prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Förslaget påverkar inte mäng- den uppgifter företagen behöver upprätta, lagra eller lämna och påverkar därför inte företagens administrativa kostnader som dessa mäts enligt standardkostnadsmetoden. behöver ändra informationsmaterial till följd av förslaget. Dessa förändringar kom- mer att ingå i den anpassning som görs med anledning av ny eller förändrad lagstiftning. Eventuella tillkommande utgifter för Skatte- verket ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna be- döms förslaget inte få några effekter. 6.14Slopad avdragsrätt för förvaltningsutgifter 6.14.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa inkomstskatte- och socialavgiftsfrågor in- för budgetpropositionen tagits fram (dnr Fi2014/03347/S1). En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 5, avsnitt 1. Promemorian har remissbehandlats och inne- håller bl.a. förslag om att slopa avdragsrätten för förvaltningsutgifter. Promemorians lagförslag i denna del finns i bilaga 5, avsnitt 2. En förteck- ning över remissinstanserna finns i bilaga 5, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2014/03347/S1). Regeringen föreslog i budgetpropositionen att avdragsrätten för förvaltningsutgift- er skulle slopas (prop. 2014/15:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor av- snitt 6.12). beslutade dock att avslå förslaget (bet. 2014/15:FiU1, rskr 2014/15:29). Regeringen anser alltjämt att förslaget bör ge- nomföras. I detta avsnitt behandlas därför för- slaget. beslutade i samband med riksdagsbehandlingen av budget- propositionen (prop. 2014/15:1) att inhämta Lagrådets yttrande över bl.a. det lag- förslag om slopad avdragsrätt för förvaltnings- utgifter som finns i bilaga 5, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5, avsnitt 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. (1999:1229), förkortad IL, får fysiska personer dra av förvaltningsutgifter i inkomstslaget kapi- tal bara till den del kostnaderna under be- skattningsåret sammanlagt överstiger 1 000 kro- nor. Exempel på utgifter som i praxis har ansetts utgöra förvaltningsutgifter är arvoden till banks notariatavdelning, depåavgifter, aviseringsav- gifter för lån och bankfacksavgifter. Begränsningen avseende de första 1 000 kro- norna infördes för att underlätta ge- nomförandet av en förenklad löntagarbeskatt- ning (prop. 1984/85:180, bet. 1984/85:SkU60, rskr. 1984/85:375). I propositionen (prop. 1984/85:180 s. 71) framhölls å ena sidan bedöm- ningen att ett slopande av avdragsrätten inte kunde förenas med principen om att avdrag medges för intäkternas förvärvande och bi- behållande. Å andra sidan anfördes att förvalt- ningskostnadsavdrag är en mycket frekvent av- dragspost som det i flertalet fall rör sig om små belopp. Ett slopande av avdragsrätten bedömdes därför medföra att gransk- ningsresurser skulle frigöras och den maskinella hanteringen underlättas. Det framhölls också att förvaltningskostnader delvis har karaktären av privata levnadskostnader. Mot denna bakgrund gjordes bedömningen att förvaltningskostnader borde få dras av bara till den del kostnaderna överstiger under beskattningsåret. Konsekvensen av denna begränsning bedömdes bli att avdrag för förvaltningskostnader i stort sett skulle komma att upphöra för fysiska per- soner. Begränsningen om har behållits sedan den infördes. Vid införandet av IL byttes däremot uttrycket förvaltningskostnader ut mot förvaltningsutgifter, eftersom det inte är fråga om periodiserade utgifter (prop. 1999/2000:2, bet. 1999/2000:SkU2, rskr. 1999/2000:117). Vidare lades under beskattningsåret till för att det tydligt ska framgå att samtliga förvaltningsutgifter som ska dras av ska läggas samman och sedan dras av till den del de sammanlagt överstiger . 6.14.3Avdragsrätten för förvaltningsutgifter slopas Regeringens förslag: Förvaltningsutgifter får inte dras av i inkomstslaget kapital. Den nya bestämmelsen träder i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Aktie- sparares (Aktiespararna), Närings- livets , , , och Näringslivets Skattedelegation (NSD), vars remissyttrande hänvisar till, avstyrker förslaget. , , , och framhåller att avdragsrätten för förvalt- ningsutgifter följer av huvudregeln att utgifter för att förvärva och bibehålla kapitalinkomster ska dras av som kostnad. Aktiespararna framhål- ler att juridiska personers förvaltningsutgifter även i fortsättningen kommer att kunna dras av och anser att denna asymmetri torde bryta mot grundprincipen att skattereglerna ska vara neu- trala. anser att förslaget medför gränsdragningsproblem mot bakgrund av att det även finns andra utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster enligt 42 kap. 1 § IL, vilka även fortsättningsvis kommer att vara avdrags- gilla. , Svenskt Närings- liv och NSD förutser ökade gränsdragningspro- blem vad gäller fördelningen av förvaltnings- utgifter mellan inkomstslagen kapital respektive näringsverksamhet. () anser att de beräknade offentligfinansiella effekterna av förslaget är överskattade på både kort och lång sikt, eftersom de stora avdrags- beloppen yrkas av personer som anlitar profes- sionella förvaltare. ESV menar att ett avdrags- förbud i många fall kommer att kringgås genom en lägre nettoavkastning. Svenska Bankfören- ingen, , , och anser att ett slopande av avdragsrätten torde ha negativa effekter på sparandet och att promemo- rian saknar en analys avseende detta. Skälen för regeringens förslag: kan fysiska personer göra avdrag för förvaltnings- utgifter i inkomstslaget kapital till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger . Det finns både offentligfinansiella skäl och andra skäl som talar för ett slopande av av- dragsrätten. Förvaltningsutgifter har delvis ka- raktären av privata levnadskostnader, vilka som huvudregel inte får dras av vid beskattningen. Ett exempel på utgifter där inslaget av privata lev- nadskostnader är påfallande är bankfacksavgifter. I samband med att avdragsrätten för förvalt- ningsutgifter begränsades till kostnader som överstiger uttalades även att detta skulle innebära att avdrag för förvaltnings- utgifter i stort sett skulle upphöra för fysiska personer (se prop. 1984/85:180 s. 71). Eftersom begränsningen är nominellt bestämd och inte har ändrats trots att har förflutit sedan regleringen trädde i kraft, har effekten av reformen reducerats i takt med att den allmänna prisnivån stigit. Ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter är därmed i linje med syftet med den ursprungliga reformen. Ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter innebär också administrativa lättnader för . Några remissinstanser, däribland NSD och , framhåller att avdrags- rätten för förvaltningsutgifter följer av huvud- regeln att utgifter för att förvärva och bibehålla kapitalinkomster ska dras av som kostnad. Regeln om att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av är dock begränsad när det gäller avdrag för förvalt- ningsutgifter. Regeringen anser att de skäl som anfördes när begränsningen av avdragsrätten för förvaltningsutgifter infördes även kan åberopas för ett slopande av avdragsrätten. Vissa remissinstanser, däribland , anser ett slopande av avdragsrätten medför gränsdragningsproblem. Gränsdragningsfrågor- na är dock aktuella och ett slopande av avdragsrätten innebär dessutom att gräns- dragningen mot sådana privata levnadskostnader som inte får dras av försvinner. Aktiespararna framhåller att förslaget innebär en asymmetri, eftersom juridiska personers för- valtningsutgifter även i fortsättningen kommer att kunna dras av. Även om ett slopande av av- dragsrätten för förvaltningsutgifter i inkomst- slaget kapital innebär en asymmetri i förhållande till vad som gäller i inkomstslaget näringsverk- samhet, bedömer regeringen mot bakgrund av de skäl som nämns ovan att avdragsrätten bör slo- pas. De nya bestämmelserna bör träda i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . ESV, , , , och har synpunkter på förslagets effekter. Dessa behandlas i avsnitt 6.14.4. Förslaget föranleder ändringar i 42 kap. 6 § IL, se avsnitt 3.9. Att slopa avdragsrätten för förvaltningsutgifter i inkomstslaget kapital beräknas öka skattein- täkterna med 2016 och varaktigt. Utan ett slopande av avdragsrätten be- räknas att ca 55 000 skattskyldiga skulle ha yrkat avdraget 2016. Regeringen anser, till skillnad från ESV, att beräkningen av de offentligfinansiella effekterna av regeländringen är rimlig. I den mån slopandet av avdragsrätten leder till en omfördelning av sparande mellan olika sparformer kommer det att påverka andra skattebaser såväl positivt som negativt. Regeringen vill även påminna om att de utgifter som omfattas av avdragsrätten delvis har karaktären av privata levnadskostnader, t.ex. bankfacksavgifter, vilka inte kan omallokeras till någon annan typ av kapitalförvaltning. Beräknin- gen bedöms därför ge en rättvisande bild av regeländringens offentligfinansiella effekter. Effekter för privatpersoner och företag av de som gör avdrag för förvaltningsutgifter är kvinnor och är män. Bland de män som gör avdraget är det genomsnittliga avdragsbeloppet ca medan genomsnittet bland kvinnor som gör av- draget är ca . Såväl förekomsten av avdrag för förvaltningsutgifter som det genom- snittliga avdragsbeloppet ökar med inkomst- nivån och ett slopande av avdragsrätten har där- för positiva fördelningseffekter. Förslaget avser endast avdragsrätten i inkomstslaget kapital och inte avdrag i inkomstslaget näringsverksamhet. Förslaget ökar därmed investeringskostnaderna för privatpersoner som köper förvaltnings- tjänster, men påverkar inte företagens avdrags- rätt. Eftersom kundernas kostnader ökar förväntas slopandet av avdragsrätten påverka företag som säljer förvaltningstjänster, dvs. fondförvaltare, banker, kreditinstitut och andra företag som tillhandahåller förvaltning av fysiska personers kapitaltillgångar. Enligt () företagsdatabas fanns 2012 ca 9 100 före- tag med sammanlagt ca 55 000 anställda med sådan verksamhet (företag med SNI-kod 64). Ca 7 500 av företagen hade inga anställda. Ca 1 300 företag hade 1–4 anställda, ca 200 före- tag 5–19 anställda, ca 60 företag 20–49 anställda och ca 90 företag 50 eller fler anställda. , , , och anger att ett slopande av avdragsrätten torde ha negativa effekter på sparandet. Regeringen noterar att ett slopande av avdragsrätten ökar kostnaden för att köpa förvaltningstjänster, vilket vid oförändrade priser förväntas minska efterfrågan på de tjänster som inte längre berättigar till avdrag. Om företagen anpassar priserna på dessa tjänster påverkas efterfrågan mindre, men i båda fallen förväntas företagens intäkter minska. Storleken på minskningen är svårbedömd, men förvaltnings- utgifterna som inte längre berättigar till avdrag beräknas uppgå till ca 2015. De berörda företagens intäkter uppgick till ca 2012. De aktuella intäkterna motsvarar därmed av intäkter. Eftersom det beräknas att av de som deklarerar över- eller underskott av kapital skulle ha gjort avdrag för förvaltnings- utgifter , kan effekterna på det totala sparandet förväntas vara små totalt sett. En viss omfördelning av sparande mellan olika sparpro- dukter kan däremot förväntas. Regeringen bedö- mer därför att ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter varken kommer att påverka det totala sparandet eller de företag som förvaltar fysiska personers kapitaltillgångar i någon större utsträckning. kommer dock att påverkas i olika hög utsträckning beroende på hur exponerade de är mot de personer som be- rörs av en slopad avdragsrätt. De berörda företagen bedöms behöva lämna information till sina kunder med anledning av förslaget. Kostnaden för detta varierar mellan företagen, beroende på bl.a. hur många kunder företaget har och hur kunderna kontaktas. För- utom denna engångsinsats medför förslaget inte att några krav på företagen att upprätta, lagra eller överföra information tillkommer eller för- ändras. Förslaget bedöms därför inte påverka företagens administrativa kostnader som dessa mäts enligt standardkostnadsmodellen. behöver göra vissa systemanpass- ningar samt ändra blanketter och informations- material. De ökade kostnaderna för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Eventuella tillkommande kostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. 6.15Anpassningar till av investeraravdraget och självständig näringsverksamhet 6.15.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa kapitalbeskattningsfrågor inför budget- propositionen tagits fram (dnr Fi2015/01734/S1). En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 7, avsnitt 1. Promemorian har remissbehandlats och innehåller bl.a. förslag om anpassning av investeraravdraget till kommissionens riktlinjer om statligt stöd för att främja riskfinansi- eringsinvesteringar. Promemorians lagförslag i denna del finns i bilaga 7, avsnitt 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7, avsnitt 3. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2015/01734/S1). I avsnitt 6.15.2 behandlas denna del av prome- förslag. har i betänkan- det Förenklade skatteregler för enskilda närings- idkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag (SOU 2014:68) bl.a. föreslagit vissa EU-rättsliga anpassningar för självständig näringsverksamhet som bedrivs inom EES. En sammanfattning av utredningens förslag i denna del finns i bilaga 14, avsnitt 1. Betänkandet har remissbehandlats. Utredningens lagförslag om en anpassning till finns i bilaga 14, avsnitt 2. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 14, avsnitt 3. I avsnitt 6.15.3 behandlas denna del av betänkandet. Regeringen beslutade att in- hämta Lagrådets yttrande över bl.a. det lag- förslag om anpassning av investeraravdraget till kommissionens riktlinjer om statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar som finns i bilaga 7, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7, avsnitt 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. förslag om vissa anpassningar till i betänkande SOU 2014:68 är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande i denna del. företaget uppgå till högst . Det företag i vilket investeringen görs måste uppfylla ett antal villkor. Företaget ska vara ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk fören- ing eller ett motsvarande utländskt bolag som har fast driftställe i , under förutsättning att det utländska bolaget hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om in- formationsutbyte. Företaget ska uteslutande eller så gott som uteslutande bedriva rörelse samt ha ett löneunderlag om minst 300 000 kro- nor. Företaget får inte vara i ekonomiska svårig- heter. Den som vill göra investeraravdrag får inte under betalningsåret eller när- mast före betalningsåret ha tagit emot någon värdeöverföring, till exempel utdelning, från företaget som överstiger ett visst jämförelse- belopp. Företaget får inte heller ha gjort vissa interna förvärv. Investerar- avdraget är också villkorat efter betalningsåret. Det innebär att avdraget ska åter- föras till beskattning om den skattskyldige som följer närmast efter betalningsåret avyttrar andelarna eller tar emot en värdeöver- 6.15.2Anpassning av investeraravdraget föring från företaget som överstiger jämförelse- till kommissionens riktlinjer om beloppet. Investeraravdraget ska även återföras statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar För att stimulera tillgången till kapital för min- dre företag infördes ett in- vesteraravdrag. Investeraravdraget är ett avdrag i inkomstslaget kapital för fysiska personer som förvärvar andelar i ett företag av mindre storlek. Förvärvaren måste vara skattskyldig i för kapitalvinst på andelarna och förvärvet ska ha skett i samband med företagets bildande eller vid en nyemission. Investeraravdrag kan också göras vid förvärv av lagerbolag. Avdrag får göras för hälften av betalningen för andelarna. Avdrag ges med högst per person och år, vilket motsvarar förvärv av andelar för 1,3 mil- joner kronor. Om flera investerare investerar i ett och samma företag får det sammanlagda underlaget för investeraravdrag avseende det om företaget närmast efter betalningsåret gör vissa interna förvärv. Reglerna om investeraravdrag finns i 43 kap. inkomst- skattelagen (1999:1229), förkortad IL. Investeraravdraget är ett statligt stöd enligt bestämmelserna i som har an- mälts till och godkänts av Europeiska kommis- sionen (kommissionen). Bestämmelserna har utformats i enlighet med kommissionens rikt- linjer för statligt stöd för att främja riskkapital- investeringar i små och medelstora företag (2006/C 194/02). har i samband med att investeraravdraget godkändes av kommissionen åtagit sig att vidta lämpliga åtgärder för att vid behov anpassa avdraget till eventuella nya rikt- linjer. antog kommissionen nya rikt- linjer för statligt stöd för att främja riskfinansi- eringsinvesteringar (2014/C 19/04). Enligt de nya riktlinjerna kan bara investerare som står i en oberoende ställning till det företag som invest- eringen avser få skattelättnader. Med oberoende privat investerare avses enligt riktlinjerna en pri- vat investerare som inte är delägare i det företag i vilket investeringen görs. S.k. affärsänglar och finansinstitut anses, oavsett ägarförhållanden, oberoende i den mån de står för hela risken i för- hållande till sin investering. Vidare betraktas samtliga privata investerare som oberoende vid skapandet av ett nytt företag. 6.15.2.2Investeraravdraget anpassas till kommissionens riktlinjer om statligt stöd för riskfinansieringsinvesteringar Regeringens förslag: Investeraravdrag ska inte få göras om den skattskyldige eller någon närstå- ende under något av de två beskattningsåren närmast före det år förvärvet sker (förvärvsåret) eller under förvärvsåret fram till tidpunkten för förvärvet direkt eller indirekt innehar eller har innehaft andelar i det företag i vilket andelar har förvärvats eller i ett annat företag inom samma koncern. Den nya bestämmelsen träder i kraft och tillämpas första gången på förvärv av andelar som sker efter den 31 decem- ber 2015. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. och Näringslivets skattedelegation (NSD), vars yttrande Föreningen , Svensk Försäkring, och Svenska Fondhandlareför- eningen ansluter sig till, avstyrker förslaget. De delar bedömningen att reglerna om investerar- avdrag måste anpassas till kommissionens nya riktlinjer men anser att förslaget i promemorian går längre än vad som motiveras av riktlinjerna, vilket kan medföra att svenska företags konkur- rensförutsättningar försämras. () delar denna bedömning. vid efterfrågar en analys av möjligheten att undanta affärsänglar från de nya reglerna. Föreningen , , Svensk Försäkring, , Svenska Fondhand- lareföreningen och Svenska riskkapitalförening- en anser att frågan om en förändring av reglerna i enlighet med promemorians förslag är för tidigt väckt och att en utredning bör tillsättas. Företa- garna och framhåller att förslaget kommer att öka reglernas komplexitet. Även , som tillstyrker förslaget, anser att förslaget kommer att komplicera regelverket och göra det ännu svårare att tillämpa för företag, investerare och . fram- håller att förslaget kommer att medföra att en stor grupp investerare kan få invester- aravdrag och att det under dessa förhållanden inte är försvarbart att behålla avdraget, utan att det bör slopas. Om avdraget behålls anser Skat- teverket att en nedre beloppsgräns på bör införas samt att investerar- avdrag inte bör få göras för investeringar i pub- lika avstämningsbolag. Även Landsorganisation- en i (LO) anser att det bästa vore att av- skaffa investeraravdraget, eftersom det är ett för- delningspolitiskt felriktat bidrag till enskilda. anser att investeraravdraget bör reformeras så att det blir mer attraktivt och kan utnyttjas i större omfattning. och Företagarna anser att beskriv- ningen av förslagets effekter är bristfällig. Skälen för regeringens förslag: Utgångs- punkten för kommissionens riktlinjer för statligt stöd för riskfinansieringsinvesteringar är att avhjälpa marknadsmisslyckanden på kapital- marknaden i form av ofullständig eller asymme- trisk information. Investeraravdraget syftar ock- så till att öka incitamenten att investera i ny- startade företag och tillväxtföretag genom att kompensera investerare för den ofta tidskräv- ande informationsinhämtning han eller hon ställs inför vid investeringar i företag av mindre storlek (se prop. 2012/13:134, s. 28–32). Enligt nuvar- ande regler får investeraravdrag dock göras av fysiska personer oavsett vilken koppling de har till det företag i vilket investeringen görs. De nya riktlinjerna för statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar innebär att det är tillåtet att ge statligt stöd i form av skattelättnader till investerare som inte står i en oberoende ställning till det företag som invest- eringen avser. Reglerna för investeraravdrag måste därför anpassas till de nya riktlinjerna. För att en investerare ska betraktas som obe- roende får investeraren enligt riktlinjerna inte vara delägare i det företag i vilket investeringen görs. Regeringen anser dock, till skillnad från Företagarna, , , Föreningen och , att det inte är tillräckligt att enbart utesluta investerare som för investeringen direkt äger andelar i målföretaget. En sådan begränsning skulle nämligen vara lätt att kringgå och därmed inte bli verkningsfull. Informations- problemen är vidare som mest påtagliga då utomstående investerar i mindre företag, medan redan befintliga ägare eller närstående till dessa har bättre insyn i företaget. Detta gäller även då förvärvet sker i ett annat koncernföretag än det i vilket investeraren redan är ägare, eller i företag i vilka investeraren tidigare varit ägare. Skälen för införandet av investeraravdraget är därmed inte lika starka i de fall investeraren inte är en utomstående person. De nya reglerna bör därför utsträckas till att gälla både direkta och indirekta innehav samt närståendes innehav. Av samma skäl bör be- gränsningen inte utgå från innehav endast vid investeringstidpunkten utan också från innehav före denna. För gällande vill- kor i fråga om värdeöverföringar och vissa in- terna förvärv gäller en tidsperiod som omfattar betalningsåret (det beskattningsår då full betal- ning för andelarna har skett) och en tvåårsperiod . En motsvarande tidsgräns bör gälla också här, med den skillnaden att tidsgränsen bör räknas ifrån förvärvstidpunkten och inte be- talningstidpunkten. Detta eftersom bestäm- melsen annars inte skulle få avsedd effekt i de fall då betalningstidpunkten inträffar senare än för- värvstidpunkten. Regeringen har förståelse för synpunkten att ytterligare villkor för investerar- avdrag komplicerar systemet. Svårigheterna för investerare, företag och att hantera detta ska dock inte överdrivas. Företagarna, , , Föreningen , , och anser att förslaget i promemorian skulle försämra svenska företags konkurrens- kraft. Regeringen delar inte denna bedömning. Det är långt ifrån alla medlemsstater som har en motsvarighet till investeraravdraget. I de länder som har ett liknande skatteincitament finns begränsningar som liknar de som föreslås och det är inte heller ovanligt att investeringar där in- vesteraren genom investeringen får ett bestäm- mande inflytande i företaget inte omfattas av stödordningen (t.ex. i och Storbritan- nien). Några begränsningar avseende bestäm-