prop · H30365 · 2015-12-07 00:00:00 — personuppgifter som är nödvändiga för att fullgöra skyldigheten enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen att lämna ut allmänna handlingar. Vidare finns det ett antal författningar med bestämmelser som medger att uppgifter får lämnas ut utan att det finns någon skyldighet att göra det. Ett exempel på en sådan bestämmelse är 10 kap. 15 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). I bestämmelsen anges att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till eller regeringen. Ett annat exempel är 10 kap. 27 § i samma lag som innebär att en sekretessbelagd uppgift får lämnas till en annan myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas ut har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Av första stycket 3 framgår att personuppgifter som behandlas med stöd av 11 och 12 §§ även får behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till en utländsk myndighet, ett EU-organ eller en mellanfolklig organisation, om utlämnandet av uppgifterna följer av medlemskap i unionen eller av uppgiftsskyldighet enligt en internationell konvention som har tillträtt eller enligt ett av godkänt avtal med främmande stat eller mellanfolklig organisation. Bestämmelsen ger stöd för själva behandlingen av personuppgifterna, medan utrymmet för att lämna ut dem kan begränsas av bestämmelser om sekretess. Är det fråga om en särskild föreskrift i lag eller förordning följer av 8 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen att sekretess inte hindrar ett utlämnande till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation. Med lag eller förordning likställs en EU-förordning. I övrigt gäller enligt samma bestämmelse att sekretessbelagda uppgifter får lämnas ut till utländska myndigheter eller mellanfolkliga organisationer om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellanfolkliga organisationen. Utgångspunkten är att de angivna sekundära ändamålen i allt väsentligt ska täcka in det tillhandahållande av information som kan komma i fråga för de berörda myndigheterna. I andra stycket tydliggörs dock att de sekundära ändamålen inte är uttömmande. För att en uppgift ska få vidarebehandlas för något annat ändamål än de som anges i första stycket måste det emellertid i det enskilda fallet göras en bedömning att det nya ändamålet inte är oförenligt med det ändamål som uppgifterna samlades in för. Det innebär att den nya behandlingen ska stå i överensstämmelse med finalitetsprincipen. Någon annan vidarebehandling än den som regleras i paragrafen är inte tillåten. register över fingeravtryck och fotografier 14 § får föra separata register över fingeravtryck och fotografier som tas med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716). Med begränsning av de ändamål som annars gäller enligt 11 och 13 §§ får uppgifter om fingeravtryck eller fotografier i registren användas endast 1.vid prövning av ansökningar om uppehållstillstånd där skäl som anges i 4 kap. 1–2 a §§ utlänningslagen åberopas, 2.i ärenden om avvisning och utvisning, 3. i testverksamhet, 2015/16:65 4. om det behövs för att kontrollera identiteten av en person på ett fotografi som kommit in till , eller 5. om det behövs för att ska kunna kontrollera ett fingeravtryck mot det fingeravtrycks- och signalementsregister som för enligt 4 kap. 11 § polisdatalagen (2010:361). Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 1.ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i registren över fingeravtryck och fotografier, och 2.föreskrifter om gallring. I paragrafen finns särskilda bestämmelser om behandling av fingeravtryck och fotografier. Övervägandena finns i avsnitt 6.10. Paragrafen reglerar uttömmande för vilka ändamål uppgifter om fingeravtryck och fotografier som har tagits med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716) får behandlas. De primära och sekundära ändamålen i 11 och 13 §§ är alltså inte tillämpliga på sådana fingeravtryck eller fotografier. Fotografier som ges in i olika tillståndsärenden får däremot behandlas med stöd av 11 §, se kommentaren till den bestämmelsen. Enligt första stycket får föra separata register över fingeravtryck och fotografier. Registren får endast innehålla fingeravtryck och fotografier som har tagits med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen. Enligt den bestämmelsen får fotografera en utlänning och, om utlänningen fyllt , ta hans eller hennes fingeravtryck om utlänningen inte kan styrka sin identitet när han eller hon kommer till , ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller som annan skyddsbehövande eller det finns grund för att besluta om förvar. Av andra stycket 1–3 framgår att registren får användas vid prövning av ansökningar om uppehållstillstånd där utlänningen åberopar att han eller hon är flykting, alternativt skyddsbehövande eller övrig skyddsbehövande, i ärenden om avvisning och utvisning samt i testverksamhet. Enligt andra stycket 4 får fotografiregister om det behövs användas för att identiteten av en person på ett till verket inkommet fotografi ska kunna kontrolleras. Andra stycket 5 innebär att uppgifter om fingeravtryck får behandlas om det behövs för att ska kunna kontrollera fingeravtryck som verket tagit mot det fingeravtrycks- och signalementsregister som för enligt 4 kap. 11 § polisdatalagen (2010:361). I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen kan meddela ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i registren över fingeravtryck och fotografier och föreskrifter om gallring. Behandling av känsliga personuppgifter 15 § Sådana känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får endast behandlas 1.för de ändamål som anges i 11 § 1–4 och 6 samt 13 § om uppgifterna är absolut nödvändiga för syftet med behandlingen, eller 2.i löpande text för det ändamål som anges i 12 § 2, om uppgifterna är absolut nödvändiga för att fullgöra arbetsuppgifter i sådan verksamhet som anges i 2 §. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela att behandla Prop. känsliga personuppgifter, och 2. föreskrifter om gallring. Paragrafen reglerar behandling av känsliga personuppgifter. utformning överensstämmer i huvudsak med den som gällt enligt förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen (5 § och 12 § andra Enligt 13 § personuppgiftslagen (1998:204) avses med känsliga personuppgifter uppgifter om ras, etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Av första stycket 1 följer att känsliga personuppgifter får behandlas för de ändamål som avses i 11 § 1–4 och 6 samt 13 § om uppgifterna är absolut nödvändiga för syftet med behandlingen. personuppgifter är alltså tillåten för samtliga primära ändamål i 11 § utom för testverksamhet och för samtliga sekundära ändamål i 13 §. Syftet med begränsningen att behandlingen ska vara absolut nödvändig är att markera att behandlingen av känsliga personuppgifter bör ske med försiktighet och aldrig slentrianmässigt. inte att känsliga personuppgifter endast får behandlas i undantagsfall. Verksamheten på utlännings- och medborgarskapsområdet kräver inte sällan att känsliga personuppgifter kan behandlas. absolut nödvändighet markeras dock att behandling ska ske med restriktivitet och att behovet av att behandla den känsliga personuppgiften ska prövas noga i det enskilda fallet. ska inte bara göras när uppgiften samlas in eller behandlas för första gången utan även vid senare behandling av redan insamlade uppgifter. I första stycket 2 anges att känsliga personuppgifter får användas i löpande text för det ändamål som anges i 12 § 2, dvs. information som rör förhållanden i andra länder, om uppgifterna är absolut nödvändiga för att fullgöra arbetsuppgifter inom verksamhet som personuppgifter får inte användas för det ändamål som anges i 12 § 1, återsökning av avgöranden, rättsutredningar och annan rättslig information. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela ytterligare föreskrifter om inskränkningar av behandlingen av känsliga personuppgifter och föreskrifter om gallring. 16 § Tillgången till personuppgifter ska begränsas till det som varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om tillgången till Paragrafen, som har sin förebild i bl.a. 2 kap. 11 § polisdatalagen (2010:361) reglerar den interna tillgången till personuppgifter för personal som arbetar inom , och utlandsmyndigheterna. Övervägandena finns i avsnitt 6.12. I första stycket slås fast att tillgången till personuppgifter hos myndigheterna ska begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Det är den personuppgiftsansvariga myndigheten som har ansvar för att avgöra vilka uppgifter respektive anställd behöver för att kunna fullgöra sina uppgifter. Myndigheten ansvarar också för att datasystemen utformas så att det är möjligt att på ett ändamålsenligt sätt begränsa tillgången till information på individnivå. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har möjlighet att meddela verkställighetsföreskrifter om tillgången till personuppgifter. 17 § Vid sökning i personuppgifter är det förbjudet att som sökbegrepp använda uppgifter som avslöjar 1.ras eller etniskt ursprung, 3.religiös eller filosofisk övertygelse, 4.medlemskap i fackförening, Paragrafen innehåller ett förbud mot att använda integritetskänsliga sökbegrepp vid behandling av personuppgifter som omfattas av lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 6.13. I paragrafen anges att vissa typer av uppgifter inte får användas som sökbegrepp. Förbudet gäller uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv (jfr bestämmelsen om behandling av känsliga personuppgifter i 15 §). Uttrycken har samma innebörd som i 13 § personuppgiftslagen (1998:204). 18 § Vid behandling av personuppgifter för ändamål som anges i 12 § 2 får personuppgifter som direkt pekar ut den registrerade inte användas som sökbegrepp. Vid sökning i personuppgifter får sådana uppgifter om lagöverträdelser m.m. som anges i 21 § personuppgiftslagen (1998:204) inte användas som sökbegrepp. Uppgifter om beslut om förvar enligt utlänningslagen (2005:716) får dock användas som sökbegrepp. Paragrafen reglerar begränsningar i användningen av vissa sökbegrepp vid behandling av personuppgifter som omfattas av lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns avsnitt 6.13. När det gäller återsökning av information som rör förhållanden i andra länder får enligt första stycket personuppgifter som direkt pekar ut den registrerade inte användas som sökbegrepp. Begränsningen överensstämmer med vad som gällt enligt 8 § första stycket förordningen (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. Känsliga personuppgifter får över huvud taget inte behandlas för återsökning av avgöranden, rättsutredningar och annan rättslig information och kan därför inte heller användas som sökbegrepp vid behandling för detta Prop. 2015/16:65 ändamål. Enligt andra stycket får inte heller uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott, domar i brottmål, straffprocessuella tvångsmedel och administrativa frihetsberövanden användas som sökbegrepp. Uppgifter om beslut om förvar får dock användas som sökbegrepp. 19 § Direktåtkomst till personuppgifter hos får endast medges 7.en part eller en parts ombud eller biträde. Direktåtkomst enligt första stycket 7 får endast avse personuppgifter i partens ärende. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela 1.ytterligare föreskrifter om begränsningar av direktåtkomst enligt första stycket, och 2.föreskrifter om behörighet och säkerhet vid sådan åtkomst. I paragrafen anges vilka myndigheter eller enskilda som får medges direktåtkomst till personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 6.15. Med direktåtkomst avses att någon har direkt tillgång till register, databaser eller andra samlingar av uppgifter som behandlas automatiserat eller på egen hand kan söka efter information, dock utan att kunna påverka innehållet i uppgiftssamlingen. I uttrycket direktåtkomst ligger också att den som är ansvarig för uppgiftssamlingen inte har någon kontroll över vilka uppgifter som mottagaren vid ett visst tillfälle får del av. Av första stycket följer inledningsvis att regleringen av vem som får medges direktåtkomst till personuppgifter är uttömmande. Det innebär att inte kan medge ytterligare direktåtkomst utöver den som regleras i paragrafen, vare sig till andra myndigheter eller till enskilda. I första stycket 1–7 anges vilka myndigheter eller enskilda som får medges direktåtkomst. De myndigheter som får medges direktåtkomst är , Säkerhetspolisen, utlandsmyndigheterna, , och . Därtill kan direktåtkomst ges till en part eller en parts ombud eller biträde. Bestämmelsen ger möjlighet att medge direktåtkomst, men innebär inte någon rätt för mottagarna att få sådan åtkomst. Möjligheten att ge direktåtkomst saknar sekretessbrytande verkan. Av andra stycket följer att direktåtkomsten för en part eller en parts ombud eller biträde endast får avse personuppgifter i partens eget ärende. I tredje stycket finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela dels ytterligare föreskrifter som begränsar möjligheten att medge direktåtkomst till personuppgifter, dels föreskrifter om behörighets- och säkerhetsfrågor såvitt avser direktåtkomst. 20 § har rätt att ta del av personuppgifter som behandlar enligt 11 eller 14 § vid direktåtkomst enligt 19 §. Säkerhetspolisen och utlandsmyndigheterna har motsvarande rätt att vid direktåtkomst ta del av uppgifter som behandlar enligt 11 §. ska på begäran av , Säkerhetspolisen eller en utlandsmyndighet lämna ut personuppgifter som verket behandlar enligt 11 § 1 eller 2. ska också på begäran av lämna ut personuppgifter som verket behandlar enligt 14 § andra stycket 1, 2 eller 5. Om det finns skäl för det ska på eget initiativ lämna uppgifter som avses i andra stycket andra meningen till . I paragrafen regleras viss uppgiftsskyldighet för . Övervägandena finns i avsnitt 6.15. I första stycket första meningen anges att har rätt att ta del av av uppgifter om enskilda som behandlar enligt 11 eller 14 § vid direktåkomst enligt 19 §. Det handlar alltså om samtliga primära ändamål utom ändamålet återsökning av avgöranden, rättsutredningar och annan rättslig information eller information som rör förhållanden i andra länder samt uppgifter som behandlar i sina register över fingeravtryck och fotografier. Genom rätt att ta del av uppgifterna uppkommer en sådan uppgiftsskyldighet som enligt 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) bryter den sekretess som kan gälla för uppgifterna hos . Bestämmelsen innebär bl.a. att kan lämna fingeravtryck som verket tagit enligt 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716) till , som sköter registreringen i verkets fingeravtrycksregister. Fingeravtryck kan också lämnas till för kontroll mot eget fingeravtrycksregister och fingeravtrycks- och signalementregister enligt 14 § andra stycket 5. Första stycket andra meningen ger Säkerhetspolisen och utlandsmyndigheterna en motsvarande rätt att vid direktåtkomst ta del av uppgifter som behandlar enligt 11 §. Andra stycket innehåller uppgiftsskyldigheter som inte tar sikte på utlämnande genom direktåtkomst. Bestämmelsen innebär för det första att på begäran ska lämna ut sådana uppgifter som verket behandlar enligt 11 § 1 eller 2 till , Säkerhetspolisen eller en utlandsmyndighet. Det handlar alltså om uppgifter som behandlas av verket för att handlägga ärenden eller lämna biträde i sådana ärenden eller för kontroll av utlänningar. Vidare ska på begäran av lämna ut uppgifter som behandlas i register över fingeravtryck och fotografier enligt 14 § andra stycket 1, 2 eller 5, dvs. för att handlägga ansökningar om uppehållstillstånd av skyddsskäl, i ärenden om avvisning och utvisning eller för att kontrollera fingeravtryck. Av tredje stycket följer att om det finns skäl för det får lämna över uppgifter som behandlas i verkets register över fingeravtryck och fotografier enligt 14 § andra stycket 1, 2 eller 5 till Prop. 2015/16:65 utan föregående begäran. Överföring av personuppgifter till tredjeland 21 § Trots hänvisningen till 33 § personuppgiftslagen (1998:204) i 8 § första stycket 8 är det tillåtet att även utan den registrerades samtycke föra över personuppgifter till tredjeland om överföringen är absolut nödvändig för de ändamål som anges i 11 § 1 och 2 samt 12 § 1, såvida det inte möter hinder av sekretess enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar av möjligheten att föra över personuppgifter till tredjeland. I paragrafen görs ytterligare undantag från personuppgiftslagens (1998:204) grundläggande förbud mot överföring av personuppgifter till Övervägandena finns i avsnitt 6.16. Genom hänvisningen till 33 § personuppgiftslagen i 8 § gäller i princip ett förbud mot överföring av personuppgifter till tredjeland för personuppgifter som är under behandling om inte det mottagande landet har en adekvat nivå för skyddet av personuppgifterna. avses en stat som inte ingår i EU eller är ansluten till EES. I första stycket anges att det trots hänvisningen till 33 § personuppgiftslagen är tillåtet att utan den registrerades samtycke föra över personuppgifter till tredjeland om överföringen är absolut nödvändig för de ändamål som anges i 11 § 1 och 2 samt 12 § 1. dels om handläggning av ärenden eller en myndighets biträde i sådana ärenden, kontroll av utlänning i samband med inresa och utresa samt kontroll under vistelsen i , dels om återsökning av avgöranden, rättsutredningar och annan rättslig information. Även om en överföring av personuppgifter till tredjeland bedöms som absolut nödvändig för de tillåtna ändamålen måste en myndighet alltid bedöma om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) hindrar att uppgifterna lämnas ut. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar av i vilken utsträckning personuppgifter får föras över till tredjeland. Det kan bl.a. handla om vilka kategorier av uppgifter som får överföras och till vilka mottagare överföring ska få ske. 22 § Personuppgifter som har behandlats för de ändamål som anges i 11 § 1−4 och 13 § ska avskiljas så att tillgången till dem begränsas om de inte längre behövs i myndighetens löpande verksamhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om avskiljande av I paragrafen regleras avskiljande av personuppgifter som inte längre behövs för verksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 6.17. Enligt paragrafens första stycke ska den personuppgiftsansvariga myndigheten avskilja personuppgifter som behandlats för de ändamål som anges i 11 § 14 och 13 § när uppgifterna inte längre behövs för Med avskiljande menas att personuppgifterna tas bort från automatiserade uppgiftssamlingar som används i verksamheten en- ligt 2 och 3 §§. Det åligger den personuppgiftsansvariga myndigheten att införa rutiner för när avskiljande ska ske och på vilket sätt. får inte innebära att uppgifter gallras i strid med arkivlagen (1990:782) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Det åligger den personuppgiftsansvariga myndigheten att begränsa den interna tillgången till avskilda personuppgifter till det som varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter, se 16 §. främst verksamhet finns ett behov av tillgång till uppgifter i redan avslutade ärenden. Det kan till exempel vara aktuellt när en person åberopar anknytning som skäl för uppehållstillstånd och en tjänsteman därför behöver tillgång till uppgifter som rör anknytningspersonen i ett avslutat ärende. Tillgång ska därför inte bara beviljas arkiveringspersonal, utan även handläggare som kan vara i behov av uppgifter som är avskilda i sitt dagliga arbete. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om avskiljande av personuppgifter. 23 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om säkerhetsåtgärder till skydd Paragrafen innehåller en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om säkerhetsåtgärder till skydd för personuppgifter. Förslaget till lag om ändring 17 § Behörighet för åtkomst till socialförsäkringsdatabasen ska inom socialförsäkringens administration tilldelas genom en särskild handling i enlighet med föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Behörighet för åtkomst till socialförsäkringsdatabasen och till personuppgifter hos ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde tjänstemannen ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Paragrafen reglerar tilldelning av behörighet. Enligt 19 § utlänningsdatalagen får och medges direktåtkomst till personuppgifter hos I andra stycket, som reglerar åtkomstbehörighet, införs ett tillägg till vad som gäller för den enskilde tjänstemannens åtkomst till Tillägget innebär att även behörigheten för åtkomst till personuppgifter hos och Prop. 2015/16:65 ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde tjänstemannen ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Härigenom gäller samma begränsning för åtkomst till personuppgifter som enligt 16 § första stycket utlänningsdatalagen gäller för egen personal. 9.3Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) 8 § Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i 1.brottsbekämpande verksamhet hos , , , , och , 2.brottsbekämpande verksamhet hos utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, 3.sådan verksamhet hos som avser handräckningsuppdrag, 4.annan verksamhet som ansvarar för, om det finns särskilda skäl att tillhandahålla informationen, 5.verksamhet hos för att förebygga brott och upprätthålla säkerheten, 6.verksamhet hos för att verket ska kunna kontrollera fingeravtryck som verket tagit enligt 9 kap. 8 § utlänningslagen (2005:716) mot det fingeravtrycks- och signalementsregister som för enligt 4 kap. 11 §, eller a)om det enligt lag eller förordning åligger att bistå myndigheten med viss uppgift, eller b)om informationen tillhandahålls inom ramen för myndighetsöverskridande samverkan mot brott. Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får även behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till och regeringen samt, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till andra. Regeringen meddelar föreskrifter om att personuppgifter som behandlas enligt 7 § och som avser efterlysta personer och avlägsnanden ur landet får behandlas för att tillhandahålla information till vissa särskilt angivna myndigheter och att uppgifter som behandlas i en förundersökning får tillhandahållas konkursförvaltare.