prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 129.1, första stycket Artikel 129.1, andra stycket Artikel 129.1, tredje stycket Artikel 129.3, första stycket Artikel 113.2 a, första stycket Artikel 129.3, andra stycket Artikel 113.2 b, första stycket Artikel 113.2, andra stycket Artikel 129.3, andra stycket Artikel 113.3, tredje stycket Artikel 129.3, tredje stycket Artikel 129.3, fjärde till sjunde styc Artikel 129.3, åtta och nionde stycke Artikel 129.3, tionde och elfte stycke Artikel 131a.1, första, andra och tredje Artikel 131a.1, fjärde stycket Artikel 131a.2, första stycket Artikel 131a.2, andra och tredje styc Artikel 131a.2, fjärde och femte styc Artikel 131a.2, sjätte stycket Artikel 131a.2, sjunde stycket Artikel 131a.2, åttonde stycket Artikel 131a.2, nionde stycket Artikel 132.1, första och sjätte stycke Artikel 132.1, sjunde och åtta styckena Europeiska unionens officiella tidning L 176/435 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 138.2, första stycket L 176/436 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 156, sjätte stycket Artikel 156, fjärde stycket Artikel 157.1, tredje stycket Europeiska unionens officiella tidning L 208/73 Rättelse till och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG (Europeiska unionens officiella tidning 176 av ) På sidan 423, artikel 162.1 andra stycket, ska det i stället för: ”Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser .” vara: ”Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser .” På sidan 423, artikel 162.3, ska det i stället för: ”[…] för tillhandahållna tjänster eller resultat , oavsett om de grundar sig på avtal som ingåtts före eller efter .” vara: ”[…] för tillhandahållna tjänster eller resultat , oavsett om de grundar sig på avtal som ingåtts före eller efter .” På sidan 424, artikel 162.6, ska det i stället för: ”Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska artikel 133 tillämpas från .” vara: ”Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska artikel 133 tillämpas från .” Europeiska unionens officiella tidning L 176/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran de (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: kvantitet och kvalitet i banksystemet så snart den ekono miska återhämtningen är säkrad. I den deklarationen uppmanar man också till införande av ett komplette rande icke-riskbaserat mått för att begränsa uppbygg naden av hävstångseffekter i banksystemet, samt till att ramar för starkare likviditetsbuffertar ska tas fram. Som svar på detta enades gruppen av cen tralbankschefer och tillsynschefer () om ett antal åtgärder för att stärka regleringen av banksektorn. Dessa åtgärder fick stöd av G20-ledarna vid toppmötet i burgh och fastställdes i detalj . utfärdade GHOS ytterligare två meddelanden om utformning och kalibrering av dessa nya åtgärder. of fentliggjorde för banktillsyn de slutliga åtgärderna, som går under benämningen III-regel verket. (2)Högnivågruppen för finansiell tillsyn i EU, med som ordförande (nedan kallad de Larosière- gruppen), uppmanade unionen att utarbeta en mer har moniserad reglering av finansmarknaden. När det gäller hur den framtida tillsynen ska utformas i beto nade behovet av att utarbeta ett enhetligt europeiskt regelverk som kan tillämpas på alla kreditinstitut och värdepappersföretag på den inre marknaden. (3)I enlighet med vad som anges i de Larosière-gruppens rapport av (nedan kallad de Laro sière-rapporten) bör en medlemsstat få anta strängare nationella tillsynsåtgärder som landet anses behöva för att garantera finansiell stabilitet under förutsättning att den inre marknadens principer och de överenskomna grundläggande minimistandarderna respekteras. (1)I G20-deklarationen av om stärkandet av det finansiella systemet uppmanas till internationellt enhetliga ansträngningar för att nå ökad öppenhet, an svarighet och reglering genom att förbättra kapitalets (1) EUT C 105, , s. 1. (2) EUT C 68, , s. 39. (4)och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verk samhet i kreditinstitut (3), och och rådets direktiv /49/EG av om (3) EUT L 177, 30.6.2006, s. 1. L 176/2 Europeiska unionens officiella tidning kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (1) har genomgått betydande förändringar. Många av bestämmelserna i direktiven /48/EG och 2006/49/EG är tillämpliga på såväl kreditinstitut som värdepappersföretag. För att öka tydligheten och se till att dessa bestämmelser tillämåpas på ett enhetligt sätt bör de samlas i nya lagstiftningsakter som ska tillämpas på både kreditinstitut och värdepappersföretag, nämligen denna förordning och och rådets di rektiv 2013/36/EU (2). För att bli mer tillgängliga, bör bestämmelserna i bilagorna till direktiven /48/EG och 2006/49/EG ingå i den normativa delen av direktiv /36/EU och denna förordning. (5)Tillsammans bör denna förordning och direktiv /36/EU utgöra den rättsliga ramen för behörigheten att utöva verksamhet, tillsynsramen och tillsynsreglerna för kreditinstitut och värdepappersföretag (nedan gemen samt kallade institut). Denna förordning bör därför läsas tillsammans med det direktivet. (6)Direktiv /36/EU grundar sig på artikel 53.1 i för draget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-för draget) och bör bland annat innehålla bestämmelser om behörighet att utöva verksamhet i institut samt styrelse former och tillsynsramen i samband med detta, t.ex. be stämmelser om verksamhetstillstånd, förvärv av kvalifice rade innehav, utövande av etableringsfriheten och frihe ten att tillhandahålla tjänster, vilka befogenheter de be höriga myndigheterna har i hem- respektive värdmed lemsstaten i detta avseende samt bestämmelser om start kapital och tillsyn av institut. (7)I denna förordning bör bland annat anges tillsynskrav för institut som direkt rör bank- och finanssektorns verk samhet och är till för att garantera finansiell stabilitet hos aktörerna på dessa marknader och en hög skydds nivå för investerare och insättare. Denna förordning syf tar till att på ett avgörande sätt bidra till en smidigt fungerande inre marknad och bör därför grundas på be stämmelserna i artikel 114 i EUF-fördraget, tolkade i enlighet med domstolens fasta rättspraxis. (8)Även om man genom direktiven /48/EG och 2006/49/EG i viss utsträckning har harmoniserat med lemsstaternas tillsynsbestämmelser innehåller dessa ett (1) EUT L 177, 30.6.2006, s. 201. (2) Se sidan 338 i detta nummer av EUT. stort antal alternativ och möjligheter för medlemsstaterna att införa striktare regler än de som föreskrivs i dessa direktiv. Detta leder till skillnader i nationell lagstiftning som kan hindra i synnerhet gränsöverskridande tillhan dahållande av tjänster och etableringsfrihet och därmed skapa hinder för en smidigt fungerande inre marknad. (9)Av rättssäkerhetsskäl och på grund av behovet av lika villkor inom unionen är det mycket viktigt att det finns en samlad uppsättning bestämmelser för alla marknads aktörer, för att den inre marknaden ska fungera väl. För att undvika snedvridningar av marknaden och regelar bitrage bör maximal harmonisering därför garanteras ge nom minimitillsynskrav. Av den anledningen är de över gångsperioder som föreskrivs i denna förordning avgö rande för ett smidigt genomförande av denna förordning och för att osäkerhet för marknaderna ska kunna undvi kas. (10)Med beaktande av det arbete som genomförandegruppen för för banktillsyn (nedan kallad ) utför när det gäller att övervaka och se över medlemsstaternas genomförande av för kapitalkrav, bör kommissionen fortlöpande tillhanda hålla uppdaterade rapporter, åtminstone varje gång som offentliggör en framstegsrapport om ge nomförandet av III och om genomförandet och det nationella antagandet av i andra vik tiga jurisdiktioner, inbegripet en bedömning av huruvida andra länders lagstiftning och regelverk stämmer överens med internationella minimistandarder i syfte att fastställa skillnader som kan ge upphov till tvivel om huruvida det råder lika villkor. (11)För att avlägsna handelshindren och snedvridningen av konkurrensen beroende på skilda nationella regelverk, samt för att förhindra uppkomsten av framtida liknande handelshinder och snedvriden konkurrens, är det därför nödvändigt att anta en förordning som fastställer enhet liga regler som ska tillämpas i alla medlemsstater. (12)Genom att utforma tillsynskrav i form av en förordning skulle man säkerställa att kraven direkt kommer att bli direkt tillämpliga. Detta skulle också garantera lika för utsättningar då det förhindrar att olika nationella krav införs som ett resultat av införlivandet av ett direktiv. Denna förordning skulle medföra att alla institut som enligt förordningen definieras som sådana följer samma regler i hela unionen, vilket även skulle stärka förtroendet för institutens stabilitet, särskilt i kristider. En förordning skulle också göra regelverket enklare och minska kost naderna för att efterleva detta, särskilt för institut som bedriver gränsöverskridande verksamhet samt bidra till att eliminera konkurrenssnedvridningar. Mot bakgrund av särdragen i de nationella fastighetsmarknaderna som kännetecknas av skillnader i ekonomisk utveckling och specifika rättsliga olikheter mellan medlemsstater, regio ner eller lokala områden, bör de behöriga myndigheterna kunna fastslå högre riskvikter eller tillämpa strängare kri terier på vissa områden, grundat på tidigare erfarenheter av fallissemang och förväntad marknadsutveckling för exponeringar som är säkrade genom panträtt i fast egen dom. Europeiska unionens officiella tidning L 176/3 (13)På de områden som inte omfattas av denna förordning, till exempel dynamiska avsättningar, bestämmelser om nationella ordningar för säkerställda obligationer som inte är relaterade till behandlingen av säkerställda obliga tioner enligt de regler som fastställs i denna förordning samt förvärv och innehav av andelar i både den finansi ella och den icke-finansiella sektorn för ändamål som inte är relaterade till de tillsynskrav som anges i denna förordning, bör de behöriga myndigheterna eller med lemsstaterna kunna få införa nationella bestämmelser, under förutsättning att de är förenliga med denna för ordning. (14)De viktigaste rekommendationerna som förordas i de och som senare har införts i unionen var inrättandet av ett enhetligt regelverk och en europeisk ram för makrotillsyn, varvid båda syftade till att i kom bination med varandra säkerställa finansiell stabilitet. Ge nom det enhetliga regelverket sörjer man för en solid och enhetlig rättslig ram som främjar den inre marknadens funktion och förhindrar möjligheterna till regelarbitrage. På den inre marknaden för finansiella tjänster kan emel lertid makrotillsynsriskerna skilja sig åt på flera olika sätt med en rad nationella särdrag, vilket innebär att man kan urskilja variationer i exempelvis banksektorns struktur och storlek i förhållande till ekonomin som helhet och kreditcykeln. (15)I denna förordning och direktiv /36/EU har man inlemmat flera verktyg för att förebygga och reducera makrotillsynsrisker och systemrisker, varigenom man sör jer för flexibilitet och säkerställer att använd ningen av dessa verktyg är underkastad lämplig kontroll så att de inte skadar den inre marknadens funktion men så att användningen av dessa verktyg är transparent och enhetlig. (16)Utöver de buffertverktyg mot systemrisker som ingår i direktiv /36/EU, i fall där makrotillsynsrisker eller systemrisker berör en medlemsstat, bör de behöriga eller utsedda myndigheterna i den berörda medlemsstaten ha möjlighet att möta dessa risker med vissa specifika na makrotillsynsåtgärder när detta ses som mer ef fektivt för att hantera risken. Europeiska systemrisknämn den (ESRB), som inrättades genom och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 no vember 2010 (1) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Eu ropeiska bankmyndigheten) (), som inrättades genom och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av (2) bör ha möjlighet att yttra sig om huruvida villkoren för sådana nationella makrotillsynsåtgärder är uppfyllda och det bör (1) EUT L 331, 15.12.2010, s. 1. (2) EUT L 331, 15.12.2010, s. 12. finnas en unionsmekanism som kan förhindra att natio nella åtgärder fullföljs om det finns mycket starka bevis för att relevanta villkor inte är uppfyllda. Även om en hetliga mikrotillsynsregler för institut fastställs genom denna förordning bibehåller medlemsstaterna sin ledande roll i fråga om makrotillsyn på grund av sin expertis och sitt befintliga ansvar när det gäller finansiell stabilitet. I det särskilda fallet, eftersom ett beslut om att anta natio nella makrotillsynsåtgärder inbegriper vissa bedömningar avseende risker som i sista hand kan påverka den makro ekonomiska situationen, de offentliga finanserna och budgetläget i den berörda medlemsstaten, är det nödvän digt att rådet tilldelas befogenhet att, i enlighet med ar tikel 291 i EUF-fördaget på förslag av kommissionen, avslå de nationella makrotillsynsåtgärder som föreslagits. (17)När kommissionen har förelagt rådet ett förslag om att avslå nationella mikrotillsynsåtgärder bör rådet utan dröjsmål behandla det förslaget och fatta beslut om huru vida de nationella åtgärderna ska avslås eller inte. En omröstning kan genomföras i enlighet med rådets arbets ordning (3) på begäran av en medlemsstat eller kommis sionen. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget bör rådet motivera sitt beslut avseende uppfyllandet av de villkor för rådets ingripande som anges i denna förord ning. Med tanke på betydelsen av makrotillsynsrisker och systemrisker för finansmarknaden i den berörda medlem staten och följaktligen även behovet av ett snabbt ingri pande, är det viktigt att tidsfristen för ett sådant råds beslut fastställs till en månad. Om rådet, efter en grundlig behandling av kommissionens förslag om att avslå den föreslagna nationella åtgärden, kommer fram till att de villkor för avslag av nationella åtgärder som fastställts i denna förordning inte har uppfyllts, bör det alltid ange sina skäl på ett klart och tydligt sätt. (18)Fram till dess att likviditetskraven har harmoniserats un der 2015 och bruttosoliditeten har harmoniserats bör medlemsstaterna kunna tillämpa dessa åtgärder så som de finner lämpligt, vilket inbegriper åtgärder som reducerar makrotillsynsrisker eller systemrisker i en viss medlemsstat. (19)Det bör vara möjligt att tillämpa buffertar mot system risker eller individuella åtgärder som vidtas av medlems staterna för att möta systemrisker rörande dessa med lemsstater, på banksektorn i allmänhet eller på en eller flera delar inom sektorn, dvs. delar av institut som upp visar liknande riskprofiler i sin affärsverksamhet, eller på exponeringar mot en eller flera inhemska ekonomiska eller geografiska sektorer inom banksektorn. (3) Rådets beslut /937/EU av om antagande av rådets arbetsordning (EUT L 325, 11.12.2009, s. 35). L 176/4 Europeiska unionens officiella tidning (20)Om två eller fler av medlemsstaternas utsedda myndig heter konstaterar att det förekommer samma föränd ringar i intensiteten inom en systemrisk eller en makro tillsynsrisk och att detta utgör en risk för den finansiella stabiliteten på nationell nivå i var och en av dessa med lemsstater och de utsedda myndigheterna anser att den bättre kan mötas med nationella åtgärder, kan medlems staterna lämna in en gemensam anmälan om detta till rådet, kommissionen, ESRB och . Vid anmälan till rådet, kommissionen, ESRB och bör medlemssta terna lägga fram relevanta belägg, inbegripet en motive ring av den gemensamma anmälan. (21)Kommissionen bör dessutom bemyndigas att anta en delegerad akt om en tillfällig höjning av kapitalbaskrav nivån, krav för stora exponeringar och för offentliggöran de. Sådana bestämmelser bör tillämpas om inte eller rådet har invänt mot den delegerade akten. Kommissionen bör ange skälen för tillämpningen av ett sådant förfarande. Kommissionen bör endast bemyndigas att införa striktare tillsynskrav för exponeringar som uppkommer genom marknadsutvecklingen inom unionen eller utanför unio nen och som påverkar alla medlemsstater. (22)Det är motiverat att se över makrotillsynsreglerna för att kommissionen bland annat ska kunna bedöma om verk tygen för makrotillsyn i denna förordning eller i direktiv /36/EU är verksamma, effektiva och genomblickba ra, om man bör föreslå nya instrument, om täckningen och de tänkbara graderna av överlappning av verktygen för makrotillsyn mot liknande risker i denna förordning eller i direktiv /36/EU är lämpliga och hur interna tionellt överenskomna standarder för systemviktiga insti tut samspelar meddenna förordning eller i direktiv /36/EU. (23)Om medlemsstaterna antar allmänna riktlinjer, i synner het på områden där man inväntar kommissionens anta gande av förslag till tekniska standarder, bör dessa riktlin jer varken stå i motsättning till unionsrätten eller under minera dess tillämpning. (24)Denna förordning hindrar inte medlemsstaterna från att i förekommande fall införa motsvarande krav på företag som inte omfattas av förordningens tillämpningsområde. (25)De allmänna tillsynskrav som fastställs i denna förord ning kompletteras av individuella arrangemang som fast ställs av de behöriga myndigheterna på grundval av re sultaten från den fortlöpande tillsynen av enskilda insti Omfattningen av sådana tillsynsarrangemang bör bland annat fastställas i direktiv /36/EUeftersom de behöriga myndigheterna själva bör få besluta vilka arrangemang man vill införa. (26)Denna förordning bör inte inverka på de behöriga myn digheternas möjlighet att införa särskilda krav i enlighet med den tillsyns- och utvärderingsprocess som fastställs i direktiv /36/EU, som bör vara särskilt anpassade till institut specifika riskprofil. (27)Förordning (EU) nr 1093/2010 syftar till att förbättra kvaliteten och enhetligheten i den nationella tillsynen och stärka kontrollen av gränsöverskridande företags grupper. (28)Med hänsyn till utökningen av uppgifter för enligt denna förordning och direktiv /36/EU, bör parlamentet, rådet och kommissionen se till att tillräck liga personalresurser och finansiella medel ställs till för fogande. (29)Enligt förordning (EU) nr 1093/2010 ska vara verk sam inom tillämpningsområdet för direktiv /48/EG och direktiv /49/EG. ska också agera inom verksamhetsområdet institut när det gäller frågor som inte direkt omfattas av dessa direktiv, förutsatt att det krävs sådana åtgärder för att säkerställa att dessa direktiv tillämpas på ett ändamålsenligt och enhetligt sätt. Denna förordning ska ta hänsyn till EBA:s roll och funktion och underlätta EBA:s utövande av sina befogenheter enligt förordning (EU) nr 1093/2010. (30)Efter observationsperioden och det fullständiga genom förandet av likviditetstäckningskravet i denna förordning bör kommissionen bedöma huruvida beviljande av initia tivrätt till för att intervenera med bindande medling vad beträffar uppnående av gemensamma beslut från de behöriga myndigheterna i enlighet med artiklarna 20 och 21 i denna förordning skulle underlätta det faktiska bil dandet av och den faktiska verksamheten inom enskilda likviditetsundergrupper samt fastställande av huruvida kriterierna för en särskild behandling inom en grupp för gränsöverskridande institut är uppfyllda. Därför bör kommissionen som ett inslag i en av de återkommande rapporterna om EBA:s verksamhet en ligt artikel 81 i förordning (EU) nr 1093/2010 särskilt undersöka behovet av att bevilja sådana befogenhe ter och ta med resultatet av denna undersökning i sin rapport, som i tillämpliga fall bör åtföljas av lämpliga förslag. Europeiska unionens officiella tidning L 176/5 (31)I de angavs det att mikrotillsyn inte kan garantera finansiell stabilitet på ett effektivt sätt om inte utvecklingen på makronivå beaktas, medan makro tillsyn inte är meningsfull om den inte på något sätt kan påverka tillsynen på mikronivå. Ett nära samarbete mel lan och är en grundförutsättning för att ESRB till fullo ska kunna fungera och dess varningar och re kommendationer följas upp på ett effektivt sätt. I synner het bör ha möjlighet att till ESRB överlämna all relevant information som samlats in av de behöriga myn digheterna i enlighet med rapporteringsskyldigheterna i denna förordning. (32)Med tanke på den senaste finansiella krisens förödande effekter är förordningens övergripande mål att upp muntra ekonomiskt nyttig bankverksamhet som tjänar allmänintresset och avskräcka från ohållbar finansiell spe kulation utan verkligt mervärde. Detta förutsätter en övergripande reform av det sätt på vilket besparingar används till produktiva investeringar. För att garantera en hållbar och diversifierad bankmiljö i unionen bör de behöriga myndigheterna ha befogenhet att införa högre kapitalkrav för systemviktiga institut som på grund av sin affärsverksamhet skulle kunna utgöra ett hot mot den globala ekonomin. (33)Det behövs enhetliga finansiella krav på institut som innehar kontanter eller värdepapper som tillhör deras kunder för att se till att spararna ges likvärdigt skydd och för att skapa rättvisa konkurrensvillkor mellan jäm förbara grupper av institut. (34)Eftersom institut konkurrerar direkt på den inre mark naden bör kraven på övervakning vara likvärdiga i hela unionen, med beaktande av institutens olika riskprofiler. (35)Närhelst det inom ramen för tillsyn är nödvändigt att fastställa den konsoliderade kapitalbasen för en företags grupp bestående av institut, bör beräkningen utföras i enlighet med denna förordning. (36)Enligt denna förordning tillämpas kapitalbaskraven på individuell nivå och på gruppnivå om inte de behöriga myndigheterna finner det lämpligt att inte tillämpa tillsyn på individuell nivå. Enskild, gruppbaserad och gränsöver skridande gruppbaserad tillsyn är värdefulla instrument för att utöva kontroll över institut. (37)För att säkerställa att institut inom en grupp är tillräckligt solventa är det väsentligt att kapitalkraven tillämpas ut ifrån gruppens konsoliderade situation. För att vidare sä kerställa att kapitalbasen är lämpligt fördelad inom grup pen och, om så krävs, kan utnyttjas för att skydda spar medel bör kapitalkraven tillämpas på de enskilda institu ten inom en grupp, såvida inte detta mål kan uppnås effektivt på annat sätt. (38)De minoritetsintressen från förmedlande finansiella hol dingföretag som omfattas av kraven i denna förordning på delgruppsnivå får också, inom tillämpliga gränser vara medräkningsbara i gruppens kärnprimärkapital på grupp nivå eftersom ett förmedlande finansiellt holdingföretags kärnprimärkapital hänförbart till minoritetsintressen och den del av samma kapital som är hänförbar till moder företaget båda pari passu stöder sina dotterföretags för luster, om sådana uppkommer. (39)De närmare redovisningsmetoder som ska användas vid beräkning av kapitalbasen och vid bedömningen av dess tillräcklighet med hänsyn till ett instituts riskexponering och av koncentrationen av exponeringar bör stå i över ensstämmelse med bestämmelserna i rådets direktiv /635/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra fi nansiella institut (1), som i vissa avseenden anpassar be stämmelserna i rådets sjunde direktiv /349/EEG av den