prop · H3031d5 · 2015-09-21 00:00:00 — Det kan t.ex. handla om unga eller äldre personer, personer med funktionsnedsättning och personer som inte behärskar svenska. Det är viktigt att rättsväsendets myndigheter har kunskap om vissa särskilda gruppers sårbarhet och behov samt att myndigheternas åtgärder utgår från och anpassas till detta. Det civila samhällets organisationer utför ett mycket viktigt och angeläget arbete med att stödja dem som har drabbats av brott. Deras arbete utgör ett betydelsefullt komplement till myndigheters och kommuners verksamheter. Åtgärder har vidtagits och kommer att vidtas för att stödja denna typ av frivilligorganisationer, bl.a. genom kraftigt höjda statsbidrag till verksamheter som stödjer våldsutsatta kvinnor och barn. Regeringen förväntar sig även att de avgiftshöjningar till brottsofferfonden som trätt i kraft kommer att möjliggöra ytterligare förstärkningar av stödet till brottsdrabbade och vittnen. P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 Förstärkta insatser för att motverka våld, hot och förföljelse Ett stort antal personer runtom i utsätts för våld, hot och förföljelse. Det handlar ofta om kvinnor som blir utsatta av män som de har eller har haft en nära relation med. Mäns våld mot kvinnor är ett av de yttersta uttrycken för ojämställdheten mellan män och kvinnor. Våldet ska upphöra. Att förebygga och motverka våld och andra övergrepp mot kvinnor är högt prioriterat av regeringen. Regeringen har satt upp tydliga mål om att andelen personer i befolkningen som blir offer för våld i nära relationer ska minska. Arbetet mot våld i nära relationer omfattar även hbtq-personers utsatthet. I detta arbete är förebyggande insatser centralt. Att påverka våldsutövarnas attityder och fortsatt sträva mot jämställdhet är grundläggande i arbetet. Det är också viktigt att samhället säkerställer att våldsutsatta får det skydd och stöd som de behöver. Ökat fokus bör också läggas på uppföljning och utvärdering inom området. En nationell samordnare har haft i uppdrag att åstadkomma en kraftsamling för att motverka våld i nära relationer. Det betänkande som har lämnats av samordnaren innehåller en mängd förslag på olika områden. Två av förslagen har beröringspunkter med uppdrag som regeringen redan har beslutat. Dessa rör polisens medverkan när personer som utsatts för brott av närstående behöver hämta tillhörigheter i hemmet och inrättande av ett nationellt om våld och övergrepp mot barn. Övriga förslag i betänkandet bereds i . Förbättrat skydd mot sexualbrott Att mot sin vilja bli utsatt för sexuella handlingar får ofta långvariga negativa konsekvenser för den drabbade. För regeringen är det högt prioriterat att motverka sådana brott. Det är också en viktig del i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Regeringen anser att det finns behov av att stärka rättsväsendets insatser gällande dessa brott. Ökad uppklaring av våldtäkter är därför ett av regeringens särskilt utpekade jämställdhetsmål. För att uppnå detta är det angeläget med fortsatta insatser för att förbättra såväl arbetssätt som bemötande. Även det straffrättsliga skyddet är en viktig del i arbetet mot sexualbrottskommitté har i uppdrag att göra en översyn av våldtäktsbrottet och överväga bl.a. en samtyckesreglering och ett oaktsamhetsbrott avseende våldtäkt. En viktig del av uppdraget är också att granska rättsväsendets hantering av våldtäktsärenden. I princip alla sexualbrottsoffer har rätt till ett målsägandebiträde men ibland sker förordnandet inte tillräckligt . Regeringen har därför gett sexualbrottskommitté i uppdrag att även överväga åtgärder för att förbättra rutinerna kring förordnande av målsägandebiträden. Att personer som utsatts för sexualbrott får adekvat professionellt stöd från målsägandebiträde tidigt i processen är också ett viktigt jämställdhetsmål för regeringen. En annan fråga som kommittén ska se över är om det finns anledning att skärpa straffen för de allvarligaste fallen av våldtäkt. Uppdraget ska redovisas . Det är även mycket angeläget att skydda barn och ungdomar mot sexuella övergrepp. Lagstiftningen behöver anpassas efter rådande samhällsförhållanden. Att vuxna söker kontakt med barn i sexuella syften är inte någon ny företeelse. Genom den tekniska utvecklingen, internets expansion och den utbredda användningen av datorer, mobiltelefoner och surfplattor har emellertid möjligheterna till sådana kontakter ökat väsentligt. I syfte att förstärka det straffrättsliga skyddet för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp vid ett fysiskt sammanträffande infördes brottet kontakt med barn i sexuellt syfte. Tillämpningsområdet för straffbestämmelsen har emellertid, enligt en utvärdering som Brå genomfört, visat sig vara mycket snävt och bestämmelsens praktiska betydelse har kommit att bli marginell. Mot denna bakgrund har en utredare i uppdrag att göra en översyn av straffbestämmelsen och bl.a. ta ställning till om straffansvaret är lämpligt utformat och överväga om straffskalan bör ändras. Uppdraget ska redovisas . Den tekniska utvecklingen innebär också att vissa typer av övergrepp har tagit nya former. Att vuxna närmar sig barn i sexuella syften via internet kan, förutom risken för ett sammanträffande i verkligheten, även leda till att barn förmås att utföra olika handlingar av sexuell karaktär via t.ex. en webbkamera. sexualbrottskommitté har därför även fått i uppdrag att analysera om det straffrättsliga skyddet för vissa sexuella övergrepp som sker via internet är tillfredsställande. Människohandel är en allvarlig brottslighet där människor utnyttjas på ett hänsynslöst och cyniskt sätt. har människohandel för andra exploateringssyften än sexuella ändamål blivit vanligare. Hit hör exploatering för tvångsarbete eller för annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte. Rättsväsendet behöver ägna uppmärksamhet åt utvecklingen när det gäller människohandel och brottslighet som förekommer i samband med människohandel. Regeringen har gett i i uppdrag att fortsätta utveckla samverkan och samordningen mellan myndigheter, civilsamhälle och andra aktörer som bidrar till att bekämpa människohandeln. Det pågår också utredningsarbete i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel. Trots att lagstiftningen skärptes är antalet fällande domar för sådana brott få. Mot denna bakgrund har en särskild utredare i uppdrag att bl.a. utvärdera människohandelsbrottet och överväga om ytterligare åtgärder bör vidtas för att öka det straffrättsliga skyddet mot människohandel. Uppdraget ska redovisas . I utredarens uppdrag ingår också att utvärdera vilket genomslag straffskärpningen för köp av sexuell tjänst, som genomfördes , har fått och om ytterligare förändringar av straffbestämmelsen bör göras. fick utredaren ett tilläggsuppdrag att även analysera och ta ställning till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Utredaren fick ett tilläggsuppdrag att även se över straffskalorna för människohandel och koppleri, och ta ställning till om det finns behov av förändringar i dessa. P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 Åtgärder mot hatbrott och brott mot yrkesgrupper av särskild betydelse för demokratin Det finns människor i vårt samhälle som lever med en ständig oro för att utsättas för brott på grund av vilka de är, hur de ser ut eller vad de tror på. Hatbrott handlar om bristande respekt för människors lika värde och kan aldrig accepteras i ett demokratiskt samhälle. Förutom den kränkning som den enskilda individen utsätts för kan hatbrott leda till rädsla och otrygghet hos andra människor som tillhör samma grupp. Regeringen lägger därför stor vikt vid arbetet för att motverka hatbrott. mottog regeringen redovisning av hur myndigheten avser att utveckla arbetet för att bekämpa hatbrott. Av den framgår bl.a. att det i de tre storstadsregionerna ska finnas särskilda hatbrottsgrupper och att övriga fyra polisregioner ska säkerställa att de har motsvarande förmåga. Den satsning som presenterat är ett steg i rätt riktning och har, med den nya nationella myndigheten, förutsättningar att genomföras på ett kraftfullt och samordnat sätt. Regeringen följer noga arbetet och kommer även att följa upp att satsningen får avsedd effekt. Åtgärder mot hatbrott kommer även att ingå i den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet som regeringen kommer ta fram (se utg.omr. 13 Integration och jämställdhet, avsnitt 4). Det kan finnas behov av ytterligare åtgärder för att minska hatbrotten i . Det är även angeläget att motverka brott mot yrkesgrupper av särskild betydelse för det demokratiska samhället, såsom hot och våld mot journalister och förtroendevalda. har därför planer på att utvidga uppdraget för de tre hatbrottsgrupperna så att det även kan omfatta bl.a. sådana brott. Vidare har Brå i uppdrag att genomföra en undersökning av omfattningen och utvecklingen av hot, våld och trakasserier mot förtroendevalda under (se utg.omr. 1 , avsnitt 9). Uppdraget ska redovisas . P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 Resultatredovisningen inleds med en uppföljning av de övergripande målen för kriminalpolitiken. Eftersom rättsväsendet består av en kedja av myndigheter beskrivs sedan hur det övergripande flödet i denna kedja har utvecklats . Därefter följer regeringen mer i detalj upp måluppfyllelsen inom respektive verksamhetsområde: brottsförebyggande verksamhet, utredning och lagföring, dömande verksamhet, verkställighet av påföljd samt stöd till brottsutsatta. Även kompetensförsörjningen inom rättsväsendet redovisas. I de fall mål har satts av regeringen redovisas dessa under respektive målområde. 2.5.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder För att bedöma måluppfyllelsen avseende målet för kriminalpolitiken används följande indikatorer: –kvinnors och mäns utsatthet för brott enligt Nationella trygghetsundersökningen –antal anmälda brott inom olika brottskategorier –kvinnors och mäns upplevelse av trygghet enligt Nationella trygghetsundersökningen. Bedömningen av brottslighetens utveckling kompletteras också med information från olika specialstudier. När det gäller målet för rättsväsendet är den enskildes rättsäkerhet och rättstrygghet komplexa begrepp som är svåra att fånga på ett rättvist sätt i enstaka indikatorer. Såväl rättssäkerheten som rättstryggheten bygger på ett välutvecklat och välfungerande rättsväsende. Rättssäkerheten och rättstryggheten belyses således endast indirekt genom de indikatorer som mäter kvaliteten och effektiviteten i rättsväsendets olika delar. I grunden är också rättssäkerheten och rättstryggheten beroende av att människor har förtroende för rättsväsendet så att de väljer att anmäla brott, delta i brottsutredningar och ställa upp som vittnen. Eftersom människors förtroende är en viktig grundpelare för rättsväsendets verksamhet följs även utvecklingen av förtroendet genom följande indikator: –kvinnors och mäns förtroende för rättsväsendet enligt Nationella trygghetsundersökningen. Nationella trygghetsundersökningen (NTU) är en omfattande frågeundersökning som genomförs . I undersökningen svarar runt 12 000 slumpmässigt utvalda personer i befolkningen på frågor om utsatthet för brott, upplevelse av trygghet samt erfarenheter av och förtroende för rättsväsendet. 2.5.2Bedömning av de övergripande målen för kriminalpolitiken Stabilt förtroende för rättsväsendet Enligt NTU har människors förtroende för rättsväsendet legat relativt . har av de tillfrågade i NTU uppgett att de har ganska eller mycket stort förtroende för rättsväsendet. När NTU påbörjades var förtroendet däremot märkbart lägre. Kvinnor har överlag något större förtroende för rättsväsendet än män. Det är också något vanligare att yngre personer har stort förtroende för rättsväsendet än äldre. Diagram 2.1 Förtroendet för rättsväsendet 2006–2014 Andel med mycket eller ganska stort förtroende Källa: Nationella trygghetsundersökningen Diagram 2.2 Förtroendet för myndigheter i rättsväsendet, Andel med mycket eller ganska stort förtroende Källa: Nationella trygghetsundersökningen Nivån på förtroendet skiljer sig åt mellan olika myndigheter i rättsväsendet, vilket är naturligt eftersom myndigheterna har olika uppgifter och roller. Även om förtroendet för myndigheterna har legat relativt stabilt ligger nivån för samtliga myndigheter på en tydligt högre nivå än när undersökningen påbörjades (se diagram 2.2). Generellt har män något lägre förtroende än kvinnor för polisen och kriminalvården. Förtroendet för åklagarna och domstolarna skiljer sig däremot inte i någon större utsträckning mellan könen. Att öka tryggheten är ett viktigt kriminalpolitiskt mål som polisen och flera andra myndigheter i rättsväsendet bidrar till. NTU mäter flera olika aspekter av otrygghet, exempelvis upplevelsen av otrygghet vid utevistelse sen kväll i det egna bostadsområdet, oro P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 att själv drabbas av brott eller att någon närstående ska drabbas. Samtliga indikatorer på människors otrygghet uppvisar tydligt minskande trender sedan undersökningen påbörjades (se diagram 2.3). ligger otryggheten på samma nivå som 2013, vilket är den lägsta nivån som noterats . Människors upplevelse av trygghet påverkas i stor utsträckning av förhållanden som ligger utanför rättsväsendets kontroll, exempelvis av mediernas rapportering kring enstaka händelser. Oavsett vad som ligger bakom utvecklingen är det positivt att människors otrygghet har minskat så tydligt . Diagram 2.3 Indikatorer på otrygghetens utveckling, 2006– Andel otrygga/oroliga Ofta oro över närstående Stor oro över brottsligheten Otrygga utevistelse sen kväll Oro för stöld/skadegörelse på fordon Oro för överfall/misshandel Källa: Nationella trygghetsundersökningen P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 Diagram 2.4 Indikatorer på mäns och kvinnors otrygghet 2014 Andel otrygga/oroliga. Ofta oro över närstående Oro för bostadsinbrott Påverkan på livskvalitet stöld/skadegörelse på Källa: Nationella trygghetsundersökningen Som framgår av diagram 2.4 upplever kvinnor överlag större otrygghet än män. Det gäller inte minst upplevelsen av otrygghet vid uteviselse i det egna bostadsområdet och oro för att bli utsatt för överfall eller misshandel. Trots att människors otrygghet har minskat tydligt uppger av kvinnorna att de känner sig otrygga vid utevistelse i det egna bostadsområdet medan av männen uppger sådan otrygghet. Var tionde kvinna upplever att otryggheten är så påtaglig att den påverkar livskvaliteten. Bland männen är detta nästan hälften så vanligt. Det finns således skäl att särskilt uppmärksamma kvinnors otrygghet. Brottsligheten relativt över tid Efter en tydlig ökning av antalet anmälda brott har nivån stabiliserats kring 1,4 miljoner anmälda brott . ökade antalet anmälda brott något vilket innebär att den högsta nivån någonsin uppnåddes. Detta ställer stora krav på rättsväsendets myndigheter. Bedrägerier är den brottstyp där anmälningarna har ökat mest . Som framgår av tabell 2.4 Tabell 2.4 Antal anmälda brott 2014 samt procentuell förändring respektive 2013har antalet anmälda bedrägerier ökat med . Framförallt är det anmälningar av internetrelaterade bedrägerier som har ökat. Anmälda tillgreppsbrott, som är en antalsmässigt stor kategori, har däremot minskat . noteras en uppgång i antalet anmälda fall av misshandel, vilket avviker från den nedåtgående trend som kunde skönjas . minskade antalet anmälda misshandelsbrott . Minskningarna bestod framförallt av färre anmälningar gällande misshandel utomhus där gärningspersonen var obekant. Ökningen 2014 består däremot främst av fler anmälningar om misshandel där den utsatta är kvinna eller barn och gärningsmannen bekant. Även anmälningar avseende sexualbrott, som i huvudsak drabbar kvinnor, ökade , vilket är en fortsättning på en kontinuerlig ökning som pågått . Tabell 2.4 Antal anmälda brott 2014 samt procentuell förändring respektive 2013 Källa: Officiell kriminalstatistik Antalet anmälda brott är dock inte en tillförlitlig indikator på brottslighetens utveckling. Långt ifrån alla brott som begås anmäls och anmälningsbenägenheten kan variera och mellan olika brottskategorier. Inom vissa områden påverkas också antalet anmälda brott huvudsakligen av vilka resurser myndigheterna i rättsväsendet lägger på att upptäcka brott, exempelvis genom olika kontroller. Det gäller exempelvis för trafikbrott och narkotikabrott. NTU är i vissa avseenden en mer relevant källa för att bedöma utvecklingen av sådan brottslighet som drabbar personer och hushåll. Exempelvis tyder utvecklingen avseende utsatthet för brott i NTU på att det ökade antalet anmälningar avseende våldsbrott i första hand beror på att fler brott anmäls och inte på att fler brott begås. NTU omfattar utvecklingen avseende människors upplevda utsatthet för ett flertal brottstyper, såväl brott mot personer: misshandel, sexualbrott, hot, trakasserier, bedrägerier och personrån, som brott mot hushåll: bostadsinbrott, bilstölder, stölder ur och från fordon och cykelstölder. Den senaste undersökningen avser utsatthet för brott . Tabell 2.5 Andel utsatta för brott mot person Något brott mot person Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Som framgår av tabell 2.5 är trakasserier, hot och bedrägeri de vanligaste brotten mot person enligt NTU, både bland kvinnor och män. Män uppger i något större utsträckning att de har utsatts för misshandel medan kvinnor i större utsträckning uppger att de har utsatts för hot och trakasserier. Det är vidare nästan bara kvinnor, inte minst unga kvinnor, som uppger att de har utsatts för sexualbrott. Enligt NTU har andelen brott mot hushåll minskat något , vilket beror på att de fordonsrelaterade brotten minskat. Andelen som uppger att de har utsatts för brott mot person har däremot legat relativt stabilt kring för både kvinnor och män. Som framgår av diagram 2.5 uppger dock en större andel av kvinnorna att de har varit utsatta för brott mot person (13,9 jämfört av männen). Om detta är en tillfällig avvikelse eller ett trendbrott är ännu inte möjligt att avgöra. Trakasserier och sexualbrott är de brottstyper där andelen kvinnor som uppger att P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 de har blivit utsatta har ökat mest jämfört med men ökningen finns inom samtliga efterfrågade brottstyper. Diagram 2.5 Andel kvinnor och män utsatta för brott mot person* samt andel hushåll utsatta för brott mot egendom** 2006–2013 Andel utsatta för brott Brott mot person - män Brott mot person - kvinnor *Misshandel, hot, trakasserier, sexualbrott, personrån och bedrägeri **Bostadsinbrott, bilstölder, stöld ur och från fordon och cykelstölder Källa: Nationella trygghetsundersökningen. Ökningen av bedrägerier i anmälningsstatistiken återspeglas även i NTU, om än inte lika markant. Även i NTU uppges att en stor del av bedrägerierna begås via internet. Ungefär en tredjedel av de rapporterade bedrägerierna i NTU rör bank- och kontokortsbedrägerier. NTU mäter även upplevd utsatthet för hatbrott. Andelen personer som uppgett att de blivit utsatta för hatbrott har legat relativt stabilt sedan undersökningen påbörjades. Hatbrott med främlingsfientliga motiv är vanligast. Enligt senaste NTU uppger av de tillfrågade att de har utsatts för sådana brott . Av NTU framgår att det är relativt vanligt att samma personer uppger att de utsatts för flera brott. Omkring en procent av de tillfrågade i NTU har drabbats av mer än hälften av de brott mot person som rapporteras om i undersökningen. Unga vuxna och ensamstående föräldrar är grupper som är särskilt utsatta. Vissa grupper är sannolikt underrepresenterade i frågeundersökningar av detta slag. Det gäller inte minst särskilt utsatta grupper, som exempelvis missbrukare och hemlösa. P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 4 således ingen fullständig bild av utsattheten i befolkningen. Sammanfattningsvis tyder resultatet av NTU på att det har skett en viss minskning avseende fordonsrelaterade brott som brott mot person har legat relativt . Att en större andel kvinnor uppger att de utsatts för brott i den senaste undersökningen är oroväckande. Regeringen avser därför att följa den fortsatta utvecklingen noggrant. Vissa typer av brott ingår inte i NTU. Det gäller exempelvis brott mot företag eller andra brott som inte är direkt riktade mot enskilda personer, som narkotika- och skattebrott. För dessa finns det inga tillförlitliga indikatorer på brottsutvecklingen. Det går inte heller, varken utifrån anmälningsstatstiken eller NTU, att få en bild av omfattningen av organiserad brottslighet. Däremot går det utifrån andra källor att få en bild av förändrad aktivitet inom den organiserade brottsligheten. Enligt undersökningar från Brå och polisens lägesbild över den organiserade brottsligheten 2014-2015 framgår att ett omfattande systemutnyttjande av välfärds- och förmånssystemen har identifierats vilket innefattar bedrägerier med RUT- och ROT-bidrag, assistansersättning och sjukpenning. Det finns också vissa uppgifter som tyder på en ökad aktivitet inom den organiserade brottsligheten. Bland annat finns tecken på att allt fler blir skadade av skjutvapen. Det dödliga våldet inom ramen för kriminella konflikter har också ökat . Detta är en utveckling som ställer rättsväsendet inför resurskrävande utmaningar. Generellt visar dock det dödliga våldet ett annat mönster. genomför en specialstudie över anmält dödligt våld. konstaterades 87 fall av dödligt våld i , vilket är samma antal som 2013. I ett längre perspektiv uppvisar utvecklingen av det dödliga våldet en nedåtgående trend. Att minska brottsligheten är ett centralt mål för kriminalpolitiken och de brottsbekämpande myndigheterna. Måluppfyllelsen i detta avseende är dock svår att bedöma. Brottslighetens utveckling påverkas även av många faktorer som ligger utanför kriminalpolitikens och rättsväsendets kontroll. Befolkningsutvecklingen, itutvecklingen och globaliseringen är exempel på sådana externa faktorer som kan ha tydlig påverkan på brottsutvecklingen. brottsligheten, med exempelvis allt fler brott som begås på internet och tecken på en ökad aktivitet hos den organiserade brottsligheten, ställer fortsatt höga krav på myndigheterna att utveckla sina arbetssätt. 2.5.3Samlad bedömning av flödet i rättskedjan Rättsväsendets breda och i många avseenden komplexa verksamhet är inte möjlig att på ett heltäckande sätt fånga i ett antal kvantitativa indikatorer. Även om sådana indikatorer inte ger någon fullständig bild tillför de relevant information som gör det möjligt att analysera hur verksamheterna har utvecklats inom vissa för rättsväsendet centrala områden. En viktig del i bedömningen av rättsväsendets resultat är att följa upp hur de brott som anmäls hanteras i rättskedjans olika delar. I den samlade bedömning som redogörs för i detta avsnitt följs resultaten från anmälda brott via utredning och lagföring till verkställighet av utdömda påföljder. Andra delar av myndigheternas verksamhet som inte hör till denna process, exempelvis polisens brottsförebyggande verksamhet, myndigheternas information och bemötande av brottsoffer, domstolarnas hantering av tvistemål och verksamheten inom de allmänna förvaltningsdomstolarna, ingår således inte i denna samlade bedömning utan redogörs för under respektive verksamhetsområde. Fler anmälda brott än Som tidigare nämnts har antalet anmälda brott stabiliserats kring 1,4 miljoner brott . anmäldes 1 443 700 brott vilket är fler brott än året innan och den högsta nivån . Bland annat fortsatte de anmälda bedrägerierna att öka . Rättsväsendets förutsättningar att hantera den anmälda brottsligheten är i stor utsträckning beroende av vilken typ av brott som anmäls. För att kunna tolka det övergripande utredningsresultatet är det därför nödvändigt att ha kunskap om karaktären på de anmälda brotten och eventuella förändringar som sker i det avseendet. har påpekat att den anmälda brottsligheten grovt kan delas in i tre