prop · H3034 · 2015-10-20 00:00:00 — Eftersom detta framgår direkt av förordningen och därför utan vidare är tillämpligt på europakooperativ, ska någon mot- svarande bestämmelse inte tas in i den svenska lagen. Som framgår ovan (se avsnitt 6) föreslås inte någon begränsning vad gäller den andel av en ekonomisk förenings medlemmar som kan vara investerande medlemmar (frånsett bestämmelsen om minsta antalet med- lemmar i föreningen), och förslaget har också som utgångspunkt att inve- sterande medlemmar ska ha samma rösträtt som andra medlemmar. För investerande medlemmar anges emellertid i artikel 59.3 i SCE-förord- ningen att dessa aldrig tillsammans får ha av det totala antalet röster. Även detta framgår direkt av förordningen och någon bestämmelse av den innebörden ska därför inte tas in i svensk lag. Av artikel 61.3 i SCE-förordningen följer att ett europakooperativ som tillåter investerande medlemmar i sina stadgar ska ta in ”särskilda villkor om beslutförhet i förhållande till andra medlemmar än investerande medlemmar”. Enligt förordningen har medlemsstaterna rätt att fastställa en miniminivå för sådana villkor. Det finns skäl att för svensk del ut- nyttja denna möjlighet och uppställa krav på att sådana stadgebestäm- melser innefattar minst samma begränsningar i de investerande med- lemmarnas inflytande som de begränsningar som gäller för svenska eko- nomiska föreningar. Det innebär att europakooperativ som är registrerade i blir skyldiga att i sina stadgar ta in bestämmelser som säker- ställer att beslut på stämman får fattas endast under förutsättning att de investerande medlemmarna där inte kontrollerar mer än en tredjedel av det sammanlagda röstvärdet. Det får överlämnas till europakooperativet att välja hur sådana bestämmelser lämpligen utformas i det enskilda fallet (se vidare författningskommentaren till den föreslagna 1 a § lagen om europakooperativ). Övriga ändringar i föreningslagen blir, såsom reglerna om europako- Prop. 2015/16:4 operativ är utformade, tillämpliga på europakooperativ med säte i Sve- rige utan några ändringar i lagen om europakooperativ. Detta gäller även den förlängning som föreslås beträffande fristen för väckande av skade- ståndstalan (se prop. 2005/06:150 s. 166). Regeringens förslag: De ändringar som föreslås för ekonomiska föreningar ska i huvudsak gälla även kreditmarknadsföreningar. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 654 och 989). Remissinstanserna: anser att frågan om de före- slagna lagändringarnas påverkan på kreditmarknadsföreningarna inte har berörts i tillräcklig utsträckning av utredningen. pekar särskilt på att de lämnade förslagen om såväl stadgeändring som likvidation kan påverka tredje mans rätt. det är viktigt att enskilda personer som är fordringsägare inte får sin rätt ifrågasätter om det är lämpligt att utforma be- stämmelsen om minskning av reservfonden efter förebild i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Skälen för regeringens förslag: En kreditmarknadsförening är en ekonomisk förening som har fått tillstånd av att be- För en sådan förening gäller bestämmelserna i föreningslagen, om inte annat följer av lagen om bank- och finansierings- rörelse eller är särskilt föreskrivet (se 12 kap. nämnda lag). bank- och finansieringsrörelse innehåller emellertid i flera avseenden specialbestämmelser för kreditmarknadsföreningar. lagen att föreningen har en verkställande direktör och att revisorerna är auktoriserade eller godkända revisorer. Därutöver innehåller lagen sär- skilda bestämmelser om fusion. De ändringar som föreslås i föreningslagen bör få genomslag även för Detta innebär bl.a. utökade möjligheter att bedriva verksamheten i dotterföretag liksom att ta in riskkapital Vidare blir det möjligt för medlemmar i kredit- marknadsföreningar att överlåta rätten till överinsatser och emissionsin- Enligt regeringens mening innebär inte förslaget att avskaffa det s.k. tvåstämmokravet att medlemmarnas eller fordringsägarnas ställning för- sämras (jfr avsnitt 11.10). Den slutsatsen är giltig även beträffande kre- Det finns därför inte skäl att undanta kredit- marknadsföreningar från de nya bestämmelserna om beslut om stadge- ändring, likvidation och godkännande av fusionsplan. övriga ändringar av bestämmelserna om föreningsstämman. När det gäller minskning av reservfonden föreslår utredningen att de nya bestämmelserna om detta i ett avseende anpassas till de bestämmel- ser som avser bankaktiebolag i lagen om bank- och finansieringsrörelse. Utredningens förslag innebär väsentligen att endast domstol – inte även 2015/16:4 – får lämna tillstånd om minskningen ska ske för utbetal- ning till medlemmar eller annat ändamål samt att ska höras före beslut. ifrågasätter om det inte är lämpligare att anpassa reglerna till föreningslagen, med hänsyn till att bankaktiebolag och kreditmarknadsföreningar är olika associationsformer. Regeringen delar synpunkt. Det finns inte tillräckliga skäl att avvika från föreningslagens reglering på denna punkt och införa mer långt- gående bestämmelser. Såsom utredningen har funnit finns det inte skäl att tillåta investerande medlemmar i kreditmarknadsföreningar. 17.6Ömsesidiga försäkringsbolag och försäkrings- föreningar Regeringens förslag: Flera av de ändringar som föreslås för ekono- miska föreningar ska gälla även för ömsesidiga försäkringsbolag. De flesta av de föreslagna ändringarna ska gälla för försäkringsföreningar. Investerande medlemmar ska dock inte kunna antas i ömsesidiga för- säkringsbolag eller försäkringsföreningar. Utredningens förslag: Utredningen behandlar inte försäkringsrörelse- lagen (2010:2043). Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se bilaga 7). Remissinstanserna: anser att den beloppsbegräns- ning som gäller för tillskjutande av förlagsinsatser från andra än med- lemmar bör finnas kvar för ömsesidiga försäkringsbolag och försäkrings- föreningar. Inspektionen anser vidare att ett beslut i ett ömsesidigt försäkringsbolag att minska reservfonden ska vara registreringspliktigt samt att det för registrering bör krävas tillstånd av . Svensk Försäkring anser att försäkringsföreningar bör ha möjlighet att anta investerande medlemmar. Övriga remissinstanser tillstyrker för- slaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag Ömsesidiga försäkringsbolag är en självständig associationsform, som regleras i försäkringsrörelselagen. Lagen innehåller i 12 kap. associa- tionsrättsliga regler och där finns hänvisningar till föreningslagen, bl.a. när det gäller bolagets ledning, stämma och revision. Flertalet av de ändringar som föreslås i föreningslagen bör få genom- slag även i försäkringsrörelselagen (jfr förarbetena till försäkringsrörelse- lagen, där det sägs att försäkringsrörelselagen ska följa föreningslagen om inte starkt vägande skäl talar mot det, se prop. 2009/10:246 s. 319). Det gäller bl.a. ändringarna beträffande styrelsens uppgifter och ansvars- områden (avsnitt 10.1), tillsättande av styrelseledamot (avsnitt 10.2) samt förlagsinsatser (avsnitt 9). När det gäller förlagsinsatser innebär det sagda bl.a. att det inte längre bör uppställas någon beloppsmässig begränsning i fråga om förlagsin- satser från andra än medlemmar. Regeringen har med anledning av synpunkt övervägt om en sådan ordning skulle medföra risk för att förlagsinsatskapitalet skulle bli alltför dominerande i förhållande till medlemsinsatskapitalet. På motsvarande sätt som för eko- nomiska föreningar (se avsnitt 9.1.) görs dock bedömningen att ett av- skaffande av begränsningen skulle gynna de ömsesidiga försäkringsbola- gens kapitalförsörjning utan att för den skull äventyra delägarnas in- flytande i bolaget. Även huvuddelen av de nya reglerna om stämman bör få genomslag för ömsesidiga försäkringsbolag (avsnitt 11). Detsamma gäller ändring- arna i reglerna om fusion (avsnitt 15) och ändringen av tiden för väckan- de av skadeståndstalan (avsnitt 16). En följdändring av lagteknisk karak- tär behöver också göras i bestämmelserna om förlagsinsatskapitalet (avsnitt 9.1). När det gäller ställföreträdarjäv (avsnitt 10.5) och kompe- tensöverskridande (avsnitt 10.6) innebär de föreslagna ändringarna en anpassning till vad som i sak redan gäller enligt försäkringsrörelselagen. I dessa avseenden behöver därför endast vissa lagtekniska justeringar göras. De nya reglerna om kommunikation med elektroniska hjälpmedel (avsnitt 12) bör gälla även för ömsesidiga försäkringsbolag. I vissa delar innehåller försäkringsrörelselagen en självständig regle- ring, som inte hänvisar till föreningslagen. Detta gäller – såvitt nu är av intresse – reglerna om verkställande direktör (jfr avsnitt 10.4), regeln om styrelsens sammansättning (jfr avsnitt 10.3), reglerna om likvidation (jfr avsnitt 14) och i huvudsak också reglerna om vinstutdelning, förlusttäck- ning och fördelning av överskott (jfr avsnitt 13, se även prop. 2009/10:246 s. 327). Dessa regler kan i huvudsak kvarstå oförändrade. När det gäller kapitalskyddsreglerna finns det dock skäl att göra vissa ändringar av konsekvenskaraktär. Den försiktighetsregel som finns i för- säkringsrörelselagen bör således anpassas till den utvidgade motsvarig- heten i föreningslagen. De nya bestämmelserna i föreningslagen om minskning av reservfonden (avsnitt 13.4) bör gälla även för ömsesidiga försäkringsbolag. Ett beslut om minskning av reservfonden i en eko- nomisk förening är inte registreringspliktigt, och det finns inte tillräck- liga skäl att införa en sådan plikt för ömsesidiga försäkringsbolag. Där- med är det inte heller aktuellt att, som är inne på, införa en bestämmelse om att det för registrering krävs tillstånd från Fi- nansinspektionen. Vidare bör ändringarna i bestämmelserna om återbäringsskyldighet och bristtäckningsansvar, som omfattar olagliga utbetalningar till s.k. garan- ter och innehavare av förlagsandelar (avsnitt 13.5), få genomslag i för- säkringsrörelselagen. Även bestämmelsen i nämnda lag om gåvor till all- männyttiga eller jämförliga ändamål bör anpassas till motsvarande bestämmelse i föreningslagen (avsnitt 13.2). I de nämnda fallen bygger regleringen i försäkringsrörelselagen på motsvarande regler i förenings- lagen. Däremot finns det inte tillräckliga skäl att införa de särskilda reg- ler om beslutsunderlag inför ett stämmobeslut om vinstutdelning, vilka införs i föreningslagen (jfr 10 kap. 3–9 §§ föreningslagen). Vidare kan det konstateras att det i försäkringsrörelselagen redan finns en vetorätt för styrelsen när det gäller beslut om vinstutdelning, varför någon anpassning till föreningslagen inte är behövlig i den delen (jfr avsnitt 13.6). När försäkringsrörelselagen infördes upphävdes den regel om platsen för stämman som fanns i äldre lagstiftning (se prop. 2009/10:246 s. 303). Det saknas skäl att införa sådana bestämmelser nu (jfr avsnitt 11.6). Försäkringsrörelselagen saknar på vissa områden helt motsvarighet till reglerna i föreningslagen. Det gäller – såvitt nu är av intresse – regler om verksamhet i dotterföretag liksom regler om medlemsförteckning (se prop. 2009/10:246 s. 342). De förslag som avser dessa områden föran- leder inga ändringar i försäkringsrörelselagen. Inte heller är det aktuellt att införa en möjlighet att anta investerande medlemmar (se avsnitt 6) i ömsesidiga försäkringsbolag med hänsyn till att medlemskapet i ett sådant bolag är annorlunda utformat jämfört med medlemskapet i en ekonomisk förening (jfr prop. 2009/10:246 s. 285 f.). En försäkringsförening är en särskild form av förening som har till ända- mål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom att driva försäkringsrörelse i vilken medlemmarna deltar genom att använda före- ningens tjänster som försäkringstagare eller som försäkrad. Särskilda associationsrättsliga bestämmelser om försäkringsföreningar finns i 13 kap. försäkringsrörelselagen. Där framgår att föreningslagen gäller för försäkringsföreningar om inte annat följer av försäkringsrörelselagen (se 13 kap. 2 §). I stor utsträckning styrs därför försäkringsföreningar av föreningslagens regler. De flesta av de ändringar som föreslås i föreningslagen bör gälla även för försäkringsföreningar. Det gäller ändringen beträffande verksamhet i dotterföretag (avsnitt 5), liksom ändrade och nya regler om medlems- förteckning (avsnitt 7). En försäkringsförening bör dock inte heller fortsättningsvis ha någon skyldighet att hålla medlemsförteckningen tillgänglig för var och en som vill ta del av den. När det gäller förlags- insatskapitalet (avsnitt 9.1) bör den beloppsmässiga begränsningen tas bort på motsvarande sätt som föreslås för de ömsesidiga försäkrings- bolagen. Också de nya reglerna om förteckningen över förlagsinsatser bör få genomslag i försäkringsrörelselagen (avsnitt 9.2). När det gäller reglerna om försäkringsföreningens ledning bör – utöver rena konse- kvensändringar i bestämmelserna om verkställande direktör, jäv respek- tive kompetensöverskridande – förslagen som avser tillsättande av styrel- seledamot samt styrelsens sammansättning få genomslag i försäkrings- rörelselagen. Detsamma gäller ändringarna beträffande styrelsens upp- gifter och ansvarsområden och de nya reglerna om föreningsstämma, elektronisk kommunikation, likvidation och fusion (avsnitt 10.1 samt avsnitten 11, 12, 14 och 15). Liksom för ömsesidiga försäkringsbolag bör dock inte reglerna om platsen för föreningsstämman få genomslag för försäkringsföreningar (jfr avsnitt 11.6). Även ändringen av tiden för väckande av skadeståndstalan bör få genomslag för försäkringsföreningar (avsnitt 16). För försäkringsföreningar gäller särskilda bestämmelser om utbe- Prop. 2015/16:4 talning av föreningens medel till medlemmarna. Medel får delas ut till medlemmarna bara i form av återbäring eller i samband med utskiftning vid föreningens likvidation. Härutöver får vinstutdelning ske till dem som har tillskjutit verksamhetskapital, om det följer av stadgarna. Detta innebär att de flesta bestämmelser i den hittillsvarande lydelsen av 10 kap. föreningslagen om överskottsutdelning och annan användning av föreningens egendom inte är tillämpliga på försäkringsföreningar, såvida det inte rör sig om vinstutdelning. Inte heller är bestämmelserna om utbetalning av föreningens medel genom återbetalning av medlems- insatser eller vid minskning av medlemsinsatsernas belopp tillämpliga. Däremot gäller föreningslagens bestämmelser om utbetalning av före- ningens medel i samband med utskiftning vid föreningens likvidation för försäkringsföreningar. Mot denna bakgrund finns det behov av några smärre följdändringar i försäkringsrörelselagen när det gäller reglerna om vinstutdelning. Av den allmänna hänvisningen i 13 kap. 2 § försäkringsrörelselagen följer att föreningslagens bestämmelser om vinstutdelning i hittillsvarande 10 kap. 2 samt 3–5 §§ gäller vid sådan vinstutdelning som omtalas strax ovan (jfr 13 kap. 20 § och prop. 2009/10:246 s. 370 och 504). Dessa bestämmelser ersätts genom förslagen i denna proposition med nya bestämmelser i 9 kap. 3 och 4 §§ om högsta tillåtna belopp för värdeöverföringar – dvs. beloppsspärren och försiktighetsregeln – samt värdeöverföringar under löpande räkenskapsår, liksom bestämmelser i 10 kap. 1–9 §§ om vinst- utdelning. Dessa nya bestämmelser bör gälla vid vinstutdelning till dem som tillskjutit verksamhetskapital i försäkringsföreningar. Det innebär, utöver vad som har sagts om beloppsspärren och försiktighets- regeln, att styrelsen får en skyldighet att lämna särskilda upplysningar inför ett beslut om vinstutdelning och att styrelsen får vetorätt när det gäller beslut om vinstutdelning (se avsnitt 13.3 och 13.6). De nya bestämmelserna om minskning av reservfond (avsnitt 13.4) bör gälla även för försäkringsföreningar. Som nämns beträffande ömsesidiga försäkringsbolag bör ett beslut om minskning av reservfonden inte vara registreringspliktigt. Föreningslagens nya bestämmelser om bristtäck- ningsansvar och återbäringsskyldighet bör också gälla för försäkrings- föreningar (avsnitt 13.5). Ovan konstateras att det inte bör införas en möjlighet för ömsesidiga försäkringsbolag att anta investerande medlemmar. Frågan om det ändå finns skäl att införa en sådan möjlighet för försäkringsföreningar bör övervägas i ett bredare sammanhang, och det föreslås därför inte i detta sammanhang några bestämmelser i försäkringsrörelselagen som möjlig- gör för sådana föreningar att anta investerande medlemmar. Regeringens bedömning: Lagen om inlåningsverksamhet behöver inte ändras med hänsyn till ändringarna i föreningslagen. 2015/16:4 Remissinstanserna: anser att effekterna för in- låningsföretag av ändringarna i föreningslagen behöver belysas mer i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Skälen för regeringens förslag: En ekonomisk förening kan bedriva s.k. inlåningsverksamhet enligt lagen (2004:299) om inlåningsverksam- het. Med inlåningsverksamhet menas enligt lagen mottagande från all- mänheten av återbetalningspliktiga medel som efter uppsägning är till- gängliga för fordringsägaren inom högst (se 3 §). En ekonomisk förening som bedriver inlåningsverksamhet benämns (sparkassa). En sådan ska ansöka om registrering hos . Enligt 4 § i nämnda lag gäller bestämmelser i andra författningar om aktiebolag och ekonomiska föreningar även för företag som driver inlå- ningsverksamhet, om inte annat följer av lagen. Det innebär att ändringar i föreningslagen också får genomslag för sparkassornas del. De ändringar som föreslås i föreningslagen syftar i allt väsentligt till att förbättra förutsättningarna för ekonomiska föreningar att driva sin verk- samhet. Den särskilda verksamhet som sparkassorna utför – inlånings- verksamhet – bedöms dock inte påverkas av förslagen på ett sådant sätt som motiverar särbestämmelser i lagen om inlåningsverksamhet. I övrigt hänvisas till de bedömningar som redovisas ovan i avsnitt 17.5 om kredit- marknadsföreningar. Några ändringar i lagen om inlåningsverksamhet bedöms inte behövas. Regeringens bedömning: Möjligheten för en ekonomisk förening att bedriva verksamheten i ett dotterföretag utan att detta är helägt av föreningen kräver inte någon ändring av inkomstskattelagens (1999:1229) regler om avdragsrätt för utdelning. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se slutbetänkandet s. 664 och 667). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har ingen invändning mot den. Skälen för regeringens bedömning: I avsnitt 5 föreslås att det införs en möjlighet för en ekonomisk förening att bedriva verksamheten i ett dotterföretag, även om övriga delägare inte är ekonomiska föreningar. Av inkomstskattelagen framgår att utdelning som en kooperativ förening lämnar av vinsten från den kooperativa verksamheten i form av rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorda köp eller försäljningar (med föreningslagens terminologi efterlikvider, återbäringar och liknande) ska dras av (se 39 kap. 22 §). Vinst från annan verksamhet än den koope- rativa verksamheten berättigar däremot inte till avdrag. varifrån vinsten härrör behöver alltså göras och kommer att behöva göras också när en förening bedriver sin verksamhet i ett dotter- Prop. 2015/16:4 företag där övriga delägare är t.ex. aktiebolag. avdragsrätt är därvid enligt praxis att dotterföretaget bedriver en verk- samhet som skulle ha räknats till föreningens kooperativa verksamhet om föreningen hade bedrivit den i egen regi. Att dotterföretaget vid sidan därav bedriver s.k. artfrämmande verksamhet bör inte hindra avdrag så länge den kooperativa verksamheten är dotterföretagets huvudsakliga verksamhet. Om föreningens dotterföretag i sin tur har ett eller flera hel- ägda dotterföretag och något av företagen inom denna grupp lämnar koncernbidrag till föreningen, bör verksamhetskravet tillämpas på under- koncernen som en enhet (se rättsfallet RÅ 1999 ref. 29). Avdragsrätten för utdelning som lämnas i förhållande till inbetalade medlemsinsatser bedöms inte påverkas av förslaget om utökade möjligheter till verksam- het i dotterföretag. Någon ändring i inkomstskattelagen är, som utred- ningen också kommer fram till, därför inte påkallad. Regeringens förslag: Utdelning som en ekonomisk förening lämnar till investerande medlemmar ska enligt reglerna i inkomstskattelagen få dras av vid inkomstbeskattningen av föreningen. Avdragsrätten gäller dock inte för skattefri utdelning på näringsbetingade andelar. I inkomstskattelagen införs en förtydligande bestämmelse om att förekomsten av investerande medlemmar i sig inte innebär att före- ningen inte tillämpar principen om lika rösträtt. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 661). Remissinstanserna: avstyrker att utdelning till invester- ande medlemmar ska få dras av. Övriga remissinstanser tillstyrker för- slagen eller har ingen invändning mot dem. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 6 föreslås att ekonomiska föreningar ska kunna anta investerande medlemmar. Utredningen be- handlar frågan om huruvida en kooperativ förening bör ha rätt att dra av utdelning till investerande medlemmar. Enligt 39 kap. 23 § inkomst- skattelagen gäller som utgångspunkt att utdelning som en kooperativ förening lämnar på medlemsinsatser och förlagsinsatser ska dras av. fråga om andra insatser än förlagsinsatser ska utdelning emellertid inte dras av till den del utdelningen enligt 24 kap. 17 § inkomstskattelagen inte ska tas upp av mottagaren därför att andelen är näringsbetingad. den del som inte ska tas upp till beskattning hos mottagaren uppgår till högst av utdelningen, får dock hela utdelningen dras av. dantaget beträffande utdelning som lämnas på förlagsinsatser innebär att en förening alltid får dra av utdelning som lämnas på förlagsinsatser och att mottagaren ska ta upp utdelningen till beskattning. om andelen i den kooperativa föreningen utgör en näringsbetingad andel hos mottagaren eftersom utdelning från en kooperativ förening på förlagsinsatser inte anses som utdelning enligt reglerna om skattefria utdelningar i 24 kap. 12–22 §§ inkomstskattelagen (se 24 kap. 12 §). Som utredningen konstaterar har utdelning som lämnas till inve- sterande medlemmar stora likheter med utdelning som lämnas till inne- havare av förlagsandelar. I båda fallen är det fråga om investeringar av kapital i föreningen. Varken investerande medlemmar eller innehavare av förlagsandelar deltar i samhandeln med föreningen och får därmed inte någon ekonomisk fördel i detta hänseende av sitt kapitaltillskott. Inte hel- ler återbetalas mer än nominellt belopp vid avgång ur föreningen respek- tive vid inlösen av andelen. Enligt regeringens mening har dock utdel- ning som lämnas till investerande medlemmar större likheter med utdel- ning som lämnas till vanliga medlemmar än med utdelning till inneha- vare av förlagsandelar. Som framgår av avsnitt 6 ska investerande med- lemmar betala en medlemsinsats och de ska i princip vara jämställda med vanliga medlemmar i fråga om ekonomiska rättigheter, t.ex. rätt till vinst- utdelning, och i fråga om förvaltningsrättigheter, t.ex. rätt att närvara och yttra sig på föreningsstämman. Investerande medlemmar har således röst- rätt och därmed större insyn och inflytande i föreningen än vad förlags- andelsinnehavarna har. Med hänsyn till detta anser regeringen att utdel- ning till investerande medlemmar skattemässigt ska behandlas på samma sätt som utdelning på medlemsinsatser. En kooperativ ekonomisk före- ning ska därför dra av utdelning som föreningen lämnar till en invester- ande medlem om det inte rör utdelning på näringsbetingad andel som är skattefri enligt 24 kap. 17 § inkomstskattelagen. Något behov av att ändra i 39 kap. 23 § samma lag med hänsyn till detta föreligger inte. Förslaget om investerande medlemmar föranleder dock en ändring i inkomstskattelagen i ett annat avseende.