prop · H30373 · 2015-12-21 00:00:00 — hörande tjänster, eller mellan en hörande tjänster, eller mellan en sådan aktör och ett företag som sådan aktör och ett företag som drar nytta av en skyldighet i fråga drar nytta av en skyldighet i fråga om samtrafik eller andra former av om samtrafik eller andra former av tillträde, får en part hänskjuta tillträde, eller om en överenskom- tvisten för avgörande av tillsyns- melse om tillträde enligt 4 kap. 13 b § inte har nåtts inom två må- nader från det att en begäran mot- tagits, får en part hänskjuta tvisten för avgörande av tillsynsmyndig- 1. tvisten har samband med skyldigheter som följer av denna lag eller av föreskrifter, tillståndsvillkor eller beslut om förpliktelser som medde- lats med stöd av lagen eller som följer av och rådets förordning (EU) nr 531/2012 eller av rättsakter som avses i 1 § andra stycket eller 3 a §, eller 2. tvisten i övrigt rör villkor för samtrafik eller andra former av till- Myndigheten ska så snart som Myndigheten ska så snart som möjligt besluta i de frågor som möjligt besluta i de frågor som senast från det att senast , eller om tvis- begäran kom in till myndigheten, ten gäller tillämpningen av 4 kap. om inte är nödvändig 13 b § senast , från det med hänsyn till tvistens omfattning att begäran kom in till myndig- eller andra särskilda omständig- heten, om inte är nöd- vändig med hänsyn till tvistens omfattning eller andra särskilda Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i plan- och bygglagen (2010:900) Härigenom föreskrivs1 att 8 kap. 4 § (2010:900) ska ha följande lydelse. Ett byggnadsverk ska ha de tekniska egenskaper som är väsentliga i fråga om 1.bärförmåga, stadga och beständighet, 2.säkerhet i händelse av brand, 3.skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljön, 4.säkerhet vid användning, 5.skydd mot buller, 6.energihushållning och värmeisolering, 7.lämplighet för det avsedda ändamålet, 8. tillgänglighet och användbarhet 8. tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga, och 9. hushållning med vatten och av- 9. hushållning med vatten och av- 10. bredbandsanslutning. Vad som krävs för att ett byggnadsverk ska anses uppfylla första stycket framgår av föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 2 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för åtgärder som kräver bygg- lov om ansökan om bygglov har gjorts före och för åt- gärder som kräver anmälan enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 8 § om sådan anmälan har gjorts . 1 Jfr och rådets direktiv /61/EU av om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighetsnät för elektronisk kommunika- tion, i den ursprungliga lydelsen. 2015/16:73 3 Ärendet och dess beredning antog och rådet direktiv /61/EU om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighets- nät för elektronisk kommunikation (utbyggnadsdirektivet). Direktivet finns i bilaga 1. höll ett informa- tionsmöte där direktivet presenterades och synpunkter efterfrågades. En deltagarlista och de synpunkter som lämnades efter mötet finns tillgäng- liga i (dnr N2013/02375/ITP). Inom har promemorian Billigare utbyggnad av bredbandsnät tagits fram. I promemorian lämnas förslag till genomförande av utbyggnadsdirektivet. En sammanfattning av promemorian finns i bila- ga 2. Promemorians författningsförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. har efter att ha beretts tillfälle yttrat sig i frågan om överklagande. Remissyttrandena, liksom en sammanställning av dessa, finns tillgängliga i (dnr N2015/02228/ITP). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttran- de över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har följt Lagrådets förslag utom när det gäller ut- formningen av 1 kap. 3 § i förslaget till lag om åtgärder för utbyggnad av bredbandsnät, se avsnitt 6, 7.1, 8.1, 9.1, 10.1, 11, 14 och 15 och författ- ningskommentaren. Härutöver har vissa redaktionella och språkliga ju- steringar gjorts av lagtexten till följd av Lagrådets synpunkter. 4 Bakgrund och utgångspunkter Användningen av it och internet ökar stadigt inom alla delar av samhället och är sammantaget vår tids mest revolutionerande innovation. hjälp av digitaliseringen kan traditionella arbetsmetoder förändras, nya tjänster och affärsmodeller utvecklas. ännu bara inletts och utvecklingen kommer att fortsätta. behövs för att möta utmaningar på flera samhällsområden på såväl inter- nationell som nationell nivå. Den digitala ekonomin skapar även möjlig- heter för ökad handel över nationsgränser. Digitaliseringen är en viktig pusselbit för i princip alla sektorer i en modern och innovativ ekonomi och av strategisk betydelse för den sociala och territoriella sammanhåll- Därför måste alla medborgare såväl som den privata och offent- liga sektorn ha möjlighet att delta i den digitala ekonomin. Grunden för det digitala samhället är en robust bredbandsinfrastruktur som kan leverera höga överföringshastigheter. En utgångspunkt för den europeiska bredbandspolitiken är att de investeringar som krävs för att få bredbandsnäten på plats i första hand ska göras av kommersiella aktörer. Lagstiftningen ska således syfta till att skapa goda marknadsförutsätt- Prop. 2015/16:73 ningar och undanröja hinder för utvecklingen. Det handlar bl.a. om att se till att det finns en relevant reglering som stimulerar investeringar i bred- band och som säkerställer en effektiv konkurrens. Det övergripande målet är att ska ha bredband i världsklass. En hög användning av it och internet är bra för tillväxten, konkurrenskraften och innovationsförmågan i landet. Det bidrar också till utvecklingen av ett hållbart samhälle. Enligt det riksdagsbundna målet bör alla hushåll och företag ha goda möjligheter att använda sig av elektroniska kom- munikationstjänster och service via bredband (prop. 2009/10:193, bet. 2009/10:TU18, rskr. 2009/10:297). har en stark position när det gäller it-användning och bredband och har nått eller är på god väg att nå målen för bredbandsutbyggnad som regeringen satte upp Bredbandsstrategi för och målen i den digitala agendan för , se dnr N2009/ 08317/ITP respektive av- snitt 4.2. Målen enligt strategin är att av alla hushåll och före- tag i bör ha tillgång till bredband om minst /s och att av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst /s . Internationellt sett har fortsatt en ställning som ett av världens mest digitaliserade länder. Detta har bekräftats i en rad olika mätningar och index. Nämnas kan bl.a. Network Readiness Index (2015) som avser att mäta hur väl ett land är anpassat för att utnyttja fördelarna med it-utvecklingen, där placerades på tredje plats. I rap- port Measuring the Report 2014, där ländernas ut- veckling inom it-området jämförs, hamnade på tredje plats efter och . 4.2Den digitala agendan för Europeiska unionens medlemsstater har ställt sig bakom målen i Den digitala agendan för – Drivkraft för den europeiska digitala till- växten (KOM[2010] 245 slutlig). I agendan slås fast att alla i bör ha tillgång till grundläggande bredband och att strävan för är dels att alla i ska ha tillgång till betydligt högre internet- hastigheter på över /s, dels att eller fler av de europe- iska hushållen ska abonnera på internetförbindelser på över /s. Med grundläggande bredband avser att det ska finnas en samhällsomfattande bredbandstäckning som baseras på en kombinat- ion av fasta och trådlösa nät. Den digitala agendan är ett av sju huvudinitiativ inom ramen för den övergripande strategin för tillväxt 2010–2020, 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (KOM[2010] 2020 slutlig). I agen- dan beskrivs den nyckelroll som användningen av informations- och kommunikationsteknik måste ha för att ska kunna uppnå sina ambitioner . Syftet med agendan är att lägga upp en plan för hur man kan maximera informations- och kommunikationsteknikens sociala och ekonomiska potential, i synnerhet internet, som ett mycket viktigt 2015/16:73 medium för ekonomisk och samhällelig verksamhet: för affärer, arbete, förströelse, kommunikation och yttrandefrihet. Post- och () Bredbandskartläggning visar att i stort sett samtliga hushåll och företag (99,) i landet har tillgång till grundläggande bredband. Dessutom har de senaste årens fiberutbygg- nad medfört en ökad tillgång till bredband med hög överföringskapacitet. hade av alla hushåll och företag i till- gång till bredband om minst /s. Det är en ökning med fyra pro- centenheter från samma tidpunkt . Tillgången till mobila bred- bandstjänster ökar, störst är ökningen i områden utanför tätort och små- ort. hade av alla hushåll och företag i tillgång till bredband via 4G. Motsvarande siffra för hushåll och företag utanför tätort och småort var , vilket är en ökning med 2,5 pro- centenheter . Bredbandskartläggningen visar också att av befolkningen i hade tillgång till bredband om minst /s . Sammantaget bedöms förutsättningarna vara mycket goda för att uppnå målen i såväl bredbandsstrategi som den digitala agendan för , se avsnitt 4.1 och 4.2. kan det konstateras att tillgången till höghastighetsbredband avtar i takt med att de geografiska avstånden ökar. För att den positiva utvecklingen ska fortsätta krävs således att alla parter på bredbandsområ- det tar ansvar: it-användare, marknadens aktörer och den offentliga sek- torn. Elektroniska kommunikationer ska vara effektiva, säkra och robusta samt tillgodose användarnas behov. De elektroniska kommunikationerna ska i första hand tillhandahållas genom en väl fungerande marknad, men staten har ett ansvar på områden där allmänna intressen inte enbart till- godoses av marknaden. Tillgången till höghastighetsbredband ökar och utvecklingen går mot att konsumenterna efterfrågar allt högre överföringshastigheter. Enligt den ovan nämnda kartläggningen har andelen hushåll som har tillgång till bredband om minst /s och som abonnerar på en sådan bred- bandstjänst ökat från –2013. Enligt PTS:s rapport telemarknad 2014 ökar antalet bredbandsabonne- mang med höga hastigheter. fanns 1,2 miljoner abonnemang med hastigheter på /s eller mer nedströms. Antalet abonnemang med /s eller mer uppströms ökade kraftigt och uppgick till 573 000 . Efterfrågan på tjänster som kräver högre bredbandshastigheter driver utvecklingen av sådana tjäns- ter. Det finns även ett omvänt förhållande som innebär att utbudet av alltmer avancerade tjänster stadigt växer vilket i sin tur driver efterfrå- gan. Det handlar inte bara om att tjänsterna kräver högre överförings- kapacitet, utan även om att den samtidiga användningen av bredbandet ökar. Hushållens bredband ska räcka till flera personer som utnyttjar olika tjänster. Dessutom ställer hushållen allt större kvalitets- krav vilket också påverkar behovet av överföringskapacitet. grund av detta och den utveckling som skett talar de flesta pro- Prop. 2015/16:73 gnoser för ett kraftigt ökat behov av överföringskapacitet de kommande Som ett led i arbetet för att nå målen i den digitala agendan för presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till för- ordning om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av hög- hastighetsnät för elektronisk kommunikation. Efter förhandlingar av för- slaget antog och rådet rättsakten i form av ett direktiv: och rådets direktiv /61/EU om åt- gärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighetsnät för elektronisk kommunikation (utbyggnadsdirektivet, i andra sammanhang även kallat grävdirektivet). Det övergripande syftet med direktivet är att sänka kostnader för utbyggnad av höghastighetsbredband, vilket i sin tur också bidrar till digitaliseringen av den offentliga sektorn och därigenom möjliggör en digital hävstångseffekt inom alla ekonomiska sektorer. Direk- tivet utgör även ett led i förverkligandet av EU:s inremarknadsakt II, Till- sammans för ny tillväxt (KOM[2012] 573/3 slutlig). I akten betonas det att åtgärder som vidtas för att sänka kostnader och öka effektiviteten vid utbyggnaden av höghastighetsbredband är centrala för att skapa en digital inre marknad. Vidare konstateras att det trots framsteg fortfarande inve- steras för lite i utbyggnaden av höghastighetsbredband och att utbyggna- den kan skyndas på genom att undvika onödigt höga investeringskostna- der. I utbyggnadsdirektivet fastställs minimirättigheter och minimiskyldig- heter som är tillämpliga i hela EU för att främja utbyggnaden av höghas- tighetsnät för elektronisk kommunikation och samordning mellan olika sektorer i linje med den digitala agendan för . Direktivet innehåller bestämmelser som ska åstadkomma ett effektivare utnyttjande av olika typer av befintlig infrastruktur för bredband, effektivare tillståndspro- cesser för att anlägga nät och ökad möjlighet till samförläggning av in- frastruktur. Detta ska leda till billigare och snabbare utbyggnad av bred- bandsnät. Bestämmelserna i direktivet ska inte påverka vad som gäller enligt de direktiv som redan finns på telekomområdet. För svensk del innebär det förenklat att vad som gäller enligt lagen (2003:389) om elek- tronisk kommunikation, förkortad LEK, inte ska påverkas, se avsnitt 7.2. I huvudsak är det genom den lagen som har genomfört direktiven på telekomområdet, se avsnitt 5. Utbyggnadsdirektivet täcker fem huvudsakliga områden: 1) Tillträde till befintlig fysisk infrastruktur – bestämmelser om rättig- het och skyldighet att ge tillträde till befintlig infrastruktur av olika typer ska öka möjligheten till gemensamt utnyttjande av befintlig infrastruktur och därmed minska kostnaderna för grävning i samband med utbyggnad av höghastighetsnät. Direktivets bestämmelser riktar sig därför inte bara till tillhandahållare av allmänna kommunikationsnät utan också till inne- havare av annan infrastruktur, som t.ex. infrastruktur som används för el- eller transporttjänster. 2015/16:73 2) Samordning av bygg- och anläggningsprojekt – ökade möjligheter till samordning av bygg- och anläggningsprojekt ska ge betydande bespa- ringar och begränsa olägenheterna för det område som påverkas av ut- byggnaden av höghastighetsnät. 3)Öppenhet och insyn – bestämmelser om öppenhet och insyn ska ge nödvändig information inför ett eventuellt tillträde och samordning av bygg- och anläggningsprojekt. En informationspunkt ska etableras där information kan tillgängliggöras. 4)Utrustning i byggnader och tillträde till utrustning – bestämmelser om hur såväl nyproducerade byggnader som byggnader som genomgår renoveringar ska utrustas i syfte att minska kostnaderna för utrullning av höghastighetsbredband till sådana hus och om tillträde till sådan utrust- ning. 5)Tillståndsprocesser – information om nödvändiga tillstånd ska un- derlätta för den som vill bygga ett höghastighetsnät och en tidsgräns inom vilken tillstånd ska meddelas ska påskynda processen. I propositionen diskuteras utbyggnadsdirektivet i förhållande till flera olika svenska författningar. I detta kapitel redogörs närmare för vissa be- stämmelser i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, i lednings- rättslagen (1973:1144) och i (2010:900). Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, förkortad LEK, finns bestämmelser om elektroniska kommunikationsnät och kommunika- tionstjänster med tillhörande installationer och tjänster och om annan radioanvändning. I huvudsak är det genom LEK som för elektronisk kommunikation har genomförts. Regelverkets centrala delar består av fem direktiv: –och rådets direktiv /21/EG av om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet), –och rådets direktiv /19/EG av om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunika- tionsnät och tillhörande faciliteter (tillträdesdirektivet), –och rådets direktiv /20/EG av om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommuni- kationstjänster (auktorisationsdirektivet), –och rådets direktiv /22/EG av om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avse- ende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direk- tivet om samhällsomfattande tjänster), och –och rådets direktiv /58/EG av om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sek- torn för elektronisk kommunikation (direktivet om integritet och elektro- nisk kommunikation). I artikel 8 i ramdirektivet anges de syften som för elek- troniska kommunikationer ska uppnå. Där framgår bl.a. att de nationella regleringsmyndigheterna ska främja konkurrens vid tillhandahållandet av elektroniska kommunikationstjänster samt tillhörande faciliteter och tjäns- ter. Enligt 1 kap. 1 § LEK syftar lagen till att enskilda och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte när det gäller urvalet av elektroniska kommunika- tionstjänster samt deras pris och kvalitet. Syftet ska främst uppnås genom att konkurrensen och den internationella harmoniseringen främjas. , förkortad PTS, är den myndighet som tar emot anmäl- ningar, prövar ansökningar, handlägger ärenden och utövar tillsyn enligt LEK och enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Tillträde till nät och installationer enligt 4 kap. 8 § LEK I de uppgifter som PTS har ingår att analysera ett antal relevanta produkt- och tjänstemarknader på området för elektronisk kommunikation och för varje marknad ta ställning till om det råder effektiv konkurrens (8 kap. 6 §). Om det kan konstateras att det inte råder effektiv konkurrens på en fastställd marknad, ska PTS identifiera företag med betydande marknads- inflytande (Significant Market , SMP-operatör). PTS ska, för att främja konkurrensen, ålägga en sådan operatör särskilda skyldigheter (4 kap. 4 §). En SMP-operatör får förpliktas att uppfylla rimliga krav på tillträde till och användning av nät och tillhörande installationer i syfte att tillhanda- hålla elektroniska kommunikationstjänster (4 kap. 8 §). En sådan skyl- dighet kan avse bl.a. att operatören ska erbjuda samlokalisering eller andra möjligheter till gemensamt utnyttjande av tillhörande installation- er. En operatör som har ålagts en sådan förpliktelse får även förpliktas att iaktta kostnadstäckning eller tillämpa kostnadsorienterad eller annan prissättning för tillträdet (4 kap. 11 §). Gemensamt utnyttjande av ledningar enligt 4 kap. 13 a § LEK En operatör eller någon som äger ledningar i ett allmänt kommunika- tionsnät som operatören råder över, får efter ansökan av annan förpliktas att mot marknadsmässig ersättning tillhandahålla gemensamt utnyttjande av ledningar i en byggnad eller fram till första utlopps- eller förgrenings- stället. En sådan skyldighet får åläggas endast om en anläggning av ytter- ligare infrastruktur bedöms olönsam eller fysiskt ogenomförbar (4 kap. 13 a §). Med gemensamt utnyttjande avses dels uppdelning av flera enskilda ledningar inuti en fastighet där sådana kan användas för att nå olika slut- kunder, dels samutnyttjande av en enskild ledning genom frekvensdel- ning (prop. 2010/11:115 s. 165 f.). Samlokalisering enligt 4 kap. 14 § LEK En operatör får, efter ansökan av en annan operatör, även i annat fall än som redogjorts för ovan förpliktas att mot marknadsmässig ersättning tillhandahålla sökanden samlokalisering eller andra möjligheter till ge- mensamt utnyttjande av egendom eller annat, om det är av betydelse för att skydda miljön eller för att uppnå mål för fysisk planering eller om det krävs för att skydda folkhälsa eller allmän säkerhet (4 kap. 14 §). Ledningsrättslagen (1973:1144) Ledningsrättslagen gör det möjligt att under vissa förutsättningar utnyttja en fastighetsägares mark trots att fastighetsägaren inte samtycker till det, men med beaktande av dennes rätt till egendomsskydd enligt 2 kap. 15 § regeringsformen. Ledningsrättslagen är redan anpassad till att möjliggöra tillträde enligt beslut fattade med stöd av LEK. Ledningsrättslagen gäller bl.a. för ledning som ingår i ett elektroniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål (2 § första stycket 1). En anord- ning som ingår i ett elektroniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål men som inte utgör en ledning anses ändå vara en ledning vid tillämp- ningen av lagen (2 § andra stycket). Lagen gäller även för tunnlar, kul- vertar, rör och liknande anordningar (s.k. kanalisation) om anordningen senare ska användas för att dra fram t.ex. en ledning som ingår i ett elek- troniskt kommunikationsnät för allmänt ändamål (2 a §). Ledningsrätt får upplåtas om vissa förutsättningar eller villkor är uppfyllda. Exempelvis får ledningsrätt inte upplåtas om ändamålet lämpligen bör tillgodoses på annat sätt eller om olägenheterna av upplåtelsen från allmän eller enskild synpunkt överväger de fördelar som kan vinnas genom den (6–11 §§). får förordna att ledningsrättshavaren har rätt att låta någon annan dra fram och använda ytterligare ledningar inom det upplåtna utrymmet. Ett sådant förordnande får meddelas endast om den ytterligare ledningen är en ledning av sådant slag som anges i 2 § första stycket 1 och det med hänsyn till ledningens beskaffenhet finns ett behov av en sådan rätt. Vid prövningen av en sådan fråga ska bestämmelserna i 6–11 §§ tillämpas (s.k. andrahandsupplåtelse, 11 a §). Grundläggande nationella bestämmelser om krav på byggnader finns i 8 kap. (2010:900), förkortad PBL, och 3 kap. plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF. De närmare föreskrif- terna finns i byggregler, som verket har meddelat med stöd av bl.a. 10 kap. 3 och 8 §§ PBF. Med termen byggnad avses i plan- och bygg- lagstiftningen en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den (1 kap. 4 § PBL). I 8 kap. 4 § PBL finns nio olika krav på byggnaders tekniska egenskaper. Vad som krävs för att en byggnad ska anses uppfylla dessa tekniska egenskapskrav framgår av PBF och byggregler (8 kap. 4 § andra stycket PBL). De tekniska egenskapskraven ska upp- fyllas på så sätt att de uppfylls vid nybyggnad, ombyggnad och annan ändring av en byggnad än ombyggnad (8 kap. 5 § första stycket 1 PBL) och de ska vid nybyggnad uppfyllas för hela byggnaden respektive vid ombyggnad uppfyllas för hela byggnaden, eller om detta inte är rimligt, den betydande och avgränsbara del av byggnaden som påtagligt förnyas genom ombyggnaden. Vid annan ändring av en byggnad än ombyggnad ska egenskapskraven uppfyllas i fråga om ändringen (8 kap. 5 § andra stycket och 2 § första stycket PBL). Vid ändring eller flyttning av en byggnad får kraven anpassas och avsteg från kraven göras med hänsyn till ändringens omfattning eller flyttningens syfte samt med hänsyn till byggnadens förutsättningar och till några lagbestämmelser om varsamhet och förbud mot förvanskning (8 kap. 7 § PBL). är inte fullständigt enhetligt för alla sorters byggna- der. Särregler finns således för t.ex. byggnader som innehåller bostäder, en- och tvåbostadshus, fritidshus, komplementbyggnader, komplement- bostadshus, byggnader med arbetslokaler, byggnader med lokaler för fritidshem, förskola, skola eller annan jämförlig verksamhet och bygg- nader med lokaler för handel, hantverk eller industri. När det gäller genomförandet av en byggåtgärd finns en rad bestäm- melser i PBL som har till syfte att säkerställa att kraven uppfylls. En bygg- åtgärd får således normalt inte påbörjas innan har gett ett startbesked (10 kap. 3 § PBL). Byggherren ska se till att varje bygg- åtgärd genomförs i enlighet med de krav som gäller för åtgärden (10 kap. 5 § PBL). En plan för kontrollen av en byggåtgärd ska normalt upprättas med uppgifter om bl.a. vilka kontroller som ska göras och vilka arbets- platsbesök som bör göra (10 kap. 6 § PBL).