prop · H20395 · 2015-03-17 00:00:00 — kommer att reglera förseningar och ansvarsbegränsningar vid utom- obligatoriskt ansvar, se 23–36 §§ (se tidigare 17–28 §§). 1 § sjölagen ändras på så sätt att bestämmelsen inte längre ska reglera preskription avseende person- och sakskador när Atenförordningen, där sådana frågor regleras, träder i kraft. Passagerarnas rätt till information – tillsyn och marknadsrättsliga sanktioner Transportörer ansvarar för att passagerarna får information om sina rättigheter enligt Atenförordningen. Utredningen föreslår att Konsument- verket ska utöva tillsyn över att skyldigheten fullgörs. har tillsynsansvaret också för att motsvarande information lämnas vid lufttransport av passagerare (se rådets förordning (EG) nr 2027/973 och 13 § lagen om lufttransporter). De sanktioner som kan bli aktuella om transportören inte lämnar informationen ska enligt utredningens mening hämtas från marknadsrättens område. Det föreslås, i likhet med hur frågan hanteras i lagen om lufttransporter, att marknadsföringslagens (2008:486) sanktionssystem, med undantag för bestämmelserna i 29–36 §§ om marknadsstörnings- savgift, ska tillämpas vid en överträdelse av Atenförordningen. I utredningens uppdrag ingår att ta fram underlag för bedömningen om bör tillträda Atenkonventionen. I arbetet ska utredningen särskilt beakta att konventionen till stor del redan har införlivats med unionsrätten genom Atenförordningen och på den grunden blir gällande här i landet. Medlemsstaterna kan ansluta sig till Atenkonventionen efter det att unionen deponerat sina instrument för anslutning. Mot bakgrund av att unionen deponerade sina instrument, att konven- tionen till stor del redan har införlivats med unionsrätten, till vikten av en enhetlig tillämpning inom EU och till att de fåtal artiklar som faller utanför förordningen inte kan anses medföra några negativa förändringar för svensk rätts del, bedömer utredningen att underlaget talar för att ansluter sig till Atenkonventionen lydelse. 3 Rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skade- ståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage (EGT L 285, 17.10.1997, s. 1, Celex 31997R2027). bestämmelser i som inte införlivats i unionsrätten föreslås genomföras i svensk rätt genom transformering. I samband med att en stat ratificerar Atenkonventionen kan staten göra det förbehåll som ingår i IMO:s riktlinjer. Av ett rådsbeslut4 framgår att medlemsstater när de ratificerar eller ansluter sig till Atenprotokollet bör göra detta förbehåll. Om väljer att göra ett förbehåll blir den mest påtagliga konsekvensen att transportörens ansvar vid passagerares död eller personskada begränsas till det lägre beloppet av antingen 250 000 SDR per passagerare, eller 340 miljoner SDR totalt per fartyg, om händelsen förorsakats av bland annat krig, inbördeskrig eller terroristhandlingar. Ett förbehåll medför även att kravet på försäkring i Atenförordningen justeras i enlighet med transportörens ansvar. Vid ett förbehåll ska staten () utfärda försäkringscertifikat som återspeglar transportörens ansvarsbegränsningar och de begräns- ningar, krav och undantag som kan göras i försäkringen. IMO:s riktlinjer antogs för att lösa framför allt frågan om ersättning för terrorism- relaterade skador inom ramen för Atenkonventionen. Ett förbehåll torde innebära att transportörernas kostnader för krigsförsäkring minskar. Också försäkringsgivare och säkerhetsutställare har nytta av ett förbehåll då de annars kan ha svårt att hantera de aktuella situationerna. Utredningen finner med hänsyn till dessa omständigheter att bör göra det förbehåll som ingår i IMO:s riktlinjer. I-förordningen5 om behörig domstol har företräde framför konventionens bestämmelser tills en medlemsstat ansluter sig. Efter en anslutning har konventionen företräde. Mot bakgrund av det anförda förslår utredningen att det ska föras in en bestämmelse som reglerar domstols behörighet vid talan om ansvarighet för personskada eller skada till följd av att resgods går förlorat eller skadas i förhållande till en fördragsslutande stat till protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods. Bestämmelsen som bör träda i kraft när konventionen blir gällande för ska utformas i enlighet med konventionen och ska endast vara tillämplig om saken har en inomkontraktuell natur. Då saken har anknytning till en medlemsstat i EU som inte har anslutit sig till Atenkonventionen ska I-förordningen även fortsättningsvis reglera domsrätten (sär- skilda regler gäller i förhållande till ). Konventionens regler om erkännande och verkställighet av domar ska vid anslutning till Atenkonventionen införlivas med svensk rätt. Under förhandlingarna mellan EU och IMO om 2002 års protokollstext till Atenkonventionen säkrade EU rätten att fortsätta tillämpa I- förordningen EU-länderna emellan. tillämpas I-förord- ningen i förhållande till andra medlemsstater i EU och i förhållande till tillämpas avtalet mellan den Europeiska gemenskapen och 4Rådets beslut om Europeiska unionens anslutning till protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, med undantag för artiklarna 10 och 11 och rådets beslut om Europeiska unionens anslutning till proto- koll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, med avseende på artiklarna 10 och 11, 8663/11. 5Rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (EGT 2001 L 12/1). om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område6. Enligt utredningens uppfattning bör använda sig av möjligheten att tillämpa I-förordningen i förhållande till EU:s medlemsstater, och i förhållande till bör avtalet mellan unionen och tillämpas. erkännande och verkställighet av domar som genomför artikel 17a ska gälla i förhållande till fördragsslutande stater till Atenkonventionen som inte är medlemmar i . De regler som knyter an till Atenförordningen föreslås träda i kraft som förordningen, . På motsvarande sätt bör de regler som har sin bakgrund i Atenkonventionen börja gälla vid den tid då konventionen träder i kraft för svensk del. Det bör därför överlämnas till regeringen att bestämma när de författningsändringarna ska träda i kraft. 6 Avtal, dagtecknat , mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område, EUT 2005 L 299/62. Avtalet trädde i kraft , se EUT 2007 L 94/70. Redaren för ett svenskt fartyg, vilket har en bruttodräktighet av minst 300, ska ha en försäkring eller en finansiell säkerhet med liknande skyddsvillkor som täcker sådana krav som anges i 9 kap. 2 och 5 §§. När det gäller fordringar med anledning av personskada som har tillfogats fartygets egna passagerare, ska dock försäkringen eller säkerheten täcka ansvar till ett belopp om 175 000 särskilda dragningsrätter multiplicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra.Vad som sägs i första stycket gäller även redaren för ett ut- Betänkandets lagförslag (SOU 2012:8) 1.Författningsförslag i anledning av Atenförordningen lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009) dels att rubriken närmast före 15 kap. 17 § ska utgå, dels att 15 kap. 1 § ska betecknas 15 kap. 2 §, att 15 kap. 2 § ska betecknas 15 kap. 3 §, att 15 kap. 3 § ska betecknas 15 kap. 23 §, att 15 kap. 17–30 §§ ska betecknas 15 kap. 24–37 §§, dels att 7 kap. 2 §, 9 kap. 5 §, 15 kap. 2–16 och 23–37 §§, 19 kap. 1 §, rubriken till 15 kap. och rubrikerna närmast före 15 kap. 1 och 4 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas åtta nya paragrafer, 15 kap. 1, 17–22 §§ och 20 kap. 17 §, samt närmast före 15 kap. 2, 3, 17 och 22 av följande lydelse. 2 § Redaren för ett svenskt fartyg, vilket har en bruttodräktighet av minst 300, ska ha en försäkring eller en finansiell säkerhet med liknande skyddsvillkor som täcker sådana krav som anges i 9 kap. 2 och 5 §§. Vad som sägs i första stycket gäller även redaren för ett ut- 1 Lydelsen enligt promemorian innehåller de förslag som utredningen lämnat i en särskild promemoria som rör genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131), se bilaga 5. ländskt fartyg, vilket har en bruttodräktighet av minst 300, om fartyget på svenskt sjöterritorium 1.används för verksamhet, 2.anlöper eller lämnar hamn, eller 3.anlöper eller lämnar tilläggs- eller ankarplats. Detta gäller dock inte om kravet på försäkring eller finansiell säkerhet strider mot internationell rätt. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte fartyg som ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärs- drift. Försäkringsplikten enligt första och andra styckena omfattar inte sådana krav som anges i 10 kap. ländskt fartyg, vilket har en Prop. 2014/15:95 bruttodräktighet av minst 300, om Bilaga 8 fartyget på svenskt sjöterritorium 1.används för verksamhet, 2.anlöper eller lämnar hamn, eller 3.anlöper eller lämnar tilläggs- eller ankarplats. Detta gäller dock inte om kravet på försäkring eller finansiell säkerhet strider mot internationell rätt. Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte fartyg som ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål och inte för affärs- drift. Försäkringsplikten enligt första och andra styckena omfattar inte sådana krav som anges i 10 kap. bestämmas på följande sätt. bestämmas på följande sätt. För fordringar med anledning För fordringar med anledning av personskada som har tillfogats av personskada som har tillfogats ansvarsgränsen 175 000 särskilda plicerat med det antal passagerare plicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. har tillstånd att befordra. 2.För andra fordringar med anledning av personskada är ansvarsgränsen 2 miljoner SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen - för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 800 SDR, - för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 600 SDR, och - för varje dräktighetstal över 70 000 med 400 SDR. 3.För andra slag av fordringar samt fordringar som avses i 2, i den mån de inte tillgodoses med de belopp som anges där, är ansvarsgränsen 1 miljon SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen - för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 400 SDR, - för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 300 SDR, och - för varje dräktighetstal över 70 000 med 200 SDR. Ansvarsgränserna i 1–3 gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot redaren, ägare av fartyg som inte är redare, den som i redarens ställe har hand om fartygets drift, fartygets befraktare, godsets avsändare samt mot någon för vilken som inte utför bärgning från fartyg som inte utför bärgning från fartyg eller som uteslutande arbetar från eller som uteslutande arbetar från det fartyg som bärgningen avser, det fartyg som bärgningen avser, som gäller för fartyg med en som gäller för fartyg med en gränserna gäller summan av alla gränserna gäller summan av alla fordringar som på grund av en och fordringar som på grund av en och mot en sådan bärgare och mot mot en sådan bärgare och mot någon för vilken denne svarar. någon för vilken bärgaren svarar. Med fartygets dräktighet avses bruttodräktigheten beräknad enligt bestämmelserna om skeppsmätning i bilaga 1 till internationella skeppsmätningskonvention. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. Om befordran av passagerare Om transport av passagerare och Detta kapitel innehåller be- stämmelser om transport med far- tyg av passagerare och resgods. - definitioner (2 §), transport med något annat trans- portmedel (3 §), - transporten (4–16 §§), passagerartransport (17–21 §§), sida i andra fall (22–35 §§), och - avtalsvillkors giltighet (36 och 37 §§). 392/2009 av om i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss2. den utsträckning en fråga regleras Ansvar enligt förordningen (EG) nr 392/2009 och enligt detta kapitel ska utan hinder av vad som sägs i andra stycket begränsas I detta kapitel avses med bort- I detta kapitel avses med trans- fraktare: den som genom avtal, portör: den som genom avtal, yrkesmässigt eller mot ersättning, åtar sig att med fartyg befordra åtar sig att med fartyg transportera passagerare eller passagerare och passagerare: den som befordras passagerare: den som trans- eller skall befordras med fartyg enligt ett avtal om passa- med fartyg enligt ett avtal om gerarbefordran samt den som med passagerartransport samt den som bortfraktarens samtycke följer med med transportörens samtycke följer fordon eller levande djur som med fordon eller levande djur som befordras enligt ett avtal om transporteras enligt ett avtal om resgods: varje föremål, inbe- resgods: varje föremål, inbe- gripet fordon, som befordras för passagerarens räkning, under för- utsättning att befordringen inte sker enligt certeparti, konossement eller sker enligt certeparti, konossement något annat dokument som brukar eller något annat dokument som användas vid godsbefordran, och brukar användas vid godstransport, handresgods: resgods som pas- sageraren bär med sig eller har i sin hytt eller på annat sätt har i sin passageraren bär med sig eller har i vård under resan, inbegripet vad sin hytt eller på något annat sätt han har i eller på sitt fordon. har i sin vård under resan, inbegripet vad passageraren har i eller på sitt fordon. 2 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i den mån befordringen är underkastad ett gällande internationellt fördrag om befordran med annat transport- medel. Internationella fördrag om transport med något annat transportmedel Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i den mån transporten är underkastad ett gällande internationellt fördrag om trans- port med något annat transport- medel. Bortfraktaren skall se till att Transportören ska se till att fartyget är sjövärdigt, vari också fartyget är sjövärdigt, vilket inne- innefattas att det är behörigen fattar också att fartyget är behö- bemannat, provianterat och ut- rigen bemannat, provianterat och rustat, samt att passageraren och utrustat, samt att passageraren och resgodset befordras skyndsamt och och tryggt till bestämmelseorten. Bortfraktaren skall även i övrigt Transportören ska även i övrigt tillgodose passagerarens bästa. tillgodose passagerarens bästa. Resgods får inte befordras på Resgods får inte transporteras Deviation får göras endast för att rädda personer eller bärga fartyg eller gods eller av någon annan skälig anledning. fartyg, får bortfraktaren bestämt fartyg, får transportören inte utföra befordringen med något inte utföra transporten med något Avser befordringsavtalet en be- stämd person, får denne inte bestämd person, får den personen överlåta sin rätt enligt avtalet till inte överlåta sin rätt enligt avtalet Sedan resan har på- till någon annan. börjats får överlåtelse inte äga rum, påbörjats får överlåtelse inte äga även om avtalet inte avser en rum, även om avtalet inte avser en Bestämmelserna i första stycket gäller inte när lagen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. Passageraren är skyldig att iaktta föreskrifter om ordning och säkerhet Bestämmelserna i 24, 53 och Bestämmelserna i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om brott ombord och tvångsmedel mot brott ombord och tvångsmedel mot tillämpas i fråga om passagerare. tillämpas i fråga om passagerare. Passagerare får föra med sig resgods i skälig omfattning. Känner passageraren till att hans Känner passageraren till att hans resgods kan medföra fara eller eller hennes resgods kan medföra väsentlig olägenhet för person eller fara eller väsentlig olägenhet för egendom, skall han före resans resgodset, handresgods undantaget, kräver särskild vård. sådan beskaffenhet som har Om resgods är av sagts, skall detta om möjligt sådan beskaffenhet som har utmärkas på godset innan resan sagts, ska detta om möjligt utmärkas på godset innan resan Bortfraktaren har rätt att vägra Transportören har rätt att vägra passageraren att föra med sig passageraren att föra med sig resgods som kan medföra fara eller resgods som kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för person eller väsentlig olägenhet för person eller Har sådant resgods tagits ombord Har sådant resgods tagits ombord utan att bortfraktaren kände till utan att transportören kände till dess beskaffenhet, får han efter dess beskaffenhet, får trans- oskadliggöra eller förstöra det utan föra i land, oskadliggöra eller förstöra det utan skyldighet att efter att ha tagits ombord med om resgodset, efter att ha tagits bortfraktarens kännedom om dess ombord med transportörens kän- nedom om dess beskaffenhet, visar sådan fara eller väsentlig olägenhet sig medföra sådan fara eller för person eller egendom att det väsentlig olägenhet för person eller inte är försvarligt att behålla det egendom att det inte är försvarligt att behålla det ombord. Har resgods orsakat skada för Har resgods orsakat skada för bortfraktaren eller skada på far- transportören eller skada på far- tyget är passageraren ersättnings- tyget är passageraren ersättnings- skyldig, om skadan beror på att skyldig, om skadan beror på att han eller någon för vilken han passageraren eller någon för vil- svarar gjort sig skyldig till fel eller ken passageraren svarar har gjort sig skyldig till fel eller försum- Bortfraktaren är inte skyldig att Transportören är inte skyldig att lämna ut annat resgods än lämna ut något annat resgods än har betalt för resan och för kost har betalt för resan och för kost eller annan tjänst under resan. eller annan tjänst under resan. Uteblir betalningen får bortfrak- taren lägga upp godset i säkert transportören lägga upp godset i förvar och genom offentlig auktion säkert förvar och genom offentlig eller på något annat betryggande auktion eller på något annat sätt sälja så mycket av det att hans betryggande sätt sälja så mycket av det att transportörens krav jämte bestämt fartyg och detta före resans bestämt fartyg och detta före resans början går förlorat eller förklaras det början går förlorat eller förklaras det efter skada inte kunna sättas i stånd, efter skada inte kunna sättas i stånd, upphör bortfraktarens skyldighet att att utföra transporten. Blir fartygets avgång från den ort Om fartygets avgång från den ort där resan skall börja väsentligt där resan ska börja blir väsentligt fördröjd, har passageraren rätt att fördröjd, har passageraren rätt att resan så att det inte skäligen kan resan så att det inte skäligen kan att resan fortsätts, eller om fartyget att resan fortsätts, eller om fartyget går förlorat eller förklaras efter går förlorat eller förklaras efter skada inte kunna sättas i stånd, skada inte kunna sättas i stånd, ska skall bortfraktaren se till att befordras till bestämmelseorten på resgods befordras till bestäm- något annat lämpligt sätt och bära melseorten på något annat lämpligt sätt och bära kostnaden för detta. bortfraktaren detta har pas- Underlåter transportören detta har sageraren rätt att häva avtalet. passageraren rätt att häva avtalet. Om passageraren måste uppehålla sig i land på grund av haveri eller sig i land på grund av haveri eller någon annan omständighet som rör någon annan omständighet som rör lämpligt sätt sörja för hans uppehälle och bära kostnaden för passagerarens uppehälle och bära kostnaden för detta. Om det visar sig, sedan ett transportavtal har träffats, att resan skulle vara förenad med fara för passageraren eller fartyget till följd av krig, blockad, uppror, oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld eller att en sådan fara har ökat väsentligt, har vardera parten rätt att frånträda avtalet. En sådan rätt föreligger även om resan har börjat. Frånträds avtalet, ska vardera parten bära sin kostnad och skada. Om passageraren inte påbörjar resan eller avbryter han den, skall resan eller avbryter den, ska det det avtalade biljettpriset ändå be- Om passageraren har in- sjuknat eller det finns annan skälig eller det finns någon annan skälig anledning för passageraren att inte anledning för passageraren att inte påbörja eller fullfölja resan och påbörja eller fullfölja resan och transportören har underrättats om detta inom rimlig tid, behöver dock detta inom rimlig tid, behöver dock biljettpriset inte betalas. biljettpriset inte betalas. stycket skyldig att betala det av- stycket skyldig att betala det av- talade biljettpriset, skall detta dock talade biljettpriset, ska detta dock sättas ned med ett skäligt belopp, sättas ned med ett skäligt belopp, om bortfraktaren har medfört en om transportören har medfört en annan passagerare i hans ställe annan passagerare i hans eller eller på något annat sätt har hennes ställe eller på något annat begränsat eller borde ha kunnat sätt har begränsat eller borde ha begränsa sin skada. kunnat begränsa sin skada. 15 § Visar det sig, sedan ett be- fordringsavtal har träffats, att resan skulle vara förenad med fara för passageraren eller fartyget till följd av krig, blockad, uppror, oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld eller att en sådan fara har ökat väsentligt, har vardera parten rätt att frånträda avtalet. En sådan rätt föreligger även om resan har börjat. Frånträds avtalet, skall vardera parten bära sin kostnad och skada. Avbryter passageraren resan på grund av ett förhållande som avses grund av ett förhållande som avses meningen eller hävs avtalet enligt meningen eller hävs avtalet enligt 13 § eller, sedan resan har börjat, 13 § eller, sedan resan har börjat, enligt 15 §, skall biljettpriset sättas enligt 15 §, ska biljettpriset sättas mellan den avtalade och den mellan den avtalade och den återstående resans längd, tidsåtgång återstående resans längd, tidsåtgång och kostnader beaktas. och kostnader beaktas. Om transportören har tagit emot betalning utöver vad som tillkommer honom enligt första stycket, skall han betala tillbaka överskottet. 3 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. portören betala tillbaka över- skottet. Unionsrättsliga bestämmelser om transportörens skadeståndsansvar och försäkringsplikt vid passagerartransport I 18–21 §§ finns det bestäm- melser som kompletterar Europa- parlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss3. Utöver vad som anges i för- ordningen (EG) nr 392/2009 ska vad som sägs där gälla när en transportör med ett fartyg trans- porterar passagerare eller passagerare och resgods mellan avgångs- och bestämmelseorter på svenskt sjöterritorium. Trots vad som sägs i första stycket ska bestämmelserna om krav på en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet i artikel 4a i bilaga I till förordningen inte tillämpas vid en transport med 1.ett fartyg som ägs eller brukas av en stat och som används ute- slutande för statsändamål och inte för affärsdrift, eller 2.ett fartyg som får transportera högst tolv passagerare. Befälhavaren på ett fartyg, vilket omfattas av kraven på en för- säkring eller någon annan eko- nomisk säkerhet enligt artikel 4a i bilaga I till förordningen (EG) nr 392/2009 eller enligt 18 § första stycket, ska ombord medföra ett bilagan med intyg om att Befälhavaren på ett fartyg, vilket ägs eller brukas av en stat och vilket inte omfattas av kraven på en medföra ett certifikat enligt artikel 4a.15 i bilagan. Regeringen eller den myndighet utfärda sådana certifikat som avses om avgifter för prövning av an- sökningar om certifikat. Ett beslut om certifikat får överklagas hos allmän förvalt- krävs vid överklagande till kam- Regeringen eller den myndighet