prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — Därmed kan Patent- och ha samma sammansättning som vid huvudförhandling i marknadsföringsrättsliga och konkurrens- rättsliga mål. Det bör överlåtas till domstolen att i varje enskilt fall avgöra om det finns skäl att utöka sammansättningen. Om rätten anser att det är tillräckligt med hänsyn till vad det enskilda ärendet kräver bör Patent- och vid avgörande av ett ärende i sak kunna bestå av en lagfaren domare och en ekonomisk expert eller, om det saknas behov av ekonomisk sakkunskap, en lagfaren domare. Ett exempel på när en sådan enklare sammansättning kan vara tillräcklig är de marknadsföringsrättsliga ärendena om överklagande av beslut om upplysningsskyldighet m.m. (42– 46 §§ MfL). Detta motsvarar vad som gäller för vid avgörande av dessa ärenden enligt nuvarande ordning. När det gäller annan handläggning än avgörande i sak bör Patent- och , på samma sätt som föreslås för de patenträttsliga ärendena, bestå av en lagfaren domare och en ekonomisk expert eller, om det saknas behov av ekonomisk sakkunskap, en lagfaren domare. Det överensstämmer med vad som enligt nuvarande ordning gäller för de marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga ärenden som handläggs i allmän domstol (57 § MfL och 8 kap. 10 § andra stycket KL). Även i kan vissa åtgärder vidtas och beslut meddelas av ordföranden ensam (9 § andra stycket MDL). Det bör överlåtas till rätten att utifrån en bedömning av vad den enskilda frågan kräver avgöra om en ekonomisk expert ska ingå i rätten. Beslut om avskrivning bör i regel kunna meddelas av en lagfaren domare. På motsvarande sätt som föreslås för de patenträttsliga ärendena bör åtgärder som avser endast beredningen av ett marknadsföringsrättsligt eller konkurrensrättsligt ärende under vissa förutsättningar få utföras av en annan tjänsteman än en lagfaren domare (jfr 3 § ÄL och 1 kap. 3 e § RB). Rättens sammansättning i Patent- Regeringens förslag: Patent- och marknadsöverdomstolen ska vid avgörande av patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknadsförings- rättsliga och konkurrensrättsliga mål bestå av minst tre lagfarna domare eller, om tre lagfarna domare har deltagit i Patent- och mark- nadsdomstolens avgörande, minst fyra lagfarna domare. Om en eller flera ledamöter med särskild sakkunskap har deltagit i Patent- och avgörande ska minst lika många sådana leda- möter delta i Patent- och marknadsöverdomstolen. Patent- och marknadsöverdomstolen är dock domför utan ledamöter med särskild sakkunskap om medverkan av sådana ledamöter inte behövs. Fler än fem lagfarna domare och tre ledamöter med särskild sakkunskap får inte delta i rättens avgörande. Vid annan handläggning än avgörande av ett mål ska Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av tre lagfarna domare. En teknisk ledamot eller ekonomisk expert får dock ingå i rätten i stället för en lagfaren domare. Vid beslut om avskrivning av ett mål och vid undanröjande av Patent- och avgörande sedan käromålet återkallats får rätten bestå av en lagfaren domare. Beredningsåtgärder ska kunna utföras av en lagfaren domare eller av en annan tjänsteman i samma utsträckning som i hovrätt i allmän- het. Departementspromemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Departementspromemorians förslag innebär dock en något annorlunda lagteknisk lösning (Ds 2014:2 s. 255–258). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inte några invändningar mot det. och anför att det med hänsyn till deras synpunkter på Patent- och marknads- domstolens sammansättning i de marknadsrättsliga målen bör göras vissa följdändringar beträffande Patent- och marknadsöverdomstolens sammansättning i dessa mål. De anser att Patent- och marknadsöver- domstolen som huvudregel bör bestå av sex ledamöter (fyra lagfarna domare och två ekonomiska experter) eller, om ekonomiska experter inte har deltagit i Patent- och , fyra lagfarna domare. FICPI anser att det alltid bör ingå patentråd i rätten när domstolen avgör patenträttsliga mål. Skälen för regeringens förslag Patenträttsliga och växtförädlarrättsliga mål Reglerna i patentlagen om hovrättens sammansättning innehåller ett större inslag av flexibilitet än reglerna om tingsrättens sammansättning och fungerar såvitt framkommit väl (66 och 67 §§ PL). Samman- sättningsreglerna för Patent- och marknadsöverdomstolen bör därför ges en i huvudsak motsvarande utformning. Vid avgörande av ett mål enligt patentlagen eller växtförädlarrättslagen bör Patent- och marknadsöverdomstolen liksom enligt nuvarande ordning bestå av minst tre lagfarna domare. Om tre lagfarna domare har deltagit i Patent- och avgörande, bör dock minst fyra lag- farna domare delta i Patent- och marknadsöverdomstolens avgörande. Om en eller flera tekniska ledamöter har deltagit i Patent- och marknads- domstolen bör utgångspunkten vara att minst samma antal tekniska ledamöter ska delta i Patent- och marknadsöverdomstolens avgörande. enlighet med vad som gäller enligt nuvarande ordning för hovrätten bör fler än fem lagfarna domare och tre tekniska ledamöter inte få delta i Även om tekniska ledamöter har deltagit i tingsrättens avgörande är hovrätten enligt nuvarande ordning domför med enbart lagfarna leda- möter, om medverkan av tekniska ledamöter uppenbarligen inte behövs. Det är rimligt att det också för Patent- och marknadsöverdomstolen finns ett utrymme att avgöra mål utan tekniska ledamöter, om det inte finns något behov av deras sakkunskap. Det framstår dock inte som nöd- vändigt att behålla nuvarande uppenbarhetskrav. Som anförs i avsnitt 10.2 bör reglerna vara flexibla och anpassade till behoven i det enskilda Domarna vid domstolen (de lagfarna och de tekniskt kunniga) bedöms på ett tillfredsställande sätt kunna avgöra teknikerbehovet. den bakgrunden framstår det som ändamålsenligt att Patent- och marknadsöverdomstolen i det enskilda målet får avgöra om det finns behov av teknisk sakkunskap och om så inte bedöms vara fallet bör domstolen bestå av enbart lagfarna domare. Ett exempel på när det inte finns behov av teknisk sakkunskap är när målet i Patent- och marknads- överdomstolen bara rör en fråga om preskription eller en processuell När det gäller hovrättens sammansättning innehåller patentlagen inte någon regel som tar sikte på avskrivning av mål efter återkallelse eller efter det att ett överklagande har förfallit. Det innebär att hovrätten avgör sådana frågor med fullsutten rätt. Regeringen bedömer att det vid avskrivning av mål regelmässigt inte finns något behov av tekniker- I enlighet med vad som gäller enligt bör sådana frågor i många fall kunna avgöras av en lagfaren domare. sådan möjlighet bör därför införas. Detsamma bör gälla vid beslut om undanröjande av Patent- och avgörande sedan käromålet återkallats (jfr 2 kap. 4 § fjärde stycket RB). Sammansättningsreglerna för Patent- och marknadsöverdomstolen bör även ange vad som gäller i fråga om annan handläggning än avgörande av ett mål. I enlighet med vad som gäller enligt bör utgångspunkten vara att rätten vid sådan handläggning ska bestå av tre Om det i ett enskilt fall finns behov av teknisk sakkunskap bör dock en teknisk ledamot kunna ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna (jfr avsnitt 10.4.3). Enligt får åtgärder som endast avser beredningen av ett mål utföras av en lagfaren domare i hovrätten eller, om åtgärderna inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare, av en annan tjänsteman som har tillräcklig kunskap och erfarenhet (2 kap. 4 § femte stycket RB). Närmare bestämmelser om detta finns i förordningen (1196:379) med hovrättsinstruktion. Motsvarande bör gälla i Patent- och Detta bör lagtekniskt lösas genom att det i den Prop. 2015/16:57 nya lagen om patent- och marknadsdomstolar tas in en hänvisning till 2 kap. 4 § femte och sjätte styckena RB. Marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål Såvitt avser Patent- och föreslås att samman- sättningsreglerna för patent-, marknadsförings- och konkurrensrättsliga mål ska vara likartat utformade. Det är därför rimligt att reglerna om Patent- och marknadsöverdomstolens sammansättning i marknads- föringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål motsvarar reglerna om domstolens sammansättning i patenträttsliga mål. Dessa regler motsvarar i huvuddrag vad som gäller för , men innebär en ökad flexibilitet och möjlighet att ta hänsyn till behovet i det enskilda fallet. Genom den flexibla utformningen kan den skillnad i behovet av medverkan av ledamöter med särskild sakkunskap som kan finnas i det enskilda fallet beaktas, vilket bidrar till ett mer effektivt förfarande. Regeringens förslag: Vid avgörande av patenträttsliga, växtförädlar- rättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga ärenden ska Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av fyra ledamöter. Patent- och har bestått av fyra ledamöter ska Patent- och marknadsöverdomstolen i stället bestå av fem ledamöter. Antalet ledamöter med särskild sakkunskap ska vara detsamma som i Antalet lagfarna domare ska vara fler än antalet lagfarna domare i Patent- och . Om det i Patent- och marknadsöverdomstolen inte finns behov av teknisk eller ekonomisk sakkunskap, trots att en eller flera sådana ledamöter har deltagit i Patent- och , ska rätten i stället bestå av tre lagfarna domare. Detsamma ska gälla om Patent- och har bestått av en lagfaren domare. Vid annan handläggning än avgörande av ett ärende ska Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av tre lagfarna domare. ledamot eller ekonomisk expert får dock ingå i rätten i stället för en Vid beslut om avskrivning av ett ärende efter åter- kallelse och vid undanröjande av Patent- och avgörande sedan ansökan återkallats får rätten bestå av en lagfaren Beredningsåtgärder ska kunna utföras av en lagfaren domare eller av en annan tjänsteman i samma utsträckning som i hovrätt i allmänhet. Departementspromemorians förslag överensstämmer inte med Departementspromemorians förslag innebär att Patent- och marknadsöverdomstolen vid avgörande i sak av patenträttsliga, växtför- ädlarrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga ärenden ska bestå av tre ledamöter. Om Patent- och har bestått av tre ledamöter ska dock Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av fyra ledamöter. Förslaget innebär vidare att om ledamot med teknisk eller ekonomisk sakkunskap har deltagit i Patent- och marknads- domstolens avgörande, ska sådan ledamot ingå i Patent- och marknads- överdomstolen om det inte är obehövligt. Minst två ledamöter ska vara I övrigt föreslås att ärendelagens sammansättnings- regler ska gälla (Ds 2014:2 s. 258–259). Remissinstanserna: Flera av de remissinstanser som har synpunkter på Patent- och sammansättning i patenträttsliga, växtförädlarrättsliga konkurrensrättsliga och marknadsföringsrättsliga ärenden, bl.a. , , Patent- och registreringsverket och SFIR, anser att det bör göras vissa följdändringar beträffande Patent- och marknadsöverdomstolens sammansättning i Vid avgörande i sak av konkurrensrättsliga ärenden om ålägganden enligt 3 kap. 1 § KL anser att Patent- och marknadsöverdomstolen bör bestå av fem ledamöter, varav tre lagfarna domare, om Patent- och har bestått av fyra leda- När det gäller de patenträttsliga ärenden som inleds vid Patent- och registreringsverket anför vissa remissinstanser, bl.a. , Patentbesvärsrätten och SFIR, att Patent- och marknadsöverdomstolen bör bestå av fyra ledamöter om Patent- och har bestått av tre ledamöter. Patentbesvärsrätten anser att Patent- och marknadsöverdomstolen i dessa ärenden bör kunna bestå av fem ledamöter om Patent- och har bestått av fyra Patentbesvärsrätten anför vidare att det är lämpligt att minst samma antal tekniska ledamöter som har deltagit i Patent- och deltar i Patent- och marknadsöverdomstolens anser att två tekniska ledamöter alltid bör delta i patenträttsliga ärenden. I fråga om de marknadsrättsliga ärendena anför och SFIR att Patent- och marknadsöverdomstolen som huvudregel bör bestå av fyra lagfarna domare och två ekonomiska experter. iska experter inte har ingått i Patent- och bör Patent- och marknadsöverdomstolen i stället bestå av fyra lagfarna domare. anser vidare att Patent- och marknadsöverdomstolen vid handläggningen av frågor rörande beredning m.m. bör bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert. har vissa synpunkter på den lagtekniska utformningen av Promemorians förslag överensstämmer med regeringens (promemo- 84–89). Remissinstanserna: anser att tekniska ledamöter bör kunna delta i Patent- och marknadsöverdomstolen även om sådana ledamöter inte har deltagit i Patent- och anser vidare att den föreslagna sammansättningsregeln kan bli inkonsekvent genom att det totala antalet ledamöter kan bli färre i Patent- och marknadsöverdomstolen än i Patent- och om det i överinstansen inte finns något behov av Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande ordning ingår ledamöter med särskild sakkunskap i rätten när Patentbesvärsrätten och handlägger överklagade ärenden men inte när hovrätten gör det (4 § PBRL, 9 § MDL och 3 § ÄL). eller ekonomisk sakkunskap i ärenden om patent- och växtförädlarrätt respektive ärenden om konkurrens- och marknadsföringsrätt är detsamma i Patent- och marknadsöverdomstolen som i Patent- och marknads- domstolen. Utgångspunkten bör därför i enlighet med vad som gäller i andra jämförbara fall vara att antalet ledamöter med teknisk eller ekonomisk sakkunskap ska vara detsamma i båda instanserna. I enlighet med vad som gäller för domstolar i allmänhet bör dessutom fler lagfarna domare ingå i Patent- och marknadsöverdomstolen än i Patent- och . Sammansättningsreglerna för Patent- och marknadsöverdomstolen bör därför, liksom sammansättningsreglerna för Patent- och marknadsdom- stolen, utformas med utgångspunkt i att ledamöter med särskild sak- kunskap ska ingå i rätten. Regeringen anser att grundsammansättningen i Patent- och marknadsöverdomstolen bör vara fyra ledamöter. Om Patent- och har bestått av två lagfarna domare och en ledamot med särskild sakkunskap bör Patent- och marknadsöver- domstolen bestå av tre lagfarna domare och en ledamot med särskild sak- kunskap. Om Patent- och i stället har bestått av en lagfaren domare och två ledamöter med särskild sakkunskap bör Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av två lagfarna domare och två leda- möter med särskild sakkunskap. Även i de fall Patent- och marknads- domstolen har bestått av en lagfaren domare och en ledamot med teknisk eller ekonomisk sakkunskap bör utgångspunkten vara att Patent- och marknadsöverdomstolen ska bestå av fyra ledamöter, varav tre lagfarna domare och en ledamot med särskild sakkunskap. Även om ledamöter med särskild sakkunskap har deltagit i Patent- och bör Patent- och marknadsöverdomstolen vara beslut- för med enbart lagfarna domare om det inte finns något behov av särskild sakkunskap, t.ex. på grund av att endast en del av ärendet som inte kräver sådan sakkunskap har överklagats. Detta överensstämmer med vad som gäller enligt nuvarande ordning i fråga om patenträttsliga tvistemål och brottmål i hovrätten och med vad som föreslås gälla i Patent- och marknadsöverdomstolen i tvistemål och brottmål där ledamöter med särskild sakkunskap ingått i Patent- och . Patent- och marknadsöverdomstolen bör i dessa fall bestå av tre lagfarna domare. Eftersom antalet lagfarna domare därmed kommer att vara fler än i Patent- och saknar det betydelse att det totala antalet ledamöter i Patent- och marknadsöverdomstolen kommer att vara färre. Med hänsyn till Patent- och marknadsöverdomstolens roll som över- prövande instans delar regeringen inte heller Patent- och registre- ringsverkets uppfattning att tekniska ledamöter bör kunna ingå Patent- och marknadsöverdomstolen även om sådana ledamöter inte har deltagit i Patent- och avgörande. Detta överensstämmer med vad som gäller enligt nuvarande ordning när patentmål prövas i . Om ledamöter med särskild sakkunskap inte har deltagit i Patent- och bör Patent- och marknadsöverdomstolen, på samma sätt som gäller enligt , bestå av tre lagfarna domare om Patent- och har bestått av en lagfaren domare och av fyra lagfarna domare om Patent- och har bestått av tre lagfarna domare. 2015/16:57 Om Patent- och har bestått av fyra ledamöter (två lagfarna domare och två ledamöter med särskild sakkunskap) bör Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av fem ledamöter, varav tre lagfarna domare och två ledamöter med särskild sakkunskap. Om det i Patent- och marknadsöverdomstolen saknas behov av ledamöter med särskild sak- kunskap bör rätten, i enlighet med vad som anges ovan, i stället bestå av tre lagfarna domare. En konsekvens av att sammansättningsreglerna för de patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga ärendena ges en i förhållande till ärendelagens och sammansättningsregler självständig utformning är att det i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar bör införas regler motsvarande regler om hovrättens sammansättning vid beslut om avskrivning efter återkallelse och undanröjande av underrättens avgör- ande (2 kap. 4 § fjärde stycket RB). Detta innebär inte några sakliga ändringar i förhållande till departementspromemorians förslag. Sammansättningsreglerna för Patent- och marknadsöverdomstolen bör även ange vad som gäller i fråga om annan handläggning än avgörande av ett ärende. I enlighet med vad som gäller enligt , och i likhet med vad som föreslås för målen, bör utgångspunkten vara att rätten vid sådan handläggning ska bestå av tre lagfarna domare. En teknisk ledamot eller en ekonomisk expert bör dock kunna ingå i rätten i stället för en av de lagfarna domarna. Enligt får åtgärder som endast avser beredningen av ett ärende utföras av en lagfaren domare i hovrätten eller, om åtgärderna inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare, av en annan tjänsteman som har tillräcklig kunskap och erfarenhet (2 kap. 4 § femte stycket RB). Närmare bestämmelser om detta finns i förordningen med hovrättsinstruktion. Motsvarande bör gälla i Patent- och marknads- överdomstolen. Detta bör lagtekniskt lösas genom att det i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar tas in en hänvisning till 2 kap. 4 § femte och sjätte styckena (jfr 2 kap. 11 § lagen om mark- och miljödom- stolar). Regeringens förslag: Vid behandling av frågor om prövningstillstånd i patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden ska Patent- och marknadsöver- domstolen bestå av tre lagfarna domare. Ett prövningstillstånd som inte är begränsat till att gälla en viss del av en dom eller ett slutligt beslut får meddelas av en lagfaren domare, om frågan är enkel. En ledamot med teknisk eller ekonomisk sakkunskap får ingå i rätten i stället för en av flera lagfarna domare. Departementspromemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Departementspromemorians förslag innebär dock en något annorlunda lagteknisk utformning (Ds 2014:2 s. 259–262). Remissinstanserna: Inga remissinstanser invänder mot departements- Promemorians förslag överensstämmer med regeringens (promemo- Prop. 2015/16:57 rian s. 84–89). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte några invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag Vid behandling av frågor om prövningstillstånd ska hovrätten bestå av tre lagfarna domare. Ett prövningstillstånd som inte är begränsat till att gälla en viss del av en dom eller ett slutligt beslut får dock meddelas av en lagfaren domare, om frågan är enkel (2 kap. 4 § tredje stycket RB och 3 § ÄL). För patentmål finns en möjlighet för hovrätten att vid tillstånds- prövningen ersätta en av de lagfarna ledamöterna med en teknisk sådan (67 § PL). Det finns i dessa mål ingen möjlighet för domstolen att avgöra en fråga om prövningstillstånd med en ledamot. I ingår ekonomiska experter som huvudregel vid tillståndsprövningen i konkurrensmål. Ordföranden får dock ensam meddela prövningstillstånd om frågan är enkel (9 § MDL). Ledamöter med teknisk och ekonomisk sakkunskap vid tillstånds- prövningen Utgångspunkten bör i patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknads- föringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden, liksom i andra förekommande mål och ärenden, vara att rätten vid tillståndsprövningen ska bestå av tre lagfarna domare. När beslutförhetsregeln för tillståndsprövningen i patentmål (67 § PL) infördes motiverades den med att det kan vara betydelsefullt för rätten att ha tillgång till en tekniskt sakkunnig ledamot vid tillståndsprövningen och att en sådan möjlighet därför borde finnas. Regeringen ansåg dock att det inte borde vara huvudregel att tekniskt sakkunniga ledamöter ska delta i tillståndsprövningen, med hänvisning till att det i många fall säkerligen kommer att vara tydligt redan vid en granskning utan med- verkan av teknisk expertis att prövningstillstånd bör meddelas. Regeringen ansåg att det i stället borde finnas en möjlighet för hovrätten att bestämma att en tekniskt sakkunnig ledamot ska ingå i rätten i stället för en av de lagfarna (se propositionen En modernare rättegång – reformering av processen i allmän domstol, prop. 2004/05:131, s. 196 f.). För Mark- och finns en motsvarande bestämmelse. I ingår som regel ekonomiska experter i rätten vid tillståndsprövningen. När kravet på prövningstillstånd infördes i konkur- rensrättsliga mål och ärenden ansågs det givet att ekonomiska experter som huvudregel skulle ingå i rätten i tillståndsprövningen, liksom i andra fall (prop. 2007/08:135 s. 97). Behovet av att låta en ledamot med teknisk eller ekonomisk sak- kunskap delta vid tillståndsprövningen gör sig gällande med samma styrka i Patent- och marknadsöverdomstolen som i hovrätt och Mark- nadsdomstolen enligt nuvarande ordning. Behovet föreligger för samtliga mål- och ärendetyper där ledamöter med särskild sakkunskap ingår i Regeringen anser därför att det bör införas en bestämmelse i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar som möjliggör för Patent- och marknadsöverdomstolen att låta en ledamot med teknisk eller ekono- misk sakkunskap delta i stället för en lagfaren domare vid tillståndspröv- ningen i de patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena. Sammansättningen när frågan är enkel För mål och ärenden gäller enligt och ärendelagen att en lagfaren domare ensam kan bevilja prövningstillstånd i vissa fall. Detsamma gäller enligt lagen om marknadsdomstol m.m. vid tillstånds- prövningen i och enligt lagen om mark- och miljö- domstolar vid tillståndsprövningen i Mark- och . Någon sådan möjlighet finns dock inte vid tillståndsprövningen i hovrätt i mål och ärenden om patent. Regeringen anser att denna möjlighet bör finnas också när de mark- nadsrättsliga målen handläggs i Patent- och marknadsöverdomstolen. När det gäller mål och ärenden om patent bedöms behovet av en sådan regel vara mindre men det bedöms ändå finnas fall då en sådan regel vore ändamålsenlig. Det är inte alltid målet eller ärendet i hovrätten rör tekniska frågor och i andra fall kan frågan om prövningstillstånd vara så självklar att en lagfaren domare ensam kan ta ställning till den. En sådan regel bidrar i dessa fall till en mer effektiv handläggning. En regel motsvarande och ärendelagens regler om att en ensam lagfaren domare får meddela prövningstillstånd om frågan är enkel bör därför gälla för även för samtliga mål- och ärendekategorier där leda- möter med teknisk och ekonomisk sakkunskap ingår i rätten. 10.4.4Sammansättningsregler vid prövning av frågor om särskilda rättsmedel Regeringens förslag: Vid prövning av ansökningar om resning, klagan över domvilla eller återställande av försutten tid i patenträtts- liga, växtförädlarrättsliga, konkurrensrättsliga och marknadsförings- rättsliga mål eller ärenden ska Patent- och marknadsöverdomstolen bestå av tre lagfarna domare. En ledamot med teknisk eller ekonomisk sakkunskap får ingå i rätten i stället för en lagfaren domare.