prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — Av punkterna B.9 framgår att dessa ska vara undantagna från rapporteringsskyldighet om samtliga fondandelar ägs av eller genom en eller flera enheter som själva är undantagna från rapporteringsskyldighet. Bestämmelsen tillför dock inte någonting i sak, eftersom andelar som innehas av de uppräknade enheterna, med tillämpning av bestämmelserna om identifiering av rapporteringspliktiga konton som innehas av enheter, inte i något fall är rapporteringspliktiga konton. En fond som uppfyller förutsättningarna i punkterna 9 har således ändå inga rapporteringspliktiga konton att lämna uppgifter om. Mot denna bakgrund bör någon bestämmelse om undantag för företag för kollektiva investeringar inte tas in i svensk lag. I punkterna B.1 e undantas truster som dokumenteras av trustförvaltare. Undantagen från rapporteringsskyldighet avser här undantag för svenska finansiella institut och ett av kraven för att omfattas av detta undantag är att enheten har etablerats som en trust enligt svensk lag. Eftersom den juridiska konstruktionen trust inte förekommer i den svenska rättsordningen finns det inga enheter som har etablerats som truster enligt svensk lag. Undantaget för truster som dokumenteras av trustförvaltare bör därför inte tas in i svensk lag. I punkterna B.2–9 definieras de enheter som undantas från rapporteringsskyldighet i punkterna 1. I IDKAL bör det även tas in definitioner av de enheter som undantas. I punkten 8 definieras begreppet kvalificerad utfärdare av kreditkort. För att falla in under denna definition ska ett finansiellt institut enligt bilaga I till DAC ha infört riktlinjer och förfaranden antingen för att förhindra att en kund gör en inbetalning som överstiger 50 000 US- dollar, eller för att säkerställa att sådana inbetalningar återbetalas . I CRS preciseras inte något datum för när sådana riktlinjer och förfartanden ska ha införts. I kommentaren till CRS anges dock att detta datum förväntas bestämmas till samma datum som utgör tidsgränsen för när ett konto som öppnas ska anses vara ett nytt konto. Av bilaga F till MCAA framgår att detta datum är . Av denna anledning och för att upprätthålla enhetlighet mellan genomförandet av CRS och DAC bör datumet bestämmas till , både för genomförande av direktivet och för genomförande av MCAA. 6.3.2Konton som är undantagna från definitionen av finansiella konton Regeringens förslag: En bestämmelse ska tas in i den nya IDKAL om att pensionsförsäkringar enligt IL som tecknas och förvaltas i ska vara undantagna från rapporteringsplikt. Bestämmelser ska också tas in i den lagen om undantag för vissa temporära dödsfalls- försäkringar, konton som innehas av dödsbon, spärrade konton, kvalificerade kreditkortskonton och pensionssparkonton. En ändring ska även göras i IDKL som innebär att ett konto ska anses vara ett konto som innehas av ett dödsbo även om uppgift om dödsfallet inhämtas från statens personadressregister i stället för att kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorians förslag till 3 kap. 8 § IDKAL förutsätts, för att ett konto ska anses innehas av ett dödsbo, att kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. Någon möjlighet att i stället inhämta uppgift om dödsfallet från statens personadressregister föreslås inte i promemorian. Remissinstanserna: , med instämmande av och , föreslår att det förtydligas i både IDKL och IDKAL att ett konto ska anses vara ett konto som innehas av ett dödsbo enligt 3 kap. 8 § IDKAL och 3 kap. 17 § IDKL även om uppgift om dödsfallet inhämtas från statens person- adressregister (SPAR) i stället för att kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. Skälen för regeringens förslag: I punkterna C.17 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC anges vilka konton och finansiella produkter som är undantagna från begreppet finansiellt konto. Bestämmelserna innehåller de materiella villkoren som måste vara uppfyllda för att ett konto eller en produkt ska vara undantaget från definitionen av finansiellt konto. I punkterna 17 a och b undantas pensionskonton som uppfyller vissa krav. De svenska finansiella konton som skulle kunna falla in under denna kategori är pensionssparkonton som avses i 58 kap. 21 § IL och pensionsförsäkringar som avses i 58 kap. 2 § IL. Sådana konton får anses uppfylla de flesta krav som anges i punkterna 17 a i–iv. Punkterna 17 a v innebär dock att det i svensk lag måste finnas begränsningar i de belopp som får betalas in till kontot (eller när det gäller försäkringar, betalas i form av ), antingen med avseende på de årliga betalningarna eller med avseende på de sammanlagda betalningarna under en livstid. I 59 kap. IL finns begränsningar med avseende på hur stora årliga inbetalningar på ett pensionssparkonto eller till en pensions- försäkring som avdrag får göras för. Det finns dock inga legala hinder mot att göra större årliga insättningar på ett pensionssparkonto eller att betala större årliga än vad som kan dras av. Pensionssparkonton måste därför anses falla utanför tillämpningen av punkterna 17 a och b. I punkterna finns dock en bestämmelse om att även andra konton än de som räknas upp är undantagna om det finns en låg risk för att de används för skatteundandragande och de liknar något av de konton som anges i punkterna 17 a–f samt definieras i nationell lagstiftning som undantagna konton, om kontonas status som undantagna inte äventyrar syftena med CRS och DAC. Pensionssparkonton och pensions- försäkringar liknar de konton som anges i punkterna 17 a. Även om det inte finns något legalt hinder mot att göra icke avdragsgilla insättningar på ett pensionssparkonto eller att betala icke avdragsgilla till en pensionsförsäkring är det förenat med sådana skatterättsliga nackdelar att det får anses uteslutet att någon skulle göra det i syfte att undgå beskattning i eller någon annan stat eller jurisdiktion. 2015/16:29 Utbetalningar beskattas nämligen oavsett om avdragsrätt för insättningar och föreligger eller inte. Bestämmelser bör därför tas in i IDKAL om undantag för pensionssparkonton och pensionsförsäkringar enligt IL. Sådana undantag kan inte antas äventyra syftena med CRS och DAC. I punkterna 17 c undantas vissa temporära dödsfallsförsäkringar med en löptid som löper ut innan den försäkrade har fyllt . För att undantaget ska vara tillämpligt ställs det upp fyra rekvisit. Rekvisiten är oberoende av hur sådana försäkringar behandlas i skatteavseende enligt svensk lag. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse som motsvarar punkterna 17 c tas in i IDKAL. I punkterna 17 d undantas konton som innehas uteslutande av dödsbo om kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. En bestämmelse om att konton som innehas av dödsbon är undantagna från rapporteringsplikt bör tas in i IDKAL. Regeringen finner i likhet med , med instämmande av och , att det bör förtydligas i både IDKL och IDKAL att ett konto ska anses vara ett konto som innehas av ett dödsbo även om uppgift om dödsfallet inhämtas från statens personadressregister (SPAR). I , CRS och DAC 2 anges det att kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis ska finns med i dokumentationen för kontot. En uppgift i SPAR om att en person har avlidit får dock, enligt regeringens mening, i bevishänseende anses motsvara ett testamente eller ett dödsbevis. I punkterna 17 e undantas s.k. spärrade konton. De rekvisit som ställs upp för undantagets tillämplighet är inte kopplade till hur sådana konton behandlas skattemässigt enligt svensk lag. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse om undantag för spärrade konton tas in i IDKAL. I punkterna 17 f undantas kreditkortskonton. De rekvisit som ställs upp för undantagets tillämplighet är inte kopplade till hur sådana konton behandlas skattemässigt enligt svensk lag. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse om undantag för kvalificerade kreditkortskonton tas in i IDKAL. I punkterna finns som redan nämnts en generell bestämmelse om att även konton som inte räknas upp är undantagna om det finns en låg risk för att de används för skatteundandragande och de liknar något av de konton som anges i punkterna 17 a–f samt definieras i nationell lagstiftning som undantagna konton, om kontonas status som undantagna inte äventyrar syftena med CRS och DAC. De enskilda staterna och jurisdiktionerna ges här alltså en möjlighet att ensidigt undanta vissa konton från definitionen av finansiellt konto, så länge de uppfyller vissa kriterier. Av kommentaren till CRS framgår att punkten avser att möjliggöra undantag för konton som är specifika för en viss jurisdiktion utan att detta behöver överenskommas i förhandlingar mellan jurisdiktioner som ingår avtal om att tillämpa CRS (se ovan avseende pensionssparkonton och pensionsförsäkringar). Regeringens förslag: En bestämmelse ska tas in i den nya lagen om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som anger att , vid säkerhetsöverträdelser avseende uppgifter om fysiska personer, ska underrätta de fysiska personerna om att en överträdelse av skyddet för uppgifterna har skett, om överträdelsen sannolikt kommer att påverka skyddet av deras personuppgifter eller En motsvarande bestämmelse ska också tas in i den nya IDKAL om att rapporteringsskyldiga finansiella institut ska underrätta fysiska personer när överträdelsen har skett avseende uppgifter hos institutet. När det gäller skyldighet att underrätta om överträdelser bör en bestämmelse om detta tas in även i lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. I lagen om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning ska det även tas in en bestämmelse om att automatiskt utbyte av upplysningar om livförsäkringsprodukter enligt den lagen inte ska gälla när livförsäkringsprodukten omfattas av informationsutbytet enligt den nya lagen om automatiskt informationsutbyte om finansiella konton. Regeringens bedömning: Några bestämmelser behöver i övrigt inte införas i svensk lag för att genomföra bestämmelserna i artiklarna 1–4 i DAC 2, utöver vad som föreslås i avsnitt 6.2 och 6.6. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Inga remissynpunkter har lämnats som har anknytning till denna fråga. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I artikel 1 i DAC 2 görs ändringar i artiklarna 3, 8, 20, 21 och 25 samt två bilagor tillförs I artikel 3.9 görs endast mindre redaktionella ändringar som inte behöver införas i svensk lag. Vidare har ett tillägg gjorts där det framgår att i vissa artiklar ska alla begrepp med stor begynnelsebokstav ha den betydelsen som de har enligt motsvarande definitioner i bilaga I. Artikel 8.3 justeras på så sätt att tröskelvärdet för när en medlemsstat önskar erhålla upplysningar avseende de kategorier av inkomster och kapital som avses i punkt 1 tas bort. Artikel 8.3a där punkt 3a är helt ny reglerar i första stycket att varje medlemsstat ska vidta de åtgärder som krävs för att de rapporteringsskyldiga finansiella instituten ska följa rapporteringen och åtgärderna för kundkännedom i bilagorna I och II. nedan i avsnitt 6.6. I övrigt innehåller punkten bl.a. bestämmelser om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, vilka upplysningar som ska lämnas och från och med vilken beskattnings- period som upplysningarna ska lämnas. Dessa delar behandlas ovan under avsnitt 6.2.2. Punktens tredje stycke anger att punktens första och andra stycken ska ha företräde framför punkt 1 c och alla andra unionens rättsliga instrument, inklusive rådets direktiv /48/EG av 2003 om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar (sparandedirektivet), i den mån det berörda utbytet av upplysningar omfattas av punkt 1 c eller något annat av unionens instrument (inklusive sparandedirektivet). Punkt 1 c avser utbyte av upplysningar gällande livförsäkringsprodukter. kan vara finansiella konton och därför även omfattas av det nya utbytet av upplysningar om finansiella konton. Bestämmelsen i tredje stycket syftar till att undvika dubbelt informationsutbyte avseende sådana livförsäkringsprodukter och innebär att uppgifter inte behöver utbytas enligt punkten 1 c i artikel 8 om produkten omfattas av det nya utbytet av upplysningar om finansiella konton. När det gäller förhållandet mellan det nya utbytet av upplysningar och andra unionsrättsakter bör det uppmärksammas att kommissionen publicerade ett förslag om upphävande av sparandedirektivet. I lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning bör det därför tas in en bestämmelse om att automatiskt utbyte av upplysningar om livförsäkringsprodukter enligt den lagen inte ska gälla när livförsäkringsprodukten omfattas av informationsutbytet enligt den nya lagen om automatiskt informationsutbyte om finansiella Artikel 8.5 riktar sig endast till kommissionen och rådet. bestämmelse behöver inte införas i svensk lag med anledning av de förändringar som gjorts i denna punkt. Det kan dock nämnas att den behöriga myndigheten ska lämna upplysningar om samtliga kategorier av inkomster och kapital och inte endast avseende tre kategorier som tidigare nämndes i direktivet. Vidare framgår numera att det finns avsikt att utvidga det automatiska utbytet på så sätt att upplysningar ska lämnas om royalties. I punkten b i artikel 8.6 har ett tillägg gjorts vad gäller upplysningarna i punkten 3a. Här framgår att upplysningar ska lämnas , inom nio månader från utgången av det beskattningsår eller den andra lämpliga rapporteringsperiod som upplysningarna gäller för. behandlas ovan under avsnitt 6.2.3. Av artikel 8.7a där punkten 7a är ny framgår bl.a. att varje medlemsstat till kommissionen ska överlämna en förteckning över enheter och konton som ska betraktas som icke rapporteringsskyldiga finansiella institut och undantagna konton i enlighet med punkterna B.1 c och C.17 g i avsnitt VIII i bilaga I. Undantagen behandlas i avsnitt 6.3.1 och 6.3.2. I artikel 20.4 görs mindre redaktionella ändringar som inte medför ändringar i lag. I artikel 21.2 införs bl.a. ett nytt tredje stycke som gäller medlemsstaternas skyldighet att säkerställa att varje rapporteringsskyldig fysisk person underrättas om en säkerhetsöverträdelse med avseende på dennes uppgifter när överträdelsen sannolikt kommer att påverka skyddet av dennes personuppgifter eller integritet negativt. därför tas in i den nya lagen om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som anger att , vid säkerhetsöverträdelser avseende uppgifter om fysiska personer, ska underrätta de fysiska personerna om att en överträdelse av skyddet för uppgifterna har skett, om överträdelsen sannolikt kommer att påverka skyddet av dennes personuppgifter eller integritet negativt. bör också tas in i IDKAL om att rapporteringsskyldiga finansiella institut ska underrätta fysiska personer när överträdelsen har skett avseende uppgifter hos institutet. När det gäller skyldighet att underrätta om överträdelser bör en bestämmelse om detta tas in även i lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. I artikel 25 läggs ytterligare tre punkter till och den befintliga texten i artikeln bli artikelns punkt 1. Punkt 2 anger att de rapporteringsskyldiga finansiella instituten och de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat ska anses vara registeransvariga enligt och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Av punkten 3 framgår att varje berörd rapporteringsskyldig fysisk person ska underrättas om de upplysningar som kommer att samlas in och överföras avseende utbytet om upplysningar om finansiella konton i artikel 8.3a. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska tillhandahålla denna person alla upplysningar som denne är berättigad till enligt dataskyddsdirektivet. För svensk del regleras detta i PUL. Avseende behandling av personuppgifter i beskattningsverksamhet gäller dock SdbL. Informationen ska ges den uppgiftsberättigade i tillräckligt god tid för att den fysiska personen ska kunna utöva sina rättigheter vad gäller uppgiftsskydd och, under alla omständigheter, innan rapporteringen sker till den behöriga myndigheten i hemvistlandet. Den tidsfrist som finns i artikel 10 och 11 i dataskyddsdirektivet är att information ska ha lämnats till den registrerade senast när uppgifterna lämnas ut till en tredjeman. När det gäller lämnande av kontrolluppgifter till ska information lämnas till den registrerade senast då kontrolluppgifterna lämnas till . Avsikten med den nya punkten i direktivet är inte att ha någon annan tidsfrist för information till den registrerade än vad som redan gäller enligt reglerna i dataskyddsdirektivet. Syftet är endast att det ska framgå att skyldigheten inte infinner sig efter det att uppgifterna lämnats ut. Eftersom någon ändring inte är avsedd i förhållande till dataskyddsdirektivet behöver ingen ändring i lag göras avseende denna nya punkt i artikel 25. Av punkten 4 framgår att upplysningarna som behandlas i enlighet med direktivet inte ska lagras längre än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med direktivet och under alla omständigheter i enlighet med varje registeransvarigs inhemska regler om tidsfrister. I 9 § första stycket i PUL anges redan att den personuppgiftsansvarige ska se till att personuppgifter inte bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen. Det föreslås dock i denna proposition att det tas in en bestämmelse i IDKAL som innebär att uppgifterna ska sparas efter att kontot avslutats. I artikel 2 i DAC 2 framgår bl.a. när bestämmelserna i direktivet ska börja tillämpas, vilket är . I denna proposition behandlas ikraftträdande- och övergångsbestämmelser i avsnitt 9. I artikel 3 i DAC 2 framgår att direktivet träder i kraft den tjugonde dagen efter det att direktivet offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. I denna proposition behandlas ikraftträdande- och övergångsbestämmelser i avsnitt 9. 2015/16:29 I artikel 4 i DAC 2 framgår att direktivet riktar sig till medlemsstaterna. Regeringens förslag: godkänner MCAA. Regeringens bedömning: Bestämmelserna i motiverar inte några bestämmelser i svensk lag, utöver vad som föreslås i avsnitt 6.2. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. I promemorian lämnades inget förslag om godkännande av MCAA. Remissinstanserna: Inga remissynpunkter har lämnats som har anknytning till promemorians bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som nämnts ovan i avsnitt 5 gjorde den amerikanska FATCA-lagstiftningen det nödvändigt för ett stort antal länder, däribland , att ingå bilaterala avtal med om utbyte av information om finansiella konton. För att genomföra FATCA-avtalen krävdes stora investeringar av både finansiella institut och skattemyndigheter. Avtalen innebär att får tillgång till information om finansiella konton från ett stort antal länder, medan avtalsparter endast får information från . Ett viktigt skäl till att den globala standarden togs fram var att andra länder, genom att sinsemellan utbyta information på ett sätt som nära återspeglar FATCA- avtalen, skulle kunna utnyttja de investeringar som institut och myndigheter tvingats göra med anledning av FATCA för att själva få information från ett stort antal länder och inte bara från . Tanken är att en relativt liten investering ska leda till stor nytta för de stater och jurisdiktioner som deltar. Den mycket breda internationella uppslutningen kring den globala standarden innebär ett globalt genombrott för automatiskt informationsutbyte i skatteärenden, och därmed för kampen mot skatteundandragande och skattefusk. Bekämpande av skatteundandragande och skattefusk har länge varit en prioriterad fråga för och regeringen välkomnar de stora framsteg som har gjorts på detta område i efterspelet av FATCA. Regeringen föreslår att godkänner MCAA. MCAA innehåller åtta avsnitt. Avsnitt 1 behandlas ovan under avsnitt 6.2.1. Avsnitt 2 behandlas ovan under avsnitt 6.2.2. Avsnitten 3 och 5 behandlas ovan under avsnitt 6.2.3. Avsnitt 4 behandlas ovan under avsnitt 6.2.4. Avsnitt 6 behandlas ovan under avsnitt 6.2.5. Avsnitt 7 behandlas ovan under avsnitt 6.2.6. I avsnitt 8 i MCAA avser koordineringsorganets sekretariat och anger att det ska underrätta alla behöriga myndigheter om alla underrättelser som tas emot enligt avtalet och meddela alla undertecknare av avtalet när en ny behörig myndighet undertecknar avtalet. Vidare anges att alla undertecknare av avtalet, på årlig basis, ska dela lika på koordineringsorganets sekretariats kostnader för förvaltningen av avtalet, men att berättigade länder ska undantas från kravet på att dela på kostnaderna i enlighet med artikel X i arbetsordningen för konventionens Bestämmelserna i avsnitt 8 i MCAA är inte av den Prop. 2015/16:29 arten att de föranleder några bestämmelser i svensk lag. Med koordineringsorganet åsyftas här det koordineringsorgan som avses i artikel 24.3 i Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden, se bilaga 1 till lagen (1990:313) om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Regeringens förslag: En bestämmelse ska tas in i den nya IDKAL om att ett konto ska anses rapporteringspliktigt och ett finansiellt institut anses vara rapporteringsskyldigt om en person med hemvist i en annan stat eller jurisdiktion eller ett finansiellt institut vidtar åtgärder som ingår i ett förfarande som medför att ett konto inte är rapporterings- pliktigt eller att ett finansiellt institut inte är rapporteringsskyldigt och detta med hänsyn till omständigheterna kan antas ha utgjort det övervägande skälet för förfarandet, som det skulle strida mot syftet med IDKAL om kontot inte är rapporteringspliktigt eller det finansiella institutet inte är rapporteringskyldigt. En bestämmelse ska tas in i IDKAL om att rapporteringsskyldiga finansiella instituten ska anmäla till att de uppfyller kriterierna för att vara rapporteringsskyldiga finansiella institut enligt den lagen. En bestämmelse ska också tas in i IDKAL om att handlingar och uppgifter om åtgärder som vidtagits för att identifiera om ett konto är rapporteringspliktigt eller inte ska bevaras från att kontot avslutas. En ändring ska också göras i IDKL så att detsamma gäller enligt den lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I Promemorian föreslås att dokumentation som ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut inhämtar i enlighet med IDKAL ska sparas från inhämtandet. I promemorian föreslås inte någon ändring i IDKL vad gäller tiden för sparande av uppgifter och dokumentation. Remissinstanserna: anför att det kan antas att de finansiella institut som ska anmäla att de är rapporteringsskyldiga vid ett eller flera tillfällen inte kommer att ha några uppgifter att lämna om rapporteringspliktiga konton. För att underlätta hantering och kontroll av de rapporteringsskyldiga finansiella instituten är det önskvärt att det införs en skyldighet att lämna en uppgift till verket om att det finansiella institutet inte har något att rapportera för ett enskilt år, s.k. nollrapportering. Vidare anför att det finns behov av någon form av sanktion vid underlåtelse att lämna kontrolluppgifter enligt 22 a och 22 b kap. SFL. En åtgärd kan vara ett tillägg till bestämmelsen om skatteredovisningsbrott som tar med även kontrolluppgift som ska lämnas enligt nämnda kapitel i SFL. föreslår även att det 2015/16:29 införs en sanktion mot den som inte fullgör sina skyldigheter att anmäla sig som rapporteringsskyldigt finansiellt institut.