prop · H30344 · 2015-11-05 00:00:00 — (29)Om en nationell och europeisk yrkesorganisation eller yrkessam- manslutning för ett reglerat yrke inkommer med en rimlig begä- ran om särskilda bestämmelser om erkännande av kvalifikationer på grundval av en samordning av minimikraven för utbildning- arna, bör kommissionen avgöra om det är lämpligt att lägga fram ett förslag om ändring av detta direktiv. (30)För att säkerställa att ordningen för erkännande av yrkeskvalifi- kationer blir effektiv bör enhetliga formföreskrifter och handlägg- ningsregler fastställas för genomförandet samt vissa närmare be- stämmelser för utövandet av yrket. (31)Eftersom genomförandet av detta direktiv och uppfyllandet av de skyldigheter det medför underlättas av att medlemsstaterna sam- arbetar sinsemellan och med kommissionen, bör närmare bestäm- melser fastställas för ett sådant samarbete. (32)Genom att på europeisk nivå införa yrkeskort utfärdade av yrkes- sammanslutningar eller yrkesorganisationer kan man underlätta yrkesutövarnas rörlighet, särskilt genom att öka takten i utbytet av information mellan den mottagande medlemsstaten och ur- sprungsmedlemsstaten. Med hjälp av detta yrkeskort bör man kunna följa karriären för en yrkesutövare som etablerar sig i olika medlemsstater. Sådana yrkeskort skulle kunna innehålla uppgifter om yrkesutövarens yrkeskvalifikationer (studier vid universitet eller andra läroanstalter, examensbevis, yrkeserfarenhet), dennes lagenliga etablering, påföljder som denne har ådragit sig i sam- band med yrkesutövandet samt uppgifter om behörig myndighet. Uppgifterna bör vara helt förenliga med bestämmelserna om upp- giftsskydd. (33)Upprättandet av ett nätverk av kontaktpunkter med uppgift att lämna information och bistånd till medlemsstaternas medborgare kommer att göra det möjligt att säkerställa att systemet med erkännande är klart och tydligt. Dessa kontaktpunkter skall ge varje medborgare som så begär och kommissionen all information och alla adresser som behövs för erkännandeförfarandet. Att varje medlemsstat utser en enda kontaktpunkt inom detta nätverk på- verkar inte organisationen av befogenheter på nationell nivå. I synnerhet utgör det inget hinder för att på nationell nivå utse flera kontor, eftersom den kontaktpunkt som utses inom nämnda nätverk ansvarar för att samordna med övriga kontor och för att vid behov informera medborgaren om närmare uppgifter om det relevanta behöriga kontoret. (34)Administrationen av de olika system för erkännande som har införts genom sektorsdirektiven och den generella ordningen har visat sig vara tung och komplicerad. Administrationen och uppdateringen av detta direktiv för att beakta vetenskapliga och tekniska framsteg bör därför förenklas, särskilt när minimikraven 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 10 för utbildningarna samordnas för att uppnå automatiskt erkän- nande av kvalifikationerna. inrättas för detta ändamål och det bör finnas garantier för lämplig nerna, även på EU-nivå. (35)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (1). (36)Genom att medlemsstaterna utarbetar en periodisk rapport med statistiska uppgifter om genomförandet av detta direktiv, blir det möjligt att bedöma effekten av ordningen för erkännande av yr- keskvalifikationer. (37)Det bör finnas ett lämpligt förfarande för att anta tillfälliga åt- gärder, om tillämpningen av en bestämmelse i detta direktiv skulle innebära större svårigheter i en medlemsstat. (38)Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas rätt att själva utforma sina nationella system för social trygghet och att bestämma vilken verksamhet som måste utövas inom ramen för detta system. (39)Livslångt lärande har blivit särskilt viktigt för ett stort antal yrken i och med de snabba tekniska och vetenskapliga framstegen. I detta sammanhang ankommer det på medlemsstaterna att se till att yrkesutövarna genom lämplig fortbildning håller sig underrät- tade om de tekniska och vetenskapliga framstegen. (40)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att rationalisera, för- enkla och förbättra reglerna om erkännande av yrkeskvalifikatio- ner, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma ar- tikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (41)Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av artikel 39.4 och artikel 45 i fördraget, som bland annat rör publicus. (42)I fråga om etableringsrätt och tillhandahållande av tjänster åsido- sätter detta direktiv inte andra särskilda rättsliga bestämmelser för erkännandet av yrkeskvalifikationer, till exempel gällande be- stämmelser för transportområdet, försäkringsförmedlare och lag- stadgade revisorer. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av rådets direktiv /249/EEG av om underlät- tande för advokater att effektivt begagna sig av friheten att (1) EGT L 184, , s. 23. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 11 tillhandahålla tjänster (1) eller och rådets di- rektiv 98/5/EG av om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls (2). Erkännande av juristers yrkeskvalifikationer i syfte att utöva yrket under yr- kestiteln i den mottagande medlemsstaten omfattas av det här direktivet. (43)I den mån de är reglerade omfattar detta direktiv även fria yrken, som enligt detta direktiv utövas av var och en som på grund av särskilda yrkeskvalifikationer personligen, under eget ansvar och yrkesmässigt självständigt utför intellektuella tjänster i allmänhe- tens och uppdragsgivarens intresse. Yrkesutövningen är i med- lemsstaterna vanligen, i överensstämmelse med fördraget, under- kastad särskilda rättsliga förpliktelser i enlighet med den natio- nella lagstiftningen och de bestämmelser som inom lagstiftning- ens ramar fastställs under självständiga former av respektive re- presentativ yrkesorganisation; genom dessa bestämmelser säker- ställs och vidareutvecklas professionaliteten och kvaliteten och förtroendeförhållandet mellan den som utför tjänsten och upp- dragsgivaren. (44)Detta direktiv påverkar inte de åtgärder som är nödvändiga för att garantera hög hälso- och konsumentskyddsnivå. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta direktiv fastställs de regler enligt vilka en medlemsstat som kräver bestämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av ett reglerat yrke inom sitt territorium (nedan kallad ”mottagande med- lemsstat”) för tillträde till och utövandet av detta yrke skall erkänna sådana yrkeskvalifikationer som förvärvats i en eller flera andra med- lemsstater (nedan kallad ”ursprungsmedlemsstat”) och som ger inneha- varen av dessa kvalifikationer rätt att där utöva yrket. I detta direktiv fastställs också regler för ett partiellt tillträde till regle- rade yrken och erkännande av yrkespraktik som bedrivs i en annan medlemsstat. Detta direktiv skall gälla för alla de medborgare i en medlemsstat, inbegripet fria yrkesutövare, som vill utöva ett reglerat yrke, antingen som egen företagare eller anställd, i en annan medlemsstat än den där de har förvärvat sina yrkeskvalifikationer. (1) EUT L 78, 26.3.1977, s. 17. Direktivet senast ändrat genom anslut- ningsakt. (2) EUT L 77, , s. 36. Direktivet ändrat genom anslutningsakt. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 12 Detta direktiv ska också gälla för alla de medborgare i en medlemsstat som har gjort yrkespraktik utanför ursprungsmedlemsstaten. 2.Varje medlemsstat kan inom sitt territorium, enligt sin egen lags- tiftning, tillåta medborgare från medlemsstaterna med yrkeskvalifikatio- ner som inte erhållits i en medlemsstat att utöva ett reglerat yrke enligt artikel 3.1 a. För de yrken som omfattas av avdelning III kapitel III skall detta första erkännande ske i överensstämmelse med de minimi- krav på utbildning som anges i det kapitlet. 3.Om det för ett visst reglerat yrke finns andra särskilda regler för erkännande av yrkeskvalifikationer finns i ett separat instrument i ge- menskapslagstiftningen, skall motsvarande bestämmelser i det här direk- tivet inte gälla. Detta direktiv ska inte tillämpas på notarier som har utsetts av offentliga myndigheter. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)reglerat yrke: en eller flera former av yrkesverksamhet där det genom lagar och andra författningar direkt eller indirekt krävs be- stämda yrkeskvalifikationer för tillträde till eller utövande av verk- samheten eller någon form av denna; i synnerhet skall användandet av en yrkestitel som genom bestämmelser i lagar och andra författ- ningar enbart får användas av den som innehar en viss yrkeskvali- fikation utgöra en form av utövande. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant yrke som avses i punkt 2 betraktas som ett reglerat yrke. b)yrkeskvalifikationer: kvalifikationer som intygas i ett bevis på for- mella kvalifikationer, ett kompetensbevis enligt artikel 11 a i och/ eller yrkeserfarenhet. c)bevis på formella kvalifikationer: examens-, utbildnings- eller annat behörighetsbevis för en yrkesutbildning som huvudsakligen ägt rum i gemenskapen, utfärdat av en myndighet i en medlemsstat vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. När första meningen inte är tillämplig, skall ett sådant bevis på formella kvalifikationer som avses i punkt 3 betraktas som bevis på formella kvalifikationer. d)behörig myndighet: varje myndighet eller organ som medlemssta- terna bemyndigat att utfärda eller ta emot utbildningsbevis och an- dra handlingar eller upplysningar, samt att ta emot ansökningar och fatta de beslut som avses i detta direktiv. e)reglerad utbildning: all utbildning som särskilt utformats för ett visst yrke och som omfattar en eller flera kurser som vid behov kompletteras genom yrkesutbildning, provtjänstgöring eller yrkes- utövning. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 13 Utformningen av och nivån på yrkesutbildningen, provtjänst- göringen eller yrkesutövningen skall fastställas i den berörda med- lemsstatens lagar och andra författningar, eller övervakas eller god- kännas av den för ändamålet utsedda myndigheten. f)yrkeserfarenhet: det faktiska och lagliga utövandet av det berörda yrket på heltid eller deltid i en medlemsstat. g)anpassningsperiod: utövande av ett reglerat yrke i den mottagande medlemsstaten under en behörig yrkesutövares ansvar, eventuellt åtföljt av kompletterande utbildning. Denna praktik skall bedömas. De detaljerade bestämmelserna för anpassningsperioden och dess utvärdering samt status för en migrerande praktikant skall fastställas av den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten. Den status som personen får i den mottagande medlemsstaten, sär- skilt när det gäller rätt till vistelse samt skyldigheter, sociala rättig- heter och förmåner, ersättningar och arvoden, skall fastställas av de behöriga myndigheterna i nämnda medlemsstat i enlighet med till- lämplig gemenskapslagstiftning. h) lämplighetsprov: ett prov som gäller den sökandes yrkeskunnighet, färdigheter och kompetens och som genomförs eller erkänns av de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten i syfte att bedöma den sökandes förmåga att utöva ett reglerat yrke i denna medlemsstat. För att möjliggöra genomförande av detta prov ska de behöriga myndigheterna upprätta en förteckning över de ämnen som, utifrån en jämförelse mellan den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten och den som den sökande har genomgått, inte om- fattas av de examens- eller andra behörighetsbevis som den sökande har. Lämplighetsprovet ska utformas med beaktande av att den sökande är en behörig yrkesutövare i ursprungsmedlemsstaten eller den med- lemsstat den sökande kommer ifrån. Det ska omfatta ämnen valda ur förteckningen och i vilka kunskap är väsentlig för att kunna utöva yrket i fråga i den mottagande medlemsstaten. Provet får också omfatta kännedom om de yrkesregler som gäller för ifrågavarande verksamhet i den mottagande medlemsstaten. De närmare bestämmelserna för lämplighetsprovet och status i den mottagande medlemsstaten för den som vill förbereda sig för provet i den medlemsstaten ska fastställas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. i)företagsledare: varje person som har varit verksam i ett företag inom ifrågavarande yrkesgren i)som företagsledare eller chef för en filial, eller ii)som ställföreträdare för ägaren till ett företag eller till en före- tagsledare, om befattningen innebär att han/hon har ett ansvar motsvarande ägarens eller företagsledarens, eller iii)i arbetsledande funktion med arbetsuppgifter av affärsmässig och/eller teknisk art och med ansvar för en eller flera avdel- ningar inom företaget. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 14 j)yrkespraktik utan att det påverkar artikel 46.4, en period med prak- tik som sker under handledning, förutsatt att det utgör ett villkor för tillträde till ett reglerat yrke, och som kan äga rum under eller efter en avslutad utbildning som leder till ett examensbevis. k)europeiskt yrkeskort ett elektroniskt bevis för antingen att yrkes- utövaren uppfyller alla nödvändiga villkor för att temporärt och tillfälligt tillhandahålla tjänster i en mottagande medlemsstat eller erkännandet av yrkeskvalifikationer för etablering i en mottagande medlemsstat. l)livslångt lärande all allmän utbildning, yrkesutbildning, icke-formell utbildning och informellt lärande som sker genom livet och leder till ökade kunskaper och färdigheter och ökad kompetens, som kan innehålla yrkesetik. m)tvingande hänsyn av allmänt intresse hänsyn som erkänns som sådana i rättspraxis vid Europeiska unionens domstol. n)poäng inom ramen för det europeiska systemet för överföring av studiemeriter (ECTS-poäng) meritsystem för högre utbildning som används i det europeiska området för högre utbildning. Ett yrke som utövas av medlemmarna i en sådan sammanslutning eller organisation som anges i bilaga I skall betraktas som ett reglerat yrke. De sammanslutningar eller organisationer som avses i första stycket har särskilt till uppgift att främja och upprätthålla hög standard inom det berörda yrkesområdet. För detta syfte är de föremål för erkännande i en medlemsstat i en speciell form och tilldelar sina medlemmar bevis på formella kvalifikationer, ser till att medlemmarna iakttar de regler för yrkesmässigt uppförande som de föreskriver och ger dem rätten att använda en titel eller en bokstavsförkortning eller att erhålla en ställning som motsvarar detta bevis på formella kvalifikationer. När en medlemsstat erkänner en sådan sammanslutning eller organisa- tion som avses i första stycket ska den underrätta kommissionen. Kom- missionen ska undersöka huruvida sammanslutningen eller organisatio- nen uppfyller de villkor som anges i andra stycket. För att vederbörlig hänsyn ska tas till den lagstiftning som utvecklats i medlemsstaterna ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c för att uppdatera bilaga I om de villkor som anges i andra stycket har uppfyllts. När de villkor som anges i andra stycket inte uppfyllts, ska kommis- sionen anta en genomförandeakt för att förkasta den begärda uppdate- ringen av bilaga I. Som bevis på formella kvalifikationer skall också betraktas varje bevis på formella kvalifikationer som utfärdats i tredjeland, om inneha- varen har yrkeserfarenhet inom det berörda yrket på den med- lemsstats territorium där beviset på formella kvalifikationer erkändes i enlighet med artikel 2.2 och detta har intygats av den medlemsstaten. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 15 Om den mottagande medlemsstaten erkänner yrkeskvalifikatio- nerna ska detta ge förmånstagare möjlighet att få tillträde i den med- lemsstaten till samma yrke som denne är behörig för i ursprungsmed- lemsstaten och att utöva det yrket i den mottagande medlemsstaten på samma villkor som dess medborgare. I detta direktiv skall det yrke som sökanden önskar utöva i den mottagande medlemsstaten vara detsamma som sökanden är behörig för i ursprungsmedlemsstaten, om det rör sig om jämförbara verksamheter. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 ska partiellt till- träde beviljas i den mottagande medlemsstaten enligt de villkor som anges i artikel 4f. 1.Medlemsstaterna ska på begäran av innehavare av en yrkeskvali- fikation utfärda ett europeiskt yrkeskort till dem, på villkor att kom- missionen har antagit de relevanta genomförandeakter som avses i punkt 2.När ett europeiskt yrkeskort har införts för ett visst yrke genom relevanta genomförandeakter som antagits i enlighet med punkt 7 får innehavare av en relevant yrkeskvalifikation välja att ansöka om ett sådant kort eller att använda det förfarande som anges i avdelningarna II och III. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att innehavaren av ett europeiskt yrkeskort åtnjuter alla de rättigheter som tillerkänns enligt artiklarna 4b–4e. 4.Om innehavaren av en yrkeskvalifikation avser att tillhandahålla andra tjänster enligt avdelning II än sådana som omfattas av artikel 7.4 ska ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet utfärda ett europeiskt yrkeskort i enlighet med artiklarna 4b och 4c. Det europeiska yrkes- kortet ska, om tillämpligt, utgöra den skriftliga underrättelsen som avses i artikel 7. 5.Om innehavaren av en yrkeskvalifikation avser att etablera sig i en annan medlemsstat enligt avdelning III kapitel I–IIIa eller att tillhanda- hålla tjänster enligt artikel 7.4, ska ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet fullfölja alla förberedande steg vad gäller den sökandes en- skilda akt som skapats i informationssystemet för den inre marknaden () (IMI-akten) i enlighet med artiklarna 4b och 4d. Den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet ska utfärda det europeiska yrkes- kortet i enlighet med artiklarna 4b och 4d. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 16 För etablering ska utfärdandet av ett europeiskt yrkeskort inte innebära automatisk rätt att utöva ett särskilt yrke om det redan innan ett euro- peiskt yrkeskort införs finns registreringskrav eller andra kontrollför- faranden i den mottagande medlemsstaten för detta yrke. 6.Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter för behandling av IMI-akter och utfärdande av europeiska yrkeskort. Dessa myndigheter ska sörja för en opartisk och objektiv behandling av ansök- ningar om europeiska yrkeskort. De rådgivningscentrum som avses i artikel 57b kan också agera som behöriga myndigheter. Medlemssta- terna ska se till att de behöriga myndigheterna och rådgivningscent- rumen informerar medborgarna, inbegripet potentiella sökande, om hur ett europeiskt yrkeskort fungerar och dess mervärde för de yrken för vilka det är tillgängligt. 7.Kommissionen ska genom genomförandeakter, anta de åtgärder som krävs för att garantera en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om det europeiska yrkeskortet för de yrkesutövare som uppfyller de villkor som anges i det andra stycket i denna punkt, inklusive åtgärder rörande yrkeskortens utformning, behandlingen av skriftliga ansökning- ar, de översättningar som den sökande ska tillhandahålla vid ansök- ningar om europeiska yrkeskort, närmare uppgifter om de handlingar som krävs i enlighet med artikel 7.2 eller bilaga VII för att ansökan ska vara fullständig samt förfaranden för hur betalningar för ett europeiskt yrkeskort ska göras och behandlas, med beaktande av särdragen för det berörda yrket. Kommissionen ska också genom genomförandeakter spe- cificera hur, när och för vilka handlingar behöriga myndigheter får begära bestyrkta kopior i enlighet med det andra stycket i artikel 4b.3, artiklarna 4d.2 och 4d.3 för yrket i fråga. Införandet av det europeiska yrkeskortet för ett särskilt yrke genom antagandet av relevanta genomförandeakter som avses i det första styc- ket ska omfattas av samtliga följande villkor: a)Det ska finnas betydande rörlighet eller potential för betydande rör- lighet för yrket i fråga. b)De berörda aktörerna ska ha uttryckt tillräckligt intresse. c)Det yrke eller den utbildning som utformats för ett visst yrke ska vara reglerat i ett stort antal medlemsstater. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsför- farande som avses i artikel 58.2. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 17 De avgifter som sökande kan behöva betala för administrativa förfaranden vid utfärdande av europeiska yrkeskort ska vara rimliga och proportionella och överensstämma med ursprungsmedlemsstatens och den mottagande medlemsstatens kostnader, och får inte avskräcka aktörer från att ansöka om ett europeiskt yrkeskort. Ansökan om ett europeiskt yrkeskort och skapande av en akt i 1.Ursprungsmedlemsstaten ska göra det möjligt för en innehavare av en yrkeskvalifikation att ansöka om ett europeiskt yrkeskort genom ett online-verktyg vilket tillhandahålls av kommissionen, som automatiskt skapar en IMI-akt för den sökande i fråga. Om en ursprungsmedlemsstat även tillåter skriftliga ansökningar ska den införa de nödvändiga arran- gemangen för att skapa IMI-akten, skicka information till den sökande och utfärda det europeiska yrkeskortet. 2.Ansökningar ska styrkas av sådana handlingar som föreskrivs i de genomförandeakter som ska antas i enlighet med artikel 4a.7. 3.Inom efter mottagandet av ansökan ska ursprungsmed- lemsstatens behöriga myndighet bekräfta mottagandet av ansökan och informera den sökande om handlingar eventuellt saknas. I förekommande fall ska ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet utfärda kompletterande intyg i enlighet med kraven i detta direktiv. Ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet ska kontrollera huruvida den sökande är lagligt etablerad i ursprungsmedlemsstaten och huruvida alla nödvändiga handlingar som har utfärdats i ursprungsmedlemsstaten är giltiga och äkta. Om det finns skälig grund för tvivel ska ursprungs- medlemsstaten kontakta det relevanta organet och får begära bestyrkta kopior av handlingarna från den sökande. Om samma sökande senare lämnar nya ansökningar får ursprungsmedlemsstatens och den motta- gande medlemsstatens behöriga myndigheter inte begära förnyad inläm- ning av handlingar som redan finns i IMI-akten och som är giltiga. Kommissionen får genom genomförandeakter anta de tekniska specifikationerna för de uppgifter som finns i det europeiska yrkeskortet och i IMI-akten, de åtgärder som krävs för att säkerställa att dessa uppgifter har integritet, behandlas konfidentiellt och är korrekta, och villkoren och förfarandena för att utfärda ett europeiskt yrkeskort till innehavaren, inbegripet möjligheten att ladda ned kortet eller inge upp- dateringar till IMI-akten. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 58.2. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 18 Europeiskt yrkeskort för temporärt och tillfälligt tillhandahållande av andra tjänster än sådana som omfattas av artikel 7.4 1.Ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet ska kontrollera ansökan och de kompletterande handlingarna i IMI-akten och utfärda det europeiska yrkeskortet för temporärt och tillfälligt till- handahållande av andra tjänster än sådana som omfattas av artikel 7.4. ska påbörjas vid mottagandet av de handlingar som saknas som avses i artikel 4b.3 första stycket eller, om inga övriga handlingar begärts, vid utgången av den enveckasfrist som anges i det stycket. Den ska sedan utan dröjsmål vidarebefordra det europeiska yrkeskortet till den behöriga myndigheten i varje berörd mottagande medlemsstat och ska informera den sökande om detta. Den mottagande medlemsstaten får inte kräva en ytterligare underrättelse enligt artikel 7 för de påföljande 18 månaderna.