prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — De domare som arbetar med målen och ärendena får och kan upprätthålla en hög kompetens inom rätts- områdena genom att de ges möjlighet att handlägga flera närliggande mål- och ärendetyper. Det får anses mindre resurskrävande för en domare som mer regelmässigt kommer i kontakt med målen och ärendena att sätta sig in i de specifika frågeställningar som ryms i dessa än vad det är för en domare som har att ta ställning till en sådan frågeställning i något enstaka fall. Problem med undersysselsättning och bristande praktisk erfarenhet kan i högre grad undvikas och den kompetens som finns i domstolarna kan därmed utnyttjas bättre. En samlad domstolsprövning ökar också förutsättningarna för en enhetlig praxis i besläktade frågor. En samlad domstolsprövning har vidare den fördelen att den blir mer lättöverskådlig för parterna. För den som vill väcka talan i ett immaterial- rättsligt, marknadsföringsrättsligt eller konkurrensrättsligt mål blir det enkelt att ta reda på vilken domstol som är behörig. undviks också att en part behöver föra olika processer i olika domstolar, med de kostnader och olägenheter detta med nödvändighet för med sig. Härigenom erhålls vinster i form av tids- och kostnadsbesparingar för såväl parterna som domstolarna. En samlad domstolsprövning som innebär att mål och ärenden som enligt nuvarande ordning handläggs i olika domstolar kommer att hand- läggas i samma domstol kan förstås innebära en ökad risk för jäv. Frågan huruvida en domare som har deltagit i prövningen av ett mål eller ärende är jävig att handlägga ett annat mål eller ärende i samma domstol får bedömas med tillämpning av den s.k. generalklausulen i rättegångs- balken (se 4 kap. 13 § 10 RB och NJA 2008 s. 893). Regeringen bedömer dock att den omständigheten att en domare är jävig i det enskilda fallet inte har någon avgörande betydelse för den kvalitetshöjning som en koncentration av domstolsprövningen på området innebär. Som bl.a. och anför inne- bär reformen att vissa allmänna domstolar och allmänna förvaltnings- domstolar inte längre kommer att handlägga vissa mål- och ärendetyper. För det stora flertalet domstolar rör det sig dock om enstaka om ens några mål. Regeringen bedömer därför att en samlad prövning inte inne- bär några påtagliga effekter för dessa domstolar. Sammanfattningsvis anser regeringen att det bör ske en förändring som innebär att prövningen av immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden sker inom ramen för en enhetlig och koncentrerad domstolsordning. På så sätt kan måltillströmningen bli kontinuerlig och av sådan omfattning att de som arbetar med målen har goda möjligheter att specialisera sig på området. Den fråga som lyfter om domstolsordningens närmare utformning behandlas i avsnitt 6. 2015/16:57 5.3 Mål- och ärendetyper som ska samlas Immaterialrätten, marknadsföringsrätten och konkurrensrätten i vid be- märkelse rymmer ett stort antal mål- och ärendetyper och vilka av dessa som bör omfattas av reformen är inte helt givet. Med hänsyn till detta finns det behov av att göra en närmare avgränsning av vilka mål- och ärendetyper som bör omfattas. Vad som i första hand bör styra avgränsningen är det rättsliga eller principiella samband som kan finnas mellan olika mål och ärenden och de fördelar en samling därigenom skulle medföra. behöver även andra aspekter, som t.ex. antalet mål och ärenden samt kopplingar till andra rättsområden, beaktas vid bedömningen. Som följer av avsnitt 6.1 blir i någon utsträckning även val av domstolsslag och domstol relevant när det gäller vilka mål och ärenden som kan och bör ingå i den samlade domstolsordningen. Det framstår vidare som nödvändigt att iaktta en viss försiktighet med att i vart fall inledningsvis tillföra de domstolar som ska pröva målen och ärendena för många och sinsemellan disparata mål- och ärendetyper. Detta gäller särskilt i de fall där samordningsvinsterna inte är tydliga och det inte heller i övrigt bedöms angeläget att förändra den gällande ord- ningen. Det finns annars en risk för övergångs- och inkörningsproblem som kan motverka att målen och ärendena handläggs på ett ända- målsenligt sätt. Det kan därutöver finnas mål- och ärendetyper där en förändring i och för sig framstår som rimlig men där det inte är givet att den ändring som bör ske är att föra målen eller ärendena till den nya domstolsorganisa- tionen. Immaterialrättsliga mål och ärenden Regeringens förslag: Samtliga immaterialrättsliga mål och ärenden som handläggs i allmän domstol och Patentbesvärs- rätten samt mål om vägrad firmaregistrering som handläggs i allmän förvaltningsdomstol ska samlas. Regeringens bedömning: Beslut om avskrivning i registrerings- ärenden som rör firma bör även fortsättningsvis överklagas till allmän Departementspromemorians förslag och bedömning överens- stämmer i huvudsak med regeringens. dock bedömningen att mål i allmän förvaltningsdomstol rörande firma- registrering inte nu bör samlas med övriga immaterialrättsliga mål och ärenden (Ds 2014:2 s. 169–176). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. TCO, och Bild- leverantörernas förening avstyrker förslaget att de upphovsrättsliga målen ska samlas med övriga immaterialrättsliga mål och ärenden. anser att departementspromemorians förslag när det gäller de upphovs- målen är bristfälligt då det inte innehåller någon analys av förslagets konsekvenser för de skapande och utövande konstnärerna. KLYS anser därför att frågan huruvida de upphovsrättsliga målen ska omfattas av reformen bör utredas vidare. Ett stort antal remissinstanser, bl.a. , , , , , , , Juridiska fakultets- nämnden vid , , Näringslivets Delegation för Marknadsrätt, SFIR, (), SEPAF och FICPI, anser att även mål om registrering av firma bör samlas med övriga immaterialrättsliga mål och ärenden. har inte några invändningar mot att reformen även omfattar mål om registrering av firma. Förvaltningsrätten i framhåller att det, även om det inte finns skäl att frångå departements- promemorians bedömning när det gäller målen om firmaregistrering, bör följas upp vilken domstol som ska pröva dessa mål. Juridiska fakultets- styrelsen vid anser att det bör övervägas att införa en möjlighet att kumulera mål om firmaregistrering med mål och ärenden som ska prövas i den samlade domstolsordningen. SPOF anser att mål om domännamn som inte omfattas av ett alternativt tvistlösningssystem bör handläggas i den samlade domstolsordningen. anför att Polisen och har en specialisering som motsvarar den som föreslås i departementsprome- , dock med den skillnaden att även mål enligt lagen (2000:171) om förbud beträffande viss avkodningsutrustning omfattas av deras specialisering. Med hänsyn till att denna lag har många likheter med bestämmelserna i upphovsrättslagen om skydd för tekniska åtgärder anser att även dessa mål bör omfattas av reformen. påpekar att det inom arbetsrätten kan förekomma immaterial- rättsliga tvister, exempelvis tvister om ersättning för uppfinningar till arbetstagare, som kan komma att avgöras i domstol. Eftersom det kollektivavtal som reglerar arbetstagares uppfinningar inom den privata sektorn är ifrågasatt och kan komma att upphöra, är förslagen i departe- mentspromemorian angelägna. Ingenjörer anser att skyddet för enskilda uppfinnare bör stärkas genom att åklagarens möjligheter att väcka åtal för bl.a. patent- intrång utvidgas. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens (promemorian s. 36–40). Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser, däribland , Förvaltningsrätten i , , , , i , Lant- mäteriet, SFIR och SEPAF, tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget att samla även mål som rör beslut om vägrad firma- registrering. De remissinstanser som yttrar sig särskilt i frågan, bl.a. Förvaltningsrätten i , , och , instämmer också i bedömningen att avskrivningsbeslut i registreringsärenden som rör firma även fortsättningsvis bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol. anser att Patent- och behörighet att pröva beslut om vägrad firmaregistrering bör framgå direkt av firmalagen. Skälen för regeringens förslag och bedömning Patenträttsliga tvistemål, mål om beviljande av patent och mål om invändning mot ett meddelat patent De patenträttsliga målen är uppdelade på Patentbesvärsrätten (ca 40 inkomna mål ) och allmän domstol (ca 20 inkomna tvistemål ). Inom allmän domstol handläggs merparten av målen i , men vissa mål rörande patent kan förekomma vid samtliga tingsrätter. De patenträttsliga mål som handläggs i Patentbesvärsrätten har starka samband med de patenträttsliga tvistemål som handläggs i allmän domstol. Sakfrågorna är i stor utsträckning desamma i målen om invänd- ning mot ett meddelat patent och tvistemålen om ogiltighet. Det gäller bl.a. nyhetskravet. Bedömningarna av patenterbarhet i målen om bevil- jande av patent och av skyddsomfång i tvistemålen om intrång har också vissa likheter. Erfarenheter från handläggning av den ena måltypen är därför av stort värde vid handläggning av den andra måltypen. Dessutom krävs samma tekniska expertis i de olika måltyperna. Detta visas inte minst av att de tekniskt kunniga patenträttsråden i Patentbesvärsrätten regelmässigt tjänstgör som tekniskt sakkunniga ledamöter i och . En samlad prövning av samtliga patentmål skulle leda till ett bättre utnyttjande av den tekniska kompetensen och en mer enhetlig praxis. Härtill kommer de olägenheter som parallella eller successiva domstolsprocesser på detta rättsområde innebär. Som exempel kan nämnas att det kan pågå dels ett mål i Patentbesvärsrätten som rör ett överklagat beslut att avslå en invändning mot ett meddelat patent, dels ett mål i allmän domstol mellan patentinnehavaren och invändaren som rör intrång och eventuell ogiltighet rörande samma patent. Trots att frågorna som domstolarna har att bedöma i dessa mål är i princip desamma är det enligt nuvarande ordning inte möjligt att förena målen, vilket kan ha en negativ inverkan på effektiviteten, kompetensen och likformigheten i dömandet. Det kan även medföra onödiga kostnader för parterna. Av nu anförda skäl anser regeringen att samtliga i allmän domstol före- kommande patenträttsliga tvistemål och samtliga i Patentbesvärsrätten förekommande mål rörande patent bör handläggas samlat. På grund av det nära sambandet med de patenträttsliga målen bör detsamma gälla för de mål om arbetstagares uppfinningar och försvarsuppfinningar som enligt nuvarande ordning handläggs av . Växtförädlarrättsliga tvistemål och registreringsmål De växtförädlarrättsliga målen är uppdelade på Patentbesvärsrätten och allmän domstol (se avsnitt 4.1.2). har dock inga mål om växtförädlarrätt förekommit i någon av domstolarna. På samma sätt som för patentmålen har de växtförädlarrättsliga målen i de olika domstolarna starka samband med varandra. Mellan mål om växtförädlarrätt och patent råder det sambandet att det i båda fallen finns behov av teknisk sakkunskap. Det finns också fall där en rättighetshavare har skyddat vissa aspekter med patent och andra med växtförädlarrätt. En innehavare av en växtförädlarrätt kan få en tvångslicens att utnyttja en patentskyddad uppfinning och en patenthavare kan få en tvångslicens att utnyttja en växtsort som skyddas av en växtförädlarrätt. Det finns vidare ett samband Prop. 2015/16:57 mellan patentmålen och växtförädlarrättsmålen – samt övriga immaterial- rättsliga mål – när det gäller grundläggande värderingar beträffande rättigheternas funktion och innebörd. Av nu anförda skäl anser regeringen att såväl de växtförädlarrättsliga tvistemål som handläggs i allmän domstol som de växtförädlarrättsliga mål som handläggs i Patentbesvärsrätten bör handläggas samlat med de Varumärkesrättsliga och mönsterrättsliga tvistemål och registreringsmål De varumärkesrättsliga målen (ca 110 inkomna registreringsmål och ca 40 inkomna tvistemål ) och de mönsterrättsliga målen (ca fem mål vardera ) är uppdelade på Patentbesvärsrätten och allmän domstol. Inom allmän domstol kan flertalet mål förekomma vid samtliga Vissa mål är dock koncentrerade till (se Liksom för det övriga industriella rättsskyddet – patent och växtförädlarrätt – har de måltyper som handläggs i Patentbesvärsrätten starka samband med de mål som handläggs i allmän domstol. exempel kan både Patentbesvärsrätten och allmän domstol behöva bedöma om ett varumärke har särskiljningsförmåga. immaterialrättsliga lagarna har dessutom i allt högre grad kommit att omfatta samma skyddsobjekt. Det finns också, som anförs ovan, ett samband mellan de olika rättigheterna när det gäller grundläggande värderingar beträffande rättigheternas funktion och innebörd. Av nu anförda skäl anser regeringen att samtliga i allmän domstol före- kommande tvistemål och samtliga i Patentbesvärsrätten förekommande mål enligt varumärkeslagen och mönsterskyddslagen bör handläggas samlat med de patenträttsliga och växtförädlarrättsliga målen. saknas det inom ramen för detta lagstiftningsärende förutsättningar för att, som SPOF föreslår, överväga frågan att samla även tvister om Firmarättsliga tvistemål och registreringsmål De firmarättsliga målen (ett fåtal registreringsmål och tvistemål ) är uppdelade på allmän förvaltningsdomstol och allmän domstol (se avsnitt Mellan varukännetecken och näringskännetecken (främst firma) råder det ett särskilt och nära samband. De har likartade funktioner på marknaden och det blir allt vanligare att företag registrerar sin firma- dominant (den del av ett företagsnamn som särskiljer företaget) eller en förkortning av denna som varumärke. Dessutom råder det ett lagreglerat samband mellan dessa rättigheter genom det korsvisa skyddet (1 kap. 8 § första stycket VML och 2 a § FL). I samband med införandet av en ny varumärkeslag ändrades firmalagen så att den i så stor utsträck- ning som möjligt skulle motsvara varumärkesregleringen (se proposi- tionen Ny varumärkeslag och ändringar i firmalagen, prop. 2009/10:225). Reglerna om skydd för näringskännetecken är t.ex. sanktionerade på motsvarande sätt som varukännetecken, vilket bl.a. innebär att prövning av intrång och andra mål i allmän domstol handläggs enligt samma domstolsordning och enligt i huvudsak liknande regler. det samband som finns mellan måltyperna anser regeringen att domstols- prövningen av firmarättsliga tvistemål bör ske samlat med övriga mål rörande det industriella rättsskyddet. Som flera remissinstanser, bl.a. , , framhåller, finns det ovan redovisade sambandet mellan varu- och näringskännetecken även i fråga om registrering av varumärke och firma. Många av de överväganden som måste göras i mål om registrering av firma, t.ex. i fråga om särskiljningsförmåga och förväxlingsrisk, är lik- artade med de som måste göras i mål om registrering av varumärke. förhållandet att överprövningen av en varumärkesregistrering sker i en annan domstol än överprövningen av en firmaregistrering innebär att det finns en risk för att förutsättningarna för skydd bedöms på olika sätt. Enligt regeringen talar detta för att firmaregistreringsmålen bör samlas med övriga registreringsmål. Till detta kommer att mål om firmaregistre- ring i stor utsträckning rör samma typ av frågeställningar som uppkom- mer i tvistemål rörande firmarättsligt skydd. Om prövningen av regist- reringsmålen sker i annan domstol än tvistemålen finns det en risk för att förutsättningarna för firmarättsligt skydd och skyddets omfattning bedöms på olika sätt. Även detta talar för en samlad prövning. är registrering av firma särpräglad jämfört med registrering av övriga immateriella rättigheter eftersom den ofta sker i samband med andra associationsrättsliga registreringsåtgärder. ning av ett företag ska ett flertal uppgifter registreras, varav företagets firma endast är en. Sambandet med de associationsrättsliga registrerings- åtgärderna har också haft betydelse för utformningen av den nuvarande Det är och vissa andra myndigheter som beslutar om registrering av firma och inte Patent- och registrerings- verket som för merparten av de industriella rättigheterna. och andra myndigheters beslut rörande associationsrättsliga registrerings- åtgärder överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Till skillnad från vad som gäller för varumärken, mönster och patent finns det inte någon möj- lighet att invända mot en registrerad firma i ett invändningsförfarande. Om prövningsordningen för firmaregistrering förändras finns det, som anges i departementspromemorian, en risk för parallella processer i olika domstolsslag rörande en juridisk persons registrering. En sådan risk finns om en registreringsmyndighet i ett ärende, utöver registrering av firma, också har vägrat någon annan registreringsåtgärd. Om en sökande i ett sådant fall vill överklaga båda besluten kommer frågorna att behöva prövas var för sig i olika domstolsordningar. dock att de få ärenden i vilka registrering vägras sällan innehåller några associationsrättsliga frågeställningar utöver frågor om verksamhet. är risken obefintlig att ärendena ska behöva delas så att en firmafråga behandlas vid en domstol som en associationsrätts- lig fråga behandlas vid en annan domstol. framhåller att även antalet ärenden i vilka vägrar registre- ring av en stiftelses firma är få till antalet. risken är liten att ärenden kommer att behöva delas så att en firmafråga behandlas vid en domstol som frågor med anknytning till registreringen av stiftelsen behandlas vid en annan domstol. Mot bakgrund av att risken för parallella processer angående vägrad registrering i praktiken således är liten och med hänsyn till det ovan redovisade sambandet med övriga måltyper som föreslås ingå i den sam- lade domstolsordningen, anser regeringen att övervägande skäl talar för att även mål om vägrad firmaregistrering bör samlas med övriga mål rörande det industriella rättsskyddet. När det gäller registrering av firma innehåller de olika associations- rättsliga lagarna, t.ex. handelsregisterlagen (1974:157) och aktiebolags- lagen (2005:551), regler om handläggningen vid registreringsmyndig- heterna. Flertalet associationsrättsliga lagar skiljer på en registrerings- myndighets beslut att skriva av en ansökan eller anmälan om registrering och beslut att vägra registrering (se exempelvis 27 kap. 2 § aktiebolags- lagen och 11 § handelsregisterlagen). Om en registreringsmyndighet anser att en sökande inte har följt vad som gäller för ansökan eller anmä- lan om registrering eller att det finns något annat hinder mot registrering, kan myndigheten förelägga sökanden att yttra sig eller vidta rättelse. Om sökanden inte följer föreläggandet ska ansökan eller anmälan skrivas av. Om hindret för registrering kvarstår även sedan sökanden yttrat sig ska ärendet prövas i sak och registreringsmyndigheten kan då vägra registre- ring. Enligt nuvarande ordning överklagas både registreringsmyndig- hetens beslut om avskrivning och beslut att vägra registrering till allmän förvaltningsdomstol. anser att endast beslut om vägrad firmaregistrering bör prövas i den samlade domstolsordningen och att avskrivningsbeslut i registreringsärenden som rör firma, i enlighet med nuvarande ordning, bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Även när det gäller beslut om avskrivning finns en risk för parallella processer i olika domstolar. Detta gäller om en registreringsmyndighet i ett registreringsärende som inte enbart gäller firma beslutat om avskrivning. Ett sådant beslut kan exempelvis meddelas på grund av att sökanden inte har betalat före- skriven registreringsavgift eller på något annat sätt inte har följt vad som gäller för ansökan eller anmälan. Vid domstolsprövningen av avskrivningsbeslut i registreringsärenden som rör firma krävs inte samma firmarättsliga överväganden som vid prövningen av beslut om vägrad firmaregistrering. För att undvika att samma avskrivningsbeslut måste prövas i olika domstolsordningar anser regeringen att dessa beslut även fortsättningsvis bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Sammanfattningsvis anser regeringen att mål i allmän förvaltnings- domstol om vägrad firmaregistrering bör samlas med övriga mål rörande det industriella rättsskyddet. Beslut om avskrivning i registrerings- ärenden som rör firma bör dock, på samma sätt som enligt nuvarande ordning, överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Lagtekniskt bör detta åstadkommas genom ändringar i de lagar som innehåller bestämmelser om överklagande av beslut om firmaregistrering. Flertalet upphovsrättsliga mål (inklusive mål om närstående rättigheter) kan enligt nuvarande ordning förekomma i samtliga tingsrätter (se avsnitt 4.1.2). Vissa mål är dock koncentrerade till . 2015/16:57 landet förekommer ett femtiotal mål , av vilka en stor del handläggs i . I departementspromemorian föreslås att de upphovsrättsliga tviste- målen ska prövas i samma ordning som målen rörande det industriella rättsskyddet. är kritiska till detta förslag och anser att de upphovsrättsliga målen även fortsättningsvis bör prövas av samtliga tingsrätter i landet. De anser att endast de upphovsrättsliga tvister som också gäller det industriella rätts- skyddet bör kunna prövas i den nya domstolsordningen. De framhåller att den nuvarande prövningsordningen fungerar väl och att möjligheten att väcka talan där en skada har uppkommit är fördelaktig och betydelsefull för de enskilda rättssinnehavarna. Departementspromemorians förslag när det gäller de upphovsrättsliga målen innebär enligt dessa remiss- instanser en kraftig försämring som kan leda till att de enskilda rättsinnehavarna, på grund av ökade kostnader med anledning av att de måste inställa sig i en domstol långt ifrån deras hemort, inte kommer att kunna ta tillvara sina intressen och rättigheter. pekar på att många av de upphovsrättsliga tvisterna är mål om mindre värden, s.k. förenklade tvistemål. Visserligen är problemen med den nuvarande prövningsordningen för de upphovsrättsliga målen inte lika tydliga som för de andra immaterial- rättsliga mål som föreslås samlas. Som anges i departementsprome- finns det dock åtskilliga fördelar med att de upphovsrättsliga tvistemålen prövas samlat med tvistemålen rörande det industriella rättsskyddet. I flera fall finns det ett nära samband mellan dessa måltyper. Inte sällan innehåller mål inom det industriella rättskyddet också upphovsrättsliga frågeställningar och tvärtom (jfr t.ex. NJA 2009 s. 159). Exempelvis kan en åtgärd som innebär ett varumärkesintrång eller ett intrång i ett mönster också utgöra ett intrång i ett upphovs- rättsligt skyddat verk. Sanktionsbestämmelserna på upphovsrättens område är i princip identiska med dem på övriga immaterial- rättens område. Detsamma gäller reglerna rörande intrångsundersökning. Enligt regeringen finns det ett värde i att likartade frågeställningar prövas samlat. Om inte upphovsrättsliga frågor kan prövas i samma domstolar som övriga immaterialrättsliga frågor uppkommer dessutom en ny splittring av mål med ett rättsligt och principiellt samband, vilket inte är lämpligt. Det bör också beaktas att det i praktiken föreligger en påtaglig koncentration av de upphovsrättsliga tvistemålen till . Endast ett fåtal upphovsrättsliga tvistemål prövas av andra tingsrätter. Även detta förhållande talar för att de upphovsrättsliga tviste- målen bör samlas eftersom det i allmänhet får anses mindre resurs- krävande för en domare som mer regelmässigt kommer i kontakt med målen att sätta sig in i de målspecifika frågeställningarna än vad det är för en domare som har att ta ställning till en sådan frågeställning i enstaka fall. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen att intresset av en effektiv och kompetent domstolsprövning väger tyngre än de olägenheter som kan uppstå för enskilda parter på grund av att de måste inställa sig i en viss domstol. Även de upphovsrättsliga tvistemålen bör alltså prövas i samma ordning som tvistemålen rörande det industriella rättsskyddet. Detsamma bör gälla tvistemål om kretsmönster