prop · H3031d25 · 2015-09-21 00:00:00 — Samarbete sker också med , Transportstyrelsen, Poli- sen och länsstyrelserna. Fiskerikontrollen genomförs även i samverkan med andra EU- medlemsländer i form av gemensamma kontrollinsatser i vissa havsområden, sk. Joint Deployment Plans (JDP). har Havs- och vattenmyndigheten samordnat insat- ser inom ramen för JDP under totalt , varav i och i Katte- gatt, och . har Havs- och vattenmyndig- heten fortsatt arbetet med att utveckla och anpassa fiskerikontrollen till de krav som EU ställer i kontrollförordningen, rådets förordning (EG) nr 1224/2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeri- politiken följs, och förordningen Illegal, Un- reported, Unregulated Fisheries (IUU), rådets förordning (EG) nr 1005/2008 om upprättande av ett gemenskapssystem för att förebygga, motverka och undanröja olagligt, orapporterat och oreglerat fiske. Arbetet med att utveckla och fördjupa verksamhets- och itstödet har fortsatt . Den nya modellen av fartygsöver- vakningssystem () som installerades på svenska fartyg har medfört förbättrade rutiner för enklare och effektivare övervakning av fartyg som befinner sig i geografiskt betydelsefulla områden såsom hamn- och fiskeförbuds- områden. I enlighet med regeringen proposition (2013/14:184) Ändringar i fiskelagen har sank- tionsavgiftssystemet skärpts i och med en höjd beloppsgräns och en straffbestämmelse som kopplas till överträdelse av landningsskyldig- heten införts i fiskelagen (1993:787). I Ds 2015:15 föreslås ändringar i lagen (1994:1709) om att andra aktörer än yrkesfiskare på fiskets område ska kunna påföras sanktionsavgifter. Svenskt fiske hade tillgång till 56 kvoter. De fiskemöjligheter som tilldelades i form av kvoter uppgick till samt 29 857 laxar. stoppades fisket på sex kvoter efter att de svenska kvoterna var uppfiskade. Kvotutnyttjandet har varit högt, vilket ligger i linje med målet att inga kvoter ska överskridas som de ska nyttjas fullt ut. genomfördes totalt 108 kvotbyten med andra länder, vilket innebär att antalet synes ligga relativt stabilt jämfört med både 2012 (104) och 2013 (118). Kvotbyten sker dels för att täcka mindre överskridanden (av eller andra länder), dels för att skapa bättre fiskemöjligheter . Vissa byten sker också för att omfördela kvot mellan om- råden och därigenom kunna koncentrera fisket till färre områden. Det fortsatta höga antalet byten jämfört beror på att fartyg inom det pelagiska systemet med individuella fiskerättigheter genomfört ett stort antal indivi- duella byten. Havs- och vattenmyndigheten bedömer att fiskets följsamhet mot rapporteringskraven, en effektiv dokumentation samt snabb och korrekt dataläggning av uppgifterna, är viktiga orsaker till att kvoterna har kunnat hållas. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 En del av målen för landningskontroll är EU- reglerade, andra är framtagna av Havs- och vattenmyndigheten och återfinns i tillsynsplanen för fiskerikontroll. uppnåddes inget av målen inom ramen för landningskontrollen, förutom när det gäller transportkontroll. De identifierade målen är antalet kontroller och kontrollerad kvantitet. Anledningarna till den dåliga måluppfyllelsen beror på färre landningar (torsk/), bifångst som är svår att beräkna, samt resurskrävande insatser på grund av få fartyg (pelagiskt fiske/). Externa faktorer som exempelvis importstopp av fiskeprodukter, medförde att landade sin fångst i , vilket bidrog till ytterligare börda på existerande resurser. I årsredovisning står att antalet brottsanmälningar inom fisket är relativt få och på nationell nivå visar trenden på en minskning. Merparten av de överträdelser som har identifie- rats till sjöss kan hänföras till fritidsfisket. Inom ramen för handelskontrollen har Havs- och vattenmyndigheten arbetat vidare med att förbättra informationen till första- handsmottagare och om förbudet mot att sälja fritidsfiskad fångst. Enligt det internationella havsforskningsrådet, ICES, förekommer utkast av mindre räka i . I syfte att förbättra kontrollen fick därför Havs- och vattenmyndig- heten och i uppdrag 2014 att ta fram en kontrollstrategi för det svenska räk- fisket. Kontrollstrategin innehåller ett flertal åtgärder för att utveckla inspektionsrutiner och rapportering samt en fördjupad dialog mellan myndigheter och med näringen, vilka successivt genomförs. Fiskeriprogrammet/Havs- och fiskeriprogrammet För att mäta resultatet för målet för fiskeri- programmet 2007–2013 används följande indi- kator: Resultatindikatorn var inte aktuell för Havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020 , då programmet fortfarande var under utarbetande. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Fiskeriprogrammet (2007–2013) var då beslut om stöd kunde fattas inom det operativa programmet för fiske- rinäringen i –2013 (fiskeriprogram- met). Programmet började genomföras och –2014 har ca beviljats i EU-medel från den Europeiska fiskerifonden (EFF). Den svenska offentliga medfinansieringen uppgår till ca varav ca kommer från statliga anslag och ca utgör övrig offentlig finansie- ring. Andelen beviljade stöd motsvarar 98 pro- cent av den totala programbudgeten för programperioden. till det totala budget- utnyttjandet bedöms programmet därmed vara uppfyllt. Budgetutnyttjandet varierar dock mellan de fem prioriterade områdena. Tabell 2.26 visar läget vid utgången av 2014. Även om andel beviljade medel är hög har utbetalningen av medlen inte alltid skett inom en önskvärd tidsram. har inte levt upp till utbetal- ningsmålet, vilket lett till ett s.k. automatiskt återtag, där Europeiska kommissionen återtar den del av ett budgetåtagande som inte tagits i anspråk efter det att budgetåtagandet ingicks. Återtaget uppgick till ca , vilket resulterar i att den totala tillgängliga EFF-ramen minskar med samma belopp. Tabell 2.26 Översikt på totalt beviljade medel (EU och svensk medfinansiering) 2012–2014 samt ackumulerade siffror för sexårsperioden fördelat på prioriterat område (PO) Prioriterat område (PO) PO 1; Åtgärder för anpassning av PO 2; Vattenbruk, inlandsfiske, beredning och saluföring av fiskeri- PO 3; Åtgärder av gemensamt intresse PO 4; Hållbar utveckling av PO 5: Tekniskt stöd Europeiska kommissionen beslutade om den partnerskapsöverenskommelse som utarbetat för programperioden –2020. Partnerskapsöverenskommelsen är en övergripande strategi för de fyra Europeiska struktur- och investeringsfonderna: Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska social- fonden, Europeiska jordbruksfonden för lands- bygdsutveckling och Europeiska havs- och fiske- rifonden. Partnerskapsöverenskommelsen har som främsta syfte att bidra till att uppnå EU 2020-målen och stärka EU:s och konkurrenskraft. Överenskommelsen syftar även till att främja synergier och undvika över- lappning mellan fonderna och arbetet med fon- derna ska i ökad grad kopplas till andra instru- ment på EU-nivå och nationell nivå. , Rådet för Europeiska social- fonden i och har på den tidigare regeringens uppdrag även inlett ett fördjupat samarbete inom ramen för en s.k. fondsamordningsgrupp. redovisades till () gruppens arbete . Arbetet har fokuserat på insatser kopplade till starten av fondprogrammen. Bland annat har myndigheterna samarbetat kring en gemensam tolkning av och kring de egna föreskrifterna m.m. Kommunikation, horisontella kriterier, regionala samverkans- processer och förenkling är andra områden som har varit föremål för samarbete. Förberedelserna inför budgetperioden – 2020 har gått framåt efter det att och rådets förordning (EU) nr 508/2014 om Europeiska havs- och fiskeri- fonden trädde i kraft . Rege- ringen överlämnade ett förslag till havs- och fiskeriprogram till Europeiska kommissionen . Regeringens förslag innebär, i likhet med fiskeriprogrammet för perioden –2013, att programmet ska finansiera åtgär- der som kan främja såväl långsiktigt hållbara fiskbestånd som ökad konkurrenskraft för före- tag med koppling till fiske- och vattenbruks- sektorn. Förslaget har direkta kopplingar till genomförandet av EU:s nya gemensamma fiske- ripolitik och inkluderar därmed finansiering av åtgärder som exempelvis underlättar det succes- siva införandet av landningsskyldigheten. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Det nya programmet kommer dock, i enlighet med förordningen för Havs- och fiskeri- fonden(fondförordningen), att ha ett bredare tillämpningsområde än det tidigare programmet. Programmet kommer att bidra till genom- förandet av vissa av EU:s miljödirektiv, däribland havsmiljödirektivet. Utöver detta kommer programmet att finansiera åtgärder som bidrar till målen inom den integrerade havspolitiken samt till genomförandet av vetenskaplig data- insamling och fiskerikontroll. Detta innebär ett bredare och mer strategiskt angreppssätt vad avser havsmiljön och dess resurser. Genom- förandet av programmet kommer särskilt att beakta behoven hos det kustnära och småskaliga fisket. Reglerna i fondförordningen i kombination med övrigt har ställt krav på att vissa åtgärder inom havs- och fiskeriprogrammet skulle öppna före alla andra innan slutet av 2014 och därmed innan själva programmet har börjat. Därför har följande fyra åtgärder inom pro- grammet varit öppna för ansökningar : –Kontroll och tillsyn. –Produktions- och saluföringsplaner. –Förberedande stöd för lokalt ledd utveck- ling. Vattenbruk, fritidsfiske och fisketurism För att mäta resultatet för målet används föl- jande indikatorer: –Produktion i vattenbruk. –Försäljningsvärde för vattenbruksproduk- ter. –Antal odlingar. –Antal sysselsatta i vattenbruk. Den svenska vattenbruksnäringen är geografiskt spridd över så gott som hela landet och består av flera olika delsektorer med olika odlingsarter och olika marknader. Fiskodlingar finns i unge- fär hundra kommuner. Vattenbruket producerar fisk, kräftdjur och blötdjur (musslor etc.) för 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 direkt försäljning till konsument och till vidare- förädling. Dessutom produceras sättfisk och sättkräftor för att förbättra fritidsfiskets möjlig- heter att expandera, samt för att återuppbygga hotade bestånd och som kompensationsutsätt- ning i av vattenkraften uppbyggda vattendrag. har den svenska produktionen av matfisk varit relativt stabil runt 5 000–/år, men har ökat till ca hel färskvikt 2012. minskade volymen något från denna topp- notering. Produktionen av musslor har historiskt varierat från 0–/år och låg 2013 på ca . Sättfiskproduktionen är relativt stabil och var 2013 strax över . Den rappor- terade kräftproduktionen, både av kräftor för konsumtion och för utsättning är liten, har produktionen av matkräftor legat mellan 1–och sättkräftproduktionen på 0–. Ungefär 2,7 miljoner lax- och öring- ungar sattes ut i kompensationssyfte . Majoriteten av den matfisk som produceras består av regnbågslax, vilken står för av den totala matfiskproduktionen. Näst största art är rödingen, som står för knappa av matfiskproduktionen. Även inom sättfisk- odling är regnbåge den vanligaste odlingsarten. Andra vanliga sättfiskarter är öring och . Den vanligaste odlingsformen för mat- fisk i är öppna nätkassar, och majoriteten av matfiskproduktionen sker i (inland och kust). Sättfisk odlas vanligen i dammar eller bassänger. Musslor odlas på långlina eller nät från flytbojar i ytan på . Matfiskproduktionen fortsätter att öka i värde trots en något minskad produktionsvolym . Emellertid fortsätter antalet odlingar att minska. Trots denna minskning har antalet per- soner sysselsatta i vattenbruket ökat, så har även andelen kvinnor. Andelen kvinnor sysselsatta i svenskt vattenbruk har ökat men andelen ligger . Tabell 2.27 Produktion, försäljningsvärde, antalet odlingar och antalet sysselsatta i vattenbruk (matkräftor och blötdjur ingår i matfisk och sättkräftor ingår i sättfisk) Produktion (ton) (mnkr, löp) 1 Odlingar med kombinationsverksamhet kan ingå i båda kategorierna. har ett flertal initiativ och åtgärder vidtagits för att stärka samordningen av vattenbrukets utveckling i . Förutom en gemensam myndighetsingång på Jordbruks- verket har en nationell vattenbruksstrategi tagits fram Svenskt vattenbruk – en grön näring på blå åkrar, strategi 2012–2020 i samarbete med bransch, forskare, intresseorganisationer och myndigheter. Strategin har konkretiserats i en handlingsplan som blev klar , Hand- lingsplan för utveckling av svenskt vattenbruk – konkretisering av strategi 2012–2020. Hand- lingsplanen är inte kopplad till någon särskild ekonomisk satsning, utan åtgärderna finansieras på annat sätt. Exempelvis kan det svenska havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020 finansiera vissa åtgärder. Exempel på åtgärder i handlings- planen är; utveckling av miljö- och klimatsmarta produkter, näringslivsutveckling, marknads- åtgärder, utveckla avel och sättfiskproduktion för svenskt vattenbruk, utveckling av för nya produktionsformer, samordning av forsk- ning och utveckling samt regional och lokal vattenbruksplanering. planeras en halvtidsrapport av arbetet inom handlingsplanen för att identifiera vilka åtgärder och delåtgärder som behöver ytterligare insatser för att kunna genomföras. Utvärdering och slutrapportering ska ske 2021 och redovisas av . har även tagit fram en flerårig nationell strategisk plan för vattenbruket i för perioden –2020, den är även samstämd med åtgärder i den nationella hand- lingsplanen. Den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket i –2020 är samstämd med åtgärderna i det svenska havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020. Det har varit ett av de särskilda förhandsvillkoren i bilaga IV till och rådets förordning (EU) nr 508/2014 av om Euro- peiska havs- och fiskerifonden och om upp- hävande av nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och och rådets förordning nr 1255/2011 och varit en förutsättning för kommissionens godkännande av det svenska havs- och fiskeriprogrammet 2014–2020. I planen finns förslag på mål för hur svenskt vattenbruk ska utvecklas perioden –2020. Vidare redogörs i planen för nationell situation, styrning, finansieringsinstrument, mål för arbetet framåt samt bästa odlingspraxis. För flertalet åtgärder som krävs för att uppnå de mål som anges i planen finns det möjligheter att söka stöd i havs och fiskeriprogrammet. Havs-och vattenmyndigheten samt har lagt ut information på myndighetens webbplats och leverererat en kunskapssamman- ställning över befintliga metoder och modeller som beskriver vattenbrukets näringsämnes- belastning och dess effekter. Vidare har Havs- och vattenmyndigheten initierat ett arbete med att konsekvens bedöma upphävandet av Natur- vårdsverketes allmänna råd 93:10 Fiskodling, planering, tillstånd och tillsyn. Syftet med detta arbete är att få till en mer enhetlig bedömning samt hjälpa länsstyrelser och kommuner i sin planering. Fritidsfiske och företagande inom fisketurism Havs- och vattenmyndigheten har publicerat svenskt officiell statistik för fritids- fiske. fritidsfiskade 1,6 miljoner perso- ner i åldern 16–varav 1,2 miljoner män och 0,4 miljoner kvinnor. Även tidigare studier har pekat på över en miljon utövare , men då i åldersgruppen 16–74 år1. Det sammanlagda anta- let fiskedagar var 13,3 miljoner dagar varav 9,2 miljoner fiskedagar i sjöar och vattendrag och 4 miljoner fiskedagar utmed kusterna och i havet. Den sammanlagda behållna fångsten upp- skattas till varav fångats i 1 , 2014. Rapport- nummer JO 57 . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 sjöar och vattendrag och utmed kusterna och i havet. De fångstmässigt viktigaste arterna för fiske i sötvattensområdet var abborre, gädda, öring, sötvattenskräftor och gös. De fångstmässigt viktigaste arterna för fiske i havet var abborre, gädda, makrill, öring och sill/strömming. Fritidsfiskets sammantagna utgifter var . skriver i rapporten ”Fritidsfiske och fritidsfiskebaserad verksamhet” att den totala omsättningen var för 1 310 företag. De samlade utgifterna uppgick till 1,7 miljarder kronor2 . Med fritidsfisket avses allt fiske som inte sker med stöd av fiskelicens eller personlig fiskelicens dvs. är en populär fiskedestination även för utländska turister kan konstateras i Tillväxt- verkets nationella gränsundersökning, IBIS. Antalet svarande turister som uppger att de har fiskat under besöket i uppgår till ca 800 000. Omsättning och sysselsättning i det fisketuristiska företagandet är svårare att kvanti- fiera. Mycket p.g.a. att näringen är diversifierad och därför saknar en enhetlig verksamhetskod (SNI) hos SCB. har inom ramen för sitt främjandeuppdrag på fritidsfiskets och fisketurismens område och mot bakgrund av de mål som har fastslagits i den nationella strate- gin ”Svenskt fritidsfiske och fisketurism 2020” inlett en studie för att förbättra kunskapen på detta område. Resultat kommer att presenteras . I syfte att underlätta för allmänheten att ta reda på gällande regler för fritidsfisket i havet och i de fem har Havs- och vattenmyndigheten i samarbete med länsstyrel- serna startat webbsidan svenskafiske- . På webbsidan har fiskförvaltningens geografier digitaliserats och fiskebestämmelser kopplats till enskilda geografier, från större havs- och vattenområden ner till enskilda frednings- områden och naturreservat. Informationen är publicerad på länsstyrelsernas webb. Svenska- bidrar till målet att skapa ett lång- 2Fiskeriverkets rapport och fritidsbaserad verksamhet . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 siktigt hållbart fiske samt tillgänglighetsmål inom friluftslivpolitiken. presenterade Havs- och vattenmyndigheten, tillsammans med Jord- bruksverket, en strategi för svenskt fritidsfiske och fisketurism . Strategin har tagits fram i samråd med andra berörda myndigheter, intresseorganisationer och branscher. Jord- bruksverket har kartlagt hur myndigheter och intresseorganisationer på fritidsfiskets och fisketurismens område arbetar och på vilket sätt detta arbete bidrar till uppfyllnad av de centrala målen i strategin ”svenskt fritidsfiske och fiske- turism 2020”. Kartläggningen kommer ligga till grund för en serie av årsrapporter (2014–2020) i vilka ska presentera hur utveck- lingen fortskrider. Årsrapporterna varav den första publicerades och heter Svenskt fritidsfiske och fisketurism 2020 så utvecklar vi svenskt fritidsfiske och fisketurism Årsrapport , kommer på ett sätt tydliggöra vilka behov och utmaningar som finns att möta fritidsfiskets och fisketurismens område. Exem- pel på fokusområden som tagits fram i års- rapporten handlar om utövande samt tillgänglighet och utgör två centrala målområden i den nationella strategin för fritidsfiskets och fisketurismens utveckling. Årsrapporten visar hur myndigheterna och organisationer arbetar tillsammans för att utveckla svenskt fritidsfiske och fisketurism. Analys och slutsatser den gemensamma fiskeripolitiken och fiskerinäringen Utvecklingen visar att antalet bestånd inom biologiskt säkra gränser ökar. För torsken i är utvecklingen emellertid fortfarande oroande, vilket innebär att kvoter måste anpassas till dessa förhållanden, liksom fortsatta förvalt- ningsåtgärder för att förbättra förutsättningarna för torskens beståndsutveckling. Genomföran- det av EU:s reformerade gemensamma fiskeri- politik skapar förutsättningar för att nå målen om ett hållbart fiske framöver. Det innebär att ett omfattande arbete med genomförandet av den reformerade gemensamma fiskeripolitiken kommer att krävas avseende bl.a. förvaltningsplaner samt fastställande av kvoter och TAC till rimliga nivåer. Utform- ningen av fiskeripolitiken och beståndsförvalt- ningen är av betydande vikt för att miljökvali- tetsmålen samt målet om god miljöstatus enligt EU:s havsmiljödirektiv ska kunna nås. terna på måluppfyllelsen redovisas under utgifts- område 20, Allmän miljö- och naturvård. Den nya fiskeripolitiken innebär en utveckling mot ett mer hållbart fiske, inte bara ur biologisk syn- punkt men också ur ett näringslivsperspektiv. Den flexibilitet inom fisket som uppstod genom införandet av det pelagiska systemet anses vara en av förklaringarna till en ökad lönsamhet hos de stora fiskföretagen. Fortsatta insatser inom ramen för kontrollen kommer att behövas, sär- skilt vad gäller rapporteringsrutiner, övervakning och it-system som ska anpassas till de krav som införandet av landningsskyldigheten medför. Bedömningen är att nuvarande kon- trollregler inom EU måste anpassas till de nya reglerna som är beslutade enligt grundförord- ningen. Vidare behöver insatser göras under innevarande och kommande år för att informera verksamhetsutövarna om de regelförändringar som införs. Som framgår av tabell 2.26 uppgår nettobevil- jade medel inom fiskeriprogrammet under peri- oden –2014 till för samtliga prioriterade områden inom fiskeri- programmet 2007–2013. Den höga budget- utnyttjandegraden visar att målet för fiskeri- programmet utifrån resultatindikatorn som anges ovan är uppnått för budgetperioden. En slutlig utvärdering av programmet kommer att utföras av Europeiska kommissionen och vara slutförd . Jämfört med förra årets redovisning av programgenomförandet och målvärdet för nytt- jande inom prioriterat område 2, vattenbruk, insjöfiske samt beredning och saluföring, har utvecklingen varit mycket positiv. En ökning av budgetutnyttjandet pekar på att intensifierade dialog med läns- styrelserna tillsammans med insatser för att öka effektiviteten av ärendehandläggning, kan ha bidragit till den önskade effekten. För att generellt kunna öka effektiviteten i programgenomförandet är det viktigt att er- farenheter och ytterligare möjligheter till sam- ordning med landsbygdsprogrammet tas till vara i kommande programperiod. Det svenska vattenbruket visar fortsatt på ökad omsättning och en relativt stabil sysselsätt- ningsgrad. Den totala produktionen i svenska vattenbruk 2013 var knappt (odling för konsumtion och utsättning) och saluvärdet på denna var ca 435 miljoner kronor4 . Detta kan jämföras med nettoimport av fisk, kräftdjur och blötdjur (inklusive förädlade pro- dukter av dessa) som uppgick till över 33 800 ton5 och konsumtionen av fisk, kräftdjur och blötdjur som uppgick till 2012 (försäljning av färsk fisk, kräftdjur och blötdjur ingår inte i denna siffra)6 . Det finns alltså utrymme för det svenska vattenbruket att ta en betydligt större marknadsandel på den nationella marknaden där efterfrågan på fisk, skaldjur och blötdjur är betydligt större än pro- duktionen, är det viktigt att säkerställa att vattenbruket är långsiktigt hållbart och inte motverkar att miljökvalitetsnormerna för vatten uppnås eller bibehålls. Det svenska fritidsfisket och fisketurismen visar på en stor omsättning samt sysselsättning. Trots att undersökningsmetoderna skiljer sig något vad gäller antalet utövare så visar studierna tydligt att fritidsfiske är en populär friluftsaktivitet som engagerar såväl gammal som ung. Maten vi äter ska vara säker och vi konsumenter ska kunna lita på att informationen om de livs- medel vi köper är korrekt. Det ska vara enkelt att göra medvetna val. Företagen har därför ansvar för att livsmedel på marknaden är säkra och märkta på rätt sätt. Den offentliga livsmedels- kontrollen har även en viktig roll för såväl producenter som konsumenter och ska vara effektiv och likvärdig i hela landet. De allmänna reglerna om livsmedelsinformation i förordning (EU) nr 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation började tillämpas . Det har föranlett framtagande av kompletterande nationella föreskrifter. Dricks- vatten är vårt viktigaste livsmedel, konsumen- 4 , Rapport 2013:27, utrikeshandel med jordbruksvaror och livsmedel 2010–2012. 5 , Rapport 2013:27, utrikeshandel med jordbruksvaror och livsmedel 2010–2012. 6 officiella statistik, statistiska meddelanden JO 44 , Livsmedelskonsumtion och näringsinnehåll (statistik ). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 terna ska ha tillgång till ett säkert dricksvatten. En utredning om trygg dricksvattenförsörjning pågår och slutbetänkandet ska lämnas senast . Ett delbetänkande angående klimat- förändringar överlämnades till regeringen . Offentlig kontroll och redlighet i livsmedelskedjan För att mäta resultatet för målet används föl- jande indikatorer: