prop · H203115 · 2015-04-30 00:00:00 — Förslagen begränsar sig till det som bedöms nödvändigt för att genomföra prospektdirektivet fullt ut i dessa avseenden. Om inte åtgärdar de brister som kommis- sionen har påtalat är det sannolikt att kommissionen fullföljer förfarandet om fördragsbrott. 8.2.2 Konsekvenser för det allmänna Förslagen om ändring i lagen om handel med finansiella instrument innebär dels ett förtydligande att rätten för en investerare att återkalla sitt samtycke till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper om ett tillägg till prospekt har offentliggjorts gäller endast såvitt avser erbjudanden av 2014/15:115 överlåtbara värdepapper till allmänheten, dels att rätten till återkallelse snävas in något så att den gäller endast i situationer när den nya omstän- digheten, sakfelet eller förbiseendet har inträffat innan anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen levererades (se avsnitt 6). Förslagen berör således investerare och emittenter men inte skyldigheten att upprätta och offentliggöra tillägg till prospekt. De be- döms därför inte få några konsekvenser för staten i form av ökad arbets- börda för eller någon annan myndighet. 8.2.3Konsekvenser för berörda företag och investerare Förslagen om ändring i lagen om handel med finansiella instrument be- döms inte få några konsekvenser för företag eller investerare när det gäller vilka prospekt som omfattas. Detta beror på att förslagen inte inne- bär någon ändring i förhållande till nuvarande praxis utan endast ett förtydligande att de som omfattas är sådana som avser ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten (se avsnitt 6). Emellertid innebär förslagen även att rätten för en investerare som har gjort en anmälan om eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av de överlåtbara värdepapper som omfattas av prospektet att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke snävas in så att den överensstämmer helt och fullt med det som gäller enligt prospektdirektivet (se avsnitt 6). Det kan således – åtminstone teoretiskt sett – uppkomma situationer där en investerare enligt gällande svensk rätt skulle få återkalla sin anmälan eller sitt samtycke men där någon sådan rätt inte skulle föreligga enligt förslaget. Det är situationer när den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet som föranledde att tilläggsprospektet måste offentliggöras inträffade efter det att anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen levererades. De ekonomiska konsekvenser som det skulle kunna få för företag och investerare om det skulle inträffa en sådan situation går inte att kvantifiera utan det beror på omständig- heterna i det enskilda fallet. Exempelvis hur stort belopp som erbjudan- det avser och hur stort belopp investerares samtycke till köp eller teck- ning avser. Enligt prospektregister offentliggjordes 185 tilläggsprospekt 2014 (varav 36 stycken avsåg aktier), 157 stycken 2013 (varav 19 avsåg aktier), 155 stycken 2012 (varav 19 avsåg aktier) och 145 stycken 2011 (varav 23 avsåg aktier). Sökning i Dom- stolars rättsinformationssystem med vägledande avgöranden har dock inte gett någon träff på lagrummet 2 kap. 34 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. Som konstaterats är eventuella konsekvenser emellertid endast en följd av att bestämmelserna i lagen om handel med finansiella instrument an- passas fullt ut till reglerna i prospektdirektivet. Genom de övergångs- bestämmelser som föreslås i propositionen kommer emellertid förut- sättningarna för rätten till återkallelse av anmälan om eller samtycke till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper inte att ändras för en an- mälan eller ett samtycke som har skett före den tidpunkt när ändringarna i lagen träder i kraft (se avsnitt 7). 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument 2 kap. 34 § Paragrafen, som genomför artikel 16 i prospektdirektivet, innehåller bestämmelser om tillägg till prospekt. Av första stycket följer att skyldigheten att offentliggöra ett tillägg till ett prospekt omfattar varje omständighet, sakfel eller förbiseende som kan påverka bedömningen av överlåtbara värdepapper som omfattas av prospektet. Skyldigheten att tillhandahålla tillägg till ett prospekt upphör i och med det slutliga upphörandet av erbjudandet eller när handeln med värdepapperen på en reglerad marknad påbörjas, beroende på vad som inträffar sist. är enligt andra stycket behörig att pröva frågan om godkännande av ett tillägg till ett prospekt, om inspektionen är behörig att pröva frågan om godkännande av ett prospekt. Tillägget ska därefter offentliggöras på samma sätt som prospektet har offentliggjorts på. Bestämmelser om offentliggörande av prospekt finns i 28–31 §§. I tredje stycket tydliggörs att en investerares rätt att återkalla sin an- mälan eller sitt samtycke till köp eller teckning gäller endast i fråga om erbjudanden av överlåtbara värdepapper till allmänheten. Detta innebär endast en kodifiering av praxis. Vidare införs en ytterligare förutsättning som innebär att rätten att återkalla en anmälan eller ett samtycke gäller endast om den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet inträffade innan anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värde- papperen levererades. Genom dessa tillägg framgår att förutsättningarna för en investerares rätt till återkallelse enligt bestämmelsen är desamma som i artikel 16.2 i prospektdirektivet. Övriga ändringar är av enbart redaktionell art. Av fjärde stycket följer att för återkallelse av anmälan eller samtycke ska anges i tillägget till prospektet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Punkten 1 anger när lagen träder i kraft. I punkten 2, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, anges att om en investerare före ikraftträdandet har anmält eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper, gäller äldre bestämmelser om rätten till återkallelse. Övervägandena finns i avsnitt 7. 2014/15:115 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:158) 2, 4, 6, 7, 16, 21, 23 och 24 §§ Ändringarna i paragraferna är en följd av att EES-baserade AIF-förval- tare med tillstånd som avses i AIFM-direktivet får erbjuda och till- handahålla diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sido- tjänster även i andra länder inom EES med stöd av tillståndet i hem- landet, se författningskommentarerna till 5 kap. 1 § och 6 kap. 1 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. En förutsätt- ning för att AIF-förvaltaren ska få erbjuda och tillhandahålla sådana tjänster i ett annat land inom EES än hemlandet är att de omfattas av förvaltarens tillstånd i hemlandet. En ytterligare förutsättning är att AIF- förvaltaren fullgör den underrättelseskyldighet som enligt AIFM-direk- tivet krävs för att en AIF-förvaltare ska ha rätt att erbjuda och tillhanda- hålla tjänster i andra länder inom EES än hemlandet. Genom de hänvisningar till AIF-förvaltare som införs i paragraferna blir samma bestämmelser tillämpliga för AIF-förvaltare som erbjuder och tillhandahåller investeringstjänster som för fondbolag och förvalt- ningsbolag som erbjuder och tillhandahåller investeringstjänster från en filial i ett annat land inom EES respektive från filial i . Ett undan- tag är dock 4 § tredje stycket som inte gäller även för AIF-förvaltare. Fondbolag har nämligen möjlighet att få tillstånd att inrätta en filial i ett land utanför EES (2 kap. 16 § lagen [2004:46] om värdepappersfonder). Någon sådan möjlighet finns emellertid inte för AIF-förvaltare (se 6 kap. 6 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder). I 7 och 24 §§ görs även några ändringar av enbart redaktionell art. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder 1 kap. 7 § Paragrafen genomför artikel 4.1 r i–iii och vii i AIFM-direktivet. I paragrafen finns en definition av en EES-baserad AIF-förvaltares värdland. I punkten 3, som är ny, genomförs artikel 4.1 r vii i AIFM-direktivet (artikel 92.1 i MiFID II). Av punkten följer att ett land inom EES, annat än en AIF-förvaltares hemland, är en AIF-förvaltares värdland, om förvaltaren i det landet erbjuder och tillhandahåller diskretionär förvalt- ning av investeringsportföljer, förvarar och administrerar andelar eller aktier i företag för kollektiva investeringar, tar emot och vidarebefordrar order i fråga om finansiella instrument eller lämnar investeringsråd (sido- tjänster). Punkten 3 har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 1 kap. 11 § Paragrafen genomför delvis artikel 4 i AIFM-direktivet. I paragrafen finns flera definitioner som är av betydelse för bestämmel- serna i lagen. Ändringarna i punkterna 1, 2, 11, 12 och 24 innebär endast att hänvis- ningarna till olika rättsakter görs statiska. Genom tillägget i punkten 2 omfattar den även de ändringar som har gjorts i AIFM-direktivet genom MiFID II. Ändringen i punkten 10 är av enbart redaktionell art. 2 kap. 6 § Ändringen är av enbart redaktionell art och innebär en rättelse där ett kommatecken som fallit bort införs (jfr prop. 2012/13:155 s. 20 och 876). 3 kap. 2 § Paragrafen genomför artikel 6.4, 6.5 a, 6.5 b och 6.6 i AIFM-direktivet. Paragrafen innehåller bestämmelser om tjänster som en svensk extern AIF-förvaltare kan få tillstånd för, om förvaltaren har tillstånd enligt 1 § att förvalta en alternativ investeringsfond. I tredje stycket införs hänvisningar även till 8 kap. 24 och 25 §§ lagen om värdepappersmarknaden. De bestämmelserna innehåller regler om inhämtande av uppgifter vid utförande av andra investeringstjänster än portföljförvaltning och investeringsrådgivning (se prop. 2006/07:115 s. 586 f. samt artikel 19.5 och 19.6 i MiFID I). Om en AIF-förvaltare er- bjuder och tillhandahåller sidotjänsten ta emot och vidarebefordra order i fråga om finansiella instrument, ska förvaltaren tillämpa de bestämmel- serna. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 5 kap. 1 § Paragrafen genomför artikel 33.1 och artikel 33.4 fjärde stycket i AIFM- direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om utländska EES-baserade AIF-för- valtares förvaltning av en alternativ investeringsfond i . I första stycket införs en ny punkt 2 som genomför den ändring som har gjorts i artikel 33.1 i AIFM-direktivet (artikel 92.2 b i MiFID II). Be- stämmelsen innebär att en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare med stöd av tillstånd i sitt hemland i får erbjuda och tillhandahålla diskre- tionär förvaltning av investeringsportföljer och de sidotjänster som om- fattas av s.k. Europapass enligt AIFM-direktivet (se artikel 6.4). En för- utsättning för att förvaltaren ska få erbjuda och tillhandahålla tjänster här i landet är att de omfattas av tillståndet i hemlandet. Punkten 2 har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Av andra stycket framgår tidpunkten då verksamheten i får in- ledas. Enligt AIFM-direktivet är den behöriga myndigheten i hemlandet skyldig att meddela förvaltaren om att en underrättelse har överlämnats 2014/15:115 till behörig myndighet i värdlandet (artikel 33.4 tredje stycket, som genomförs för svenska AIF-förvaltares verksamhet i 6 kap. 2 §). Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 kap. 8 § Paragrafen genomför artiklarna 32.5, 32.9 och 33.1 i AIFM-direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om utländska EES-baserade AIF- förvaltares verksamhet i . Förutsättningarna för verksamheten i framgår av de angivna paragraferna, och i dessa anges också när verksamheten får inledas. Av paragrafen framgår att utländska EES-baserade AIF-förvaltare får driva verksamhet i , inbegripet förvaltning av alternativa investe- ringsfonder som har som hemland och marknadsföring av förval- tade alternativa investeringsfonder samt erbjudande och tillhandahåll- ande av förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster som avses i 3 kap. 2 §, genom att inrätta en filial här i landet eller genom att erbjuda och tillhandahålla sina tjänster från sitt hemland. AIFM-direktivet tar fasta på ”fortlöpande, egentlig verksamhet i respektive värdland”; en- staka eller tillfälliga engagemang i av en utländsk AIF-förvaltare ska inte självklart anses innebära att verksamheten drivs i (se prop. 2012/13:155 s. 454 f.). Första stycket har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Med anledning av att 1 § första stycket delas upp i två punkter görs det i tredje stycket även följdändringar i hänvisningarna till den paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 6 kap. 1 § Paragrafen genomför artikel 33.1–33.3 i AIFM-direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om svenska AIF-förvaltares förvalt- ning av en alternativ investeringsfond och erbjudande och tillhanda- hållande av diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sido- tjänster i ett annat land inom EES. Genom ändringarna i paragrafen genomförs de ändringar som har gjorts i artikel 33.1 och 33.2 i AIFM- direktivet (artikel 92.2 b i MiFID II). Ändringarna innebär att det s.k. Europapasset, utöver förvaltning och marknadsföring av en alternativ investeringsfond, omfattar även erbjudande och tillhandahållande av diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och utförande av sidotjänsterna förvara och administrera andelar eller aktier i företag för kollektiva investeringar, ta emot och vidarebefordra order i fråga om finansiella instrument och lämna investeringsråd (dvs. de tjänster som avses i artikel 6.4 i AIFM-direktivet). Enligt första stycket ska en svensk AIF-förvaltare som, med stöd av sitt tillstånd enligt 3 kap. 1 §, avser att förvalta en alternativ investeringsfond eller erbjuda och tillhandahålla förvaltning av investe- ringsportföljer och sidotjänster som avses i 3 kap. 2 § första stycket och andra stycket 1, 3 och 4 i ett annat land inom EES underrätta Finans- inspektionen innan verksamheten inleds. Om förvaltaren därefter avser att i samma land förvalta ytterligare en eller flera alternativa investe- ringsfonder i samma land eller erbjuda och tillhandahålla tjänster som inte omfattas av underrättelsen, ska förvaltaren anmäla det till Finans- Prop. 2014/15:115 inspektionen som en väsentlig ändring enligt 6 §. första gången avser att i ytterligare ett land inom EES förvalta en alternativ investeringsfond eller erbjuda och tillhandahålla förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster, ska förvaltaren underrätta Finans- inspektionen innan verksamheten i det landet inleds. En förutsättning för att en AIF-förvaltare ska få förvalta en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES med stöd av Europapasset är att förvaltarens verksamhetstillstånd omfattar den kategori av fond som förvaltaren avser att förvalta i värdlandet. En förutsättning för att en AIF-förvaltare ska få erbjuda och tillhandahålla förvaltning av investeringsportföljer och sido- tjänster i ett annat land inom EES med stöd av passet är att förvaltarens tillstånd enligt 3 kap. 2 § omfattar de tjänster som förvaltaren avser att erbjuda och tillhandahålla i värdlandet. Av andra och tredje styckena följer att verksamheten kan drivas genom att förvaltaren erbjuder och tillhandahåller sina tjänster från eller genom en filial i värdlandet (se definitionen i 1 kap. 7 §). I dessa stycken anges de uppgifter som förvaltarens underrättelse till ska innehålla. De uppgifter och den information som ska lämnas i underrättelsen är beroende av om förvaltaren avser att driva verksamheten gränsöverskridande från eller genom en filial i värdlandet. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Detaljerade regler om underrättelsens form och innehåll kommer att anges i de tekniska standarder som kommissionen ska anta i enlighet med artikel 33.7 och 33.8. Därutöver finns bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i 15 kap. 1 §, se föreskrifter (FFFS 2013:10) om för- valtare av alternativa investeringsfonder. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder 5 kap. 8 § Ändringen i tredje stycket är en ren följdändring till den ändring i para- grafen som föreslås i avsnitt 2.3, se författningskommentaren i avsnitt 9.3. Första stycket har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv /41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 53.1, auktorisation av och tillsyn över AIF-förvaltare för att på ett enhetligt sätt kunna bemöta riskerna i sammanhanget och deras effekter på investerare och marknader inom unionen. med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förval tare) ansvarar för förvaltningen av en väsentlig del av de investerade tillgångarna i unionen och står för en betydande del av handeln på marknaderna för finansiella instrument, och kan utöva ett betydande inflytande på de marknader och företag som är föremål för deras investe ringar. (2)AIF-förvaltarna har i stort sett en positiv inverkan på de marknader där de är verksamma, men de finansiella svå righeterna har visat att de genom sin verksamhet också kan sprida eller förstärka risker i hela det finansi ella systemet. Det är svårt att hantera dessa risker effek tivt utan samordnade nationella svarsåtgärder. Detta di rektiv syftar därför till att fastställa gemensamma krav för (1) EUT C 272, 13.11.2009, s. 1. (2) EUT C 18, , s. 90. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3)Den senaste tidens svårigheter på de finansiella mark naderna har visat att många av de strategier som används av AIF-förvaltare är sårbara för vissa eller flera betydande risker med avseende på investerare, andra marknadsaktö rer och marknader. För att skapa en övergripande gemen sam ordning för tillsynen är det nödvändigt att upprätta ett ramverk som gör det möjligt att hantera dessa risker och beakta hela skalan av investeringsstrategier och tekniker som AIF-förvaltarna använder. Detta direk tiv bör därför vara tillämpligt på AIF-förvaltare som för valtar alla slag av fonder som inte omfattas av parlamentets och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författ ningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (4), oberoende av hur AIF-förvaltarna rättsligt eller avtalsmässigt har anför trotts detta ansvar. En auktorisation enligt detta direktiv bör inte ge AIF-förvaltare rätt att förvalta sådana fondfö retag som avses i direktiv /65/EG. (4)Detta direktiv syftar till att skapa en inre marknad för AIF-förvaltare och ett harmoniserat konsekvent ramverk för reglering och tillsyn avseende alla AIF-förvaltares verksamheter inom unionen, inklusive de som har sitt säte i en medlemsstat (EU-baserade AIF-förvaltare) och de som har sitt säte i ett tredjeland (icke EU-baserade AIF-förvaltare). Eftersom de praktiska konsekvenser och de möjliga svårigheter som ett harmoniserat regelverk och en inre marknad kan ge upphov till för icke EU- baserade AIF-förvaltare som utför förvaltnings- och/eller marknadsföringsverksamhet inom unionen och för EU- baserade AIF-förvaltare som förvaltar icke EU-baserade alternativa investeringsfonder (AIF-fonder), är osäkra (4) EUT L 302, 17.11.2009, s. 32. L 174/2 Europeiska unionens officiella tidning och svåra att förutse på grund av att det saknas tidigare erfarenheter på detta område, bör en översynsmekanism inrättas. Avsikten är att ett harmoniserat system med marknadsföringspass, efter en övergångsperiod , blir tillämpligt på icke EU-baserade AIF-förvaltare som bedriver förvaltnings- och/eller marknadsförings verksamhet inom unionen och på EU-baserade AIF-för valtare som förvaltar icke EU-baserade AIF-fonder, sedan en delegerad akt från kommissionen i detta avseende trätt i kraft. Avsikten är att det harmoniserade systemet under ytterligare en övergångsperiod existerar parallellt med medlemsstaternas nationella system, som dock un derkastas vissa harmoniserade minimivillkor. Efter med parallella system är avsikten att de na systemen avvecklas efter det att en delegerad akt från kommissionen om detta trätt i kraft. (5)efter tidsfristen för införlivande av detta direktiv bör kommissionen se över tillämpningen av, och tillämp ningsområdet för, direktivet med beaktande av direktivets mål, och den bör bedöma huruvida unionens harmoni serade tillvägagångssätt har förorsakat någon större be stående marknadsstörning och huruvida detta direktiv fungerar effektivt mot bakgrund av den inre marknadens principer och principen om likvärdiga förutsättningar. (6)Tillämpningsområdet för detta direktiv bör begränsas till enheter som förvaltar AIF-fonder såsom normal verksam het, oavsett om AIF-fonderna är av öppen eller sluten typ, vilken rättslig form de har och om de är noterade eller inte, och som tar emot kapital från ett antal inves terare för att investera det kapitalet till förmån för dessa investerare i enlighet med en fastställd investeringsstra tegi. (7)Investeringsföretag, såsom family office vehicles, som inves terar investerares privata förmögenhet utan att ta emot externt kapital, bör inte anses vara AIF-fonder enligt detta direktiv. (8)De enheter som inte anses vara AIF-förvaltare enligt detta direktiv faller utanför dess tillämpningsområde. Således bör inte detta direktiv tillämpas på holdingbolag såsom de definieras i detta direktiv. Emellertid bör förvaltare av riskkapitalfonder, eller AIF-förvaltare som förvaltar AIF- fonder vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad, inte uteslutas från dess tillämpningsområde. Detta direktiv bör heller inte tillämpas på förvaltning av pensionsfonder, program för anställdas andelsägande eller anställdas sparprogram, överstatliga institutioner, na centralbanker, sådana nationella, regionala och lokala myndigheter och organ eller institut som förvaltar fonder som är kopplade till socialförsäkrings- och pen sionssystem, specialföretag (SPV) för värdepapperisering, eller försäkringskontrakt eller samriskbolag. (9)Värdepappersföretag som auktoriserats enligt Europapar lamentets och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instru ment (1) och kreditinstitut som auktoriserats enligt Euro paparlamentets och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (2), bör inte behöva auktoriseras enligt detta direktiv för att erbjuda investeringstjänster såsom indi viduell portföljförvaltning avseende AIF-fonder. bör emellertid endast, direkt eller indi rekt, kunna erbjuda andelar eller aktier i en AIF-fond till eller placera dessa andelar eller aktier hos investerare i unionen i den mån andelarna eller aktierna får marknads föras enligt detta direktiv. När detta direktiv införlivas med nationell lagstiftning bör medlemsstaterna ta hänsyn till det kravets tillsynssyfte och se till att värdepappers företag som är etablerade i ett tredjeland och som i enlighet med relevant nationell lagstiftning kan erbjuda investeringstjänster avseende AIF-fonder också omfattas av det kravet. Dessa enheters tillhandahållande av inve steringstjänster avseende AIF-fonder bör aldrig innebära ett faktiskt kringgående av bestämmelserna i detta direk tiv genom att AIF-förvaltaren omvandlas till ett brevlåde företag, oavsett om AIF-förvaltaren är etablerad i unionen eller i ett tredjeland. (10)Detta direktiv reglerar inte AIF-fonder.