prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — Vilka de är avses framgå av föreskrifter som meddelas med stöd av 29 kap. 1 § 1. Av andra stycket framgår hur derivatskulder ska tas med vid beräkningen av de totala skulderna. Lagrådet har anfört att kapitelrubriken närmast före paragrafen bör ändras till Kravet på viss andel nedskrivningsbara skulder. Regeringen delar inte Lagrådets bedömning eftersom en sådan utformning av rubriken inte återspeglar innehållet i kapitlet. Övervägandena finns i avsnitt 9.1 och 9.3. Paragrafen genomför delar av artikel 45.7 och 45.8 i krishanterings- direktivet. Av första stycket framgår att i varje enskilt fall ska besluta om minimikravet på nedskrivningsbara skulder. Beslutet ska fattas efter samråd med . Av 3 § framgår vilka övergripande omständigheter som ska beaktas när kravet fastställs. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får precisera kriterierna i föreskrifter, se 29 kap. 1 §. Av andra stycket framgår att ett krav ska uppfyllas även på gruppnivå. Beslutet fattas av den samordnande resolutionsmyndigheten. När är samordnande resolutionsmyndighet, ska den samråda med . För en gränsöverskridande koncern ska beslutet fattas enligt den process som beskrivs i 5–9 §§. Av tredje stycket framgår att får besluta att kravet ska tillämpas av vissa andra företag på individuell nivå. Även ett sådant beslut ska fattas efter samråd med . Övervägandena finns i avsnitten 9.1 och 9.5. Paragrafen genomför delar av artikel 45.6, 45.8 andra stycket och 45.15 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår vad som är vägledande för storleken på det krav som ställs på institutet i fråga. Det handlar om att säkerställa att det kan hanteras inom ramen för resolution. 2015/16:5 ett institut inte kommer att försättas i resolution kan dock kravet sättas till noll. Kravet ska beslutas i anslutning till resolutionsplaneringen och en resolutionsplan ska innehålla information om kravet. Om det i samband med den planeringen bedöms att det finns väsentliga hinder mot att hantera ett institut genom resolution, kan institutet föreläggas att ändra detta, exempelvis genom att emittera nya skulder. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka kriterier som får ligga till grund för den bedömningen, se 29 kap. 1 § 2. Av 12 § framgår att ska övervaka att kravet är uppfyllt. Övervägandena finns i avsnitt 9.2. Paragrafen genomför artikel 45.13 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att kan kräva att det berörda företaget ska uppfylla minimikravet med enbart vissa typer av kvalificerade skulder. ska då ange vilken eller vilka typer av kvalificerade skulder som får beaktas vid beräkningen av om minimikravet är uppfyllt. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. 5–9 §§ Paragraferna genomför artikel 45.9 och 45.10 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelserna beskriver hur myndigheterna ska försöka komma överens om kravet för en gränsöverskridande koncern och vad som händer om myndigheterna inte kan enas, bl.a. möjligheten att ett ärende blir föremål för bindande medling i Ebas regi. 5 § har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 9.6. 10 och 11 §§ Paragraferna genomför artikel 45.11 och 45.12 i krishanteringsdirektivet. Av paragraferna framgår vilka möjligheter det finns för att göra undantag från minimikravet på nedskrivningsbara skulder för vissa 10 § har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitten 9.7 och 9.8. Paragrafen genomför delar av artikel 45.1 och 45.15 i krishanterings- Av paragrafen framgår att Riksgäldskontoretska övervaka att Det är som ska utöva tillsyn över att instituten uppfyller minimikravet och i förekommande fall ingripa mot institut som inte uppfyller kravet. övervakning ska avse både individuella och gruppbaserade minimikrav, beroende på vad som är tillämpligt. artikel 45.1 i krishanteringsdirektivet att instituten alltid ska som överflödigt att i paragrafen uttryckligen ange att minimikravet ska vara uppfyllt vid varje Prop. 2015/16:5 tidpunkt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva vilken information som ska lämnas till för dess övervakning, se 29 kap. 1 § 3. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. 5 kap. Ytterligare åtgärder för att förbereda resolution och undvika Paragrafen genomför delar av artikel 68.1, 68.3, 68.5 och 68.6 i Av paragrafen framgår att ett beslut om krisavvärjande åtgärder innebär att en motpart till det berörda företaget inte får t.ex. säga upp, häva eller ändra villkoren i ett avtal med företaget i fråga. begränsningar i möjligheten att säga upp avtal m.m. som enligt 11 kap. 3–6 och 8 §§ gäller när företaget försätts i resolution eller när resolutionsåtgärder vidtas mot det, gäller även vid ett beslut om kris- Se författningskommentarerna till de bestäm- Regeringen anser att det saknas skäl att justera rubriken till kapitlet i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 19.4. 2 och 3 §§ Paragraferna genomför artikel 55 i krishanteringsdirektivet. För att säkerställa att det är möjligt att skriva ned eller konvertera skulder, ska enligt 2 § första stycket de nämnda företagen i avtal som avser relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulder och lyder under lagen i tredjeland ta in villkor om erkännande av nedskrivning eller Sådana villkor innebär dels att skulden kan komma att skrivas ned eller konverteras, dels att borgenärerna accepterar en eventuell minskning av kapitalbeloppet eller det utestående beloppet eller konverteringar eller indragningar som kan bli följden av ett beslut om skuldnedskrivning eller konvertering antingen inom ramen för resolution eller utanför resolution enligt 6 kap. Kravet att sådana villkor ska tas in i avtalen är tillämpligt på relevanta skuldinstrument eller kvalificerade skulder som omfattas av lagstiftningen i ett land utanför EES, utom vissa kvalificerade insättningar eller sådana relevanta skuldinstrument eller kvalificerade skulder som undantas från kravet enligt Europeiska kommissionens Av 3 § framgår att kravet på att avtalen ska innehålla de ifrågavarande villkoren inte tillämpas om det är klarlagt att ett beslut om nedskrivning eller konvertering kan verkställas i det andra landet. kan också besluta om ett sådant undantag i ett enskilt fall, om det är klarlagt att ett beslut om nedskrivning eller konvertering kan verkställas i det andra landet. Det företag som vill ingå ett avtal utan att ta in de ifrågavarande villkoren ska till lämna de uppgifter, t.ex. ett rättsutlåtande, som myndigheten behöver för att kunna pröva ärendet. Uppgifter behöver dock inte lämnas om det är uppenbart obehövligt, t.ex. om redan har gjort en prövning i ett annat ärende av lagstiftningen i det relevanta tredjelandet eller om ett sådant undantag framgår av föreskrifter som meddelats med stöd av 29 kap. 1 § 4. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Paragrafen genomför delar av artikel 27.2 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att får förelägga ett företag att kontakta potentiella köpare i syfte att förbereda en eventuell resolution av företaget. Det kan i detta sammanhang t.ex. röra sig om att kontakta sådana potentiella köpare som skulle kunna förvärva hela eller delar av företagets verksamhet genom användning av försäljnings- verktyget, om företaget skulle försättas i resolution. framgår att ett sådant föreläggande endast får utfärdas efter en underrättelse från enligt 15 kap 2 b § lagen om bank- och finansieringsrörelse, förkortad LBF, eller 25 kap. 2 b § lagen om värdepappersmarknaden, förkortad LVM. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. Paragrafen genomför artiklarna 10.8 och 71.7 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att får kräva att ett företag för register över ingångna avtal. Myndigheten kan när som helst kräva att företaget upprättar ett sådant register. De avtal som ska registreras är finansiella avtal och andra avtal som kan få väsentlig betydelse vid resolution. Med den sistnämnda typen av avtal avses bl.a. avtal som är hänförliga till den företagskritiska verksamheten, t.ex. it-avtal som rör sådan verksamhet. I enlighet med artikel 71.8 i krishanteringsdirektivet ska ta fram förslag till tekniska standarder för tillsyn angående den information om finansiella avtal som registren minst bör omfatta samt under vilka omständigheter myndigheterna bör kräva av ett företag att det upprättar ett sådant register. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om bl.a. registrens innehåll, se 29 kap. 1 § 5. Beträffande rätt att besluta om upprättande av register hänvisas till 13 kap. 8 a § LBF och 23 kap. 3 b § LVM. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. Paragrafen genomför artikel 54.1, 54.2 och 54.3 i krishanterings- Av paragrafen framgår att i samband med resolutionsplaneringen får förelägga ett företag att ändra bolags- Syftet med ett sådant föreläggande är att säkerställa att företagets bolagsordning medger resolutionsåtgärder som förutsätter en minskning eller ökning av aktiekapitalet . Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.2. 6 kap. Nedskrivning och konvertering av relevanta kapitalinstrument utanför resolution Paragrafen genomför delar av artiklarna 36.4 och 59.10 i krishanterings- direktivet. I första stycket anges att när prövar en fråga om nedskrivning eller konvertering utanför resolution ska inspektionen se till att en värdering motsvarande den som anges i 7 kap. görs. Eftersom hänvisningen avser hela 7 kap. har även möjlighet att om så bedöms nödvändigt göra en preliminär värdering enligt 7 kap. 8 och 9 §§. Värderingen ska ligga till grund för prövning av om de relevanta kapitalinstrumenten ska skrivas ned för att absorbera förluster så att substansvärdet blir noll, dvs. så att tillgångar och skulder är lika stora. Inspektionen ska också fastställa med vilket belopp de relevanta kapitalinstrumenten behöver konverteras till kärnprimärkapital. Konverteringsbehovet kommer att styras av vad som krävs för att företaget eller koncernen inte längre ska fallera eller sannolikt fallera, dvs. att genom åtgärden ska företaget återges livskraften. Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 14.3 och 17.1.7. 2–4 §§ Paragraferna genomför artiklarna 59.3 b–d, 61 och 62.7 i krishanterings- direktivet. Av bestämmelserna framgår när ska fatta beslut om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument för ett företag som är hemmahörande i . Av 2 § 1 framgår att , vid en bedömning huruvida ett företag fallerar eller sannolikt kommer att fallera, ska tillämpa samma kriterier som vid motsvarande bedömning enligt 8 kap. I 3 § andra stycket anges motsvarande kriterier avseende en koncern. Eftersom en koncern inte har ett ett tillstånd som kan återkallas, kan en koncerns fallissemang inte på motsvarande sätt som i fråga om ett institut knytas till återkallelse av tillstånd. I stället följer av bestämmelsen att frågan huruvida koncernen uppfyller de gruppbaserade tillsynskraven i något väsentligt avseende är avgörande vid bedömningen. Bestämmelser om gruppbaserade tillsynskrav finns bl.a. i 3 kap. lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Den berörda myndigheten (i samma land som den samordnande tillsynsmyndigheten) fattar beslutet ensam. Om ett moderföretag finns i , men den samordnande myndigheten är en utländsk myndighet, är det den myndigheten ensam som fattar beslutet. På motsvarande sätt ska ensam fatta beslut om nedskrivning eller konvertering i moderföretag när inspektionen är samordnande tillsynsmyndighet, även om moderföretaget är utländskt. Det anges därför i 4 § att ska fatta beslut om nedskrivning eller 2015/16:5 konvertering beträffande moderföretaget när inspektionen är samordnande tillsynsmyndighet. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.3 och 14.1. Paragrafen genomför artikel 59.3 e i krishanteringsdirektivet. Av bestämmelsen framgår hur ska besluta om nedskrivning och konvertering av relevanta kapitalinstrument om ett företag behöver statligt stöd samt möjlighet att på motsvarande sätt skriva ned eller konvertera alla efterställda skulder i en sådan situation. Övervägandena finns i avsnitt 14.1. Paragrafen genomför artikel 61.4 b i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att i vissa fall, när inspektionen är samordnande berörd myndighet, ska fatta beslut om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument som getts ut av utländska moder- eller dotterföretag i en koncern. Beslutet om nedskrivning eller konvertering i ett utländskt dotterföretag ska fattas gemensamt med den berörda myndigheten för dotterföretaget. Övervägandena finns i avsnitt 14.1. 7–10 §§ Paragraferna genomför artikel 62.1, 62.2, 62.3 och 62.8 i krishanterings- direktivet. Av paragraferna framgår att ska underrätta andra myndigheter när inspektionen överväger att fatta ett beslut om ned- skrivning eller konvertering. Tillsammans med de underrättade myndigheterna ska inspektionen överväga om det finns några realistiska alternativa åtgärder som kan vidtas inom rimlig tid. Med alternativa åtgärder avses tidiga ingripanden och andra tillsynsåtgärder. Dit hör också tillskott av eget kapital eller andra medel som kan bidra till att företagets eller koncernens problem åtgärdas. ska försöka komma överens med den eller de utländska berörda myndigheterna om behovet av att vidta åtgärder. Om det finns alternativa åtgärder ska se till att de vidtas. Om sådana åtgärder inte kommer att vidtas får myndigheten ompröva sitt beslut. Vid ett beslut om nedskrivning eller konvertering i ett institut eller ett koncernföretag med gränsöverskridande verksamhet, ska Finans- inspektionen beakta de potentiella konsekvenserna i de medlemsstater där institutet eller koncernen bedriver verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 14.9. 11–13 §§ Paragraferna genomför artiklarna 60.1 a och 47.1 i krishanterings- direktivet. Paragraferna motsvaras av 16 kap. 1–3 §§, med den skillnaden att de här aktuella åtgärderna endast avser poster i kärnprimärkapitalet. Se författningskommentaren till 16 kap. 1–3 §§. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. Paragrafen genomför delar av artikel 60.1 och 60.2 i krishanterings- direktivet. Bestämmelsen motsvarar 21 kap. 15 §. Skillnaden är att denna paragraf endast avser sådana skulder som får räknas in i kapitalbasen, de s.k. relevanta kapitalinstrumenten. Se i övrigt författningskommentaren till 21 kap. 15 §. Övervägandena finns i avsnitt 14.4. Paragrafen genomför artikel 60.3 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelsen innehåller ett antal anvisningar som ska verka för att uppfylla vid en konvertering. Om någon av punkterna 1–4 inte kan uppfyllas bör alternativa åtgärder övervägas, inklusive resolution. Övervägandena finns i avsnitt 14.5. Paragrafen genomför artikel 53.1 i krishanteringsdirektivet. Motsvarande bestämmelse finns i 21 kap. 21 §. kommentaren till den paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 14.7. Paragrafen genomför artikel 59.7 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att nedskrivning eller konvertering av ett dotterföretags relevanta kapitalinstrument inte får göras mer omfattande eller på sämre villkor än i fråga om motsvarande relevanta kapitalinstrument på moderföretagsnivå. Det finns inget krav på att moderföretagets kapitalinstrument ska skrivas ned eller konverteras som dotterföretagets eller samtliga dotterföretags kapitalinstrument skrivs ned eller konverteras. Om den myndighet som ansvarar för ett dotterföretag i en koncern deltar i en överenskommelse som innebär att t.ex. nedskrivning enbart sker i det dotterföretaget, kommer någon nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument i moderföretaget inte att ske. Övervägandena finns i avsnitt 14.6. Paragrafen genomför artikel 60.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att ett företag som kan bli föremål för nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument får föreläggas att se till att företagets styrelse ges det bemyndigande som krävs för att företaget utan ytterligare stämmobeslut ska kunna ge ut ett tillräckligt antal kärnprimärkapitalinstrument. Vad som menas med ett tillräckligt antal kärnprimärkapitalinstrument får bestämmas i det enskilda fallet. Övervägandena finns i avsnitt 14.8. Paragrafen genomför delar av artikel 36.1 i krishanteringsdirektivet. I första stycket framgår att det är ansvar att en värdering enligt 7 kap. är utförd innan en fråga om resolution eller resolutionsåtgärder prövas. En enligt värdering 7 kap. ska även vidtas innan nedskrivning eller konvertering av kapitalinstrument genomförs. I dessa fall är det ansvar att denna värdering utförs, se författningskommentar till 6 kap. 1 §. bör se till att värderingen påbörjas och behöver därför information på ett tidigt stadium om ett företag visar tecken på finansiella problem. ska exempelvis underrätta när krisavvärjande åtgärder planeras, vilket kan vara en anledning för att påbörja arbetet med en värdering. Av bestämmelsen framgår att värderingen ska ha gjorts innan beslut om resolution fattas eller några resolutionsåtgärder vidtas. Beroende på omständigheterna i varje enskilt fall kommer beslut om resolutions- åtgärder, för vilka värderingen ska ligga till grund, att fattas under en mer eller mindre utdragen tidsperiod. Eftersom värderingen ska spegla situationen i företaget för den aktuella åtgärden, kan det bli aktuellt att justera den värdering som låg till grund för exempelvis själva resolutionsbeslutet. Den ekonomiska situationen i företaget kan ha ändrats i de fall ett beslut om en resolutionsåtgärd fattas efter själva resolutionsbeslutet. Utgångspunkten bör vara att själva värderingstidpunkten ska ligga så nära som möjligt i tiden för den åtgärd den utgör grund till. Syftet är att värderingen ska vara rättvis, väl avvägd och realistisk för respektive åtgärd. Paragrafen anger att den som utses till värderare ska ha en oberoende ställning i förhållande till myndigheter och till det företag som är föremål för värderingen. har utarbetat tekniska standarder för tillsyn för att specificera de omständigheter under vilka en person är oberoende i paragrafens mening. Av krishanteringsdirektivet följer vissa principer och antaganden som värderingen ska beakta för att uppnå en rättvis, väl avvägd och realistisk värdering. Den närmare metoden för att bedöma värdet av ett instituts tillgångar och förpliktelser får specificeras i tekniska standarder för tillsyn. Den närmare innebörden av de principer och antaganden som anges i krishanteringsdirektivet behandlas därför inte mer i detalj i lagen. Paragrafens första stycke har, förutom när det gäller kravet på värderingsmannens oberoende ställning, justerats i enlighet med I andra stycket har, i enlighet med Lagrådets förslag, en bestämmelse om värderingsmannens förtida entledigande införts. En värderingsman får entledigas innan värderingsuppdraget har slutförts bara om det finns saklig grund för det. Att inte godtar värderings- mannens värdering av företagets tillgångar och förpliktelser utgör inte saklig grund för entledigande. Övervägandena finns i avsnitt 17.1.1. Paragrafen genomför artikel 36.4g och 36.5 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att tillgångar och föpliktelser ska värderas i enlighet med principen om försiktiga antaganden. I direktiv- bestämmelsen anges specifikt att detta även ska gälla andelen uteblivna betalningar och förlusternas storlek som blir en framåtblickande bedömning. I linje med principen om försiktiga antaganden ska värderingen inte heller förutsätta eventuellt framtida statligt stöd eller nödkredit från riksbank eller annat likviditetsstöd från som inte beviljas enligt standardmässiga villkor för säkerheter, löptider eller räntesatser från och med den tidpunkt när resolutionsåtgärder vidtas eller befogenheten att skriva ned eller konvertera kapitalinstrument utövas. Värderingen ska även beakta framtida kostnader som företaget kommer att drabbas av. Här avses rätt till ersättning från företaget i resolution för rimliga, regelrätta kostnader som uppstår enligt 24 kap. 6 § och rätt att ta ut ränta eller avgifter med avseende på eventuella lån eller garantier som tillhandahållits företaget i resolution i enlighet med 27 kap. 1 §. Detta ligger också i linje med principen om försiktiga antaganden. Av andra stycket framgår att ett övergripande syfte med värderingen är att företagets förluster redovisas då resolutionsåtgärder vidtas. Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.1.1 och 17.1.2. Paragrafen genomför artikel 36.4 a–f i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår för vilka beslut värderingen ska utgöra underlag. I artikel 36.4 c–f i krishanteringsdirektivet anges uttryckligen vissa resolutionsåtgärder som värderingen ska ligga till grund för. Vid åtgärder mot ägare ska värderingen ligga till grund för beslut om minskning av aktiekapital, omfattningen av indragning, överföring eller minskning av ägandet genom konvertering av skulder till ägarandelar (utspädning) eller minskning av värdet på andelar. Vid användning av försäljningsverktyget ska värderingen ligga till grund för beslut om vilka tillgångar, förpliktelser, aktier eller andra äganderättsinstrument som ska överföras och vilken ersättning som ska utges till företaget eller aktie-/andelsägarna. När broinstitutsverktyget eller avskiljandeverktyget används ska på motsvarande sätt värderingen ligga till grund för beslut om vilka tillgångar m.m. som ska överföras och ersättningen för det som överförs. När skuldnedskrivningsverktyget används ska värderingen ligga till grund för beslut om omfattningen av nedskrivning och konvertering. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.1.2. Paragrafen genomför artikel 36.6 och 36.7 i krishanteringsdirektivet. Den information som framgår av paragrafens första stycke ska alltid fogas till värderingen. Informationen ska hämtas från institutets En analys av det bokförda värdet ska alltid biläggas och bör därför alltid bli ett referensvärde till det värde som blir resultatet av värderingen enligt 7 kap. 1 §. Av andra stycket framgår att en analys av tillgångarnas (och skuldernas) marknadsvärde, om det är lämpligt, kan komplettera den analys av det bokförda värdet som framgår av institutets Enligt artikel 36.7 får en sådan kompletterande analys vid behov tas fram när försäljnings-, broinstituts- eller En sådan kompletterande analys bör dock få tas fram även i andra sammanhang, om det bedöms lämpligt. Bestämmelsen är därför utformad så att möjligheten att ta fram kompletterande analys inte begränsas till användningen av försäljnings-, broinstituts- eller avskiljandeverktyget. En sådan analys med utgångspunkt i marknadsvärdet tas fram under värderingen, till skillnad från det bokförda värdet som framgår av och ska hämtas från institutets räkenskapsinformation. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 17.1.3. Paragrafen genomför artikel 36.8 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att värderingen ska innehålla en uppskattning av det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer om företaget försätts i konkurs eller går i likvidation. Uppskattningen av det ekonomiska utfallet ska avse utfallet för varje klass av ägare och borgenärer. Tillämpningen av bestämmelsen ska inte påverka den värdering som ska utföras enligt 10 §. Avsikten med informationen är att den ska utgöra underlag och vägledning inför resolutionsåtgärder som exempelvis Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets Övervägandena finns i avsnitt 17.1.3. Paragrafen genomför delar av artikel 36.1 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelsen innehåller en upplysning om vilka bestämmelser som ska vara uppfyllda för att värderingen ska vara slutlig.