prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — b)Det ska vederbörligen beakta kreditrisker vid och före av veckling. c)Dessa risker ska hanteras så övergripande som möjligt på motpartsnivå, med aggregering av motpartsexponeringar och andra kreditexponeringar, och på företagsomfattande nivå. Ett institut som använder metoden med egna modeller ska på ett för den behöriga myndigheten tillfredsställande sätt visa att det inom ramen för hantering av motpartsrisk beaktar lik viditetsrisker för samtliga följande krav: a)Eventuella inkommande marginalsäkerhetskrav vid mark nadsstörningar och förändringar av variationsmarginal eller andra slags marginalsäkerheter, som initialsäkerhet eller obe roende säkerhet. Europeiska unionens officiella tidning L 176/179 b)Eventuella inkommande krav på återlämnande av överskju tande säkerhet som ställts av motparter. c)Krav som följer av en eventuell nedgradering av den externa värderingen av institutets egna kreditkvalitet. Ett institut ska säkerställa att återanvändningen av säkerheter är utformad på ett sätt och med ett perspektiv som är förenligt med institutets likviditetsbehov och inte äventyrar dess förmåga att ställa eller återlämna säkerheter . 4.Ett instituts ledningsorgan och verkställande ledning ska medverka aktivt i och se till att tillräckliga resurser avsätts till hanteringen av motpartsrisker. Ledningen ska vara medveten om den använda modellens begränsningar och underliggande antaganden och genom en formell process ta reda på vilken inverkan dessa begränsningar och antaganden kan ha på resul tatens tillförlitlighet. Ledningen ska också vara medveten om osäkerheten på marknaden, om operativa frågor och om hur modellen tar hänsyn till sådana faktorer. 5.De dagliga rapporterna om institutets exponeringar för motpartsrisker i enlighet med artikel 287.2 b ska bedömas på tillräckligt hög ledningsnivå med befogenheter att kunna ge nomdriva såväl minskningar av positioner som har tagits av enskilda kredithandläggare eller handlare som minskningar av institutets samlade exponering för motpartsrisker. 6.De ramar för hantering av motpartsrisker som institutet upprättat enligt punkt 1 ska tillämpas i förening med interna kredit- och handelslimiter. Dessa limiter ska vara konsekvent relaterade till institutets riskmätningsmodell på ett sätt som kredithandläggare, handlare och verkställande ledning har god kännedom om. Ett institut ska ha en formell process för rap portering till lämplig ledningsnivå av eventuella fall där risk gränserna överskridits. 7.Mätning av hur krediter utnyttjas på daglig basis och intra dagsbasis ska ingå i ett instituts mätningar av motpartsrisk. Institutet ska mäta den aktuella exponeringen både brutto och netto efter avdrag för erhållna säkerheter. Det ska på portfölj- och motpartsnivå beräkna och övervaka maximal exponering eller potentiell framtida exponering inom det konfidensintervall som institutet har valt. Institutet ska beakta stora eller koncent rerade positioner med avseende på grupper av motparter med inbördes anknytning, branscher och marknader. 8.Ett institut ska inrätta och upprätthålla rutiner och ett strikt program för stresstest. Den verkställande ledningen ska regelbundet och minst kvartalsvis se över resultaten av stresstes terna och hänsyn ska tas till dessa resultat i de styrdokument och de gränsvärden för motpartsrisk som fastställts av lednings organet eller den verkställande ledningen. Om stresstesterna visar på särskild sårbarhet för en viss kombination av omstän digheter, ska institutet snabbt vidta åtgärder för att dessa risker ska hanteras. Organisationsstruktur för hanteringen av motpartsrisker Ett institut som använder metoden med interna modeller ska inrätta och upprätthålla a)en riskkontrollenhet som uppfyller villkoren i punkt 2, och b)en enhet för förvaltning av säkerheter som uppfyller vill koren i punkt 3. Riskkontrollenheten ska ansvara för utformning och ge nomförande av hanteringen av motpartsrisker, inbegripet inle dande och fortlöpande validering av den egna modellen, och ska ha följande uppgifter och uppfylla följande krav: a)Den ska ansvara för utformning och genomförande av in stitutets system för hantering av motpartsrisker. b)Den ska utarbeta dagliga rapporter och analysera resultaten från institutets riskmätningsmodell. Analysen ska bland an nat omfatta en utvärdering av förhållandet mellan måtten för motpartsriskens exponeringsvärden och handelslimiterna. c)Den ska kontrollera indatas integritet samt utarbeta och analysera rapporter om resultaten från institutets riskmät ningsmodell, som bland annat ska omfatta en utvärdering av förhållandet mellan måtten för riskexponeringen och kre dit- och handelslimiterna. d)Den ska vara oberoende i förhållande till de affärsdrivande kredit- och handelsenheterna och fri från otillbörlig påver kan. e)Den ska ha tillräckliga personalresurser. f)Den ska rapportera direkt till institutets verkställande led ning. g)Dess arbete ska vara nära integrerat med institutets dagliga kreditriskhantering. h)Dess resultat ska utnyttjas som en integrerad del av plane ring, övervakning och kontroll av institutets kreditriskprofil och samlade riskprofil. L 176/180 Europeiska unionens officiella tidning av säkerheter ska ha följande upp gifter och funktioner: a)Beräkna och begära marginalsäkerhet, hantera tvister om marginalsäkerhetskrav och rapportera nivåer på oberoende belopp, initialsäkerheter och variationsmarginaler korrekt och . b)Kontrollera att de data som används för att begära margi nalsäkerhet är tillförlitliga samt se till att de är konsekventa och regelbundet görs förenliga med alla relevanta datakällor inom institutet. c)Bevaka omfattningen av återanvändning av säkerheter och eventuella ändringar av institutets rättigheter till eller i sam band med de säkerheter som det ställer. d)Rapportera till lämplig ledningsnivå om vilka slags tillgångar som återanvänds som säkerhet och vilka villkor som gäller för återanvändningen, bland annat instrument, kreditkvalitet och löptid. e)Bevaka i vilken mån de tillgångar som institutet godtar som säkerhet är koncentrerade till vissa typer av tillgångar. f)Regelbundet och minst kvartalsvis till den verkställande led ningen lämna information om förvaltningen av säkerheter, bland annat information om vilka slags säkerheter som er hållits och ställts, storlek och åldrande samt orsak till tvister om marginalsäkerhetskrav. Den interna rapporteringen ska även avspegla tendenser när det gäller dessa siffror. 4.Den verkställande ledningen ska avsätta tillräckliga resur ser till den enhet för förvaltning av säkerheter som krävs enligt punkt 1 b för att säkerställa att dess system fungerar tillräckligt väl, mätt i punktlighet och korrekthet med avseende på margi nalsäkerhetskrav från institutets sida respektive institutets punkt lighet när det gäller svar på marginalsäkerhetskrav från motpar ternas sida. Den verkställande ledningen ska se till att enheten har tillräckliga personalresurser för att behandla krav och tvister även under allvarliga marknadskriser och göra det möjligt för institutet att begränsa antalet stora tvister till följd av han delsvolymerna. Översyn av systemet för hantering av motpartsrisker Varje institut ska regelbundet genomföra en oberoende översyn av sitt system för hantering av motpartsrisker inom ramen för sin egen internrevision. Denna översyn ska inbegripa verksam heten vid både den kontrollenhet och den enhet för förvaltning av säkerheter som föreskrivs enligt artikel 287 och ska särskilt omfatta minst följande: a)Kontroll av att dokumentationen av system och processer för hantering av motpartsrisker är tillfredsställande enligt artikel 286. b)Organisation av den kontrollenhet för motpartsrisker som krävs enligt artikel 287.1 a. c)Organisation av den enhet för förvaltning av säkerheter som krävs enligt artikel 287.1 b. d)Integrering av åtgärderna för att mäta motpartsrisker i den dagliga riskhanteringen. e)Processsen för att godkänna prissättningsmodeller för risk och värderingssystem som används av personalen inom af färs- och administrationsavdelningar. f)Validering av alla betydelsefulla ändringar av processen för mätning av motpartsrisker. g)Omfattningen av de motpartsrisker som beaktas av riskmät ningsmodellen. h)Tillförlitligheten hos ledningens informationssystem. i)Hur riktiga och fullständiga data om motpartsrisker är. j)Att juridiska termer i avtal om säkerheter och nettning korrekt avspeglas vid mätning av exponeringsvärde. k)Kontroll av konsekvens, aktualitet och tillförlitlighet hos datakällor som används för egna modeller, inbegripet dessa datakällors oberoende. l)Hur riktiga och lämpliga antagandena om volatilitet och korrelationer är. m)Beräkningarnas tillförlitlighet vid värdering och riskomvand ling. n)Kontroll av modellens tillförlitlighet genom täta utfallstest i enlighet med artikel 293.1 b–e. o)Kontroll av att kontrollenheten för motpartsrisker och en heten för förvaltning av säkerheter följer relevanta rättsliga bestämmelser. Instituten ska se till att den exponeringsfördelning som genereras av den interna modell som används för att beräkna effektiv EPE är väl integrerad i institutets dagliga hantering av motpartsrisker samt att modellens resultat beaktas vid kredit godkännande, hantering av motpartsrisker, intern kapitalalloke ring och företagsstyrning. Europeiska unionens officiella tidning L 176/181 2.Institutet ska visa de behöriga myndigheterna att det har använt en modell som i stort uppfyller de krav som anges i detta avsnitt för att beräkna de exponeringsfördelningar som ligger till grund för beräkningen av EPE under innan institutet fick tillstånd av de behöriga myndigheterna i enlighet med artikel 283 att använda metoden med interna modeller. 3.Den modell som används för att generera fördelningen av exponeringarna ska ingå i de ramar för hantering av motparts risker som krävs enligt artikel 286. Ramarna ska även omfatta mätning av hur beviljade krediter har utnyttjats, aggregering av motpartsexponeringar med andra kreditexponeringar och allo kering av internt kapital. 4.Utöver EPE ska ett institut mäta och hantera aktuella ex poneringar. Om lämpligt ska institutet mäta den aktuella expo neringen både brutto och netto efter avdrag för erhållna säker heter. Ett institut uppfyller användningskravet om det använder andra mått för motpartsrisk, exempelvis toppexponering, som bygger på den exponeringsfördelning som genererats genom samma modell som för beräkningen av EPE. 5.Ett institut ska ha systemkapacitet att skatta EE , såvida det inte kan förvissa de behöriga myndigheterna om att dess exponeringar för motpartsrisker är sådana att det är till räckligt med mindre frekventa beräkningar. Institutet ska också beräkna EE enligt en tidsprofil för pro gnoshorisonter som i tillräcklig utsträckning återspeglar tids strukturen för framtida betalningsflöden och avtalens löptid samt på ett sätt som motsvarar exponeringarnas grad av väsent lighet och sammansättning. 6.Exponeringen ska mätas, övervakas och kontrolleras för alla avtal inom en nettningsmängd och inte bara i ettårsperspektivet. Institutet ska ha metoder för att iden tifiera och kontrollera motpartsrisker i fall då exponeringen ökar bortom ettårsgränsen. Den prognostiserade exponerings ökningen ska även vara ett av ingångsvärdena i institutets in terna modell för internt kapital. 1.Ett institut ska ha ett omfattande stresstestprogram för motpartsrisker, även för bedömning av kapitalbaskraven i sam band med motpartsrisker, och detta program ska uppfylla kra ven i punkterna 2–10. 2.Det ska upptäcka eventuella händelser eller framtida för ändringar av de ekonomiska förhållandena, vilka skulle kunna få ogynnsamma effekter på institutets kreditexponeringar samt be döma institutets förmåga att stå emot sådana förändringar. 3.Programmets stressmått ska jämföras med riskgränser och institutet ska betrakta dem som en del av den process som beskrivs i artikel 81 i direktiv /36/EU. 4.Programmet ska göra en omfattande kartläggning av han deln och på motpartsnivå aggregera exponeringar för alla for mer av motpartsrisk i tillräckligt god tid för att regelbundna stresstester ska kunna genomföras. 5.Minst en gång ska det genomföras stresstest av exponeringar med avseende på viktiga marknadsriskfaktorer, såsom räntesatser, valutakurser, aktienoteringar, kreditspreadar och råvarupriser för alla institutets motparter, i syfte att identi fiera och göra det möjligt för institutet att vid behov minska en alltför hög koncentration av risker i vissa riktningar. Stresstesten av exponeringar – inbegripet risker kopplade till en respektive flera faktorer samt väsentliga oriktade risker – och stresstest av exponering tillsammans med kreditvärdighet ska genomföras avseende motpartsrisken på följande nivåer: för varje enskild motpart, för varje motpartsgrupp och sammantaget för alla institutets motparter. 6.Minst kvartalsvis ska stresstestscenarion omfattande flera faktorer tillämpas och väsentliga oriktade risker utvärderas, dä ribland räntekurvsrisk och basrisk. Stresstester med flera fakto rer ska minst omfatta följande scenarion, där a)allvarliga ekonomiska händelser eller marknadshändelser har inträffat, b)likviditeten har minskat väsentligt på marknaden som helhet, och c)ett stort finansinstitut avvecklar positioner. 7.Stresstestets syfte ska vara anpassat efter hur allvarliga störningar som de underliggande riskfaktorerna kan framkalla. Vid stresstest av solvens ska de underliggande riskfaktorerna ge tillräckligt allvarliga störningar för att orsaka historiskt extrema omständigheter på marknaderna och extrema men rimliga på frestningar på marknaderna. Stresstesten ska utvärdera hur så dana störningar inverkar på kapitalbas, kapitalbaskrav och re sultat. Vid daglig övervakning av portföljer, säkring och hante ring av koncentrationer ska testprogrammet även beakta mindre allvarliga och mer sannolika scenarier. 8.Programmet ska om lämpligt innefatta omvända stresstes ter för att identifiera extrema men rimliga scenarier som skulle kunna ge påtagligt ogynnsamma resultat. Omvända stresstester ska beakta effekterna av en portföljs väsentliga icke-linjära egen skaper. 9.Resultaten av programmets stresstest ska regelbundet och minst kvartalsvis rapporteras till den verkställande ledningen. Rapporterna och analysen av resultaten ska omfatta de största effekterna på respektive motpartsnivå i portföljen, väsentliga koncentrationer inom olika segment i portföljen (inom samma bransch eller region) samt relevanta portfölj- och motpartsspe cifika tendenser. L 176/182 Europeiska unionens officiella tidning 10.Den verkställande ledningen ska ha en ledande roll i b) Inom varje sådan enskild nettningsmängd ska exponerings arbetet på att integrera stresstesten i institutets ramar för risk hantering och dess riskkultur samt se till att resultaten är me ningsfulla och används vid hanteringen av motpartsrisker. Stres stestresultaten för väsentliga exponeringar ska utvärderas utifrån riktlinjer som anger institutets riskbenägenhet och ska förmedlas till den verkställande ledningen för diskussion och åtgärder, när orimliga eller koncentrerade risker upptäcks. 1.Vid tillämpningen av denna artikel ska följande gälla: a)Allmän korrelationsrisk avser en risk som uppstår när det finns en positiv korrelation mellan sannolikheten för att motparter fallerar och allmänna marknadsriskfaktorer. b)Specifik korrelationsrisk avser en risk som uppstår när det på grund av transaktionernas art finns en positiv korrelation mellan den framtida exponeringen mot en viss motpart och sannolikheten för att denna motpart fallerar (PD). Ett institut ska anses vara exponerat för specifik korrelationsrisk om den framtida exponeringen mot en viss motpart förvän tas vara hög när sannolikheten för att motparten fallerar också är hög. 2.Ett institut ska vederbörligen beakta exponeringar som ger upphov till en väsentlig grad av specifik och allmän korrela tionsrisk. 3.För att upptäcka eventuell allmän korrelationsrisk ska ett institut utforma stresstester och scenarioanalyser för att stres stesta riskfaktorer som inverkar negativt på motpartens kredit värdighet. Sådana tester ska omfatta risken för allvarliga stör ningar vid ändrade förhållanden mellan riskfaktorerna. Ett insti tut ska övervaka den allmänna korrelationsrisken per produkt, region, bransch eller i förhållande till andra kategorier som är relevanta för verksamheten. värdet för kreditswappar som refererar till ett enda namn vara lika med hela den förväntade värdeminskningen för det underliggande instrumentets resterande verkliga värde vid antagandet att den underliggande utgivaren har trätt i likvidation. c)Ett institut som använder den metod som beskrivs i kapitel 3 ska ange LGD-värdet för sådana swappar. d)Ett institut som använder den metod som beskrivs i kapitel 2 ska tillämpa samma riskvikt som för en transaktion utan säkerhet. e)För alla övriga transaktioner som refererar till ett enda namn i en sådan enskild nettningsmängd ska beräkningen av ex poneringsvärdet överensstämma med antagandet att de un derliggande skuldförbindelser där det finns ett rättsligt sam band mellan utgivaren och motparten plötsligt fallerar. För alla övriga transaktioner som refererar till en korg av namn eller ett index ska plötsligt fallissemang för de respektive underliggande skuldförbindelser där det finns ett rättsligt samband mellan utgivaren och motparten tillämpas, om de är väsentliga. f)I den mån institutet använder befintliga beräkningar av marknadsrisken för kapitalbaskraven för tillkommande fallis semangs- och migrationsrisker i enlighet med avdelning IV kapitel 5 avsnitt 4 vilka redan innehåller ett antagande om LGD, ska LGD-värdet anges i den formel som an vänds. Instituten ska förse den verkställande ledningen och lämp lig kommitté i ledningsorganet med regelbundna rapporter om både specifik och allmän korrelationsrisk samt de åtgärder som vidtas för att hantera dessa risker. 4.Ett institut ska ha metoder för att för varje rättslig enhet identifiera, övervaka och kontrollera fall av specifik korrelations risk, från och med inledandet av en transaktion och under hela dess fortsatta löptid. 5.Instituten ska beräkna kapitalbaskraven för motpartsk reditrisker med avseende på transaktioner där man konstaterat specifik korrelationsrisk och där det finns ett rättsligt samband mellan motparten och utgivaren av OTC-derivatets underlig gande tillgång eller den underliggande tillgång avseende de transaktioner som avses i artikel 273.2 b, c och d i enlighet med följande principer: a)De instrument där det föreligger specifik korrelationsrisk ska inte ingå i samma nettningsmängd som övriga transaktioner med motparten och varje sådant instrument ska behandlas som en enskild nettningsmängd. Ett institut ska säkerställa modellprocessens integritet i enlighet med artikel 284 genom att anta åtminstone följande åtgärder: a)Den interna modellen ska beakta villkor och specifikationer för transaktionerna utan dröjsmål, fullständigt och med för siktighet. b)Villkoren ska åtminstone omfatta teoretiska kontraktsbelopp, löptid, referenstillgångar samt arrangemang för marginalsä kerheter och nettning. c)Villkoren och specifikationerna ska registreras i en databas som är föremål för återkommande formell revision. Europeiska unionens officiella tidning L 176/183 d)Det ska finnas en process för att godta nettningsarrange mang enligt vilket det ska krävas en jurists bekräftelse av att nettning enligt dessa arrangemang kan hävdas rättsligt. e)Den bekräftelse som krävs enligt led d ska föras in i den databas som anges i led c av en oberoende enhet. f)Överföringen av data om transaktionsvillkor och specifika tioner till EPE-modellen ska vara föremål för internrevision. g)Det ska finnas processer för formell avstämning mellan mo dellen och källdatasystemen, så att det fortlöpande kan kont rolleras att transaktionsvillkor och specifikationer beaktas vid EPE-beräkningen på ett korrekt eller åtminstone försiktigt sätt. Aktuella exponeringar ska beräknas utifrån aktuella mark nadsdata. Ett institut får kalibrera sin EPE-modell med hjälp av antingen historiska marknadsdata eller marknadsimplicita data för att fastställa parametrar för underliggande stokastiska pro cesser, som förskjutning, volatilitet och korrelation. Om ett institut använder historiska data, ska dessa data avse . Dessa data ska uppdateras minst kvartalsvis och oftare om det behövs för att återspegla förhållandena på marknaden. För beräkning av effektiv EPE genom kalibrering av stresstester ska ett institut kalibrera effektiv EPE utifrån antingen treårsdata som innefattar en period med påfrestningar på motparternas kreditspreadar eller marknadsimplicita data från en sådan kritisk period. Institutet ska uppfylla kraven i punkterna 3, 4 och 5 i detta syfte. 3.Ett institut ska minst kvartalsvis förvissa den behöriga myndigheten om att den kritiska period som används i beräk ningen enligt denna punkt sammanfaller med en period då antalet kreditswappar eller andra kreditspreadar (såsom lån eller företagsobligationer) ökade för ett representativt urval av de av dess motparter som handlat med kreditspreadar. Om institutet inte har tillräckliga data om en motparts kreditspreadar, ska det åsätta denna motpart specifika data för kreditspreadar baserade på region, intern kreditvärdering och affärsslag. 4.EPE-modellen för alla motparter ska bygga på data, an tingen historiska eller implicita, som innefattar data från den kritiska kreditperioden och ska använda sådana data på ett sätt som är förenligt med den metod som används för att kalibrera EPE-modellen mot aktuella data. 5.För att utvärdera hur kalibreringen av stresstest inverkar på effektiv EPE ska ett institut skapa flera referensportföljer, som är sårbara för de huvudsakliga riskfaktorer som institutet är exponerat för. Exponeringen mot dessa referensportföljer ska beräknas med a) en metod med stresstest som bygger på aktu ella marknadsvärden och modellparametrar som kalibrerats mot kritiska marknadsförhållanden, och b) den exponering som ge nererats , men genom den metod som beskrivs i detta avsnitt (marknadsvärdet i slutet av den kritiska perioden, volatilitet och korrelationer från den treåriga kritiska perioden). De behöriga myndigheterna ska kräva att institutet justerar ka libreringen av stresstest, om referensportföljernas exponeringar avviker väsentligt från varandra. Ett institut ska validera modellen enligt en process som klart beskrivs i institutets styrdokument och förfaranden. a)innehålla information om vilket slag av test som krävs för att säkerställa modellens integritet och för att identifiera under vilka förhållanden de antaganden som modellen bygger på är olämpliga och därför kan leda till en underskattning av EPE, och b)omfatta en översyn av modellens fullständighet. Ett institut ska övervaka relevanta risker och ha inrättat processer för att justera sina skattningar av effektiv EPE, när dessa risker får väsentlig betydelse. För att efterleva denna punkt ska institutet göra följande: a)Identifiera och hantera sina exponeringar för specifika kor relationsrisker i enlighet med artikel 291.1 b och expone ringar för allmänna korrelationsrisker i enlighet med arti kel 291.1 a. b)När det gäller exponeringar vilkas riskprofil ökar , ska institutet regelbundet jämföra skattningen av ett relevant exponeringsmått med samma exponeringsmått för hela den tid exponeringen varar. c)När det gäller exponeringar med mindre än återstå ende löptid, ska institutet regelbundet jämföra ersättnings kostnaden (aktuell exponering) med den realiserade expone ringsprofilen och lagra data som möjliggör sådana jämförel ser. 8.Ett institut ska ha interna processer för att kontrollera att en transaktion, innan den tas med i en nettningsmängd, omfat tas av ett nettningsavtal, som kan hävdas rättsligt och uppfyller kraven enligt avsnitt 7.