prop · H20363 · 2015-03-12 00:00:00 — inriktar sitt brottsförebyggande arbete på att verka för en ökad upptäcktsrisk, peka ut riskområden för ekonomisk brottslighet, informera om ekonomisk brottslighet för att därigenom påverka attityder hos enskilda och näringslivet, utveckla och stödja lokalt brottsförebyggande arbete och bidra till att det straffrättsliga systemet blir effektivt och får genomslag. Det brottsförebyggande arbetet vid bedrivs i stor utsträckning i samarbete med andra myndigheter och organisationer, t.ex. , revisorernas och bokföringskonsulternas organisationer samt bransch- och arbetslivsorganisationer. Det är inte något underrättelsearbete utan liknar mer ett strategiskt förebyggande arbete där personuppgifter normalt inte förekommer eller behandlas i harmlösa sammanhang. Det kan dock inte uteslutas att personuppgifter som är integritetskänsliga kan komma att behöva behandlas i förebyggande arbete och därför bör behandling av personuppgifter även tillåtas för det ändamålet. Den verksamhet som beskrivits ligger således långt från uppgifter om konkreta brott. Det är därför enligt regeringens mening riktigt att, som utredningen gör, tala om att förebygga brottslig verksamhet. Som anför finns det skäl att överväga om det av utredningen beskrivna ändamålet täcker in all verksamhet som åklagarväsendet har till uppgift att utföra. Åklagare har nämligen ålagts att ansöka hos rätten om tillstånd till hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller postkon- Prop. 2014/15:63 troll enligt lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt Denna arbetsuppgift hanteras av åklagare vid . Tillstånd till ett sådant hemligt tvångsmedel får meddelas om det med hänsyn till omständigheterna finns en påtaglig risk för att en person kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar vissa i lagen angivna brott. Sådana tillstånd meddelas alltså för att förhindra brottslig verksamhet. Personuppgifter måste få behandlas för detta, varför det bör anges som ett särskilt ändamål. Regleringen ligger då också mer i linje med den som gäller enligt polisdatalagen (2010:361) och kustbevakningsdatalagen (2012:145). Som framgått kan det alltså förekomma personuppgiftsbehandling inom ramen för det nu aktuella ändamålet vid både och . Förutom de begränsningar som föreslås i form av bl.a. sökbegränsningar och begränsade möjligheter att behandla känsliga personuppgifter anser regeringen – i motsats till Datainspektionen – inte att några ytterligare begränsningar behövs för personuppgiftsbehandlingen för ändamålet förebygga brottslig verksamhet. Det bör framhållas att personuppgiftsbehandlingen för detta ändamål dels är begränsad, dels inte innebär att åklagare bedriver underrättelseverksamhet. Både och kan också ha ett visst behov av att behandla personuppgifter inom den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet (se avsnitt 8.7), vars huvudsyfte är att förebygga och förhindra sådan brottslighet. I avsnitt 8.3 diskuteras om handläggning av kontaktförbud och tillträdesförbud också faller in under ändamålet förebygga eller förhindra brottslig verksamhet. När det gäller polisen och finns det inom båda verksamheterna möjlighet att behandla personuppgifter för att upptäcka brottslig verksamhet (2 kap. 7 § polisdatalagen och 3 kap. 2 § kustbevakningsdatalagen). Något behov av ett sådant ändamål finns inte för åklagarväsendets del. Regeringen föreslår därför, i likhet med utredningen, inte något sådant primärt ändamål. 8.3Utreda och beivra brott Regeringens förslag: Personuppgifter ska få behandlas i åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att utreda eller beivra brott. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: ifrågasätter om kontakt- förbud och förbud att bevista idrottsevenemang verkligen hör hemma under begreppet utreda brott. Myndigheten anser vidare att åklagares uppgift att föra talan om enskilt anspråk inte ryms under ändamålet utreda och beivra brott. Skälen för regeringens förslag: och huvuduppgift är att se till att brott utreds och beivras. Åklagares uppgift att utreda brott fullgörs framför allt inom ramen för förundersökningar enligt 23 kap. . behandling krävs för att leda förundersökningar och fatta olika former av beslut, bl.a. i åtalsfrågan och om tvångsmedelsanvändning. av utredningar som åklagare kan leda bedrivs med stöd av bestämmelser i särskilda författningar, t.ex. utredning av brott som begåtts av barn enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmel- ser om unga lagöverträdare eller utredning om det finns grund för utläm- ning för brott. Till uppgiften att utreda och beivra brott hör också att utfärda strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot. Ändamålet beivra brott omfattar framför allt personuppgiftsbehand- lingen när en förundersökning eller annan utredning är färdigställd och resulterar i exempelvis beslut om åtal eller strafföreläggande. garens arbete med att väcka åtal och sedan föra det allmännas talan i domstol omfattas av begreppet beivra brott. Regeringen anser, i motsats till , att åklagares uppgift att utreda skadeståndsanspråk och föra enskildas talan om skade- stånd m.m. kan hänföras till både utreda och beivra brott. direkt förknippad med huvuduppgiften att bedriva förundersökning och med brottmålsförfarandet i domstol att den ryms under detta ändamål. Det arbete en åklagare utför när han eller hon biträder Justitiekanslern eller ombudsmän med förundersökning eller åtal faller också både under utreda och beivra brott. Till uppgiften att beivra brott hör även ärenden om ändring eller undanröjande av påföljd. Sådana uppgifter för åklagare finns bl.a. i lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid och 38 kap. 2–3 §§ Hit hör även åklagares yttranden enligt lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Till beivrande av brott kan även räknas uppgif- ten att föra talan om eller vara motpart i fråga om resning och andra I betänkandet Förbudet mot dubbla förfaranden och andra rättssäker- hetsfrågor i skatteförfarandet (SOU 2013:62) föreslås att åklagare i fram- tiden ska få föra talan om skattetillägg i samband med att talan förs om ansvar för brott. Så som förslaget är utformat i betänkandet torde den personuppgiftsbehandling som ska utföras med anledning av ett sådant yrkande om skattetillägg, på samma sätt som frågan om enskilt anspråk, vara så direkt förknippad med huvuduppgiften att bedriva förundersök- ning och med brottmålsförfarandet i domstol att yrkandet kommer att falla under nu aktuellt ändamål, om förslaget genomförs. Den behandling av personuppgifter som förekommer i det särskilda registret över strafförelägganden regleras i förordningen (1997:902) om register över strafförelägganden. Enligt 1 § andra stycket förordningen om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet gäller sist- nämnda förordning inte vid sådan behandling. av strafföreläggandeärenden faller in under begreppet beivra brott, varför den nya lagen blir tillämplig även på detta arbete (se avsnitt 7.3). Det ankommer även på åklagare att leda utredningar och fatta beslut enligt lagen (1988:688) om kontaktförbud och lagen (2005:321) om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. att sådant arbete är att hänföra till ändamålet att utreda och beivra brott. propositionen till nya polisdatalagen anges att de utredningar som polisen gör enligt reglerna i 23 kap. med stöd av bestämmelser i exempelvis lagen om kontaktförbud och lagen om tillträdesförbud vid Prop. 2014/15:63 idrottsarrangemang hör till uppgiften utreda och beivra brott (prop. 2009/10:85 s. 107). Som anför kan det diskuteras om åklagares verksamhet enligt nämnda lagar i stället faller under ändamålet förebygga eller förhindra brottslig verksamhet. Det finns skäl som talar för att åklagares uppgifter i detta hänseende i första hand ska betraktas som uppgifter att utreda och beivra brott, med tanke på de krav som ställs för att ett kontaktförbud eller tillträdesförbud ska kunna meddelas. har dessa förbud till syfte att hindra otillåtna kontakter respektive tillträde till arrangemang trots förbud, vilket får anses vara brottsförebyggande. Det huvudsakliga syftet får dock även för åklagares del anses vara att utreda och beivra brott. Personuppgifter måste som framgår ovan få behandlas inom ramen för arbetet med att utreda och beivra brott. En förutsättning är dock att behandlingen behövs för ändamålet. och verksamhet regleras av en mängd olika bestämmelser som gäller utöver regleringen om personuppgiftsbehandling. I de bestämmelser som styr åklagarväsendets verksamhet att utreda och beivra brott är det noga preciserat hur verksamheten ska bedrivas. Här kan bl.a. erinras om skyldigheten att fatta ett formellt beslut om att inleda förundersökning och att dokumentera beslutet enligt 1 a § förundersökningskungörelsen (1947:948). Motsvarande krav gäller när en förundersökning utvidgas till att omfatta nya brott. Mot denna bakgrund kan det inte anses nödvändigt med några ytterligare begränsningar i fråga om vilka uppgifter som ska få behandlas för ändamålen utreda eller beivra brott. Regeringens förslag: Personuppgifter ska få behandlas i åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet om det krävs för att fullgöra ett internationellt åtagande. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser yttrar sig inte över för- slaget i denna del. anser att begreppet internationella åtaganden bör preciseras. Skälen för regeringens förslag: Med ökad internationalisering och större rörlighet för såväl personer och kapital som varor och tjänster följer starkare krav på rättsligt samarbete över gränserna, särskilt om allvarlig och organiserad brottslighet ska kunna bekämpas effektivt. En självklar utgångspunkt är att på bästa sätt ska fullgöra sina internationella åtaganden i fråga om straffrättsligt samarbete. Med internationella åtaganden avses här folkrättsligt bindande förpliktelser. Sådana åtaganden avser framför allt samarbete med utländska brottsbekämpande myndigheter och med vissa mellanfolkliga organisationer. Åklagarväsendets internationella åtaganden regleras i bl.a. lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbete i brottsutredningar, lagen (2005:500) om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen 2014/15:63 av frysningsbeslut, lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder och lagen (2011:1165) om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder. Det internationella samarbetet äger i allt större utsträckning rum genom direktkontakter mellan åklagarmyndigheter. Det praktiska åklagarsamarbetet består framför allt i att hjälpa utländska åklagare i brottsutredningar som genomförs utomlands. Beroende på hur den andra staten har organiserat sin brottsbekämpning kan samarbete även äga rum med utländska polismyndigheter och andra brottsbekämpande organ. Samarbetet kan gälla förhör med personer som finns i , användning av straffprocessuella tvångsmedel här i landet eller överlämnande eller utlämning av en misstänkt person. En stor del av det internationella åklagarsamarbetet sker via Eurojust, som är ett åklagarsamarbete inom Europeiska unionen och Europeiska rättsliga nätverket (, EJN) som består av företrädare för nationella myndigheter som arbetar med internationellt straffrättsligt samarbete (se avsnitt 5.5). I åklagarväsendets internationella verksamhet ingår även medverkan i olika internationella nätverk och samarbetsorgan för operativa åklagare. Om det finns ett förpliktande åtagande för åklagare att samla in, bearbeta eller lämna ut personuppgifter till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation måste detta åtagande kunna fullgöras med hjälp av modern teknik. Den nya lagen bör därför ge möjlighet till personuppgiftsbehandling i internationellt samarbete. Mot bakgrund av det föreslås en särskild ändamålsbestämmelse som ger stöd för sådan behandling av personuppgifter. I de fall där samarbetet över gränserna utgör ett led i en utredning eller ett beivrande av inhemsk brottslighet, sker behandlingen av uppgifter och utlämnandet av information med stöd av ändamålen utreda eller beivra brott. Det bör även nämnas att det i det internationella arbetet finns kompletterande regler i lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. Regeringens förslag: Personuppgifter ska även få behandlas för att fullgöra andra åklagaruppgifter än att förebygga eller förhindra brotts- lig verksamhet, utreda eller beivra brott eller fullgöra internationella åtaganden, om det är fråga om uppgifter som åklagare har enligt be- stämmelser i lag eller förordning. Utredningens förslag: Utredningen har inte något motsvarande för- Remissinstanserna: anser att det saknas en analys av hur de föreslagna ändamålen påverkar behandlingen av personuppgifter ifrågasätter om de före- slagna ändamålen omfattar alla de uppgifter som åklagarväsendet har att Myndigheten anser att de primära ändamålen bör kompletteras med ett ändamål som anger att personuppgifter får behandlas för de upp- Prop. 2014/15:63 gifter som det enligt lag åligger åklagare att utföra. Skälen för regeringens förslag: har åklagare getts vissa uppgifter som knappast kan sägas utgöra ett led i att förebygga eller förhindra brottslig verksamhet eller utreda eller beivra brott. Till dessa uppgifter hör följande. –Talan enligt 3 § lagen (1985:277) om vissa bulvanförhållanden om tvångsförsäljning av fast egendom som förvärvats eller behålls genom bulvanförhållande och framställning om kvarstad enligt 6 § samma lag. –Talan om äktenskapsskillnad enligt 5 kap. 5 § . –Talan om hävande av registrering av växtförädlarrätt, se 30 § växtförädlarrättsförordningen (1997:383). –Talan om hävande av registring av mönsterrätt grundad på att ett mönster strider mot goda seder eller allmän ordning eller att det i ett mönster utan tillstånd har tagits in statsvapen, statsflagga eller annat statsemblem, statlig kontroll- eller garantibeteckning, eller annan beteckning som hänsyftar på svenska staten och som därigenom ger mönstret en officiell karaktär, eller svenskt kommunalt vapen eller sådan internationell beteckning som skyddas enligt lagen (1970:498) om skydd för vapen och vissa andra officiella beteckningar eller något som lätt kan förväxlas med något av det som nämnts, se 36 § mönsterskyddsförordningen (1970:486). –Talan förd i enlighet med 8 kap. 2 § varumärkesförordningen (2011:594) om hävning av registrering av varumärkesrätt enligt 3 kap. 5§ andra stycket varumärkeslagen (2010:1877). –Talan enligt 6 § lagen (1989:532) om tillstånd för anställning på fartyg om påförande av avgift för att en fysisk eller juridisk person haft en utlänning i sin tjänst, trots att han eller hon inte haft föreskrivet anställningstillstånd. –Talan enligt 20 kap. 13 § utlänningslagen (2005:716) om påförande av avgift för att en fysisk eller juridisk person haft en utlänning i sin tjänst, trots att han eller hon inte haft föreskrivet anställningstillstånd och talan enligt 20 kap. 15 och 16 §§ utlänningslagen om att en fysisk eller juridisk person ska fråntas sin rätt till en del av eller alla offentliga stöd, bidrag och förmåner som har beviljats men ännu inte betalats ut eller kommit honom eller henne till del och att det som har erhållits ska återbetalas. –Talan enligt 29 § lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete om övertidsavgift. –Företräda staten i mål om vattenföroreningsavgift enligt 9 kap. 5 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. –Företräda staten i mål om barlastvattenavgift enligt 9 kap. 2 § barlastvattenlagen (2009:1165). Lagen har ännu inte trätt i kraft. –Beslut enligt 4 § lagen (2011:111) om förstörande av vissa hälsofarliga missbrukssubstanser att förstöra vissa varor som ännu inte har förklarats utgöra narkotika. –Beslut enligt 2 § lagen (1988:1473) om undersökning beträffande vissa smittsamma sjukdomar i brottmål att kroppsbesiktning ska utföras för att kunna avgöra om det finns risk att hivinfektion eller annan allvarlig blodsmitta kunnat överföras till målsäganden. 2014/15:63 Utredningen har inte belyst frågan om det behövs något särskilt ändamål för nu aktuella uppgifter, som i och för sig avser en mycket liten del av åklagarverksamheten. Även om det torde vara mycket sällan som vissa av dessa åklagaruppgifter aktualiseras – om det ens förekommer – så finns det också exempel på frågor som inte sällan behöver avgöras, bl.a. beslut enligt lagen om förstörande av vissa hälsofarliga missbrukssubstanser. För att fullgöra sådana åklagaruppgifter som har nämnts krävs det behandling av personuppgifter. Det måste t.ex. utredas att omständigheterna är sådana att viss talan vid domstol är motiverad, vem talan ska föras mot och eventuella personliga omständigheter som kan ha betydelse för åklagarens och rättens bedömning. I vissa fall torde uppgifterna inte vara särskilt integritetskänsliga, t.ex. uppgifter om en företrädare för en juridisk person som ska påföras vattenföroreningsavgift eller barlastvattenavgift. I andra fall, exempelvis vid beslut enligt lagen om förstörande av vissa hälsofarliga missbrukssubstanser, är förhållandet det motsatta. Sådana ärenden torde ofta innehålla integritetskänsliga uppgifter om bl.a. missbruk. kritiserar utredningen för bristande analys i detta avseende och ifrågasätter om de av utredningen föreslagna ändamålen verkligen täcker alla åklagaruppgifter. Regeringen delar uppfattningen att det är tveksamt om de av utredningen föreslagna primära ändamålen räcker till. Det förhållandet att det finns en rad uppgifter som åklagare har att utföra – och som inte direkt kan hänföras till något av de tidigare angivna primära ändamålen – talar för att det också krävs ett primärt ändamål som ger utrymme för behandling av personuppgifter i de fall där åklagare enligt lag eller förordning har ålagts särskilda uppgifter. Regeringen anser därför, i likhet med , att det bör införas ett sådant ändamål. Med hänsyn till att uppgifter kan åläggas åklagare i både lag och förordning bör ändamålet täcka alla sådana uppgifter. Med den lösningen behöver den föreslagna lagen inte ändras om åklagare får nya operativa uppgifter som inte självklart faller in under de tidigare behandlade ändamålen. Det bör således framgå av lagen att personuppgifter även får behandlas för att fullgöra andra åklagaruppgifter än att förebygga eller förhindra brottslig verksamhet, att utreda eller beivra brott eller att fullgöra internationella åtaganden. En förutsättning bör dock vara att det är fråga om en uppgift som åklagare har ålagts i lag eller förordning. 8.6Behandling av uppgifter för diarieföring m.m. Regeringens förslag: Personuppgifter ska alltid få behandlas om behandlingen är nödvändig för diarieföring eller uppgifterna har lämnats till åklagarväsendet i en anmälan eller liknande och behandlingen är nödvändig för handläggningen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: och tar emot information av olika slag från skilda avsändare. tas informationen emot i elektronisk form. De inkommande uppgifterna kan utgöra allmän handling i tryckfrihetsförordningens mening. Enligt 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller som huvudregel att allmänna handlingar som har kommit in till eller upprättats hos en myndighet ska registreras, dvs. Syftet med bestämmelsen är bl.a. att garantera allmänhetens rätt att få tillgång till allmänna handlingar. I 5 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen ställs vissa minimikrav beträffande uppgifterna i ett register. När en handling registreras ska det av registret framgå (1) datum då handlingen kom in eller upprättades, (2) diarienummer eller annan beteckning handlingen fått vid registreringen, (3) i förekommande fall uppgifter om handlingens avsändare eller mottagare och (4) i korthet vad handlingen rör. Utgångspunkten är att dessa uppgifter ska vara tillgängliga för allmänheten. Uppgifterna under punkterna 3 och 4 får utelämnas eller särskiljas, om det behövs för att registret i övriga delar ska kunna hållas tillgängligt för allmänheten. Vid sidan av skyldigheten att registrera allmänna handlingar åligger det enligt 5 § andra stycket förvaltningslagen (1986:223) en myndighet att se till att det är möjligt för enskilda att kontakta myndigheten med hjälp av bl.a. e-post och att svar kan lämnas på samma sätt. Som framgår av avsnitt 8.1 föreslås att ändamålsregleringen utformas på så sätt att de primära ändamålen, dvs. de ändamål som tillgodoser behovet av personuppgiftsbehandling i åklagarväsendets egen verksamhet, anges uttömmande. Bestämmelserna ger åklagarväsendet möjlighet att behandla personuppgifter för att bl.a. utreda och beivra brott. När en personuppgift kommer in till en myndighet, t.ex. i ett e-postmeddelande, kan det vara svårt att avgöra för vilket ändamål, om något, som det finns behov av att behandla uppgiften. Om personuppgiften utgör allmän handling ska den, oavsett om den omfattas av något i lagen angivet ändamål eller inte, utan dröjsmål kunna behandlas för diarieföring. Därutöver måste myndigheten alltid kunna leva upp till de krav på kommunikation med enskilda som ställs i förvaltningslagen. Det måste därför alltid finnas en möjlighet att ta emot och diarieföra personuppgifter i elektronisk form och att behandla dem i det ärende som handlingen föranleder, oavsett om myndigheten anser att personuppgifterna behövs eller inte. Mot denna bakgrund bör, som utredningen föreslår, det införas bestämmelser som säkerställer att och alltid kan ta emot och behandla personuppgifter i en handling i enlighet med förvaltningslagens bestämmelser och diarieföra allmänna handlingar. Bestämmelserna bör endast ge utrymme för sådan behandling som krävs för en korrekt hantering av en inkommen handling, i huvudsak diarieföring eller mottagande och besvarande av en framställan. Det är således inte möjligt att med stöd av detta ändamål behandla uppgifter i t.ex. en brottsutredning. Sådan behandling ska i stället ske med stöd av de primära ändamålsbestämmelserna. Personuppgifter som behandlas med stöd av de föreslagna bestämmelserna om diarieföring m.m. kommer i vissa fall att bli tillgängliga för en större krets personer, t.ex. i diarier. De skulle därmed i och för sig kunna sägas utgöra gemensamt tillgängliga uppgifter. 2014/15:63 melserna för gemensamt tillgängliga uppgifter har till syfte att reglera sådan behandling som sker i för verksamheten gemensamma uppgiftssamlingar. Syftet med den nu aktuella ändamålsbestämmelsen är emellertid inte att möjliggöra behandling av personuppgifter i den operativa verksamheten. Det är i stället fråga om en särreglering som tar sikte på sådan behandling av personuppgifter som inte ryms i de primära ändamålen men som ändå måste kunna utföras i åklagarväsendet för att hantera inkommande handlingar och tillgodose tryckfrihetsförordningens krav på att allmänheten ska ha tillgång till allmänna handlingar. Flera av de bestämmelser som föreslås gälla vid behandling av gemensamt tillgängliga uppgifter, t.ex. bestämmelserna om särskilda upplysningar och sökbegränsningar, är inte lämpade att reglera behandling av personuppgifter i diarier. I de fall där uppgifter behandlas med stöd av nu aktuell bestämmelse bör de föreslagna reglerna om gemensamt tillgängliga uppgifter – i likhet med vad som gäller enligt polisdatalagen – inte vara tillämpliga. Se även avsnitt 10.1. Behandling av uppgifter för att tillhandahålla Regeringens förslag: Uppgifter som behandlas i åklagarväsendets operativa verksamhet ska också få behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekämpande verk- Säkerhetspolisen, , och , eller