prop · H20382 · 2015-03-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2014/2015:82 Brottsbekämpande myndigheters tillgång till informationssystemet för viseringar (VIS) Regeringen överlämnar denna proposition till . Genom det s.k. VIS-rådsbeslutet öppnas en möjlighet för brottsbekämpande myndigheter att under vissa begränsade förutsättningar kunna få tillgång till uppgifter i informationssystemet för viseringar (VIS) i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott. VIS är en för medlemsstaterna i Europeiska unionen gemensam databas för viseringar och administreras av unionen. I propositionen föreslår regeringen de lagändringar som krävs för att genomföra VIS-rådsbeslutet. De nya bestämmelserna förs in i lagen om internationellt polisiärt samarbete. Förslaget omfattar regler om bl.a. villkoren för sökning i VIS och begränsningar i användningen av VIS-upp- gifter. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete..................................................... 3 Ärendet och dess beredning ............................................................ 4 Polisiärt samarbete inom EU........................................................... Den allmänna utvecklingen .............................................. EU-rättsakter om informationsutbyte ............................... Rådsbeslutet om inrättandet av Europol .......... Rambeslutet om förenklat informations - och underrättelseutbyte – det svenska CBE - direktivet ................................................. EU:s gemensamma viseringspolitik................................................ EU-rättsakter om viseringsskyldighet .............................. konventionen om medborgerliga och Europeiska unionens stadga om de Översyn av EU:s dataskyddsreglering Lagen om behandling av uppgifter i Lagen och förordningen om Lagen med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Offentlighets- och sekretesslagen ................... Genomförande av VIS-rådsbeslutet ............................................... Godkännandet av VIS-rådsbeslutet ................................. Hur får myndigheter tillgång till uppgifter i VIS?........... Tillgång till uppgifter i VIS............................................................ Förutsättningar för tillgång till uppgifter i VIS ............... Sökning i VIS .................................................................. Vilka sökbegrepp får användas?..................... Tillgång till uppgifter vid träff........................ Utrikessekretess vid direktåtkomst ................. Tillåten behandling av uppgifter...................................... Överföring av uppgifter till tredjeland............................. Rådets beslut /633/RIF av om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) för sökningar för medlemsstaternas utsedda myndigheter och för Europol i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova Brottsbekämpande myndigheters tillgång till informationssystemet för viseringar (VIS) (Ds 2011:27).................................................................... (Ds 2011:27).................................................................... Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete. 2Förslag till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete dels att rubriken närmast efter 23 § ska utgå, dels att nuvarande 24 och 25 §§ ska betecknas 28 och 29 §§, dels att 1 b och 2 §§ och den nya 29 § ska ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 24 och 25 §§ ska sättas närmast före de nya 28 och 29 §§, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 24–27 §§, och närmast före 24 § en ny rubrik av följande lydelse, dels att det närmast efter den nya 27 § ska införas en ny rubrik som ska lyda ”Gemensamma bestämmelser för Prümrådsbeslutet, CBE-direktivet och VIS-rådsbeslutet”. I lagen (2013:329) med vissa bestämmelser om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen, och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som inom ramen för polissamarbete eller straffrättsligt samarbete har överförts från eller gjorts tillgängliga av 1.en stat som är medlem i Europeiska unionen (EU), 2.Island, , eller , 3.ett EU-organ, eller Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till lagen. Detta gäller dock inte vid behandling av personuppgifter som utbyts eller har utbytts med stöd av rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet. Om det i de författningar som anges i första stycket finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till lagen. Detta gäller dock inte vid behandling av personuppgifter som – utbyts eller har utbytts med stöd av rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, eller 1 Senaste lydelse 2013:334. – hämtas eller har hämtats med stöd av rådets beslut /633/RIF till informationssystemet för vise- ringar (VIS) för sökningar för heter och för Europol i syfte att förhindra, upptäcka och I denna lag avses med –utländska tjänstemän: utländska polismän och andra utländska tjänstemän som har anmälts vara behöriga att utföra sådant gränsöverskridande arbete som avses i artikel 40 och 41 i konventionen om tillämpning av av (), –förföljande tjänstemän: utländska tjänstemän som förföljer en person på svenskt territorium enligt denna lag, –svenska tjänstemän: svenska polismän, tulltjänstemän eller kustbevakningstjänstemän när de enligt lag eller annan författning har polisiära befogenheter, –Öresundsförbindelsen: den fasta förbindelsen över som den definieras i artikel 2 i avtalet av mellan och om polisiärt samarbete i , – Prümrådsbeslutet: rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, – referensuppgifter: registerupp- – referensuppgifter: registerupp- gifter som inte röjer identiteten på gifter som inte röjer identiteten på en person, antingen i form av en en person, antingen i form av en sifferbeteckning och ett fingerav- sifferbeteckning och ett fingerav- tryck eller en sifferbeteckning och tryck eller en sifferbeteckning och en DNA-profil från den icke-kodi- en DNA-profil från den icke-kodi- fierande delen av personens DNA, fierande delen av personens DNA, 2011/82/EU av 2011/82/EU av 2011 om underlättande av ett 2011 om underlättande av ett rade brott, och – VIS-rådsbeslutet: rådets beslut 2008/633/RIF av om åtkomst till informationssyste- 2 Senaste lydelse 2014:126. ningar för medlemsstaternas utsedda myndigheter och för Europol i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott. Tillgång till uppgifter enligt VIS- rådsbeslutet På begäran av behöriga myndigheter får den centrala åtkomstpunkten genom direktåtkomst söka uppgifter i informationssystemet för viseringar (VIS), om det i enskilda fall finns skäl att anta att uppgifter i systemet väsentligen kan komma att bidra till att utreda ett sådant terroristbrott eller annat grovt brott som omfattas av definitionerna i artikel 2.1 i VIS- rådsbeslutet. Detsamma gäller om det i enskilda fall finns skäl att anta att uppgifter i systemet väsentligen kan komma att bidra till att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott som anges i första stycket. Vid sökning i VIS får endast följande uppgifter användas som sökbegrepp: 1.nuvarande och tidigare efternamn, förnamn, kön, födelsedatum, födelseort och födelseland, 2.nuvarande medborgarskap och medborgarskap vid födseln, 3.resehandlingens typ och nummer, utfärdande myndighet, dag för utfärdande och sista giltig- 4.huvuddestination och den planerade vistelsens varaktighet, 5.syftet med resan, 6.planerad ankomst- och avresedag, 7.planerad gränsövergång för första inresa eller transiterings- 8. bostad, 9. fingeravtryck, ringsmärkets nummer, och eller åtagit sig att dens levnadskostnader under vistelsen. Personuppgifter som har hämtats från VIS får behandlas för det ändamål som uppgifterna hämtades för. De får också behandlas för att utreda eller beivra brott i det enskilda fall som sökningen avsåg. Det är förbjudet att till tredjeland eller en internationell organisation överföra eller göra tillgängliga sådana personuppgifter som har hämtats från VIS och som har lagts in i systemet av en annan stat. Detta är dock tillåtet i brådskande fall om 1. de villkor för sökning som anges i 24 § andra stycket är uppfyllda, 2. det är förenligt med svenska intressen att uppgifterna lämnas ut, 3. den stat som har lagt in uppgifterna i systemet samtycker till det, och 4. förutsättningarna i 33 och 34 §§ personuppgiftslagen (1998:204) är uppfyllda. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar ytterligare föreskrifter om med stöd av 8 kap. 7 § regerings- formen meddela föreskrifter om 1. samarbete enligt Prümrådsbe- 1. samarbete enligt Prümrådsbe- slutet när det gäller behandling av slutet när det gäller behandling av personuppgifter samt bistånd vid större evenemang, katastrofer och större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor, och 3. tillgång till Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse av tidigare 25 § 2014:126. 3 Ärendet och dess beredning beslutade Europeiska unionens råd (rådet) att inrätta informationssystemet för viseringar (VIS) som ett system för utbyte av viseringsuppgifter mellan medlemsstaterna (rådets beslut /512/EG om inrättande av informationssystemet för viseringar [VIS]). Därefter antogs och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse, nedan VIS-förordningen. Informationssystemet togs i drift vid utlandsmyndigheterna i . Driftsättningen har därefter skett successivt i olika regioner och beräknas vara klar . antogs rådets beslut /633/RIF om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) för sökningar för medlemsstaternas utsedda myndigheter och för Europol i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott, nedan VIS-rådsbe- slutet, som fick verkan från . Rådsbeslutet i dess lydelse på svenska finns i bilaga 1. Innan VIS-rådsbeslutet antogs redovisade regeringen i propositionen Godkännande av rådets beslut om åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) i syfte att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott på ett övergripande plan vilka lagändringar som kunde bli nödvändiga med anledning av rådsbeslutet (prop. 2007/08:132). godkände utkastet till rådsbeslut (bet. 2007/08:JuU27, rskr. 2007/08:250). Enligt artikel 3 i VIS-rådsbeslutet ska medlemsstaterna utse de myndigheter som ska kunna få åtkomst till uppgifter i VIS i enlighet med rådets beslut. Varje medlemsstat ska också utse en eller flera centrala åtkomstpunkter genom vilken eller vilka åtkomsten ska ske. Regeringen beslutade att i en förklaring till Europeiska kommissionen och rådets generalsekretariat anmäla att (inklusive Säkerhetspolisen), polismyndigheterna, (när den bedriver polisverksamhet), och ska kunna få åtkomst till uppgifter i VIS och att ska vara central åtkomstpunkt. Med hänsyn till att fick en ny polisorganisation kommer en ny förklaring till EU att behöva lämnas. Inom har promemorian Brottsbekämpande myndigheters tillgång till informationssystemet för viseringar (VIS) utarbetats (Ds 2011:27). Promemorians sammanfattning finns i bilaga 2 och lagförslagen i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2011/5662/L4). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringens lagförslag har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 9.1. Polisiärt samarbete inom EU Inom EU finns ett etablerat och väl fungerande polisiärt samarbete. med den ökade rörligheten över gränserna, avskaffandet av gränskon- troller och den allmänna internationaliseringen växer dock ständigt be- hovet av att finna nya samarbetsformer. En viktig drivkraft för att ut- veckla det polisiära samarbetet, bl.a. i fråga om gränsöverskridande in- formationsutbyte, är det ökade behovet av skydd mot terroristattacker och annan grov brottslighet. Det s.k. Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Euro- peiska unionen, som antogs av 2004, är av grundläg- gande betydelse för det polisiära samarbetet. I Haagprogrammet slogs det fast att informationsutbytet efter bör styras av en s.k. Den innebär att en brottsbekämpande myndighet i en medlemsstat ska göra befintlig information tillgänglig för en motsva- rande myndighet i en annan medlemsstat som behöver informationen för att utföra sina uppgifter. I programmet konstateras också att metoderna för informationsutbyte bör bygga på användning av ny teknik och an- passas till varje typ av information, i förekommande fall genom ömse- sidig tillgång till eller kompatibilitet med nationella databaser eller i annat fall genom direkt tillgång till befintliga centrala databaser i EU. Nya centraliserade databaser bör, enligt vad rådet uttalade, inrättas endast på grundval av studier som har visat deras mervärde. Haagprogrammet följdes av det s.k. Stockholmsprogrammet – Ett öppet och säkert i medborgarnas tjänst och för deras skydd, som fastställde EU:s prioriteringar inom områdena rättvisa, frihet och säker- het –2014 och fokuserade bl.a. på hur EU borde arbeta för att garantera respekt för grundläggande friheter och integritet och garantera säkerheten i . Vid Europeiska rådets möte den 26–fastställdes strategiska riktlinjer som ersätter Stock- holmsprogrammet och som anger inriktningen för de kommande årens samarbete inom området. Genom Lissabonfördragets ikraftträdande ändrades stora delar av den När det gäller det straffrättsliga samarbetet och polissamarbetet innebär det att rådet och i många frågor beslutar gemensamt och att medlemsstaternas genomförande av EU-rättsakter omfattas av Europeiska kommissionens kontrollbefogen- Dessutom skedde också två större förändringar när det gäller EU:s skydd för mänskliga rättigheter. Dels blev stadgan om de grundläggande rättigheterna rättsligt bindande, dels infördes en skyldighet för EU att 2014/2015:82 ansluta sig till om skydd för de mänskliga rättighe- terna och de grundläggande friheterna (se avsnitt 7.1.1). Inom ramen för EU-samarbetet har flera rättsakter som rör informationsutbyte förhandlats och antagits . Flertalet av dessa ger ökade möjligheter för brottsbekämpande myndigheter att utbyta uppgifter inom sitt område. 4.2.1Rådsbeslutet om inrättandet av Europol Det fördjupade gränsöverskridande polisiära samarbetet och utbytet av information påverkas av utvecklingen av det polisiära samarbetet inom ramen för EU:s gemensamma polisbyrå, Europol. En av Europols viktigaste uppgifter är att samla in och bearbeta information om allvarlig gränsöverskridande brottslighet av visst slag och att förmedla denna vidare till medlemsstaterna. Rådet antog beslut /371/RIF om inrättande av Europeiska polisbyrån (Europol) som ersatte Europolkonventionen och dess ändringsprotokoll. Genom beslutet förändrades den rättsliga grunden för Europols verksamhet från ett mellanstatligt samarbete till att Europol blev ett EU-organ. Europol har bl.a. möjlighet att upprätta och driva nya system för informationsbehandling, t.ex. när det gäller terrorismbekämpning. Rådsbeslutet innehåller också vissa dataskyddsbestämmelser, t.ex. inrättande av ett oberoende uppgiftsskyddsombud. Som ett led i arbetet med att genomföra Europolrådsbeslutet föreslog regeringen i propositionen Immunitet och privilegier för Europol en ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall (prop. 2009/10:13). Ändringen trädde i kraft . I propositionen Dataskydd vid europeiskt polissamarbete och straffrättsligt samarbete lämnade regeringen även förslag till en ny lag om tystnadsplikt för anställda vid (prop. 2012/13:73). Lagen godkändes av (bet. 2012/13:JuU19, rskr. 2012/13:206) och trädde i kraft . Rambeslutet om förenklat informations- och underrättelseutbyte – det svenska initiativet Den tillgänglighetsprincip som slogs fast i Haagprogrammet är en av hörnstenarna i rådets rambeslut /960/RIF av om förenklat informations- och underrättelseutbyte mellan de brotts- bekämpande myndigheterna i unionens medlemsstater. beslutet kom till efter ett svenskt initiativ och innebär att brottsbekäm- pande myndigheter i medlemsstaterna redan på underrättelsestadiet, och över myndighetsgränserna, snabbt ska kunna utbyta befintlig information och befintliga underrättelser. Genom rambeslutet åtar sig medlemssta- terna bl.a. att dels på begäran av en annan stat lämna viss information, dels spontant lämna vissa uppgifter. Rambeslutet har genomförts i svensk rätt genom förordningen (2008:1396) om förenklat uppgiftsutbyte mellan brottsbekämpande myn- digheter i Europeiska unionen, som trädde i kraft . Förordningen, som bygger på förutsättningen att gällande svensk rätt redan medger utlämnande av sådana uppgifter som ska utbytas enligt rambeslutet, innehåller framför allt bestämmelser om förfarandet i sam- band med uppgiftsutbytet. Rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, nedan Prümrådsbeslutet, innehåller bestämmelser som syftar till att fördjupa det gränsöverskridande samarbetet mellan myndigheter som ansvarar för att förebygga och utreda brott. I huvudsak ska detta ske genom förenklade former för utbyte av DNA-profiler, fingeravtryck och uppgifter om fordon. Rådsbeslutet aktualiserar inte inrättande av några nya databaser, utan bygger på ett automatiserat utbyte av uppgifter som redan finns lagrade i medlemsstaternas befintliga databaser. I rådsbeslutet regleras också skyldigheten att översända vissa personuppgifter och andra uppgifter till en annan medlemsstat vid större evenemang med gränsöverskridande verkningar. Bestämmelserna om uppgiftsutbyte kompletteras med utförliga dataskyddsbestämmelser. Rådsbeslutet innehåller också en skyldighet för medlemsstaterna att lämna varandra bistånd i samband med större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor. Därutöver finns bestämmelser om frivilligt operativt samarbete. De obligatoriska delarna av rådsbeslutet har genomförts i två steg. Den del som bl.a. gäller informationsutbyte vid större evenemang, skyldigheten att lämna bistånd vid större evenemang, katastrofer och allvarliga olyckor samt de generella dataskyddsbestämmelserna (artiklarna 13–15, delar av 18 samt 24–32) har behandlats i propositionen Genomförande av delar av Prümrådsbeslutet (prop. 2009/10:177). Lagändringarna godkändes av (bet. 2009/10:JuU30, rskr. 2009/10:265) och trädde i kraft . Den därmed sammanhängande förordningsregleringen trädde i kraft . Den del som gäller automatiserat utbyte av DNA-, fingeravtrycks- och fordonsuppgifter (artiklarna 2– 12) har behandlats i propositionen Genomförande av Prümrådsbeslutet – automatiserat uppgiftsutbyte (prop. 2010/11:129). Lagändringarna godkändes av (bet. 2010/11:JuU15, rskr. 2010/11:302) och trädde i kraft , liksom den därmed sammanhängande förordningsregleringen. och rådets direktiv /82/EU av 2011 om underlättande av ett gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott, nedan CBE-direktivet, syftar till att göra 2014/2015:82 det lättare för brottsbekämpande myndigheter att följa upp trafikbrott som begås med fordon som är registrerade i en annan medlemsstat än den där brottet begicks. Vid utredningen av sådana brott ska den medlemsstat där brottet begicks genom ett nationellt kontaktställe få söka information om fordonet och fordonsägaren i fordonsregistret i den medlemsstat där fordonet är registrerat. Om medlemsstaten sedan väljer att följa upp brottet ska fordonsägaren enligt den tillämpliga nationella lagstiftningen ges viss information. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom ändringar i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och därtill hörande förordning (prop. 2013/14:65, bet. 2013/14:JuU9, rskr. 2013/14:180). Ändringarna trädde i kraft . Kort därefter, , ogiltigförklarade direktivet för att det hade antagits på fel rättslig grund. Domstolen slog fast att direktivet ska ha fortsatt rättslig verkan fram till ikraftträdandet av ett nytt direktiv antaget med korrekt rättslig grund. Det nya direktivet ska antas inom en rimlig tidsperiod, som inte får överstiga räknat från domens meddelande. Europeiska kommissionen har därför utarbetat ett förslag till nytt direktiv med artikel 91 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) som rättslig grund. Förslaget är nästan identiskt med texten i det ogiltigförklarade direktivet. Några mindre ändringar föreslås som Europeiska kommissionen anser nödvändiga för att följa domstolens dom. Preliminärt bedöms förslagets effekt på svenska regler endast bli marginell. Ytterligare en rättsakt som rör tillgång till information är den omförhandlade s.k. Eurodacförordningen (EU) nr 603/2013. Eurodacförordningen reglerar den EU-gemensamma databasen med fingeravtryck, Eurodac, vars syfte ska vara att hjälpa till att fastställa vilken medlemsstat som ska vara ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller statslös person lämnar in i en medlemsstat. Enligt förordningen ska även medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och Europol under vissa förutsättningar få jämföra uppgifter om fingeravtryck med sådana uppgifter som finns lagrade i Eurodac. Som villkor för att de brottsbekämpande myndigheterna ska få tillgång till Eurodac gäller bl.a. att jämförelsen är nödvändig i ett särskilt fall för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Ett annat villkor är att jämförelser i vissa andra databaser, bl.a. viseringsdatabasen, inte lett till att det gått att identifiera den som avsatt fingeravtrycket. Den omförhandlade förordningen ska börja tillämpas . 5 EU:s gemensamma viseringspolitik VIS-rådsbeslutet reglerar brottsbekämpande myndigheters och Europols tillgång till det EU-gemensamma informationssystemet för viseringar (VIS). I syfte att öka förståelsen för rådsbeslutet lämnas inledningsvis en kort redogörelse för EU:s gemensamma viseringspolitik, som är en del av . Fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital utgör grundstenarna i för den inre marknaden. I syfte att påskynda förverkligandet av den fria rörligheten för personer ingick , och Beneluxstaterna 1985 ett avtal om att successivt avveckla personkontrollerna vid de gemensamma gränserna och att utveckla det polisiära och rättsliga samarbetet mellan staterna. Avtalet, som är ett mellanstatligt avtal utanför EU-samarbetets rättsliga ram, kallas eftersom det ingicks i gränsstaden i .