prop · H3031d21 · 2015-09-21 00:00:00 — Enbart 12 av 72 FA-regioner redovisar ett positivt genomsnittligt inrikes flyttnetto 2012– 2014, vilket framgår av diagram 2.2. Detta kan jämföras med 25 FA-regioner för perioden –2004. Sammanlagt bor två tredjedelar av befolkningen i regioner med ett positivt flyttnetto. Invandringen till har varit stor och har lett till en befolkningstillväxt i många mindre FA-regioner. FA-regioner med hög invandring har dock ofta ett högt negativt inrikes flyttnetto, vilket kan tyda på att många invandrare flyttar vidare till andra FA-regioner, men då räknas som inrikes flyttare. Tillgänglighet belyses genom att mäta medianavstånd till drivmedelsstation respektive tillgång till bredband. Diagram 2.2 Flyttnetto per 1 000 invånare perioderna 2002–2004 och 2012–2014, FA-regioner (punkterna avser 2002–2004) Källa: Tillväxtanalys. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Befolkningens medianavstånd till närmaste drivmedelsstation ligger i genomsnitt och har inte förändrats nämnvärt . Skillnaderna mellan olika delar av landet är dock stora. Avstånden i vissa avlägset belägna regioner är mer än dubbelt så stora som i FA- regioner med mer gynnsamma strukturer. I 42 FA-regioner har medianavståndet ökat och denna förändring omfattade i större utsträckning mindre FA-regioner. Tillgängligheten till informationsteknik mäts genom indikatorn andel befolkning med tillgång till bredband /s. Genomsnittet för FA-regioner ligger på 2014, men variationen mellan framför allt de mindre regionerna är stor. Vissa mindre FA-regioner som (), () och () befinner sig på nivåer långt under genomsnittet, medan andra jämförbara FA-regioner som , eller når ut till av befolkningen med denna bredbandskapacitet. Tillgången till bredband med hög överföringshastighet är även ojämnt fördelad inom enskilda FA-regioner. Områden utanför tätorterna har ofta sämre tillgång till bredband med hög överföringshastighet. Prioriteringen fysisk planering och boende avspeglas med indikatorn arbetspendlingsavstånd och kan ses som ett mått på invånarnas vardagsgeografi. Medianavståndet utifrån koordinatsatta arbets- och bostadsställen har ökat med till knappt . Detta kan tolkas som en fortsatt geografiskt förstoring av arbetsmarknaderna. Samma utveckling kan ses i 47 av 72 FA-regioner. FA-regioner med minskande pendlingsavstånd finns framför allt i inland och kan ses i ljuset av en förbättrad lokal arbetsmarknadssituation. Många FA-regioner har dock trots förbättringar mycket långa pendlingssträckor, som exempelvis , , och . För är medelavståndet . Det kan noteras något kortare pendlingsavstånd (inte nödvändigtvis en kortare tidsåtgång) för kvinnor, men skillnaderna mellan män och kvinnor minskar i nästan samtliga FA-regioner . Utvecklingen inom området kommersiell och offentlig service avspeglas med indikatorerna befolkningens medianavstånd till dagligvaruhandel respektive grundskolor. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Befolkningens medianavstånd till dagligvaruhandeln är i genomsnitt , beräknat för samtliga FA-regioner. Totalt har 46 FA-regioner uppvisat en ökning av avståndet . Kraftigast var försämringen i FA- regionerna , , , och storstadsregionen med procentuella förändringar större än . Det finns även FA-regioner där tillgängligheten har förbättrats, exempelvis FA-regionerna , , och . Befolkningsfördelningen inom regionen har betydelse för resultaten. Den delen av befolkningen med redan långa avstånd till dagligvaruhandel har i de flesta fall fått ännu längre avstånd. Befolkningens medianavstånd till grundskolor ligger i genomsnitt för hela landet och har ökat något . I många delar av landet, exempelvis FA-regionerna , och , har medianavstånden blivit nästan dubbelt så långa. På ett övergripande plan ger förvärvsintensiteten, dvs. antalet förvärvsarbetande relativt befolkningen i åldersgruppen 20–, en fingervisning om arbetsmarknadens funktionssätt och används därför som huvudindikator för prioriteringen kompetensförsörjning. var förvärvsintensiteten för befolkningen 20–, vilket är högre än under lågkonjunkturen 2009. Totalt 45 av 72 FA-regioner har en förvärvsintensitet högre än genomsnittet för riket och högst var den i FA-regionerna , och , samtliga med andelar , se diagram 2.3. Skillnaderna mellan FA-regionerna har blivit mindre och större avvikelser kan till stor del förklaras med arbetspendling till grannländerna. Det finns dock relativt stora skillnader mellan könen vad gäller förvärvsintensiteten. Män har i genomsnitt för riket högre förvärvsintensitet än kvinnor. För FA-regioner som , , , , och är dock differensen mellan män och kvinnor . Demografisk generationsväxling är ett viktigt perspektiv på arbetsmarknaden och avser regionens demografiska ersättningsbehov på grund av förväntade pensionsavgångar uttryckt som kvot mellan antalet personer 20–och antalet personer 55–. Räknat på ett genomsnitt av åren 2011–2013 var det enbart 11 regioner som redovisade ett överskott av yngre. Dessa återfanns i större FA- regioner såsom , , och . Mindre FA-regioner har tvärtom ett mycket stort underskott av yngre, vilket ibland medför att mindre än hälften av de äldre kan ersättas med yngre från den egna . Särskilt stora underskott finns i FA-regionerna , , och . Hela befolkningens kompetens är viktig för hållbar tillväxt och utveckling i regionerna. Ett brett mått på den samlade tillgången av kompetens utgör indikatorn genomsnittligt antal utbildningsår för befolkningen 20–64 år.5 När det gäller formell utbildning finns det ett tydligt samband mellan regionstorlek och utbildningsår. Stora FA-regioner, med högskolor och andra utbildningsinstitutioner, har ofta ett genomsnittligt högre antal utbildningsår i befolkningen än mindre regioner på stort avstånd från större städer. Skillnaden mellan FA- regionen med störst antal utbildningsår och med minst antal utbildningsår uppgår till hela . Som indikator för matchning på arbetsmarknaden används kvoten mellan antalet arbetslösa och antalet vakanser. Den anger den regionala arbetsmarknadens förmåga att para ihop utbud och efterfrågan på arbetskraft. Matchningen var med detta mått och för perioden –2014 bäst i FA-regionerna (0,8), (1,1) och (1,2) med en större eller nästan lika stor efterfrågan (vakanser) som utbud på arbetslösa. Betydligt sämre är situationen i FA-regionerna , , , och . I dessa regioner är utbudet av arbetslösa nästan fem gångar större än efterfrågan i form av vakanser. har en kraftig förbättring av matchningen skett i samtliga FA-regioner . 5 Personer med okänd utbildningsstatus beaktas inte. Diagram 2.3 Förvärvsintensitet 20–, procent 2003 och 2013, FA-regioner (punkter avser 2002–2004) 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Vissa centrala indikatorer för insatser som finansieras inom utgiftsområde 19 Regional tillväxt Vissa centrala indikatorer för insatser som finansieras inom utgiftsområdet och dess medfinansiering framgår av tabell 2.7. För en redovisning av vissa av dessa och andra indikatorer se avsnitt 2.2.2. Tabell 2.7 Vissa centrala indikatorer för insatser som finansieras inom UO19 och dess medfinansiering De åtta regionala struktur- – Nya arbetstillfällen uppdelat på – Nya företag uppdelat på projekt inom ramen för de åtta – Förädlingsvärde, omsättning regionalt bidrag till företags- – Nya arbetstillfällen uppdelat på perioden –20201,2 – ledda av kvinnor inom ramen för de nio 1 Inkluderar även de territoriella samarbetsprogrammen. 2 Dessa indikatorer avses redovisas fr.o.m. budgetpropositionen . I den årliga uppföljningen och resultatanalysen är möjligheterna begränsade att mäta och avgränsa effekterna av den verksamhet som finansieras inom utgiftsområdet mot målet för politikområdet sett i relation till påverkan från andra offentliga insatser och omvärldsfaktorer. Resultatredovisningen bygger till stor del på uppföljningar och utvärderingar från Tillväxtanalys och . Resultatredovisningen görs i huvudsak i förhållande till den Nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007–2013. Källa: Tillväxtanalys. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Strategier för hållbar regional tillväxt Aktörer med regionalt utvecklingsansvar ansvarar för att strategiskt leda och utveckla det regionala arbetet för hållbar tillväxt och utveckling i respektive län. I detta innefattas bl.a. att ta fram och samordna genomförandet av en regional utvecklingsstrategi. Enligt ett systemorienterat tillväxtarbete, som redovisades till () , framgår att i princip samtliga län har reviderat eller tagit fram en ny regional utvecklingsstrategi och arbetet har övergått i en genomförandefas. En tidsmässig harmonisering har skett då strategierna till övervägande del är synkroniserade med 2020-strategin och strukturfondsperioden –2020. I många län preciseras de regionala utvecklingsstrategierna i understrategier och mer kortsiktiga handlingsprogram i syfte att skapa ett handlingskraftigt genomförande. Utvecklingen i många län går mot mer långsiktiga samverkanskonstellationer på såväl ledningsnivå som inom olika funktionella samarbeten lokalt, regionalt, nationellt och internationellt. Detta tar sig uttryck i bl.a. ambitioner att lägga grunden för långsiktiga finansieringslösningar och att bygga funktionella samverkansplattformar inom t.ex. kompetensförsörjningsarbetet. En annan tydlig utveckling är att de horisontella perspektiven, dvs. främst jämställdhet, integration och miljö, får allt högre prioritet inom det regionala tillväxtarbetet. Länens arbete med att utveckla strategier för det regionala innovationsarbetet har fortsatt . Allt fler län har utvecklat sitt arbete utifrån principer om smart specialisering.6 Syftet med detta arbetssätt är att regionalt ta fram mer välunderbyggda prioriteringar och få till stånd starkare styrning. Det finns tre övergripande mål för EU:s : att rädda havsmiljön, att sammanlänka regionen och att öka välståndet (se skr. 2013/14:29). Det svenska genomförandet av strategin grundade sig på regeringens uppdrag till 36 nationella myndigheter och samtliga länsstyrelser att –2014 bidra till strategin genomförande samt ett omfattande regionalt och lokalt arbete. Av till en , som redovisades till () , framgår att en majoritet av de statliga myndigheterna och aktörer med regionalt utvecklingsansvar uppger att strategin tillför mervärde till den egna verksamheten samt att detta har ökat . I rapporten lyfts fram att strategin ger dem bättre förutsättningar att långsiktigt planera sitt internationella arbete, den tillför struktur och strategiskt förhållningssätt som ökar genomslaget för arbetet samt underlättar integrering i den egna organisationens arbete. Ökade möjligheter till finansiering av insatser inom strategin ges med anledning av den s.k. transnationella komponenten i regionalfondsprogrammen för perioden –2020.7 Tvärsektoriell styrning, samverkan och dialog Som ett led i en utvecklad styrning och förbättrad uppföljning har regeringen infört ett arbete med kontinuerliga utvecklingsdialoger med aktörer som har regionalt utvecklingsansvar i länen samt länsstyrelserna. Dialogerna är en del i det pågående utvecklingsarbetet för förbättrad styrning och uppföljning av medel från anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder. Syftet är att få till stånd en återkommande dialog om länens prioriteringar, resultat av genomförda insatser och resursanvändning. 6 Med smart specialisering avses ett strategiskt angreppssätt för (regional) ekonomisk utveckling genom riktat stöd till forskning och innovation. Detta görs genom ett strukturerat och systematiskt arbete som omfattar allt ifrån djupgående analys av områden med potential till utvecklad styrning och förankring. 7 Med transnationella komponenten avses att pågående projekt ges möjlighet att söka ytterligare medel för samarbete med andra relevanta projekt i . Genom att medel för samarbete söks separat ges större flexibilitet gällande längd och inriktning på samarbetet. bidra till förbättrade förutsättningar för en utvecklad resultatredovisning. fattade regeringen beslut om att inrätta Forum för hållbar regional tillväxt och attraktionskraft –2020. Forumet ska utgöra en mötesplats för dialog och samverkan mellan regeringen, regionala aktörer med uppgifter i det regionala tillväxtarbetet, statliga myndigheter och vid behov även andra berörda aktörer och organisationer. Syftet är att föra en kontinuerlig dialog om långsiktiga och strategiska frågor av betydelse för en hållbar regional tillväxt och attraktionskraft. Forumet innefattar dialoger både på politisk nivå och på tjänstemannanivå. fördes en politisk dialog mellan regeringen, regionala politiker och landshövdingar om hur bl.a. kompetensförsörjning, arbetsmarknadsfrågor, integration och bredbandsutbyggnad kan utvecklas och hur en förbättrad samordning mellan nationell och regional nivå kan åstadkommas. har det regionala utvecklingsansvaret övergått till i ytterligare sex län. Ansvaret i dessa län låg tidigare på samverkansorganen, vilket innebär att även dessa län nu har direktvalda politiska organisationer med ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastruktur. har tre landsting ansökt om att få överta det regionala utvecklingsansvaret. Myndigheternas medverkan i genomförandet av den regionala tillväxtpolitiken Statliga myndigheter har ett utpekat ansvar att medverka i det regionala tillväxtarbetet enligt förordningen (2015:713) om regionalt tillväxtarbete. Myndigheterna ska inom sina verksamhetsområden verka för att målet för den regionala tillväxtpolitiken uppnås. Vissa statliga myndigheter har särskilt stor betydelse för det regionala tillväxtarbetet. fick därför 12 statliga myndigheter8 och en stiftelse med statlig finansiering9 i uppdrag att ta 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 fram långsiktiga strategier för myndigheternas medverkan i det regionala tillväxtarbetet, inklusive EU:s sammanhållningspolitik . Dessutom tog ytterligare en myndighet fram en strategi på eget initiativ.10 Syftet med uppdraget är att skapa bättre förutsättningar för de statliga myndigheternas medverkan i det regionala tillväxtarbetet. Detta ska bl.a. ske genom en bättre samverkan mellan nationella myndigheter och aktörer med regionalt utvecklingsansvar samt mellan nationella myndigheter. Det ska även tydligt framgå inom vilka områden som myndigheterna medverkar inom det regionala tillväxtarbetet och i vilka avseenden som de regionala utvecklingsstrategierna och regionala prioriteringar beaktas. Myndigheterna och stiftelsen redovisade strategierna till () och redovisade en sammanställning av dessa till (). Myndigheternas och stiftelsens bidrag till tillväxtarbetet ska ske i form av kunskapsutveckling och lärande, finansiering och samverkan. Kopplingen mellan den egna sakfrågan och regional tillväxt är däremot inte helt tydlig i strategierna. Myndigheterna och stiftelsen lyfter vidare fram en omfattande samverkan med andra myndigheter inom sina sakområden. bedömer dock att de har kommit olika långt avseende samverkan med de regionalt utvecklingsansvariga aktörerna, inte minst avseende kopplingen till de regionala utvecklingsstrategierna. Parallellt med myndigheternas och stiftelsens uppdrag fick i uppdrag att stödja såväl framtagandet som genomförandet av dessa strategier. De fick även i uppdrag att arbeta med kunskapshöjande insatser om regionalt tillväxtarbete till en bredare grupp av nationella myndigheter än de som berörs av uppdraget om långsiktiga strategier samt att följa upp hur myndigheterna tillämpar de regionala utvecklingsstrategierna. har arbete fokuserats på processen med framtagandet av strategierna. 8 , Havs- och vattenmyndigheten, , Post- och , , , , Statens energimyndighet, , , och Verket för innovationssystem. 10 geologiska undersökning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 De tre horisontella kriterierna är drivkrafter för hållbar tillväxt genom att de sätter fokus på smarta, inkluderande och hållbara lösningar som kan öka innovationsförmågan och företagandet, stärka kompetensförsörjningen och minska resurs- och energiförbrukningen. Inom de regionala strukturfondsprogrammen perioden –2013 har det genomförts regionala insatser för att främja utbudet av riskkapital till bl.a. miljöteknikföretag. Denna typ av insatser kommer – 2020 att förstärkas bl.a. genom en grön investeringsfond. Dessutom kommer det att genomföras andra typer av insatser för en koldioxidsnål ekonomi och miljödriven näringslivsutveckling i alla branscher. redovisade Tillväxtanalys rapporten (2015:01) ur ett europeiskt perspektiv till (). Av rapporten framgår att strategiska regionala visioner är en stark drivkraft för att utveckla arbetet med grön ekonomi, speciellt om strategin har utarbetats i samverkan mellan aktörer i regionen. För att driva på utvecklingen i riktning mot en grön ekonomi inom alla sektorer i samhället är det viktigt att utveckla ny teknik och eko-innovationer.11 Genom att investera i ny teknik kan företagen både minska sin miljöpåverkan och reducera sina kostnader, attrahera nya kundgrupper, minska sina risker och få nya möjligheter att sälja lösningar till andra företag, dvs. bli mer konkurrenskraftiga. Arbetskraftens kompetens är en viktig faktor om företagen vill bli både mer miljövänliga och konkurrenskraftiga. Utifrån utfallet av olika indikatorer som mäter bl.a. innovation, upphandling, gröna kluster, utbildningsnivå och potential för förnybar energi, har de nordiska länderna och dess regioner ur ett europeiskt perspektiv en stor potential och goda förutsättningar att utveckla en grön ekonomi. Regionala och lokala aktörer har en potential att bidra till en grön ekonomi genom de verktyg som finns på regional nivå, bl.a. strategier, program och offentlig upphandling. Nordregio publicerade rapporten in the Nordic region: Regional case studies.12 Nordregio har undersökt vilka möjligheter som finns att främja innovation och entreprenörskap inom bioekonomi i de nordiska regionerna.13 Rapporten lyfter fram betydelsen av ett långsiktigt regionalt engagemang i att utveckla bioekonomi. Enligt Nordregio bör det offentligas roll utvecklas för att skapa ett mer gynnsamt klimat för bioekonomiprodukter och lösningar. Nordregio anser vidare att det finns ett gemensamt behov i och dess regioner att utveckla åtgärder som inkluderar FoU-insatser och investeringar, uppskalning av test- och demonstrationsanläggningar samt insatser för att sälja produkter på olika exportmarknader. Nordregio anser dessutom att olika nordiska institutioner kan agera som mellanhänder för att möjliggöra samarbete mellan nordiska aktörer. beslutades om en handlingsplan för en jämställd regional tillväxt –2014, inklusive regionala handlingsplaner. De regionala handlingsplanerna har genomförts, och slutrapporterades till () . Arbetet med handlingsplanerna har resulterat i kunskapsutveckling, stärkt samverkan och ett ökat fokus på jämställdhet i planering och genomförande av program och projekt inom det regionala tillväxtarbetet. Handlingsplanerna innehåller insatser för bl.a. könsuppdelad regional statistik, att främja kvinnors företagande, inklusive fördelning av 11Begreppet eko-innovation avser innovationer som resulterar i resurseffektiviseringar och minskad miljöpåverkan genom hela värdekedjan och över en produkts hela livscykel. 12Nordregio Working Paper 2014:4. Rapporten har tagits fram inom ramen för Nordiska ministerrådets arbetsgrupp Grön tillväxt – innovation och entreprenörskap. 13Begreppet bioekonomi syftar till en ekonomi som är baserad på biologiska material och inte fossila. regionala företagsstöd och projektmedel, samt att stärka jämställdhetsperspektivet i regionala utvecklingsstrategier, regionalfondsprogram, kompetensplattformar och transportplaner. slutredovisade uppdraget att stödja det regionala arbetet för en jämställd regional tillväxt till (). Av rapporten framgår att stöd till det regionala arbetet har bidragit till samordning och ökad samverkan mellan nationell och regional nivå. Det har även bidragit till kunskapsutveckling inom området jämställd regional tillväxt. Regeringen har som ett led i att bl.a. stärka jämställdhetsarbetet fattat beslut om nya stödförordningar för de regionala företagsstöden. Dessa syftar bl.a. till att i ökad utsträckning nå kvinnor generellt samt specifikt kvinnor och män med utländsk bakgrund. I strukturfondsprogrammen –2020 anges att jämställdhet används som ett medel för hållbar regional tillväxt och för att stärka måluppfyllelsen inom programmen. –2015 pågår programmet resurscentra för kvinnor, vars syfte är att synliggöra kvinnors villkor och öka kvinnors inflytande i det regionala tillväxtarbetet. delredovisning avseende verksamhetsbidrag till resurscentra för kvinnor, som redovisades till () , visar på stora variationer i resurscentras målsättningar, aktiviteter och organisationsformer – och därmed i möjligheterna att nå resultat och påverka det regionala tillväxtarbetet enligt programmets mål. Integration och mångfald i det regionala tillväxtarbetet fick aktörer med regionalt utvecklingsansvar i uppdrag av regeringen att beskriva hur ett integrations- och mångfaldsperspektiv kan utvecklas och integreras i det regionala tillväxtarbetet. Av länens redovisningar, som inkom till () , framgår bl.a. att integration och mångfald är en högt prioriterad fråga i det regionala tillväxtarbetet. Gemensamma utmaningar är bl.a. integrationsprocessen för nyanlända kvinnor och män, matchning på arbetsmarknaden och socialt utanförskap. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Särskilda initiativ inom den regionala tillväxtpolitiken Regeringen beslutade att –2016 ska fördela till länen för insatser som förstärker och vidareutvecklar de regionala kompetensplattformarna som viktiga verktyg för en förbättrad kompetensförsörjning och matchning i hela landet. har 2014 fattat beslut om ca och myndigheten har totalt beviljat 21 projektansökningar från 18 län till ett totalbelopp om . De projekt som beviljats finansiering inom uppdraget kan delas in i tre olika typer, där den första är projekt som valt att förstärka och vidareutveckla kompetensplattformens strukturer och processer. Den andra typen är projekt som adresserar direkta sakfrågor, exempelvis länens arbete med kvinnor och män som har en svag ställning på arbetsmarknaden, validering samt studie- och yrkesvägledning. Den tredje-, och mest förekommande, är en kombination av struktur/process och sakfrågor. har till () redovisat rapporten kompetensförsörjningsarbete. I rapporten görs en kartläggning av länens insatser och tillhörande utmaningar inom kompetensförsörjningsområdet. Några av länens viktigaste insatser på området är bl.a. att stärka kopplingen mellan arbetslivet och utbildningssystemet, främja intresset för yrkesutbildningar samt att utveckla den regionala utbildningsinfrastrukturen i stort. Enligt ett systemorienterat tillväxtarbete, som redovisades till (), fyller de regionalt utvecklingsansvariga aktörerna en central funktion för att samordna arbetet och lyfta tillväxtperspektivet inom kompetensförsörjningsområdet. Dels på övergripande nivå, ofta inom ramen för kompetensplattformarna, dels inom specifika områden som bl.a. regional gymnasiesamverkan, validering eller branschorienterade sammanhang. På tjänstemannanivå har de s.k. kompetensförsörjningsdagarna, som arrangeras gemensamt av , Kommuner och Landsting samt berörda statliga 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 myndigheter och län, utvecklats till ett viktigt dialogforum för aktuella frågor inom kompetensförsörjningsområdet. Frågor som behandlats är bl.a. validering, yrkesutbildning samt länens arbete för en minskad ungdomsarbetslöshet. Fysisk planering i det regionala tillväxtarbetet och har i uppdrag att bedriva ett program för stärkt lokalt och regionalt samspel mellan fysisk planering och näringslivsutveckling perioden –2015. Myndigheterna har bl.a. genomfört ett antal regionala dialogseminarier för att bidra till kunskapsutveckling och erfarenhetsutbyte kring de fysiska planeringsfrågorna i respektive region. Sammantaget omfattar uppdraget 15 pilotprojekt på , mellankommunal och regional nivå.