prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion framgår av punkterna B.2 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och innefattar bl.a. att kontohavaren har en adress i en annan stat eller jurisdiktion eller ett telefonnummer i en annan stat eller jurisdiktion. framgår att ett konto inte ska anses vara ett rapporteringspliktigt konto och inte behöver granskas ytterligare om inga sådana indikationer som anges i punkterna B.1 framkommer vid den elektroniska sökningen. Detta gäller fram till dess att förhållandena ändras på ett sådant sätt att indikationer på hemvist i en annan stat eller jurisdiktion tillkommer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser eller fram till dess att kontots saldo eller värde överstiger gränsen för högvärdekonton och därför ska granskas i enlighet med procedurerna för sådana konton. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet behöver således på något sätt bevaka förändringar av de uppgifter som finns i de elektroniska databaser som är relevanta för granskningen. Av andra stycket i punkten 1 i bilaga II till DAC och punkten 13 i kommentaren till avsnitt III i CRS framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, om omständigheterna efter tillämpning av första stycket, förändras på ett sådant sätt att det finns skäl att anta att den styrkande dokumentation som bostadsadressen baseras på är oriktig eller otillförlitlig, senast vid utgången av kalenderåret eller annan lämplig rapporteringsperiod eller, om den tidpunkten är senare, senast från att de förändrade omständigheterna upptäcktes, ska inhämta ett intygande från kontohavaren och ny styrkande dokumentation för att avgöra i vilken eller vilka stater eller jurisdiktioner kontohavaren har hemvist. Vidare framgår det att om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte kan inhämta intyganden och den nya styrkande dokumentationen , ska institutet granska kontot i enlighet med bestämmelserna om sökning i de elektroniska databaserna. Av punkterna B.4 framgår att ett konto inte behöver betraktas som ett rapporteringspliktigt konto trots att det framkommit indikationer på hemvist i en annan stat eller jurisdiktion, under förutsättning att den eller de indikationer som framkommit läks med viss specifik dokumentation som anges i punkterna B.6. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet får, enligt CRS och DAC, välja om det ska betrakta ett sådant konto som ett rapporteringspliktigt konto eller först tillämpa punkterna B.6 för att därefter bedöma om kontot är ett rapporteringspliktigt konto. Den svenska lagstiftningen bör dock utformas på så sätt att ett konto är rapporteringspliktigt endast om det finns en tydlig indikation på att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Det kan konstateras att de omständigheter som ska anses vara tillräckliga indikationer på hemvist i en annan stat eller jurisdiktion framgår av CRS och DAC samt inte kan frångås i den svenska lagstiftningen om dessa ska efterlevas. För att minimera de situationer då ett konto blir att anse som rapporteringspliktigt trots att kontohavaren inte har faktisk skatterättslig hemvist i en annan stat eller jurisdiktion bör det i stället göras obligatoriskt för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten att inte behandla ett konto som rapporteringspliktigt om de har tillgång till eller kan inhämta sådan relevant motsägande dokumentation som anges i punkterna B.6. Enligt CRS och DAC är detta, som ovan angetts, valfritt för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten, men det kan inte anses stå i strid med dessa att göra det obligatoriskt i den svenska lagstiftningen. Det kan i detta sammanhang även erinras om att bestämmelserna i om information till den registrerade gäller även när personuppgifter behandlas med anledning av den nu föreslagna lagstiftningen. I punkterna B.5 anges att om en poste restante-adress eller c/o-adress upptäcks under sökningen i de elektroniska arkiven och ingen annan adress och inga andra indicier som anges i punkterna B.2 identifieras för kontohavaren ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, i den ordning som är bäst anpassad efter omständigheterna, tillämpa den sökning i pappersarkiv som beskrivs i punkterna C.2 eller inhämta intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation för att fastställa kontohavarens skatterättsliga hemvist. Om det efter sökningen i pappersarkiv inte framkommit något indicium och om försöket att inhämta intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation misslyckas ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet till den behöriga myndigheten i sin stat eller jurisdiktion anmäla kontot som ett konto utan dokumentation (odokumenterat konto). I lagen (2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA- avtalet förekommer inte begreppet odokumenterade konton. innehåller ett bilateralt regelverk, anges där i stället att konton där dokumentation inte kan inhämtas under vissa förutsättningar ska anses vara rapporteringspliktiga. När det som i förevarande fall i stället är fråga om ett multilateralt regelverk är det förenat med praktiska svårigheter att ha motsvarande ordning, eftersom det skulle innebära att uppgifter om odokumenterade konton måste utbytas med samtliga övriga stater och jurisdiktioner med vilka har ett sådant åtagande. Uppgift ska därför i stället lämnas till den inhemska behöriga myndigheten om att kontot är odokumenterat. odokumenterade konton får betydelse vid kontroll av om de rapporteringsskyldiga finansiella instituten lämnar de kontrolluppgifter som de ska (se vidare om detta under avsnitt 6.6). I punkterna B.6 anges som redan nämnts vilken dokumentation som läker en viss specifik indikation som framkommit på att en kontohavare har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. krävs för detta är beroende av vilken indikation på utländsk hemvist som I punkterna C finns bestämmelser om den mer ingående granskning som ska göras avseende befintliga högvärdekonton som innehas av Även när det gäller sådana konton ska en sökning göras i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser. För sådana konton är en elektronisk sökning dock endast tillräcklig om de elektroniskt sökbara databaserna innehåller fält för och fångar upp de omständigheter som utgör indikationer på att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion och som räknas upp i punkterna C.2. omständigheter som räknas upp här är desamma som de som räknas upp i punkterna B.2, men de formuleras på ett något annorlunda sätt eftersom det här mer specifikt handlar om krav på databasernas struktur och dessa troligen sällan är designade för att kunna skilja ut om en kontohavare har anknytning till ett specifikt land. De elektroniskt sökbara databaserna ska alltså typiskt sett vara tillräckliga för att bedöma om sådana Om databaserna inte innehåller rätt information för detta, måste det finansiella institutet också eftersöka sådana omständigheter bland dokumentation som inte är elektroniskt Det räknas upp vilken dokumentation som i så fall ska granskas. Sådana konton som avses i punkterna C ska också anses vara rapporteringspliktiga om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med en kontohavare och tjänstemannen har vetskap om att kontohavaren är en rapporteringspliktig person. högvärdekonton där det finns indikationer på att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion behöver inte någon rapportering ske om det finansiella institutet har tillgång till eller inhämtar sådan relevant dokumentation som anges i punkterna B.6 som motbevisar indikationerna. Även när det gäller högvärdekonton bör ett rapporteringspliktigt konto upphöra att vara rapporteringspliktigt om det i efterhand tillkommer sådan relevant dokumentation som anges i punkterna B.6, i de fall då kontot blev rapporteringspliktigt på grund av att det framkom indikationer på hemvist i en annan stat eller jurisdiktion vid sökning i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets databaser eller pappersarkiv. Om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har kännedom om att kontohavaren är en rapporteringspliktig person, är det dock inte tillräckligt med sådan ytterligare dokumentation. Den omständigheten att en kontohavare upphör att vara en rapporteringspliktig person innebär alltid att kontot upphör att vara rapporteringspliktigt. Av punkterna C framgår också att ett konto ska anses rapporteringspliktigt om det inte identifierades som ett sådant vid den inledande granskningen men omständigheterna därefter förändras på ett sådant sätt att det skulle vara ett rapporteringspliktigt konto vid en ny granskning. Detta innebär att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att i ett senare skede upptäcka sådana ändrade omständigheter. Om en poste restante-adress eller c/o-adress upptäcks vid granskningen och ingen annan adress och inga andra indicier som anges i punkterna B.2 identifieras för kontohavaren ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation för att fastställa kontohavarens skatterättsliga hemvist. Om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte lyckas inhämta intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation som visar var kontohavaren har skatterättslig hemvist ska institutet till den behöriga myndigheten i sin stat eller jurisdiktion anmäla kontot som ett konto utan dokumentation (odokumenterat konto). Om ett befintligt konto som innehas av en fysisk person inte är ett högvärdekonto med avseende på men blir ett högvärdekonto till utgången av ett senare kalenderår, ska kontot granskas i enlighet med bestämmelserna i punkterna C senast vid utgången av det kalenderår som följer kalenderåret då kontot blev ett högvärdekonto. Om kontot vid en sådan granskning identifieras som rapporteringspliktigt ska det anses vara rapporteringspliktigt från och med det år det identifieras. Det ska sedan behandlas som rapporteringspliktigt fram till dess att kontohavaren upphör att vara en rapporteringspliktig person. Den förstärkta granskning som görs av ett högvärdekonto behöver bara göras en gång för varje konto och behöver inte upprepas efterföljande år. För odokumenterade högvärdekonton måste granskningen som föreskriv i punkterna C dock upprepas fram till dess att kontot upphör att vara ett odokumenterat konto. Den omständigheten att en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren har kännedom om att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion medför dessutom att kontot är rapporteringspliktigt även om tjänstemannen får denna kännedom först efter att granskningen har gjorts. Även när det gäller högvärdekonton måste enheten bevaka om sådana omständigheter 2015/16:29 uppkommer som gör att ett konto blir att anse som rapporteringspliktigt. Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att säkerställa att en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren identifierar varje ändring i förhållandena med avseende på kontot. I punkten D i avsnitt III i bilaga I till DAC anges att granskningen av befintliga högvärdekonton som innehas av fysiska personer ska ha utförts och att granskningen av motsvarande lågvärdekonton ska ha utförts . I motsvarande bestämmelse i CRS har datumen för när granskningen ska ha utförts lämnats öppna. Av kommentaren till CRS kan dock utläsas att dessa datum, när gränsen mellan vad som är ett befintligt konto respektive ett nytt konto är /2016, förväntas sättas till samma datum som enligt ovan anges i bilaga I till DAC. Eftersom granskningen enligt DAC respektive CRS förutses kunna utföras gemensamt av de svenska rapporteringsskyldiga finansiella instituten bör samma tidsfrister för granskningen tas in i den svenska lagstiftningen. Således ska granskningen av samtliga befintliga högvärdekonton som innehas av fysiska personer ha utförts och granskningen av samtliga motsvarande lågvärdekonton ha utförts . Som framgår ovan i avsnitt 6.1.1 ska ett konto inte betraktas som rapporteringspliktigt innan det har identifierats som sådant vid genomförande av granskningsproceduren. Bestämmelserna om tidsfrister för granskningsproceduren bör, eftersom det är fråga om specifika tidpunkter då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av övergångsbestämmelser. I punkterna E anges att ett konto som har identifierats som rapporteringspliktigt ska anses vara det fram till dess att kontohavaren upphör att vara en rapporteringspliktig person. Om det vid den elektroniska sökningen eller sökningen i pappersarkiv framkommer indikationer på att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion, kan de indikationerna dock läkas genom att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämtar eller har tillgång till sådan dokumentation som avses i punkterna B.6. Om en sådan läkning sker ska kontot inte anses vara rapporteringspliktigt och det ska inte heller anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto fram till dess att läkningen skedde. När det är fråga om att en person var en rapporteringspliktig person, med sedan har upphört att vara det, ska kontot dock anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto fram till dess att kontohavaren upphörde att vara en rapporteringspliktig person. En indikation på att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion som framkommer vid granskningen kan inte läkas genom att indikationen upphör. En kontohavare som tidigare uppgivit ett utländskt telefonnummer kan alltså inte förhindra att kontot rapporteras enbart genom att meddela det rapporteringsskyldiga finansiella institutet att telefonnumret i den andra staten eller jurisdiktionen inte gäller längre. Nya konton som innehas av fysiska personer Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya IDKAL om den granskning av nya konton som innehas av fysiska personer som regleras i avsnitten IV i CRS och i bilaga I till direktivet om administrativt samarbete. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det ska tas in bestämmelser om att ett konto, utöver att det kan anses vara rapporteringspliktigt, ska anses vara ett odokumenterat konto om omständigheterna förändras på ett sådant sätt att ett nytt intygande från kontohavaren ska inhämtas men något sådant tillförlitligt nytt intygande inte kommer in. Remissinstanserna: , med instämmande av och , anser att det tydligt i lagtexten måste framgå att ansvaret för fastställande av hemvist ligger på kunden och inte åvilar det finansiella institutet. De anför även att endast befintliga konton som innehas av fysiska personer kan vara odokumenterade konton enligt CRS och föreslår att reglerna om odokumenterade konton återspeglar dem som finns i CRS. Detta eftersom lagstiftningen blir svårtillämpad om den avviker från CRS, att det finns en risk att rapportering till främmande stat inte kommer att överensstämma med den rapportering som får och att en stor andel odokumenterade konton tyder på att instituten inte har försökt tillräckligt hårt för att få in uppgifter. Skälen för regeringens förslag: I avsnitten IV i CRS och i bilaga I till DAC finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska genomföras avseende nya konton som innehas av fysiska personer. Av punkterna A framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut vid kontots öppnande ska inhämta ett intygande från en fysisk person som öppnar eller öppnat ett konto. Intygandet ska fastställa kontohavarens skatterättsliga hemvist. Intygandet innebär att den som öppnar ett konto själv intygar sin hemvist. Rimligheten av uppgifterna i intygandet ska bekräftas på grundval av de övriga uppgifter som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har inhämtat i samband med kontots öppnande, inklusive dokumentation som inhämtats i samband med AML/KYC-förfarandena. Med anledning av det som , med instämmande av och , anför om ansvaret för fastställande av hemvist vill regeringen klargöra följande. En kontohavare eller, när det är aktuellt, en person med bestämmande inflytande över en enhet som är kontohavare ska i intygandet själv intyga sin skatterättsliga hemvist. Det finansiella institutet behöver inte göra någon rättslig bedömning av hemvisten. Institutet får förlita sig på att den eller de hemvister som kontohavaren eller personen med bestämmande inflytande uppger i intygandet är korrekt, om situationen inte är sådan att det i lagen föreskrivs att institutet inte får förlita sig på intygandet på grund av att institutet har skäl att anta att intygandet inte är tillförlitligt. Det är tillräckligt att institutet får in ett intygande där det utan någon ytterligare information eller förklaring anges var kontohavaren eller personen med bestämmande inflytande har hemvist. Ett institut som så önskar kan dock t.ex. ge mer eller mindre omfattande information till den som ska ge in intygandet för att underlätta för denne att avgöra sin Institutet kan även om det så önskar ställa kompletterade frågor till den som ska lämna intygandet, antingen i den blankett eller det andra format som intygandet görs eller vid sidan om det, för att den som lämnar intygandet ska få en bättre bild av vad som avses. det fåtal länder där en person automatiskt har hemvist om han eller hon är medborgare, skulle en sådan kompletterande fråga t.ex. kunna avse För att bl.a. undvika att i ett senare skede behöva inhämta nya intyganden kan det ligga i institutets intresse att det första intygandet är korrekt. Avsikten är att det på webbplats ska publiceras information om vad som gör att en person anses ha skatterättslig hemvist i olika stater och jurisdiktioner. Ett institut kan t.ex. hänvisa den som ska ge in ett intygande till den informationen. redan nämnts ställs det i den föreslagna lagstiftningen dock inga krav på rapporteringsskyldiga finansiella institut att lämna ytterligare information eller ställa kompletterande frågor. Det är inte det finansiella institutet som ansvarar för den rättsliga bedömningen av var en person har Några mindre justeringar bör, enligt regeringens mening, göras i lagtexten för att tydliggöra detta. I punkterna B anges att ett konto är rapporteringspliktigt om det av intygandet som inhämtats enligt punkterna A framgår att kontohavaren har skatterättslig hemvist i en annan stat eller jurisdiktion och att intygandet från kontohavaren då ska innehålla hans eller hennes skatteregistreringsnummer i den eller de stater där han eller hon har skatterättslig hemvist och födelsedatum. I punkterna C anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, om omständigheterna förändras på ett sådant sätt att det ursprungliga intygandet som inhämtats enligt punkterna A inte är tillförlitligt, ska inhämta ett nytt intygande från konthavaren för att fastställa hans eller hennes skatterättsliga hemvist. Det kan här röra sig om en situation där det rapporteringsskyldiga finansiella institutet när kontot öppnades inhämtade ett intygande från kontohavaren som visade att han eller hon inte har hemvist i någon annan stat eller jurisdiktion och där kontot därför inte har ansetts rapporteringspliktigt men kontohavaren senare t.ex. uppger en bostadsadress i en annan stat eller jurisdiktion. kan även röra sig om en situation där kontot vid dess öppnande konstanterades vara ett rapporteringpliktigt konto på grund av att kontohavaren hade hemvist i en viss annan stat eller jurisdiktion men kontohavaren t.ex. senare uppger en bostadsadress i en stat eller jurisdiktion som inte är densamma som han eller hon tidigare uppgett sig ha hemvist i. Även om detta inte anges uttryckligen ska ett nytt intygande som kommer in efter begäran som avses i denna bestämmelse, om det bedöms tillförlitligt, naturligtvis läggas till grund för en ny bedömning av kontohavarens hemvistjurisdiktion eller hemvistjurisdiktioner och därmed om kontot är rapporteringspliktigt eller inte. föreslås att bestämmelser även skulle tas in om att ett konto, utöver att det kan anses vara rapporteringspliktigt, ska anses vara ett odokumenterat konto om omständigheterna förändras på ett sådant sätt att ett nytt intygande från kontohavaren ska inhämtas men något sådant tillförlitligt nytt intygande inte kommer in. , med Prop. 2015/16:29 instämmande av och , föreslår att reglerna om odokumenterade konton i stället ska återspegla dem som finns i CRS. Även om det, som framgår av promemorian, finns vissa skäl som talar för att införa regler om odokumenterade konton även när det gäller nya konton som innehas av fysiska personer, instämmer regeringen i att den svenska lagstiftningen i stället bör överensstämma med CRS. Skälen för denna bedömning är att det inte är otroligt att andelen odokumenterade konton kommer att spela en viktig roll vid en framtida utvärdering av hur informationsutbytet fungerar i de olika staterna och jurisdiktionerna. Om reglerna för när ett konto ska anses vara odokumenterat är olika i olika stater och jurisdiktioner blir en sådan utvärdering svårgenomförd, eftersom det då saknas jämförbarhet mellan staterna och jurisdiktionerna. Därutöver kan det innebära en något ökad administrativ börda för de svenska finansiella instituten jämfört med finansiella institut i andra stater och jurisdiktioner. Se även avsnitt 6.1.7 vad avser nya konton som i stället får granskas enligt bestämmelserna om granskning av befintliga konton. 6.1.4Befintliga konton som innehas av enheter Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya IDKAL om den granskning av befintliga konton som innehas av enheter som regleras i avsnitten V i CRS och i bilaga I till DAC. Bestämmelserna om vilka konton som inte behöver granskas ska utformas på ett sådant sätt att det är valfritt för det rapporteringsskyldiga finansiella institutet om den ska granska sådana eller inte. Bestämmelser ska även tas in om att ett konto är rapporteringspliktigt om det finns skäl att anta att ett intygande eller annan dokumentation med avseende på kontot är oriktig eller otillförlitlig och något nytt tillförlitligt intygande eller annan dokumentation inte inkommit. Bestämmelser om tidsfrister för granskningen ska, när det är fråga om en specifik tidpunkt då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av en övergångsbestämmelse. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås att en bestämmelse ska tas in om att ett sådant konto som är rapporteringspliktigt på grund av att något nytt tillförlitligt intygande eller annan dokumentation inte inkommit, utöver att det ska anses vara rapporteringspliktigt, ska anses vara ett Remissinstanserna: , med instämmande av och , anför att endast befintliga konton som innehas av fysiska personer kan vara odokumenterade konton enligt CRS och föreslår att reglerna om odokumenterade konton återspeglar dem som finns i CRS. eftersom lagstiftningen blir svårtillämpad om den avviker från CRS, att det finns en risk att rapportering till främmande stat inte kommer att överensstämma med den rapportering som får och att en stor andel odokumenterade konton tyder på att instituten inte har försökt tillräckligt hårt för att få in uppgifter. Skälen för regeringens förslag: I avsnitten V i CRS och i bilaga I till DAC finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska genomföras avseende befintliga konton som innehas av enheter. svenska översättningen av CRS och DAC 2 benämns detta avsnitt ”Åtgärder för kundkännedom för redan befintliga enhetskonton”. överensstämma med formuleringen som används i prop. avseende FATCA används här genomgående formuleringen ”befintliga konton som innehas av enheter”. Av skälen till MCAA och punkten b i artikel 1.2 i DAC följer att ska vidta de åtgärder som krävs för att se till att svenska