prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — kapitalförlust vid inlösen av andelar i värdepappersfonder och Om kontrolluppgift ska lämnas enligt denna paragraf ska dock uppgift lämnas om ersättningen även vid inlösen av sådana andelar. Att uppgiften enbart ska avse ersättning från försäljning och inlösen medför bl.a. att uppgift inte behöver lämnas om ersättning vid aktiebyten. När andelar avyttras mot dels andra andelar, dels kontant ersättning, ska uppgift lämnas om den kontanta ersättningen eftersom den får anses vara ersättning från försäljning. Uppgift ska dock inte lämnas om de andelar som erhålls vid avyttringen. Enligt andra stycket ska första stycket 2 endast tillämpas om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har agerat som förvaltare, mäklare, ombud eller någon annan form av företrädare för kontohavaren vid denna försäljning eller inlösen. Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand IL. inkomst är skattefri enligt IL innebär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta avseende. lämnas om t.ex. en utdelning, även om den är skattefri enligt IL, t.ex. med tillämpning av 42 kap. 16 § den lagen. lämnas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om, annat än enligt 22 a kap. i Se även avsnitt 6.2.2. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om uppgifter som, utöver de uppgifter som ska lämnas enligt 5 §, ska lämnas för rapporteringspliktiga konton som är sådana inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 1 IDKAL. Kontrolluppgiften ska för dessa konton innehålla uppgifter om sammanlagd ränta som har tillgodoräknats eller betalats ut till kontot . Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras Prop. 2015/16:29 utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand IL. inkomst är skattefri enligt IL innebär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta avseende. Uppgift ska alltså lämnas om t.ex. en ränta även om den skulle vara skattefri enligt IL. Uppgifter kan således nu krävas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om, annat än enligt 22 a kap. i denna lag. Se även avsnitt 6.2.2. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om de uppgifter som, utöver de uppgifter som ska lämnas enligt 5 §, ska lämnas för rapporteringspliktiga konton som varken är depåkonton eller inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 1 och 2 IDKAL. De konton som omfattas av denna paragraf kan exempelvis vara ett försäkringsavtal eller en andel i ett riskkapitalbolag. I kontrolluppgift för dessa konton ska uppgifter lämnas om sammanlagt belopp som har tillgodoräknats eller betalats ut på tillgångar på ett konto som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär eller garant för. Beloppet ska innefatta sammanlagt belopp för eventuella betalningar på grund av inlösen. Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand IL. Att en viss inkomst är skattefri enligt IL innebär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta avseende. Uppgift ska således lämnas om t.ex. en utdelning även om den är skattefri enligt IL. Uppgifter kan således nu krävas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om, annat än enligt 22 a kap. i denna lag. Se även avsnitt 6.2.2. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om de uppgifter som ska lämnas för sådana odokumenterade konton som avses i 2 kap. 22 § IDKAL. En hänvisning till 2 kap. 22 § IDKAL när det gäller vad som avses med begreppet finns i 2 § andra stycket. Kontrolluppgiften ska innehålla uppgifter om kontots identifikationsuppgifter, t.ex. ett kontonummer. Se även avsnitt 6.2.2. I paragrafen anges vilka kontrolluppgifter som ska lämnas även för begränsat skattskyldiga fysiska personer. Eftersom DAC 2 och MCAA innebär att uppgifter ska lämnas även för begränsat skattskyldiga fysiska personer har 22 b kap. lagts till i den uppräkning som görs i paragrafen. I paragrafen, som är ny, anges att kontrolluppgifter enligt 22 b kap. ska lämnas även för sådana enheter som avses i 2 kap. 22 § IDKAL som är begränsat skattskyldiga. DAC 2 och MCAA innebär att uppgifter ska lämnas även för begränsat skattskyldiga enheter. I 2 kap. 22 § IDKAL anges att med enhet avses en juridisk person eller en annan juridisk konstruktion, såsom ett bolag, en delägarbeskattad juridisk person, en trust eller en stiftelse. Av 2 kap. 23 § samma lag följer att begreppet juridisk person har samma innebörd som i IL. I paragrafen, som är ny, anges att kontrolluppgifter enligt 22 a och 22 b kap. ska ha kommit in till närmast följande kalenderår. Huvudregeln är enligt 1 § att kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår och ha kommit in till närmast följande kalenderår. I denna paragraf föreskrivs alltså, när det gäller kontrolluppgift enligt 22 a. och 22 b kap., ett avsteg från huvudregeln om när kontrolluppgift ska ha kommit in till . Att kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår gäller dock även för dessa kontrolluppgifter, enligt huvudregeln i 1 §. I paragrafen regleras vilka uppgifter utöver de särskilt reglerade i 15– 23 kap. som en kontrolluppgift ska innehålla. I paragrafens andra stycke, som är nytt, anges att kontrolluppgifter enligt 22 a och 22 b kap. endast ska innehålla uppgifter enligt punkt 1 i första stycket. Enligt punkt 1 ska kontrolluppgift innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige och den som kontrolluppgiften lämnas för. I paragrafen regleras en skyldighet att lämna uppgifter till den som vissa kontrolluppgifter har lämnas till för. Första stycket har ändrats så att skyldigheten för den som lämnar kontrolluppgift enligt 22 a kap. att informera den som uppgiften avser om vilka uppgifter som lämnas i kontrolluppgiften året närmast som kontrolluppgiften gäller upphävs. Med anledning av den nya 24 kap. 2 a § i har ett nytt andra stycke införts. Andra stycket föreskriver en skyldighet för den som lämnar kontrolluppgifter enligt 22 a och det nya 22 b kap. att i stället året närmast som kontrolluppgiften gäller informera den som uppgiften avser om vilka uppgifter som har lämnats i kontrolluppgiften. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att uppgifter ska lämnas till en central värdepappersförvarare om denne ska lämna kontrolluppgift om rapporteringspliktiga konton enligt bestämmelserna i 22 b kap. För att den centrala värdepappersförvararen ska kunna identifiera vilka av de konton som lagts upp av ett kontoförande institut som är rapporteringspliktiga konton krävs att det kontoförande institutet lämnar den centrala värdepappersförvararen de uppgifter som behövs för att kunna identifiera dessa konton. Varje kontoförande institut ansvarar för att lämna den centrala värdepappersförvararen uppgifter avseende de konton som lagts upp för respektive institut. Bestämmelserna i paragrafen anger endast att de uppgifter ska lämnas som krävs för att kunna identifiera rapporteringspliktiga konton. Det innebär att uppgifter kan lämnas om antingen rapporteringspliktiga konton som det kontoförande institutet identifierat, eller tillräckliga underlag som möjliggör för den centrala värdepappersförvararen att identifiera sådana konton. Vilket som väljs är valfritt för den som är skyldig att lämna uppgifter. I andra stycket finns en bestämmelse om skyldighet att lämna uppgifter till den centrala värdepappersförvararen om skatteregistreringsnummer (), födelsedatum och födelseort. Att kontrolluppgift ska innehålla uppgift om tillgängligt skatteregistreringsnummer, alternativt födelsedatum och födelseort för fysiska personer, framgår av 22 b kap. 5 § första stycket 5 och andra stycket. Dessa uppgifter ska i vissa situationer inhämtas av det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som är skyldigt att lämna kontrolluppgift. Av 8 kap. 1 § IDKAL framgår dock att om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare ska den som har antagits som kontoförande institut och som utför registreringsåtgärder på ett konto hos den centrala värdepappersförvararen, i stället för den centrala värdepappersförvararen, tillämpa bestämmelserna i 4–8 kap. samma lag med avseende på kontot. Det kontoförande institutet är alltså skyldigt att bl.a. inhämta uppgift om skatteregistreringsnummer, födelsedatum och födelseort för fysiska personer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets ställe. Uppgifter om födelseort behöver endast lämnas om denna uppgift finns tillgänglig i elektroniskt sökbara databaser hos det kontoförande institutet. För att den kontrolluppgiftsskyldige i dessa fall ska kunna fullgöra sin skyldighet att lämna dessa uppgifter ska det kontoförande institutet lämna uppgift om sådant inhämtat skatteregistreringsnummer eller födelsedatum och födelseort till den kontrolluppgiftsskyldige. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter till den som ska lämna kontrolluppgift om sammanlagd ersättning från försäljning och inlösen av tillgångar enligt bestämmelsen i 22 b kap. 6 § första stycket 2. Uppgiftsskyldigheten gäller när någon annan än den kontrolluppgiftsskyldige, dvs. någon annan än det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, medverkar vid försäljning eller inlösen av en tillgång på ett rapporteringspliktigt konto. Om den kontrolluppgiftsskyldige inte själv medverkar vid försäljning eller inlösen saknar denne normalt uppgift om ersättningen från försäljningen. Därför ska den som medverkar vid avyttringen lämna den uppgiften till den kontrolluppgiftsskyldige. I paragrafen har andra stycket ändrats för att utesluta uppgifter enligt 9 a och 9 b §§ från de uppgifter som ska lämnas året som uppgifterna gäller. Enligt det nya tredje stycket ska sådana uppgifter i stället lämnas året som I tredje stycket, som är nytt, anges att uppgifter som avses i 9 a och 9 b §§ samt i de nya 9 c och 9 d §§ ska lämnas och senast den året som uppgiften gäller. Att dessa uppgifter ska lämnas i stället för , som gäller för uppgifterna som avses i andra stycket, är en följd av att kontrolluppgifter enligt 22 a och 22 b kap. ska lämnas i stället för som gäller för andra kontrolluppgifter. När kontrolluppgifterna ska lämnas först saknas det skäl att föreskriva att uppgifter till den kontrolluppgiftsskyldige ska lämnas . I paragrafens andra stycke tas punkten 8 bort. anledning av att rådets direktiv /48/EG av om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, senast ändrat genom rådets beslut /587/EG, ska upphävas. I första punkten anges att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer avseende 56 kap. 9 § och i övrigt . I andra punkten a anges att lagen tillämpas första gången i fråga om uppgifter som avser , när det gäller 24 kap. 2 a § och 34 kap. 3 § andra stycket, när det gäller uppgifter enligt 22 a kap. innebär att det senaste datumet för att lämna kontrolluppgifter och information till den som kontrolluppgiften lämnas för, , när det gäller kontrolluppgifter som lämnas med anledning av FATCA- avtalet enligt 22 a kap., gäller för kontrolluppgifter som avser och ska lämnas 2016. I andra punkten a anges även att lagen tillämpas första gången i fråga om uppgifter som avser , när det gäller 34 kap. 10 §, när det gäller uppgifter enligt 34 kap. 9 a och 9 b §§. Det innebär att uppgifter som ska lämnas till den kontrolluppgiftsskyldige enligt 9 a och 9 b §§ ska lämnas senast från och med då uppgifter ska lämnas som I andra punkten b anges att lagen i övrigt tillämpas första gången i fråga om uppgifter som avser kalenderåret Uppgifter som avser ska lämnas kalenderåret Se även avsnitt 9. I tredje punkten föreskrivs att regeringen får meddela de övergångsbestämmelser som behövs med anledning av ikraftträdandet av den nya lydelsen av 56 kap. 9 §. Se även avsnitt 9. 11.6 Förslaget till lag om ändring i lag (2012:843) Prop. 2015/16:29 om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning Ändringen av paragrafen, som reglerar samarbetet mellan och en annan medlemsstat i EU avseende rådets direktiv om administrativt samarbete i fråga om beskattning, föranleds av att DAC 2, som i stor del avser utbyte av upplysningar om finansiella konton, regleras tillsammans med MCAA i den nya lagen om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton. Här framgår att förutom lagen om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning ska även den nya lagen om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton tillämpas när direktivets artikel 8.3a används. I paragrafen har första stycket 3 ändrats. Ändringen innebär att automatiskt utbyte av uppgifter om livförsäkringsprodukter inte ska ske enligt denna lag när det gäller livförsäkringsprodukter som omfattas av det automatiska utbytet enligt den nya lagen om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton. Syftet med bestämmelsen är att undvika dubbelt utbyte av samma upplysningar. Paragrafen, som är ny, har tagits in för att genomföra det nya tredje stycket i artikel 21.2 i DAC och anger att vid överträdelse eller brister i skyddet för uppgifter ska underrätta fysiska personer som uppgifterna avser om att en överträdelse av skyddet för uppgifterna har skett, om överträdelsen sannolikt kommer att påverka skyddet av dessas personuppgifter eller integritet negativt. Lagen träder i kraft . Se även avsnitt 9. 11.7Förslaget till lag om ändring i lag (2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av I paragrafen har första stycket 9 ändrats genom att ordet ”försäkrings-” har bytts ut mot ordet ”finansierings-”. Att ordet ”försäkrings-” användes tidigare berodde på en felskrivning. Genom den ändring som görs rättas paragrafen så att den står i överensstämmelse med vad som anges i punkten h i avsnitt VI.B i bilaga I till . s.k. holdingbolag och treasurycenter inte är finansiella institut ändras på så sätt att lokutionen ”i något fall” tas bort. Ändringen är en följd av att ett nytt tredje stycke tas in som anger att holdingbolag dock är finansiella institut i vissa fall, se vidare nedan. Första stycket 2 har ändrats genom att ordet ”försäkrings-” har bytts ut mot ordet ”finansierings-”. Att ordet ”försäkrings-” användes tidigare berodde på en felskrivning. Genom den ändring som görs rättas paragrafen så att den står i överensstämmelse med vad som anges i punkten h i avsnitt VI.B i bilaga I till och med den rättelse som görs i 2 §. Se även avsnitt 7.1. I tredje stycket, som är nytt, föreskrivs att en enhet som avses i första stycket 1 dock ska anses vara ett finansiellt institut om den fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. beskrivs i första stycket 1 är s.k. holdingbolag. bolag från definitionen av ”finansiellt institut” syftade endast till att undanta sådana som är att anse som aktiva icke-finansiella enheter (jfr 2 § första stycket 6). Därvid förbisågs dock att det i 2 § andra stycket föreskrivs att ett sådant holdingbolag inte är en aktiv icke-finansiell enhet om den fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för Tredje stycket har därför lagts till för att skapa enhetlighet mellan vilka holdingbolag som ska anses vara aktiva icke- finansiella enheter och vilka som inte ska anses vara finansiella institut. Paragrafen har ändrats på så sätt att uttrycket ”förvaring eller förvaltning” har bytts ut mot uttrycket ”förvaring”. rättelse som syftar till att paragrafens innebörd ska överensstämma med definitionen av ”depåinstitut” (”) i . Den engelska språkversionen av är den gällande versionen och där definieras begreppet ”” som ”any Entity that holds…financial assets for the account of others…”. engelska uttrycket ”hold” anges lämpligast på svenska med uttrycket ”förvara”. Paragrafen har ändrats på så sätt att ett konto ska anses vara ett konto som innehas av ett dödsbo även om uppgift om dödsfallet inhämtas från statens personadressregister (SPAR) i stället för att kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. uppgift från SPAR om att en person har avlidit får i bevishänseende anses, i vart ändringen blir paragrafens lydelse densamma som lydelsen i 3 kap. 8 § Prop. 2015/16:29 IDKAL. Se även avsnitt 6.3.2. I paragrafens första mening har ordet ”enheten” ersatts med ordet ”institutet” eftersom det tydliggör att den enhet som åsyftas är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Genom ändringen får paragrafen en utformning som närmare överensstämmer med 6 kap. 5 § IDKAL. Denna ändring görs i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen har ändrats genom att text som av misstag föll bort när genomfördes genom prop. 2014/15:41 läggs i paragrafen. Den text som läggs till är följande: ”amerikansk person. Om det finns skäl att anta att förmånstagaren är en specificerad amerikansk person, ska 4 kap. 1, 2 och 5 §§ tillämpas på försäkringsavtalet.”. även avsnitt 7.1. I paragrafen har punkten 1 ändrats på så sätt att ordet ”betalaren” har bytts ut mot ordet ”betalningsmottagaren”. Att ordet ”betalaren” användes tidigare berodde på en felskrivning. I den punkten stryks vidare att det aktuella intygandet ska vara utfärdat av ”en behörig tjänsteman vid” behörigt myndighetsorgan. Den sistnämnda ändringen görs i enlighet med Lagrådets förslag. Genom de ändringar som görs rättas paragrafen så att den står i överensstämmelse med vad som anges i punkten 1 i avsnitt VI.D i bilaga I till . Se även avsnitt 7.1. Punkten 4 har ändrats på så sätt att ordet ”personer” har lagts till efter ordet ”fysiska” eftersom det som åsyftas är ”fysiska personer”. Ordet ”personer” föll av misstag bort när genomfördes genom prop. 2014/15:41. Se även avsnitt 7.1. Paragrafen har ändrats för att överensstämma med 8 kap. 9 § IDKAL och för att närmare överensstämma med 2 kap. 13 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I paragrafen föreskrivs att handlingar och uppgifter om åtgärder som vidtas för att identifiera om ett konto är rapporteringspliktigt eller inte ska bevaras från att kontot avslutas. Se även avsnitt 6.6. Lagen träder i kraft . Se även avsnitt 9. I, , Finance Minister, on behalf of the Competent Authority of , declare that it hereby agrees to comply with the provisions of the Multilateral Competent Authority Agreement on hereafter referred to as the “Agreement” and attached to this Declaration. By means of the present Declaration, the Competent Authority of is to be considered a signatory of the Agreement as from 29 October 2014. The Agreement will come into effect in respect of the Competent Authority of in accordance with Section 7 thereof. The notification referred to in Section 3(3) of the Agreement is deposited herewith. Signed in on 29 October 2014 Whereas, the jurisdictions of the signatories to the Multilateral Competent Authority Agreement on Account Information (the “Agreement”) are Parties of, or territories covered by, the Convention on Mutual Administrative Assistance in Tax Matters or the Convention on Mutual Administrative Assistance in Tax Matters as amended by the Protocol amending the Convention on Mutual Administrative Assistance in Tax Matters (the “Convention”) or have signed or expressed their intention to sign the Convention and acknowledge that the Convention must be in force and in effect in relation to them before the first exchange of financial account information takes place; Whereas, the jurisdictions intend to improve international tax compliance by further on their relationship with respect to mutual assistance in tax matters; Whereas, the Common Reporting Standard was developed by the , with G20 countries, to tackle tax avoidance and evasion and improve tax compliance; Whereas, a country that has signed or expressed its intention to sign the Convention will only become a Jurisdiction as defined in Section 1 of this Agreement once it has become a Party to the Convention; Whereas, the laws of the respective Jurisdictions require or are expected to require financial institutions to report information regarding certain accounts and follow related due diligence procedures, consistent with the scope of exchange contemplated by Section 2 of this Agreement and the reporting and due diligence procedures set out in the Common Reporting Standard; Whereas, it is expected that the laws of the Jurisdictions would be amended from time to time to reflect updates to the Common Reporting Standard and once such changes are enacted by a Jurisdiction the definition of Common Reporting Standard would be deemed to refer to the updated version in respect of that Jurisdiction; Whereas, Chapter III of the Convention authorises the exchange of information for tax purposes, including the exchange of information on an automatic basis, and allows the competent authorities of the Jurisdictions to agree the scope and modalities of such automatic exchanges; Whereas, Article 6 of the Convention provides that two or more Parties can mutually agree to exchange information automatically, the exchange of the information will be on a bilateral basis between the ; ENTRE AUTORITÉS COMPÉTENTES CONCERNANT L’ÉCHANGE AUTOMATIQUE DE RENSEIGNEMENTS RELATIFS AUX COMPTES FINANCIERS Considérant que les juridictions des signataires de l’Accord multilatéral entre autorités compétentes concernant l’échange automatique de renseignements relatifs aux comptes financiers (l’« Accord ») sont des Parties à la Convention concernant l’assistance administrative mutuelle en matière fiscale ou à la Convention concernant l’assistance administrative mutuelle en matière fiscale telle qu’amendée par le Protocole d’amendement à la Convention concernant l’assistance administrative mutuelle en matière fiscale (la « Convention »), ou des territoires couverts par cette Convention, ou ont signé ou exprimé leur intention de et reconnu que la Convention doit être en vigueur et avoir pris effet à leur égard avant que n’ait lieu le échange de renseignements relatifs aux comptes financiers ; Considérant que les juridictions ont l’intention d’améliorer le respect des obligations fiscales à l’échelle internationale en approfondissant davantage leur relation concernant l’assistance mutuelle en matière fiscale ; Considérant que la commune de déclaration a été élaborée par l’OCDE, avec les pays du G20, pour contre l’évasion et la fraude fiscales et améliorer le respect des obligations fiscales ; Considérant qu’un pays qui a signé ou exprimé son intention de ne deviendra une Juridiction telle que définie à la section 1 du présent Accord que lorsqu’il sera devenu Partie à la Convention ; Considérant que les lois des Juridictions respectives imposent ou devraient imposer aux institutions financières de communiquer des informations concernant certains comptes et de suivre les procédures de diligence raisonnable qui s’y rattachent, conformément à la portée des échanges définie à la section 2 du présent Accord et aux procédures de déclaration et de diligence raisonnable établies dans la commune de déclaration ;