prop · H3031d22 · 2015-09-21 00:00:00 — och länsstyrelserna har slutit naturvårdsavtal med markägare för skogsmark (2013). har fattat beslut om biotopskyddsområde för skogsmark och slutit naturvårdsavtal med markägare för skogsmark (992 respektive 2013). har det därmed formellt skyddats totalt skogsmark, varav är produktiv skogsmark (cirka 21 000 respektive 2013). har tillkommande arealer i skyddsarbetet minskat, främst som effekt av ökade markpriser och att ersättningen till markägaren vid formellt skydd 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 utgör av skogsmarkens värde. har –2015 arbetat med att teckna avtal med skogsbolag för att byta till sig skogar med höga naturvärden, vilket kommer att resultera i cirka 400 nya reservat . redovisade att det vid utgången av 2014 fanns totalt 1 182 öppna ärenden hos länsstyrelserna om bildande av naturreservat, varav en stor majoritet omfattar skydd av skogsmark. Av dessa är markersättningsfrågan helt löst i 398 ärenden, dvs. ärenden där det återstår att fatta ett formellt beslut om inrättande av reservat. Enligt beräkningar som redovisas i beslutet om etappmål för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (dnr M2014/593) uppgår arealen formellt skyddad skog till produktiv skogsmark vilket motsvarar av den totala arealen produktiv skogsmark i . Arealen är ojämnt fördelad över landet där av den produktiva skogsmarken ovan den fjällnära gränsen är formellt skyddad medan motsvarande andel nedan den fjällnära gränsen endast uppgår till . Skogsbrukets frivilliga avsättningar av produktiv skogsmark uppgår också till . Av dessa har klassat som områden med höga till mycket höga naturvärden, som utvecklings- mark som inom 20–kan utveckla höga naturvärden och som områden med annat naturvärde. har vid olika tillfällen redovisat omfattningen av värdefulla skogar som saknar formellt skydd, s.k. värdekärnor. De kända arealerna utgörs framför allt av värdefulla skogar som är utpekade av länsstyrelserna samt nyckelbiotoper och områden med höga naturvärden som är utpekade av . De kända arealerna omfattar produktiv skogsmark nedanför den fjällnära gränsen. En del av denna areal torde omfattas av frivilliga avsättningar. Den exakta arealen av oskyddade värdekärnor är okänd men bedömer att den totalt kan uppgå till 1,3–1,produktiv skogsmark nedanför den fjällnära gränsen. Omfattningen av avverkade kända nyckelbiotoper och områden med höga naturvärden har via satellitbildsanalys skattats till . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 oregistrerade värdekärnor som avverkas är sannolikt högre. Det sker även ett naturligt tillskott av nyckelbiotoper genom att hänsynskrävande biotoper och andra områden med höga naturvärden med tiden uppnår nyckelbiotopsstatus. registrerade 993 nya nyckelbiotoper med en areal om . Skyddade områden kan få skador till följd av slutavverkningar om dessa sker fram till gränsen och därmed kan leda till negativa kanteffekter. Arealen gammal skog utanför formellt skyddade områden minskade men har ökat med (som gammal skog räknas 80–i och samt 100–i ). Arealen skog i åldersklasserna under dessa har minskat med ungefär dubbelt så stor andel. Mängden hård död ved har ökat från knappt 2 till per hektar i genomsnitt, har dock trenden planat ut. Mängden nedbruten död ved har minskat från knappt per hektar i genomsnitt. Arealen äldre lövrik skog har ökat , framför allt i de södra delarna av landet, men planat ut något. av grova lövträd har ökat med . Uppgifter i avsnittet gäller för skog utanför formellt skyddade områden. Naturtyper och arter knutna till skogslandskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation rapporterar bevarandestatus för skogs- typer och skogslevande arter som omfattas av EU:s art- och habitatdirektiv. Den senaste rapporteringen visar att 15 av de 16 skogliga naturtyper som omfattas av direktivet har dålig eller otillräcklig bevarandestatus. Vidare bedömdes att 20 av 32 skogslevande arter har dålig eller otillräcklig bevarandestatus. Merparten av dagens brukade skogar saknar de flesta av de kvaliteter som gäller för habitatdirektivets naturtyper. Hotade arter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts presenterade ArtDatabanken en revidering av listan över rödlistade arter i . Den visar att totalt är 2 246 skogslevande arter rödlistade, varav 908 klassas som hotade. För 1 813 av de rödlistade arterna är skogen en viktig Enligt ArtDatabanken har skogsbruket möjlighet att påverka betingelserna för cirka 800 av dessa arter. En jämförelse med föregående klassning i rödlistan försvåras av att fler arter än har bedömts och av att det tillkommit arter som expanderat sitt utbredningsområde. En majoritet av de skogslevande rödlistade arterna är knutna direkt till träden och 750 av arterna lever i eller på död ved. Avverkning av gammal skog eller tidigare extensivt brukade skogar är en viktig orsak medför att många rödlistade arter minskar i antal, framför allt i delar av där skogsbrukets storskaliga påverkan på landskapet påbörjades senare än i . Skogsmiljöer med lämpliga kvaliteter för många rödlistade skogslevande arter nyskapas eller koloniseras inte lika snabbt som de gamla försvinner. Det medför en fortsatt minskning för många av skogens rödlistade arter, trots att den genomsnittliga mängden av hård död ved, lövträd, grova träd samt äldre skog stigit från tidigare låga nivåer. En majoritet av de rödlistade skogsarterna bedöms därför ha minskande populationer. Främmande arter och genotyper hotar inte skogens biologiska mångfald Det saknas en systematisk kartläggning och uppföljning av invasiva främmande arter i skogslandskapet. Omfattningen av främmande trädslag är i de flesta delar av landet marginell men lokalt kan andelen contortatall vara relativt stor vilket kan försämra förutsättningarna för biologisk mångfald och rennäring. Det finns skogar dominerade av contortatall och har i medeltal ca planterats med contortatall. Insatser avseende invasiva främmande arter redovisas även under avsnittet Ett rikt växt- och djurliv. Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade I skogslandskapet förekommer inga genetiskt modifierade organismer. Natur- och kulturmiljövärden i skogen är bevarade I granskning av miljöpolitik redovisas att nästan all skogsmark används för skogsbruk, som spelar en avgörande roll för ekonomi samt att av skogsarealen är certifierad. intensiteten i användningen av skogsresurserna är bland de högsta i och att många skogslevande arter är hotade. Uppföljningen av miljöhänsynen vid föryngringsavverkning /2012–2013/2014 visar att det vid varannan avverkning () har funnits anledning att ta hänsyn till hänsynskrävande biotoper. Vid av avverkningarna bedöms avverkningen ha haft stor negativ påverkan på en hänsynskrävande biotop. Andelen avverkning med stor negativ påverkan på hänsynskrävande biotoper var mellan . Skyddszoner mot vattendrag, sjöar, och myrar har det funnits anledning att lämna vid var tredje föryngringsavverkning. För av skyddszonerna har avverkningen haft en stor negativ påverkan. Kulturmiljöer är relativt vanliga i skogs- landskapet och de kända forn- och kultur- lämningarna bedöms sammantaget omfatta . Uppföljningen av miljöhänsynen vid föryngringsavverkning visar att det vid nästan en tredjedel av avverkningarna har det funnits anledning att ta hänsyn till kulturmiljöer. För av kulturmiljöerna bedöms avverkningen ha haft en stor negativ påverkan. Exempel på att fokuserat sektorssamarbete kan leda till betydande förbättring finns från och där ett samlat initiativ från hela skogssektorn och berörda myndigheter resulterade att antalet skador minskade från till . Skogens värden för friluftslivet är värnade och bibehållna Förslag till en samlad uppföljning av friluftslivet inom miljö- och friluftslivsmålen har tagits fram i ett samverkansprojekt mellan flera myndigheter . har ansvarat för att ta fram målbilder för god miljöhänsyn inom skogsområden av betydelse för friluftsliv och rekreation. Det saknas tillförlitlig uppföljning av skogsbrukets hänsyn till skogens sociala värden. Arbetet med att utveckla uppföljningen av skogsbrukets hänsyn till skogens upplevelsevärden har påbörjats. En ny målbild för information och dialog om skogsbruk i områden viktiga för friluftsliv och rekreation kommer att tas fram . Detta kommer även vara en del av uppföljning av mål inom friluftslivspolitiken om tillgång till 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 mark för friluftsliv (se även utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid). har redovisat hur de arbetar med skogar med höga sociala värden och hur arbetet kan utvecklas. föreslår att arbetet med skogens sociala värden fokuserar på målbilder för god miljöhänsyn, kunskapsunderlag för samhällsplanering och skogsbruksplanering samt kompetensutveckling om skogens sociala värden. Etappmål med anknytning till miljökvalitetsmålet Etappmålet om miljöhänsyn i skogsbruket är att är de förväntningar som samhället har på miljöhänsyn i skogsbruket tydliggjorda och kända för skogsbruket, så att de får en praktisk tillämpning. redovisar i sitt dialogprojekt att de tillsammans med skogssektorn skapat gemensamma målbilder för god miljöhänsyn. effekt- utvärdering visar att samsynen om vad som är god miljöhänsyn har ökat, och att skogsbrukande organisationer anser att lagkrav för miljöhänsyn nu är tydligare. startade den nya uppföljningen av vilken miljöhänsyn som skogsbruket tar vid föryngringsavverkning vid kantzoner vid vatten, hänsynskrävande biotoper och naturvärdesträd. Etappmålet om en dialogprocess i ett nationellt skogsprogram är att en öppen dialog med intressenter som berörs av skogen och dess värdekedja har etablerats . Regeringen har utsett ett programråd med representanter för en rad olika organisationer och myndigheter med intresse i skogen. Dialogprocessen i ett nationellt skogsprogram fortgår med bl.a. programrådsmöten och etablering av arbetsgrupper för att ta fram underlag med förslag till bl.a. mål och åtgärder inom det nationella skogsprogrammet. Etappmålet om ett variationsrikt skogsbruk är att bestämmelser har förtydligats så att det finns goda förutsättningar för ett variationsrikt skogsbruk. Förtydligande av bestämmelserna i skogsvårdslagen och föreskrifterna är genomförda. redovisar dock att skogsbruket behöver vidta åtgärder för att öka tillämpningen av hyggesfritt skogsbruk och att myndigheter bör arbeta med rådgivnings- och kunskapsinsatser i större omfattning. menar även att regeringen bör ta ställning till om det krävs 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 kompletterande styrmedel för att få till stånd en snabbare utveckling. Etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden redovisas under avsnittet Ett rikt växt- och djurliv. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade för att nå miljö- kvalitetsmålet. Beslut har tagits om etappmål för biologisk mångfald. Regeringen anser att etappmålet om en dialogprocess i ett nationellt skogsprogram och variationsrikt skogsbruk är uppfyllda. Dialogprocessen inom det nationella skogsprogrammet pågår 2015 och 2016 och regelmässiga förutsättningar för ett variationsrikt skogsbruk har genomförts. För delmålen miljöhänsyn i skogsbruket och om skydd av landområden, sötvattensområden områden bedömer regeringen att påbörjade insatser måste fortsätta och även att ytterligare insatser behövs. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen genom formellt skydd eller frivilliga avsättningar. Stora ansträngningar bör göras av såväl staten som skogsbruket för att skyddsvärda skogar inte avverkas. Det finns ett stort antal hotade skogslevande arter och de flesta skogliga naturtyper har inte gynnsam bevarandestatus. beslutade att bemyndiga regeringen att föra över högst produktiv skogsmark från till staten för att användas som ersättningsmark vid markbyten så att värdefull produktiv skogsmark som tillhör skogsbolag skulle kunna skyddas som naturreservat (prop. 2009/10:169, bet. 2009/10:NU22, rskr. 2009/10:384). Syftet var att skydda ca värdefull skogsmark för att kunna nå det tidigare delmålet om formellt skydd av skog (prop. 2009/10:155). har fortsatt arbetet med att teckna avtal med skogsbolag för att byta till sig dessa områden med skogar med höga naturvärden. –2015 godkände regeringen överenskommelser mellan och skogsbolagen om markbyten. slutresultatet av markbytena kommer att innebära att ca ersättningsmark bara räcker till att skydda värdefull produktiv skogsmark som naturreservat (dnr M2015/01553). I finns det fortfarande kvar skogar med höga naturvärden som är ytterst lite påverkade av mänskliga aktiviteter. Naturvårds- verket och har genomfört ett samråd om hur det största och för naturvården mest värdefulla av dessa skogsområden som är belägna på marker ska hanteras. har till regeringen framfört att 41 av dessa områden med en areal om ca produktiv skogsmark bör överföras utan ersättning från till och skyddas som naturreservat (M2014/00281). Regeringen avser att återkomma i frågan. Skogsägarnas engagemang för att göra frivilliga avsättningar av värdefull skogsmark är mycket viktigt för att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar. Naturvärdena i de frivilligt avsatta områdena bör även fortsättningsvis följas upp. Regeringen anser att det är viktigt att de frivilliga avsättningarna är transparenta så att deras geografiska läge, varaktighet och kvalitet är möjliga att redovisa. I en del formellt skyddade skogar, särskilt i och , finns det behov av naturvårdande skötsel eller restaurering för att naturvärdena ska bestå. Regeringen anser att det är av stor vikt att skötseln av sådana skyddade områden är adaptiv och anpassas så att de naturvärden som finns i de skyddade områdena bevaras. utvärderingar under 2000- talet visar på brister i skogsbrukets miljöhänsyn vid föryngringsavverkningar. Hänsynskrävande biotoper, forn- och kulturlämningar och vattendrag skadas i alltför hög utsträckning. Regeringens ambition är att miljöhänsynen ska öka i den brukade skogen och att skadorna ska minska. Regeringen bedömer att det behövs ytterligare åtgärder för att främja ett variationsrikt skogsbruk och att kunskapen om hyggesfria metoder med syfte att främja ett hållbart skogsbruk, biologisk mångfald och ekosystem- tjänster därför behöver öka. 3.5.14 Ett rikt odlingslandskap Miljökvalitetsmålet är att odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livsmedelsproduktion ska skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –åkermarkens egenskaper och processer, –halter av föroreningar i jordbruksmarken, –odlingslandskapets ekosystemtjänster, –odlingslandskapets livsmiljöer och spridningsvägar som en del i en grön infrastruktur, –gynnsam bevarandestatus för naturtyper och arter knutna till odlingslandskapet, –bevarande av husdjurens lantraser och de odlade växternas genetiska resurser, –hotade arter och naturmiljöer, –främmande arter, –genetiskt modifierade organismer, –odlingslandskapet biologiska värden och kulturmiljövärden, –odlingslandskapet kultur- och bebyggelsemiljöer och –odlingslandskapets värden för friluftslivet. Enligt uppföljning (6661) är utvecklingen i miljön negativ. Åkermarkens egenskaper och processer Jordbruksmarkens produktionsförmåga bedöms som godtagbar. Det inventerade behovet av förbättrad dränering av åkermarken antyder att sådana investeringar sannolikt behövs på en ansenlig andel av den totala arealen. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Halter av föroreningar i jordbruksmarken Den löpande uppföljning som görs för att mäta förekomsten av föroreningar i jordbruksmarken visar inte på några förändringar sedan föregående mätningstillfälle. Syftet är att kunna förebygga skador på människors hälsa och på miljön. En av odlingslandskapets viktiga ekosystem- tjänster är förmågan att tillhandahålla livsmedel och andra förnödenheter. Resultatet för uppföljningen av denna precisering relaterar i stor utsträckning till resultatredovisningen för flera andra preciseringar under miljökvalitetsmålet och finns utförligare redovisade under dessa. Odlingslandskapets livsmiljöer och spridningsvägar som en del i en grön infrastruktur Utvecklingen av livsmiljöer och spridningsvägar för de arter som är knutna till odlingslandskapet fortsätter att vara negativ. Den nedåtgående trenden är en fortsättning på en utveckling som pågått under stora delar av 1900–talet. Den viktigaste förändringen beror på den minskade arealen hävdade ängs- och betesmarker. Det finns dock svårigheter med uppföljningen kring omfattningen av förändringarna . Arealen ängs- och betesmarker som hävdas med stöd från miljöersättningar i landsbygds- programmet minskade med . Landsbygdprogrammet omfattar en rad åtgärder för att genomföra regeringens landsbygdspolitik och redovisas mer i detalj under utgiftsområde 23. slår man i miljöövervakningsprogrammet ”Nationell inventering av landskapet i ” fast att det finns betydligt mer naturbetesmarker som hävdas än vad som ingår i miljöersättningarna. Till detta kommer gräsmarksarealer längs vägrenar, banvallar och kraftledningsgator som i många fall sköts på ett sätt som gynnar den biologiska mångfalden. Även om de inte är en del av odlingslandskapet så har dessa marker en betydelse för arter som är knutna till ängs- och betesmarker. Gynnsam bevarandestatus för naturtyper och arter knutna till odlingslandskapet Den negativa utvecklingen för många av odlingslandskapets arter fortsätter. Detta kan illustreras med en fortlöpande studie vid av 14 fågelarter som bedömts som vanliga i odlingslandskapet. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 dessa fågelbestånd halverats . Bevarande av husdjurens lantraser och de odlade växternas genetiska resurser Arbete med att bygga upp en genbank för vegetativt förökade kulturväxter (dvs. sådana odlade växter som förökas på annat sätt än med frö) pågår inom ramen för POM (Programmet för odlad mångfald). Tillsammans med redan genomfört bevarandearbete av fröförökade kulturväxter kommer arbetet utgöra grund för hur det odlade kulturarvet ska användas vidare. Arbetet med husdjurens lantraser bedöms vara gynnsamt genom de ersättningar som finns inom ramen för landsbygdsprogrammet. Ersättningarna rör sådana s.k. lantraser av lantbrukets husdjur som hållits traditionellt i och där flertalet sällan hålls för kommersiella syften då de ofta är mer lågavkastande än modernare husdjursraser. För vissa av dessa lantraser är antalet individer oroande få och en viss risk finns för att en inavelsproblematik kan uppkomma. Hotade arter och naturmiljöer Miljöersättningar i landsbygdsprogrammet för hävd av hotade typer av gräsmarker har haft en gynnsam effekt på den biologiska mångfalden. De hotade gräsmarkstyper som berörs är alvarbete, skogsbete, slåtterängar och betesmarker i . Den övergripande bevarandestatusen för gräsmarkerna och hotade arter i odlingslandskapet bedöms däremot vara fortsatt ogynnsam. Arbetet med att förhindra spridning av främmande arter har som regel en viss regional karaktär. Det strategiska arbetet inriktas på enskilda arter och bedrivs inte utifrån de naturtyper som finns representerade under enskilda miljökvalitetsmål. odlades inga genetiskt modifierade grödor i kommersiell produktion i . Däremot fanns ett mindre antal försökodlingar m.fl. olika jordbruks- och trädgårdsgrödor i landet. Odlingslandskapet biologiska värden och kulturmiljövärden Skötsel av landskapselement som t.ex. stengärdsgårdar, åkerholmar, trädalléer, och brukningsvägar har framförallt utförts med stöd av miljöersättningar i landsbygdsprogrammet. sköttes där miljöersättningar utgick för skötsel av olika typer av landskapselement. betalas inga ersättningar för skötsel av landskapselement i odlingslandskapet i enlighet med ett regeringsbeslut. Odlingslandskapet kultur- och bebyggelsemiljöer I Landsbygdsprogrammet för perioden – 2020 finns möjlighet att stödja investeringar för att bevara och restaurera odlingslandskapets natur- och kulturmiljöer, t.ex. kulturhistoriskt värdefulla bebyggelsemiljöer och överlopps- byggnader. Odlingslandskapets värden för friluftslivet Allemansrätten erbjuder allmänheten tillgång till delar av odlingslandskapet. Insatser inom ramen för miljöinvesteringar i Landsbygdsprogrammet har medfört ökad tillgänglighet i samband med iordningsställandet av bl.a. parkeringsplatser och i anslutning till odlingslandskapet. Tillgängligheten i odlingslandskapet skiljer sig åt i olika delar av . Den sämsta tillgängligheten hittar man framförallt i slättbygder. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet. Antalet verksamma jordbruksföretag fortsätter att minska även om trenden är avtagande. har antalet aktiva jordbrukare minskat med . ökar den brukade arealen per verksamt jordbruksföretag. Flera av odlings- landskapets miljökvaliteter är ett resultat av en kontinuerlig hävd och ett aktivt jordbruk är som regel en förutsättning för upprätthållandet av dessa natur- och kulturvärden. Lönsamheten för enskilda företag påverkar dessutom förutsätt- ningarna för investeringar för t.ex. dränering som en åtgärd att upprätthålla åkermarkens produktionsförmåga. Särskilt miljö- ersättningarna bedöms ha betydelse för ett fortsatt upprätthållande av miljökvaliteter i odlingslandskapet. Miljökvaliteter som är direkt relaterade till vissa typer av hävd drabbas särskilt när lönsamheten för en viss produktionsinriktning försämras. Detta kan exemplifieras med hävden av naturbetesmarker. De bedömningskriterier som ligger till grund för miljöersättningarna för betesmarkerna bedöms beakta de biologiska värdena på ett mer gynnsamt sätt i det nya landsbygdsprogrammet. Även det nya gårdsstödet beaktar biologiskt värdefulla betesmarker i högre grad genom en justerad betesmarksdefinition. fortsätter lönsamheten för nötdjursdriften att minska för de svenska lantbrukarna. Den sammantagna bilden blir därför att utvecklingen för den fortsatta hävden av naturbetesmarkerna är osäker. Åtgärder inom andra politikområden som gynnar nötdjursproduktionen kan ha gynnsamma effekter på den fortsatta betesmarkshävden. Därför är det viktigt att politiken inom en rad områden integrerar aspekter av betydelse för måluppfyllelsen av miljökvalitetsmålen. Vissa miljörelaterade insatser inom Landsbygdsprogrammet för programperioden –2020 har tagits bort sedan förra programperioden. Det betyder att lantbrukarna kan söka ersättning för sådana miljöinsatser. Även de ersättningar som rör skötsel av landskapselement samt kultur- och bebyggelsemiljöer är betydelsefulla för måluppfyllelsen av miljökvalitetsmålet. Det är tveksamt om den skötsel av dessa som sker genom insatser utan miljöersättningar kommer att vara tillräckliga. bedömer att fler insatser behövs för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. Regeringens delar bedömning att det kommer att bli svårt att nå miljö- kvalitetsmålet. För att det ska vara möjligt kan det behövas fler riktade åtgärder. Regeringen avser därför att uppdra åt ansvariga myndigheter att analysera hur måluppfyllelsen för berörda miljökvalitetsmål kan förbättras och att föreslå åtgärder i t.ex. landsbygdsprogrammet. Regeringen bedömer att det behövs längre tidsserier för att säkerställa förändringar av halterna av förorenade ämnen i jordbruksmarken. Därför är det särskilt viktigt för ansvariga myndigheter att även i fortsättningen ha ett fokus på att följa upp 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 halten av kadmium i åkermarken för att hindra upptag i grödor och spridning i närmiljön. Den sannolikt viktigaste ekosystemtjänsten i odlingslandskapet är jordbruksmarkens förmåga att tillgodose människors behov av livsmedel och andra viktiga förnödenheter. Flera faktorer samverkar för att upprätthålla denna ekosystemtjänst.