prop · H3031d8 · 2015-09-21 00:00:00 — Vidare ska verka för en global utfasning av subventioner av fossila bränslen. avser också stärka arbetet för att öka utvecklingsländers tillgång till förnybar energi och förnybart producerad el för en långsiktigt hållbar utveckling. engagemang i , (), Sustainable Energy for All och andra multilaterala och bilaterala sammanhang syftar till detta. Bistånd för klimatinsatser bidrar också till att länder kan formulera och genomföra åtaganden under ett nytt klimatavtal under om klimatförändringar som väntas antas vid den tjugoförsta partskonferensen i . kommer att öka ambitionsnivån på miljöområdet, bl.a. avseende biologisk mångfald, ekosystemtjänster och hållbar naturresursförvaltning, inklusive global havsförvaltning. Detta manifesteras i ökade volymer till multilaterala miljöorganisationer 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 såsom Globala Miljöfaciliteten för , där är en av de största givarna. Det manifesteras också genom styrelsearbete i multilaterala organisationer där aktivt driver svenska prioriteringar inom miljö- och klimatområdet. UNDP är härvidlag en viktig aktör Ett miljö- och klimatperspektiv ges också ökat genomslag i de bilaterala, regionala och tematiska strategierna och i organisationsstrategierna. Likaså kommer Sida, på uppdrag av regeringen, att öka integrationen av miljö- och klimatfrågor i sin verksamhet, både i och i fält. Det rör sig bl.a. om att öka synergierna mellan olika tematiska områden och att öka omfattningen av miljö- och klimatrapporteringen. Båda åtgärderna leder till att mervärdet av svenskt bistånd ytterligare tydliggörs. Offentlig upphandling är ett kraftfullt styrmedel i arbetet mot målet om en hållbar global utveckling. ska verka för ökad hänsyn till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter i såväl bilaterala som multilaterala biståndsfinansierade upphandlingar, däribland i FN och de olika multilaterala utvecklingsbankerna. Vidare kommer regeringen att förstärka möjligheter att arbeta mer offensivt med miljö- och klimatrelaterade investeringar i utvecklingsländer. Regeringen ger finansiella förutsättningar för att bidra till utvecklingen av fler hållbara företag som bidrar till hållbara miljö- och klimatlösningar och en omställning till förnybar energi. bidrar också till FN:s Multilaterala Fond (MLF) under Montrealprotokollet. Fortsatt stöd till fonden bedöms viktigt för att utvecklingsländerna ska kunna uppnå sina åtaganden under Montrealprotokollet och för att nå målen om att minska utsläppen av växthusgaser. ska även fortsatt verka för en hållbar hantering av kemikalier och avfall vilket sker främst genom utvecklingen av en effektiv kemikalielagstiftning och institutioner som kan sörja för dess efterlevnad. Inom kemikalie- och avfallsområdet avser bl.a. att fortsätta stödja det finansiella instrumentet som skapades 2014 och som stödjer genomförandet av globala åtaganden. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Jämställdhet och kvinnors och flickors egenmakt och rättigheter är ett mål i sig såväl som en förutsättning och ett medel för en hållbar global utveckling. feministiska utrikes- och utvecklingspolitik ska bidra till att bryta kvinnors och flickors systematiska underordning. Målet är global jämställdhet och kvinnors och flickors fulla åtnjutande av de mänskliga rättigheterna. Kvinnor och flickor, men också män och pojkar, ska framhållas som aktörer och partners i arbetet. Jämställdhetsperspektivet ska systematiskt integreras i allt utvecklingssamarbete, inklusive i det humanitära biståndet och i klimatinsatserna. Jämställdhetsanalysen – bl.a. av hur resurser fördelas – ska förbättras och genomföras systematiskt. Jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter ska kontinuerligt tas upp i politisk dialog med officiella företrädare för länder, multilaterala organisationer och andra relevanta aktörer. Frågan ska utgöra en central och integrerad del av dialogen och argumentationen ska baseras på analys och fakta. Utvecklingssamarbetet ska stärka kvinnors och flickors politiska deltagande och inflytande, vilket bl.a. omfattar medverkan i konfliktförebyggande, konfliktlösning och fredsbyggande, inklusive civilsamhällesorganisationer och MR-försvarare som verkar för ökad jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter. Det ska också stärka kvinnors ekonomiska egenmakt, deltagande och inflytande, inklusive tillgång till utbildning och arbetsmarknad, produktiva och ekonomiska resurser samt kvinnors och flickors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter. Kvinnor och flickor, män och pojkar utgör inga enhetliga grupper. De består av individer med olika identiteter, behov, förutsättningar och inflytande. Förutom kön ska hänsyn tas till bland annat ålder, härkomst, klass, social status, könsidentitet och könsuttryck, sexuell läggning, funktionsnedsättning, etnisk tillhörighet och trosuppfattning. Diskriminerade grupper och individer ska synliggöras. Det humanitära biståndet ska bidra till kvinnors och flickors rätt till skydd i konflikter och humanitära kriser och katastrofer samt ge kvinnor möjlighet att spela en aktiv roll i respons vid konflikter och humanitära kriser och katastrofer, bl.a. i egenskap av ekonomiskt aktörskap och särskilda roll i livsmedelsproduktion. Riktade insatser för att komma till rätta med bakomliggande orsaker till konflikt är en förutsättning för fattigdomsminskning och hållbar utveckling i konfliktbenägna och sviktande stater. I praktiken innebär detta ett fokus på freds- och statsbyggande, vilket omfattar stärkta formella och informella institutioner, samt kapacitetsbyggande. För att utvecklingssamarbetet ska kunna verka såväl effektivt som förebyggande måste en konfliktanalys systematiskt integreras i samarbetet med alla länder. ska verka för att EU, FN och arbetar konfliktkänsligt i hela sitt arbete. ska intensifiera arbetet för att få hela FN-systemet att agera samstämmigt i konfliktbenägna länder. ska, bl.a. inom ramen för den Internationella dialogen för freds- och statsbyggande, där biståndsministern är medordförande, driva att politiken för att bygga fred och förebygga konflikt baseras på en helhetssyn på såväl konfliktorsaker som lösningar till konflikter. En inkluderande politik och kvinnors deltagande är centralt. Kvinnor kan som medlare och deltagare i fredsprocesser spela en avgörande roll för fredens varaktighet. Klimatförändringarna förväntas öka kraven på förbättrad och förstärkt förvaltning av naturresurser, såsom land och vatten, så att inte motsättningar om dessa eskalerar i våld. engagemang i krishantering är en del i ett långsiktigt svenskt åtagande. Insatser mot spridning av små och lätta vapen och genomförande av vapenhandelsfördraget (ATT), liksom insatser inom minhantering, inkl. klusterammunition och andra explosiva lämningar, är av stor vikt för att främja fredligare samhällen. Länken mellan humanitär verksamhet och det mer långsiktiga utvecklingssamarbetet i konflikt- och postkonfliktländer behöver stärkas. Detta illustreras i t.ex. , , och . kommande strategi för syrienkrisen, för , syftar till ett långsiktigt och strategiskt förhållningssätt till Syrienkrisen och dess konsekvenser för närliggande länder. Initialt ges främst stöd till flyktingmottagande grannländer. Fokus läggs på att bygga resiliens hos både den syriska befolkningen och värdsamhällen i form av tillgång till grundläggande samhällstjänster samt ökad mänsklig säkerhet. När så är möjligt ska strategin även bidra till återuppbyggnad. I behöver det postkonfliktinriktade stödet kompletteras med mer långsiktiga insatser för att främja rättstat, antikorruption och ökad respekt för mänskliga rättigheter. Ett regionalt perspektiv för norra med detta syfte behöver anläggas . I den nya samarbetsstrategin för , 2015-2019, bidrar en flexibel ansats och synergier mellan det humanitära stödet och utvecklingssamarbetet till att verksamheten anpassas till en föränderlig miljö och bidrar till att stärka landets motståndskraft. ska bl.a. bidra till ett säkert och hållbart återvändande för internflyktingar och flyktingar. Den långvariga präglas av suspenderade fredsförhandlingar, försvårade förutsättningar för en tvåstatslösning och strider i och kring . I avvaktan på en politisk lösning kommer regeringen att fortsätta att stötta det palestinska statsbyggandet och bistå humanitärt. Den pågående konflikten i har lett till destabilisering av politiska och ekonomiska utveckling. Det svenska stödet till , inklusive erbjudandet av ett bilateralt lån om , syftar till att stödja i dess svåra situation och stötta reformer i landet. Delar av lånets ränta avses subventioneras med medel från utgiftsområde 5, Internationell samverkan, samt från utgiftsområde 7, Internationellt bistånd. Den del som avses finansieras av utgiftsområde 7 är i enlighet med /DAC:S definition av bistånd (den s.k. gåvodelen). Även vissa administrativa kostnader avses finansieras från utgiftsområde 5. I genomförandet av de tre prioriteringarna är tillgång och utveckling av institutioner centralt. En demokratisk, öppen och effektiv förvaltning främjar ansvarutkrävande och är en förutsättning för en miljömässigt, ekonomiskt 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 och socialt hållbar utveckling som kommer alla människor till del. Väl fungerande och oberoende institutioner och procedurer är centrala för demokratisk utveckling, för respekten för rättsstatens principer samt för att individer ska kunna hävda sina mänskliga rättigheter. Kampen mot korruption utgör en central fråga i utvecklingssamarbetet. Svenskt utvecklingssamarbete ska inriktas på att utveckla välfungerande offentliga institutioner, system och processer som en integrerad del av biståndet inom de olika tematiska områdena. Regeringen avser se över hur stödet till institutionsutveckling kan stärkas bl.a. genom ökad samordning mellan aktörer. stöd till kapacitetsutveckling ska vara behovs- och efterfrågestyrt och utformat så att det bidrar till öppenhet, långsiktigt hållbar kapacitet samt stärker lokalt ägarskap och möjliggör ansvarsutkrävande. Det är centralt att stärka institutioners förmåga att säkra kvalitet och hållbarhet i upphandlingar. saknas ofta livscykelkostnader i upphandlingar vilket premierar kortsiktiga lösningar snarare är långsiktigt hållbara system. ska även verka för ökad hänsyn till miljömässiga, sociala och ekonomiska aspekter i bistånds-finansierade upphandlingar och stärka den institutionella kapaciteten härvidlag. En kraftigt ökad inhemsk resursmobilisering i utvecklingsländer är central för att den globala agendan för hållbar utveckling ska kunna genomföras. Ökad resursmobilisering kan vidare minska korruption och stärka demokratin. ska bidra till att stärka utvecklingsländers inhemska resursmobilisering. Regeringen kommer därför stödja och dubblera stödet till tekniskt samarbete inom skatteområdet i jämförelse med stöd inom ramen för befintligt anslag. Kapacitetsutveckling och utbyten mellan myndigheter på nationell, regional och lokal nivå är ett viktigt redskap för att bidra till en hållbar utveckling. Bredare kontaktytor med offentlig och privat resursbas bidrar också till målet om bärkraftiga relationer med samarbetsländerna bortom biståndet. Svenskt utvecklingssamarbete ska stödja en sådan utveckling. Att stärka nationella statistikinstitutioner är också centralt för institutionsutveckling. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Utvecklingseffektivitet, lokalt ägarskap och lärande De internationellt överenskomna principerna om ett effektivt utvecklingssamarbete ska genomsyra det svenska biståndet. Samarbetsländernas ägarskap av den egna utvecklingen ska stå i centrum. Det är därför viktigt att stödja ländernas uppbyggnad av en varaktig kunskapsbas och att utvecklingssamarbetet baseras på ett kunskapsutbyte som stärker både givar- och samarbetsländer. På samma sätt ska utgå från samarbetslandets egen utvecklingsstrategi och stärka och använda ländernas nationella system. Svenskt utvecklingssamarbete ska bygga på ett brett partnerskap med samhällsaktörer. Utvecklingssamarbetet ska även samordnas bättre för att bli mer effektivt. Rätt använda blir principerna för ett effektivt utvecklingssamarbete viktiga verktyg för att uppnå hållbarhetsmålen i post 2015-agendan. Kunskapen om vad som bidrar till långsiktiga och hållbara förändringar för människor som lever i fattigdom måste kontinuerligt stärkas. Lärande och erfarenhetsåterföring ska därför genomsyra utvecklingssamarbetet. Såväl kvalitativa som kvantitativa uppföljnings- och utvärderingsmetoder ska bidra till lärandet för att skapa en balans mellan kortsiktiga och långsiktiga resultat och ge förutsättningar för en bredare analys. Civilsamhället har en viktig roll både som kunskapsförmedlare och för att säkerställa efterlevnad av grundläggande principer. En förutsättning för att civilsamhället ska kunna fylla sin roll är att FN-systemet, de multilaterala utvecklingsbankerna och EU fortsätter skapa utrymme för dialog och konsultationer, vilket aktivt ska verka för. Demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer har en lång tradition av att främja demokrati och respekten för mänskliga rättigheter samt rättsstatens principer. Detta gäller också svenskt civilsamhälle. Utvecklingen i vår omvärld gör det särskilt viktigt att fortsatt prioritera detta arbete där har kunskap, resurser och ett tydligt mervärde. lämna över en skrivelse till om politik för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Relevanta delar av skrivelsen kommer att återspeglas i kapitlet om demokrati och mänskliga rättigheter i det biståndspolitiska policyramverket. Demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer är både mål i sig själva och medel för att uppnå andra mål. En central utgångspunkt för svenskt utvecklingssamarbete är att de mänskliga rättigheterna är universella, ömsesidigt samverkande och odelbara. I de strategier som styr det svenska bilaterala utvecklingssamarbetet är främjande av demokrati och ökad respekt för mänskliga rättigheter fortsatt grundläggande. Regeringen kommer att ta ett förnyat grepp om rättighetsperspektivet för att säkerställa dess fortsatta relevans. Ett sådant förhållningssätt innebär ett synliggörande av diskriminerade, exkluderade och marginaliserade individer och grupper före varje insats. Detta så att människor, oavsett kön, ålder, funktionsnedsättning, etnisk tillhörighet, religion och andra trosuppfattningar, sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller uttryck ska kunna åtnjuta sina rättigheter. En viktig del av rättighetsperspektivet är barnrättsperspektivet. är en betydande givare på barnrättsområdet och frågan prioriteras nu upp i pågående och kommande strategiprocesser. ska bidra till att kvinnor och män under hela sin livscykel har möjlighet och frihet att påverka sina levnadsvillkor genom att delta och utöva inflytande i politiska processer och beslut, samt att kunna organisera sig för detta genom civilsamhället och politiska partier. Välfungerande politiska partier och flerpartisystem, inklusive ett fungerande parlament, är centralt för ett demokratiskt styrelseskick. Insatser för att främja hbtqpersoners rättigheter är viktiga i arbetet för mänskliga rättigheter och demokrati. Respekten för medborgerliga och politiska rättigheter liksom för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt rättsstatens principer är avgörande för att bygga fungerande demokratier och minska fattigdomen i alla dess dimensioner. Därför ges dessa rättigheter och de institutioner som garanterar dem en framskjuten plats i svenskt utvecklingssamarbete. Respekten för de olika opinionsfriheterna – yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten, föreningsfriheten och religionsfriheten – utgör en stomme i det demokratifrämjande arbetet. Tillgång till fria och oberoende nya och traditionella medier är av vikt i detta arbete. Svenskt utvecklingssamarbete ska verka för lagstiftning och politik som möjliggör fria och oberoende medier, forskningsfrihet, rätt till kulturella uttryck och användande av fri, öppen och säker informations- och kommunikationsteknologi. Det civila samhällets aktörer har en särskild betydelse och potential för att bidra till demokratisk utveckling och främja en ökad respekt för mänskliga rättigheter. Därför är det viktigt att aktivt motarbeta deras krympande utrymme. Civilsamhällesorganisationer spelar också en viktig roll för att belysa utvecklingshinder, väcka engagemang och driva på utvecklingen. Regeringens kommande strategi för stödet till informations- och kommunikationsverksamheten ska också skapa bättre förutsättningar för civila samhällets och andra fristående aktörers kunskapsspridning, opinionsbildning och en kritiskt oberoende granskning inom områden av betydelse för fattigdomsbekämpning och en rättvis och hållbar global utveckling. De gemensamma åtagandena för stärkt dialog och samverkan inom utvecklingssamarbetet lägger grunden för ett långsiktigt och fördjupat samarbete mellan regeringen och svenska civilsamhällesorganisationer med en tydlig koppling till PGU och åtaganden inom ramen för post 2015-agendan. En hållbar inkluderande ekonomisk utveckling Trots stora framsteg brottas fortfarande många låginkomstländer med både djup och utbredd fattigdom. I många medelinkomstländer är bilden delad mellan en god, ofta urban, ekonomisk utveckling och en kvarstående omfattande fattigdom på framför allt landsbygden. bistånd ska bidra till att stärka bron mellan tillväxt och fattigdomsbekämpning genom att bidra till en mer inkluderande och därför mer hållbar 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Särskilt i konfliktbenägna och sviktande stater är en inkluderande utveckling av stor betydelse. Produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor är en nyckel till att kvinnor, män och ungdomar som lever i fattigdom ska kunna bidra till och ta del av ekonomisk tillväxt. Det stora antalet unga kvinnor och män på väg in på den afrikanska arbetsmarknaden innebär en möjlighet, men också en utmaning. En stor andel kvinnor och män i låg- och medelinkomstländer är sysselsatta i den informella sektorn, med osäkra anställningar och undermåliga arbetsvillkor. Även barnarbete är vanligt, särskilt på landsbygden. Fria arbetsmarknadsparter och att de mänskliga rättigheterna i arbetslivet, inklusive migranters rättigheter, upprätthålls är nyckeln för en sysselsättningsutveckling med högre kompetens och bättre produktivitet. ska verka för att kärnkonventioner genomförs i alla länder och att den sociala dialogen får en mer framträdande roll. ska arbeta för anständiga arbetsvillkor och en bättre fungerande arbetsmarknad, med utbildningar som bättre matchar efterfrågan, och lyfta fram dialogen mellan arbetsmarknadens parter som en central ansats för att uppnå detta. har en nyckelroll i dessa frågor och Decent work-agenda utgör en viktig plattform för arbetet med sysselsättningsfrågorna. Lika rättigheter och möjligheter för kvinnor och män är en förutsättning för en hållbar och inkluderande ekonomisk utveckling. Kvinnor och flickor utför merparten av hushålls- och omsorgsarbetet i både egna och andras hem vilket hindrar deras möjligheter till utbildning och produktivt arbete. ska aktivt stödja en jämställd arbetsfördelning av obetalt hushålls- och omsorgsarbete mellan män och kvinnor respektive flickor och pojkar liksom förbättrade rättigheter och arbetsförhållanden för de som arbetar i andras hem. För att åstadkomma en hållbar ekonomisk utveckling behövs institutioner och regelverk som bl.a. gynnar ansvarsfulla, långsiktigt hållbara och jämställda investeringar och effektivitet. Detta inkluderar insatser för ett stärkt rättsystem och mot korruption. Efterfrågan på arbetskraft hindras av bl.a. brist på energi, infrastruktur, ICT och finansiering. ska bidra till att minska 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 dessa hinder genom att stödja gröna, långsiktigt hållbara, ansvarsfulla investeringar som en del av en miljöomställning där den stora potentialen till förnybar energi tillvaratas. För att utvecklingsländer, i synnerhet de fattigaste, ska kunna tillvarata möjligheterna i den globala ekonomin och för att få till stånd en hållbar ekonomisk utveckling, är insatser för en friare, rättvisare och grönare handel (Aid for Trade) och fungerande marknader centralt. Hållbart företagande, såsom genomslaget för FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter samt miljöhänsyn, är också centralt för en hållbar ekonomisk utveckling. Den nationella handlingsplanen för företagande och mänskliga rättigheter är en viktig del av arbete med dessa frågor. Flertalet kvinnor och män som lever i fattigdom är beroende av jord- och skogsbruk eller fiske för sin försörjning. Regeringen fäster därför vikt vid utvecklingen av dessa sektorer. Ansvarsfulla investeringar och förbättrade produktionsförutsättningar är väsentliga för en positiv utveckling, liksom en stärkt förvaltning. Kvinnor innehar ofta en avgörande roll inom livsmedelsförsörjning. En stor andel av världens kvinnor saknar dock kontroll över samt ägande- och arvsrätt till resurser inklusive mark, fiskevatten, kapital, naturresurser, teknologi och information, liksom tillträde till finansiella tjänster och fungerande marknader. Att aktivt verka för avskaffandet av de juridiska och sociala strukturer och normer som hindrar kvinnor och flickor från att ta sig ur fattigdom och uppnå ekonomisk egenmakt är centralt. Frågan om antimikrobiell resistens och ansvarsfull användning av antibiotika inom lantbruket är en viktig del av hållbarhetsarbetet. Resistens kan förebyggas genom bl.a. förbättrad djurhållning och ett tvärsektoriellt perspektiv. ska också bidra till ett holistiskt perspektiv, där kopplingen mellan rent vatten, energi och livsmedelsförsörjning lyfts fram. Detta återspeglas bl.a. i den genomgående prioriteringen av jämställdhet, miljö och klimat inom den ökade ramen för befintligt anslag. Stärkt inhemsk resursmobilisering kan avsevärt öka utvecklingsländers långsiktiga resurser för utveckling såsom institutionsutveckling. Stöd inom offentlig finansiell styrning, och i synnerhet rörande skatteadministration, är därför viktigt. Utvecklingen mot ökad nationell ojämlikhet i många länder visar på vikten av att ekonomisk tillväxt kompletteras med fungerande resursfördelning. Tillgången till väl fungerande sociala trygghetssystem är både en rättighetsfråga och en grund för inkluderande social och ekonomisk utveckling. Sociala trygghetssystem är grundläggande för kvinnors möjlighet att delta på arbetsmarknaden och bidra till ekonomisk utveckling under lika villkor som män och underlättar pojkars och flickors skolgång. Svenskt kunnande rörande social trygghet ska tas tillvara där denna är relevant och efterfrågad. Den ekonomiska kris som följt i spåren av ebolautbrottet har haft förödande konsekvenser för miljontals människor i de drabbade länderna i västra . Världssamfundet, inklusive , mobiliserade stort både finansiellt och politiskt för att stävja utbrottet. Ett viktigt återuppbyggnadsarbete tar nu vid för att långsiktigt stärka ländernas ekonomier och skapa arbetstillfällen och garantera matsäkerhet. Flera multilaterala aktörer, inklusive UNDP, kan spela en viktig roll i detta arbete. Detta reflekteras i tilldelningen av resurser. Social utveckling är central för minskad fattigdom, förbättrad hälsa och ökad livslängd i fattiga länder. Hälso- och sjukvård, utbildning och sociala trygghetssystem är viktiga pelare i arbetet för social utveckling. Mänskliga rättigheter, jämställdhet, miljö- och klimat samt välfungerande institutioner är andra nyckelområden. En jämlik tillgång till hälso- och sjukvård och utbildning gynnar fred och demokratisk utveckling. Satsningar tidigt i livet är centralt. Mer än var femte barn i utvecklingsländer lever i absolut fattigdom och riskerar näringsbrist. Bristande näring och hälso- och sjukvård bidrar till att många fattiga barn har sämre förutsättningar för lärande redan när de börjar skolan. Utveckling av hälsosystem utgör en central del av hälsobiståndet.