prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — Ett institut får, med förbehåll för punkt 2 och enbart i syfte att på gruppnivå beräkna nettopositioner och kapitalbas krav i enlighet med denna avdelning, avräkna positioner i ett institut eller företag mot positioner i ett annat institut eller företag. Europeiska unionens officiella tidning L 176/201 Ett institut får endast tillämpa punkt 1 med tillstånd av de behöriga myndigheterna och detta tillstånd ska utfärdas om samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Det finns en tillfredsställande kapitalbasfördelning inom fö retagsgruppen. b)De ramar för institutens verksamhet som bestäms av förord ningar, lagstiftning eller avtal är sådana att ömsesidigt eko nomiskt stöd inom gruppen garanteras. 3.Om företag är belägna i tredjeländer ska samtliga följande villkor vara uppfyllda, utöver dem som anges i punkt 2: a)Företagen har auktoriserats i ett tredjeland och uppfyller antingen definitionen av kreditinstitut eller är erkända vär depappersföretag i tredjeland. b)Företagen uppfyller på individuell nivå kapitalbaskrav som motsvarar dem som fastställs i denna förordning. c)Det finns inga föreskrifter i de berörda tredjeländerna som väsentligen påverkar kapitalöverföringen inom företagsgrup pen. A v s n i t t 1 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r o c h s p e c i f i k a i n s t r u m e n t Ett instituts kapitalbaskrav för positionsrisk ska vara summan av kapitalbaskravet för institutets generella och specifika positions risk i skuldinstrument och aktier. Värdepapperiseringspositioner i handelslagret ska behandlas som skuldinstrument. 1.Det absoluta värdet på överskottet av ett instituts långa (korta) positioner i förhållande till dess korta (långa) positioner i samma aktie, skuldinstrument och konvertibla värdepapper och identiska finansiella terminer, optioner, köpoptioner och täckta köpoptioner ska utgöra dess nettopositioner i vart och ett av de olika instrumenten. Vid beräkning av nettopositionen ska posi tioner i derivatinstrument behandlas i enlighet med vad som fastställts i artiklarna 328-330. Ett instituts innehav av egna skuldinstrument ska inte beaktas vid beräkning av specifika ka pitalkrav för risker i enlighet med artikel 336. 2.Nettning ska inte tillåtas mellan en konvertibel och en motstående position i det underliggande instrumentet, såvida inte de behöriga myndigheterna använder en metod som inne bär att sannolikheten för att en viss konvertibel växlas in beak tas eller ställer kapitalbaskrav som motsvarar den förlust som inväxlingen kan medföra. Sådana metoder eller kapitalbaskrav ska anmälas till . ska övervaka skillnaderna i praxis på detta område och utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010. Alla nettopositioner, oavsett om de är positiva eller nega tiva, ska räknas om till institutets rapportvaluta till rådande dagskurs innan de sammanräknas. 1.Ränteterminer, framtida räntesäkringsavtal (FRA) och an dra terminsåtaganden att köpa eller sälja skuldinstrument ska behandlas som kombinerade långa och korta positioner. Posi tioner i långa ränteterminer ska således behandlas som en kom bination av ett lån med förfallodag den dag terminen ska full göras och ett innehav av en tillgång med en förfallodag som motsvarar den som gäller för det instrument eller den teoretiska position som svarar mot ifrågavarande termin. På motsvarande sätt ska en såld FRA behandlas som en lång position med förfallodag som motsvarar avvecklingsdagen plus kontraktets löptid och en kort position med en förfallodag som motsvarar avvecklingsdagen. Både lånet och innehavet av tillgången ska tas upp i den första kategori som anges i tabell 1 i artikel 336 för att kapitalbaskravet ska kunna beräknas för den specifika risken för ränteterminer och FRA. Ett terminsåtagande att köpa ett skuldinstrument ska behandlas som en kombination av ett lån med förfallodag på fullgörandedagen och en lång (spot) position iskuldinstrumentet som sådant. Lånet ska tas upp i den första kategori som anges i tabell 1 i artikel 336 i fråga om specifika risker och skuldinstrument under den kolumn i tabellen som är tillämplig. 2.Vid tillämpning av denna artikel avses med "lång position" ett innehav för vilket ett institut har fastställt den räntesats det ska erhålla och "kort position" ett innehav för vilket institutet har fastställt den räntesats det ska betala . Optioner och warrants på räntesatser, skuldinstrument, aktier, aktieindex, finansiella terminer, swappar och utländska valutor ska behandlas som om de vore positioner som till vär det motsvarade värdet av det underliggande instrument till vilket optionen hänvisar, multiplicerat med optionens delta på det sätt som anges i detta kapitel. De får nettas mot motstående posi tioner i samma slag av underliggande värdepapper eller derivat instrument. Det delta som används ska vara det som gäller för berörd börs. Vid optioner i OTC-handel eller där delta från den berörda börsen inte finns att tillgå får institutet självt beräkna delta med användning av lämplig modell, under förutsättning att de behöriga myndigheterna har gett sitt tillstånd till detta. Tillstånd ska beviljas, om modellen ger en tillfredsställande upp skattning av graden av förändring av optionens eller warrantens värde i förhållande till små förändringar i marknadspriset på det underliggande instrumentet. L 176/202 Europeiska unionens officiella tidning 2.Instituten ska i kapitalbaskraven på ett tillfredsställande sätt avspegla andra risker i samband med optioner, bortsett från deltarisken. 3.EBA ska utarbeta förslag till reglerande tekniska standarder med en rad olika metoder för att avspegla andra risker än delta risker i kapitalbaskravet, enligt vad som avses i punkt 2, på ett sätt som står i proportion till omfattningen av och komplex iteten i institutens verksamheter i optioner och warrants. ska lägga fram dessa förslag till reglerande tekniska stan darder till kommissionen . Kommissionen delegeras befogenhet att anta de reglerande tek niska standarder som avses i första stycket i enlighet med för farandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Innan de tekniska standarder som avses i punkt 3 träder i kraft får de behöriga myndigheterna fortsätta att tillämpa de befintliga nationella behandlingarna om de behöriga myndighe terna har tillämpat dessa behandlingar före . Swappar ska vid beaktande av ränterisken behandlas på samma sätt som instrument i balansräkningen. En ränteswapp enligt vilken ett institut erhåller en rörlig ränta och betalar en fast ränta ska således behandlas som likvärdig med en lång position i ett instrument med rörlig ränta med en löptid som motsvarar tiden till nästa gång räntan fastställs och en kort position i ett instrument med fast räntesats med samma löptid som den som gäller för swappen. Institut som marknadsvärderar och beräknar ränterisken för sådana derivatinstrument som behandlas i artiklarna 328–330 på grundval av nutidsvärdet på framtida betalningar får, under förutsättning att de behöriga myndigheterna ger sitt tillstånd, använda känslighetsmodeller för att beräkna de posi tioner som avses i dessa artiklar och får använda dem för obligationer som amorteras under den återstående löptiden och inte genom en slutlig återbetalning av huvudfordran. Till stånd ska beviljas om dessa modeller leder till positioner som har samma känslighet mot förändringar i räntenivån som det underliggande kassaflödet. Denna känslighet ska bedömas med beaktande av oberoende rörelser i de utvalda räntorna utmed avkastningskurvan med åtminstone en känslighetspunkt för var och en av de löptidsband som anges i tabell 2 i artikel 339. Positionerna ska ingå i beräkningen av kapitalbaskrav för gene rell risk för skuldinstrument. Institut som inte använder modeller enligt punkt 1 får såsom fullt avräkningsbara behandla sådana positioner i derivat instrument som omfattas av artiklarna 328–330 och som åt minstone uppfyller följande villkor: a)Positionerna har samma värde och är angivna i samma va luta. b)Referensräntan (för positioner med rörlig ränta) respektive kupongen (för positioner med fast ränta) svarar väl mot varandra. c)Nästa tidpunkt för fastställande av ränta eller – vid positioner med fast räntekupong – återstående löptid överensstämmer enligt följande: i)framåt: . ii)Mellan en månad och framåt: skillnaden är . iii)Mer än framåt: skillnaden är . Vid beräkning av kapitalbaskraven för generell och speci fik risk för den part som tar på sig kreditrisken (skyddssäljaren), ska, såvida inget annat uttryckligen anges, det teoretiska belop pet i kreditderivatkontraktet användas. Trots vad som anges i föregående mening får institutet välja att ersätta det teoretiska värdet med det teoretiska värdet plus nettoförändringen i kre ditderivatets marknadsvärde sedan det upptogs till handel, var vid en negativ nettoförändring ur skyddssäljarens perspektiv anges med ett minustecken. Vid beräkningen av den specifika risken ska, utom för totalavkastningsswappar, kreditderivatkont raktets löptid tillämpas i stället för skuldförbindelsens löptid. Positionerna ska bestämmas enligt följande: a)En totalavkastningsswapp medför en lång position i den generella marknadsrisken för referensförpliktelsen och en kort position i den generella risken för en statsobligation som har en löptid som motsvarar tiden till nästa gång räntan fastställs och som tilldelas en riskvikt på i enlighet med avdelning II kapitel 2. Den medför även en lång position i den specifika risken för referensförpliktelsen. b)En kreditswapp medför inte någon position i den generella risken. Vad gäller specifik risk ska institutet registrera en syntetisk lång position i en förpliktelse för referensenheten, utom om derivatet har ett kreditbetyg och uppfyller villkoren för en kvalificerad skuldpost, då en lång position i derivatet registreras. Om eller räntor ska betalas inom ramen för produkten, ska dessa betalningsflöden betraktas som teo retiska positioner i statsobligationer. Europeiska unionens officiella tidning L 176/203 c)En kreditlänkad obligation som refererar till ett enda namn medför en lång position i den generella risken för själva obligationen, som en ränteprodukt. Vad gäller specifik risk skapas en syntetisk lång position i en förpliktelse för refe rensenheten. Ytterligare en lång position skapas i utgivaren av obligationen. När en kreditlänkad obligation har en extern kreditvärdering och uppfyller villkoren för en kvalificerad skuldpost, behöver endast en enda lång position med obli gationens specifika risk registreras. d)Utöver en lång position i den specifika risken för utgivaren av obligationen, medför en kreditlänkad obligation som re fererar till flera namn och som ger proportionellt skydd en position i var och en av referensenheterna, där det samlade teoretiska kontraktsbeloppet fördelas på de olika positio nerna efter hur stor del av det samlade teoretiska beloppet som varje exponering mot en referensenhet utgör. Om mer än en skuldförbindelse från en referensenhet kan väljas be stäms den specifika risken av den förpliktelse som har högst riskvikt. e)Ett kreditderivat på första förfall ger upphov till en position motsvarande det teoretiska beloppet i en förpliktelse för varje referensenhet. Om det maximala belopp som kan ut betalas vid en kredithändelse understiger det kapitalbaskrav som framkommer enligt första meningen i denna punkt, får kapitalbaskravet för specifik risk sättas lika med detta max imibelopp. Ett kreditderivat på n:te förfall ger upphov till en position mot svarande det teoretiska beloppet i en förpliktelse för varje refe rensenhet minus n-1 referensenheterna med det minsta kapital baskravet för specifik risk. Om det maximala belopp som kan utbetalas vid en kredithändelse understiger det kapitalbaskrav som framkommer enligt första meningen i denna punkt, får kapitalbaskravet för specifik risk sättas lika med detta belopp. Om ett kreditderivat på n:te förfall har ett externt kreditbetyg ska skyddssäljaren beräkna kapitalbaskravet för specifik risk ge nom att använda derivatets kreditvärdering och tillämpa respek tive riskvikter för en värdepapperisering i förekommande fall. För den part som överför kreditrisken (skyddsköparen) fastställs positionerna som de omvända mot vad som gäller för skyddssäljaren, med undantag för en kreditlänkad obligation (som inte medför någon kort position i utgivaren). Vid beräk ning av kapitalbaskraven för skyddssäljaren ska det teoretiska beloppet i kreditderivatkontraktet användas. Trots vad som anges i föregående mening får institutet välja att ersätta det teoretiska värdet med det teoretiska värdet plus nettoföränd ringen i kreditderivatets marknadsvärde sedan det upptogs till handel, varvid en negativ nettoförändring ur skyddssäljarens perspektiv anges med ett minustecken. Om det föreligger en köpoption tillsammans med en step-up, ska den tidpunkten betraktas som skyddets förfallodag. Kreditderivat i enlighet med artikel 338.1 eller 338.3 ska endast tas med i fastställandet av kapitalbaskravet för specifik risk i enlighet med artikel 338.4. Värdepapper som säljs eller lånas ut på grundval av en repa Den som överför värdepapper eller garanterade rättigheter av seende äganderätt till värdepapper i en repa och den som lånar ut värdepapper i ett värdepapperslån ska ta med dessa värdepap per vid beräkningen av sitt kapitalbaskrav enligt detta kapitel under förutsättning att sådana värdepapper är positioner i han delslagret. A v s n i t t 2 S k u l d i n s t r u m e n t Nettopositioner ska klassificeras efter vilken valuta de är teck nade i, och för varje valuta ska kapitalbaskravet beräknas separat mot generella och specifika risker. U n d e r a v s n i t t 1 S p e c i f i k r i s k Övre gräns för kapitalbaskravet för en nettoposition Ett institut får sätta en övre gräns för kapitalbaskravet för spe cifik risk för en nettoposition i ett skuldinstrument till den största möjliga förlusten vid fallissemang. För en kort position kan denna gräns beräknas som en värdeändring till följd av att instrumentet eller, om tillämpligt, fallissemangsrisken hos un derliggande namn plötsligt bortfaller. Kapitalbaskrav för skuldinstrument som inte är värdepapperiseringar Institutet ska föra sina nettopositioner i handelslagret i instrument som inte är värdepapperiseringspositioner, beräk nade i enlighet med artikel 327, till respektive kategori i tabell 1 på grundval av utgivaren eller gäldenären, extern eller intern kreditvärdering och återstående löptid och därefter multiplicera beloppen med de vikttal som anges i tabellen. Institutet ska addera de vägda positioner som uppstår med tillämpning av denna artikel, oavsett om de är långa eller korta, för att beräkna kapitalbaskravet för specifik risk. L 176/204 Europeiska unionens officiella tidning Kapitalbaskrav för specifik risk blonmetoden för kreditrisk. Skuldförbindelser som skulle få en (återstående löptid högst riskviktning på 20 eller en ligt schablonmetoden för kredit (återstående löptid mer än risk och andra kvalificerade vär och upp till och med (återstående löptid mer än blonmetoden för kreditrisk. blonmetoden för kreditrisk. 2.I fråga om institut som tillämpar internmetoden för risk klassificering på den exponeringsklass som utgivaren av skuld instrument tillhör, krävs för att en exponering ska vara kvalifi cerad för ett visst kreditkvalitetssteg enligt den schablonmetod för kreditrisk som avses i punkt 1 att utgivaren av exponeringen har åsatts en intern kreditvärdering med ett PD-värde som är lika med eller lägre än det som gäller för det tillämpliga kredit kvalitetssteget enligt schablonmetoden. 3.Ett institut får beräkna de specifika kraven för risker för alla obligationer som är kvalificerade för en riskviktning på enligt behandlingen i artikel 129.4, 129.5 och 129.6 som hälften av det tillämpliga specifika kapitalbaskravet för risken för den andra kategorin i tabell 1. 4.Andra kvalificerade värdepapper är följande: a)Långa och korta positioner i tillgångar för vilka det inte finns någon tillgänglig kreditvärdering av något utsett kreditvär deringsinstitut och som uppfyller samtliga följande krav: i)De betraktas som tillräckligt likvida av det berörda insti tutet. ii)Deras placeringskvalitet är enligt institutets egen bedöm ning minst likvärdig med placeringskvaliteten för de till gångar som anges i tabell 1 andra raden. iii)De är noterade på åtminstone en reglerad marknad i någon medlemsstat eller vid en börs i ett tredjeland som är erkänd av de behöriga myndigheterna i den be rörda medlemsstaten. b)Långa eller korta positioner i tillgångar som är utgivna av institut som omfattas av de kapitalbaskrav som anges i denna förordning och som av det berörda institutet anses tillräckligt likvida och vilkas investeringskvalitet enligt insti tutets egen bedömning åtminstone är likvärdig med de till gångar som anges i tabell 1 andra raden. c)Värdepapper som är utgivna av institut som bedöms ha samma eller högre kreditkvalitet än den som motsvarar kre ditkvalitetssteg 2 enligt schablonmetoden för kreditrisk för exponeringar mot institut och som omfattas av tillsyn och reglering som är jämförlig med vad som krävs enligt denna förordning och direktiv /36/EU. Institut som använder led a eller b ska ha en dokumenterad metod för att bedöma om tillgångarna uppfyller kraven i dessa led och ska anmäla denna metod till de behöriga myndigheter na. För instrument i handelslagret som är värdepapperiserings positioner ska institutet väga sina nettopositioner beräknade i enlighet med artikel 327.1 med följande: a)För värdepapperiseringspositioner som inom ramen för samma instituts övriga verksamhet skulle omfattas av scha blonmetoden: av riskvikten enligt schablonmetoden i enlighet med avdelning II, kapitel 5, avsnitt 3. b)För värdepapperiseringspositioner som inom ramen för samma instituts övriga verksamhet skulle omfattas av den interna metoden för riskklassificering: av de riskvägda exponeringsbeloppen enligt den interna metod för riskklas sificering som anges i avdelning II, kapitel 5, avsnitt 3. Den formelbaserade metod som anges i artikel 362 får användas, om institutet kan ta fram skattningar av PD och om tillämpligt av exponeringsvärdet och LGD som indata till den formelbaserade metoden i enlighet med kraven för skatt ningar av sådana parametrar enligt den interna metoden för riskklassificering i enlighet med avdelning II, kapitel 3. De andra institut än institut som är originatorer vilka kan till lämpa den formelbaserade metoden för samma värdepapperise ringsposition i sin verksamhet utanför handelslagret får endast använda metoden om de behöriga myndigheterna ger sitt till stånd, vilket ska beviljas om institutet uppfyller villkoret i första stycket. Europeiska unionens officiella tidning L 176/205 Skattningar av PD och LGD som indata till den formelbaserade metoden får alternativt också fastställas utifrån skattningar som härleds ur en intern modell som används av ett institut som har fått tillstånd att använda en intern modell för specifik risk i skuldinstrument. Det senare alternativet får endast användas med tillstånd av de behöriga myndigheterna, som ska bevilja detta, om skattningarna uppfyller de kvantitativa kraven för den interna kreditvärderingsmetoden i enlighet med avdelning II, kapitel 3. ska i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010 utfärda riktlinjer för användningen av skattningar av PD och LGD som indata, när dessa skattningar bygger på en intern modell. För värdepapperiseringspositioner som omfattas av en ex tra riskvikt i enlighet med artikel 407: av den totala risk vikten. Med undantag av värdepapperiseringspositioner som behandlas i enlighet med artikel 338.4, ska institutet addera de vägda posi tioner som uppstår med tillämpning av denna artikel (oavsett om de är långa eller korta) för att beräkna kapitalbaskravet för specifik risk. 4.Genom undantag från punkt 3 andra stycket ska institutet fram till separat addera sina vägda långa nettopositioner och sina vägda korta nettopositioner. Det största av dessa belopp ska utgöra kapitalbaskravet för specifik risk. Institutet ska dock varje kvar tal rapportera summan av både sina vägda långa nettopositioner och sina vägda korta nettopositioner, uppdelade på underlig gande tillgångar, till den behöriga myndigheten i hemmedlems staten. 5.När ett institut som är originator vid en traditionell vär depapperisering inte uppfyller villkoren för betydande risköver föring i artikel 243, ska det i beräkningen av kapitalbaskravet enligt denna artikel inkludera de värdepapperiserade expone ringarna istället för sina positioner i värdepapperisering till följd av denna värdepapperisering. När ett institut som är originator vid en syntetisk värdepappe risering inte uppfyller villkoren för betydande risköverföring i artikel 244, ska det i beräkningen av kapitalbaskravet enligt denna artikel inkludera de värdepapperiserade exponeringarna från denna värdepapperisering, men inte något kreditriskskydd som erhållits för den värdepapperiserade portföljen. Korrelationshandelsportföljen ska bestå av värdepapperise ringspositioner och kreditderivat på n:te förfall som uppfyller följande kriterier: a)Positionerna är varken återvärdepapperiseringspositioner, op tioner på en tranch i värdepapperiseringen eller några andra derivat på värdepapperiseringsexponeringar som inte ger nå gon proportionell andel i avkastningen från en tranch i vär depapperiseringen. b)Alla referensinstrument refererar till antingen i)endast ett namn, inbegripet kreditderivat som refererar till ett namn, för vilka en likvid tvåvägsmarknad existerar, eller ii)allmänt omsatta index som baseras på dessa referensenhe ter. En tvåvägsmarknad ska anses existera när det finns oberoende och äkta erbjudanden att köpa och sälja så att ett pris som står i rimlig proportion till det senaste försäljningspriset eller aktuella konkurrerande äkta köp- eller säljerbjudanden kan fastställas inom och avvecklas till ett sådant pris inom i enlighet med gängse handelspraxis. Positioner som refererar till någondera av följande ska inte ingå i korrelationshandelsportföljen: a)En underliggande position som kan hänföras till expone ringsklassen "hushållsexponeringar" eller till exponeringsklas sen "exponeringar säkrade genom panträtt i fastigheter" en ligt schablonmetoden för ett instituts kreditrisk utanför han delslagret. b)En fordran på ett specialföretag, för vilken säkerhet ställts, direkt eller indirekt, genom en position som i sig inte skulle vara berättigad att inkluderas i korrelationshandelsportföljen i enlighet med punkt 1 och den här punkten. 3.Ett institut får i korrelationshandelsportföljen inkludera positioner som varken är värdepapperiseringspositioner eller kreditderivat på n:te förfall men som säkrar andra positioner i denna portfölj, förutsatt att en likvid tvåvägsmarknad enligt beskrivningen i punkt 1 sista stycket existerar för instrumentet eller dess underliggande instrument. 4.Ett institut ska fastställa det större av följande belopp som det specifika riskkapitalbaskravet för korrelationshandelsportföl jen: a)De totala kapitalbaskraven för specifik risk som skulle gälla enbart långa nettopositioner i korrelationshandelsportföljen. b)De totala kapitalbaskraven för specifik risk som skulle gälla enbart korta nettopositioner i korrelationshandelsportföljen. L 176/206 Europeiska unionens officiella tidning U n d e r a v s n i t t 2 G e n e r e l l r i s k Löptidsgrundad beräkning av generell risk 1.För att beräkna kapitalbaskrav för generell risk ska alla positioner viktas med hänsyn till deras löptid på det sätt som förklaras i punkt 2 för beräkning av den kapitalbas som krävs för att täcka riskerna. Detta belopp ska minskas med den vik tade positionen i motstående position om en sådan finns jäm sides inom samma löptidsband.