prop · H203130 · 2015-05-25 00:00:00 — Regeringens bedömning i föregående års skrivelse: Efter en genom- gående stark utveckling på aktiemarknaderna överstiger Första–Fjärde AP-fondernas långsiktiga avkastning fondernas interna mål över tioårs- perioden –2013. Fondernas övergripande tillgångsallokering med en hög andel aktier bidrog till de goda resultaten 2012 och 2013. Det är positivt att Första–Fjärde AP-fonderna alltmer kommit att foku- sera på de mer långsiktiga strategiska besluten. Fonderna bör dock tyd- ligare redovisa de överväganden som ligger till grund för de strategiska allokeringsbeslut som tas. Av särskilt intresse är hur förhållanden och förändringar på finansmarknaderna påverkar synen på avkastning och risk i de strategiska besluten. Även Första–Fjärde AP-fondernas fortsatta diversifiering av förvalt- ningsmodeller och investeringsstrategier är positiv och bedöms bidra till riskspridning och möjligheter till en mer robust avkastning . Första–Fjärde AP-fondernas genomsnittliga riskjusterade avkastning steg kraftigt den senaste femårsperioden (2009–2013). Skillnaderna mellan den riskjusterade avkastning i ett längre tidsperspektiv är små. Eftersom Första–Fjärde AP-fonderna förvaltar allmänna pensions- medel, är det angeläget att fondernas redovisning så långt möjligt är jäm- förbara i termer av avkastning och risk. Det är positivt att fonderna fortsatt utveckla gemensamma nyckeltal för detta. : En utvärdering av Första–Fjärde AP-fondernas genom- snittliga årliga avkastning efter kostnader gentemot deras långsiktiga nominella avkastningsmål visar att samtliga fonder har uppnått sina långsiktiga avkastningsmål och . Även sedan starten har alla fonderna förutom Andra AP-fonden uppnått sina långsiktiga avkastningsmål. Det är dock viktigt att notera att orsaken till att Andra AP-fonden inte uppnått sitt avkastningsmål sedan starten är att fonden haft ett högre avkastningsmål än övriga fonder. Skälen för regeringens bedömning: Styrelserna för respektive Första–Fjärde AP-fonderna sätter det övergripande målet för verksam- heten. Målen skiljer sig åt mellan fonderna, liksom tidshorisonterna för uppföljning. Första AP-fonden har haft som mål att nå en nominell avkastning på . Det målet höjdes och Första AP-fonden har fastställt en målsättning i reala termer, (per Skr. 2014/15:130 år ). De andra tre fonderna hade sedan tidigare reala avkastningsmål. Även Andra AP-fonden har reviderat sitt långsiktiga avkastningsantagande från till med hänvisning till det låga ränteläget. Därmed har alla fonderna långsiktiga målsättningar på mellan till i reala termer. Den starka utvecklingen på aktiemarknaderna , i synnerhet den svenska, innebär att Första–Fjärde AP-fonderna uppnår sina respektive avkastningsmål på de längre fem- och tioårsperioderna. Även sedan starten har alla fonderna förutom Andra AP-fonden uppnått sina långsiktiga avkastningsmål. Det är dock viktigt att notera att orsaken till att Andra AP-fonden inte uppnått sitt avkastningsmål sedan starten är att fonden haft ett högre avkastningsmål än övriga fonder. Observera att AP-fondernas mål i figur 5.4 nedan i förekommande fall räknats om i nominella termer. Figur 5.4 Avkastning och mål Första–(procent) Not: Riskjusterad avkastning (sharpekvot) kan skilja sig från redovisade värde då olika riskfria räntor har AP-fondernas långsiktiga målsättning skiljer sig över tidsperioderna. AP1 har som målsättning att nå en nominell avkastning på 5,. AP2 har som målsättning att nå en real avkastning på sedan 2005, mellan 2001-04 var målsättningen realt. noterade andelen () av portföljen för AP2. AP3 har som målsättning att nå en real avkastning på . AP4 har som målsättning att nå en real avkastning på 4, Ej applicerbart då avkastningsmålen följs upp på en period som överstiger ett år Källa: , bilaga 9. Figuren ovan visar att spridningen i avkastning mellan Första–Fjärde AP-fonderna minskar med tidshorisonten. Under de längre tidsperioderna är spridningen mellan fonderna begränsad. På femårssikten stiger den till för att uppgå till (från 2014/15:130 Andra AP-fondens till Fjärde AP-fondens ). Detta innebar dock en minskning i spridning jämfört med , då den uppgick till . Det är i och för sig naturligt att spridningen i avkastning blir mindre ju som betraktas. I viss utsträckning beror dock de senaste årens ökade spridning i avkastning även på fondernas fortlöpande arbete med att utveckla sina förvaltningsmodeller och investeringsstrategier. har fonderna genomfört viktiga förändringar, t.ex. vad gäller arbetssätt och ökat fokus på medelfristiga strategiska allokeringsbeslut i förhållande till kortsiktig aktiv förvaltning och ökat mandat för VD att fatta strategiska investeringsbeslut.5 Inom ramen för den samlade förskjutningen i tillgångsallokering – minskad andel räntetillgångar till förmån för investeringar i alternativa tillgångar – så har fonderna alltmer divergerat i hur tillgångarna fördelas mellan olika tillgångsslag. Till exempel har aktier i portföljen (varav svenska aktier) och i alternativa tillgångar, medan Första AP-fonden har aktier och alternativa tillgångar i portföljen. Andra AP-fonden har ökat sina alternativa tillgångar men även gradvis ökat andelen av allokeringen till tillväxtmarknader både när det gäller aktier och obligationer. Tredje AP-fonden, som resonerar i termer av riskklasser i stället för tillgångs- slag, hade en låg andel räntebärande tillgångar. Alloke- ringen till riskklass räntor ökade dock betydligt från , som andelen krediter minskade och även aktie- andelen. Effekten av alla fondernas förvaltningsbeslut har blivit en ökad spridning i tillgångsallokeringen mellan fonderna. Sammantaget hjälper ökat strategiskt fokus och strategiska allokeringsförändringar till att förklara utfall och spridning i avkastning . Regeringen ser positiv på förhållandet att Första–Fjärde AP-fonderna alltmer kommit att fokusera på de mer långsiktiga strategiska besluten i förhållande till de kortfristiga perspektiven. Det är i grunden det strategiska perspektivet och den övergripande tillgångsallokeringen som bestämmer hur avkastning och risk utvecklas i den samlade kapital- förvaltningen. Regeringen ser positivt på den ovan nämnda divergerande allokering av tillgångarna. Resultatet följer av Första–Fjärde AP-fondernas alltmer diversifierade förvaltningsmodeller. Detta bedöms bidra till ökad riskspridning i buffertkapitalet både när det gäller förvaltning och allokering av tillgångarna. Första AP-fondens fondkapital uppgick till vid utgången av 2014. Fondens genomsnittliga avkastning för tioårsperioden –uppgick till nominellt (efter kostnader), vilket översteg Första AP-fondens långsiktiga mål om nominell avkastning . Första har beslutat om ett nytt mål fr.o.m. , om en genomsnittlig avkastning efter kostnader på realt mätt . 5 , bilaga 9. Första AP-fonden har fortsatt öka allokeringen till alter- Skr. 2014/15:130 tillgångar, och andelen av portföljen steg från Alternativa tillgångar inkluderar bl.a. investeringar i hedgefonder, fastigheter, riskkapitalbolag och den s.k. riskparitetsport- följen. Den ökande andelen var främst drivet av en ökad allokering till riskkapital från och till hedgefonder från . Riskparitetsportföljen infördes och är konstruerad så att varje delkomponent bidrar med lika delar risk till portföljens totala risk. Andelen aktier uppgick till , vilket var en något minde andel jämfört med . Första AP-fonden beslutade om, utvecklade och förberedde genom- förandet av en uppdaterad förvaltningsmodell fr.o.m. . Styrelsen har beslutat att öka risken till en övergripande tillgångs- fördelning om aktier och räntor vilket är en förändring från aktier och räntor. Denna riskprofil anser fonden bättre möter uppdraget och pensionssystemets behov. Figur 5.5 Första AP-fondens tillgångsallokering 2001 till 2014 (procent av totala tillgångar, = SEK miljarder)1, 2 Not 2: Den faktiska allokeringen Källa: Första AP-fonden och (bilaga 9). Andra AP-fondens fondkapital uppgick till vid utgången av 2014. Fondens genomsnittliga avkastning för tioårsperioden 2005‒2014 uppgick i genomsnitt till (efter kostnader), vilket översteg fondens långsiktiga avkastningsantagande. Under tioårs- perioden har detta mål varierat mellan 4,0‒5,realt. Med en genomsnittlig inflation om , motsvarar detta enligt beräkningar ett Andra AP-fonden har beslutat att fr.o.m. justera ner det långsiktiga reala avkastningsantagandet från till Förändringen är en följd av lägre förväntade räntor även i det långa perspektivet. 2014/15:130 Andra AP-fonden har ökat andelen räntebärande tillgångar i portföljen till (året innan) och minskat andelen aktier till (året innan). Minskningen i aktieandelen beror främst på en generell minskning av andelen utländska aktier medan andelen aktier i tillväxtmarknader fortsatte öka . Ökningen i de räntebärande tillgångarna beror delvis även den på en ökad allokering till tillväxtmarknader och efter dessa omallokeringar har Andra AP-fonden väsentligt större andelar än vad som ges av den genomsnitt- liga kapitalandelen i index för tillväxtmarknader. Fonden har även fortsatt att öka vikten av alternativa tillgångar från till . Detta drevs främst av ökningar inom risk- kapital och jordbruk. Figur 5.6 Andra AP-fondens tillgångsallokering 2001 till 2014 (procent av totala tillgångar, = SEK miljarder)1 Not 1: Avser från . Den faktiska allokeringen är per Källa: Andra AP-fonden och (bilaga 9). Tredje AP-fondens fondkapital uppgick till vid utgången av 2014. Fondens genomsnittliga avkastning för tioårsperioden 2005–uppgick till (efter kostnader), vilket översteg fondens långsiktiga mål om . ett underliggande mål om real avkastning och inflation i Tredje beslutar om fondens strategiska portfölj utifrån sju riskklasser (aktier, räntor, kredit, inflation, valuta, övrig exponering och absolutavkastande strategier). Fonden har därmed ett koncept som skiljer sig åt mot övriga Första–Fjärde AP-fonderna. Fondens VD ges mandat att genomföra strategin inom ramen för vissa exponeringsintervall mot en riskklass. I termer av riskklasser hade Tredje AP-fonden en fördelning på 48 procent aktier vid slutet av 2014 vilket var en minskning från vid slutet av året före medan allokeringen till riskklassen räntor ökade betydligt från , som allokeringen till riskklass Skr. 2014/15:130 krediter minskade från . Riskklassen inflation stod för och utgörs av realränteobligationer samt investeringar i skog, jordbruk, infrastruktur och fastigheter. En omvandlad, mer traditionell, tillgångsklassificering ser ut enligt nedan. Aktier står då för , räntor för och alternativa tillgångar för . Figur 5.7 Tredje AP-fondens tillgångsallokering 2001 till 2014 (procent av totala tillgångar, = SEK miljarder)1 Not 1: Avser från . Den faktiska allokeringen är per . Källa: Tredje AP-fonden och (bilaga 9). Fjärde AP-fondens fondkapital uppgick till vid utgången av 2014. Fondens genomsnittliga avkastning för tioårsperioden 2005‒2014 uppgick till (efter kostnader), vilket översteg fondens långsiktiga mål. Det underliggande målet i form av real avkastning uppgår till och justerat för 1,5 procents inflation motsvarar det ett nominellt mål om . har genomfört en förvaltningsstruktur med syfte att tillvarata affärsmöjligheter med längre placeringshorisonter än . Det nya inslaget är en breddad och utökad strategisk förvaltning. Fonden arbetar på lång sikt med normalportföljen med en tidshorisont , och den beslutas av styrelsen en gång . Normalportföljen kompletteras med strategisk förvaltning med en horisont på 3–. Den strategiska förvaltningen utgår från normalportföljen och är baserad på medelfristig marknadsanalys och portföljanalys. Slutligen har den taktiska förvaltningen en tidshorisont och målet att i genomsnitt skapa 0,5 procentenheters avkastning utöver den strategiska portföljen. Den taktiska förvaltningen utvärderas i avsnitt 5.2.2 (aktiv förvaltning). Fjärde AP-fondens tillgångsallokering var relativt stabil 2014 jämfört med . 2014/15:130 Figur 5.8 Fjärde AP-fondens tillgångsallokering 2001 till 2014 (procent av totala tillgångar, = SEK miljarder)1 Not 1: Avser från . Den faktiska allokeringen är per . Källa: och (bilaga 9). Första−Fjärde AP-fondernas finansiella risk För att kunna göra en rättvisande bedömning av Första–Fjärde AP- fondernas avkastning är det viktigt att även studera den finansiella risken. Graden av risktagande kompletterar bilden av deras förvaltning och på vilket sätt fonderna fullgör sina uppdrag inom inkomstpensionssystemet. Nedan redovisas Första–Fjärde AP-fondernas riskjusterade avkastning i termer av sharpekvoter (se faktaruta 5.1), som tar hänsyn till marknads- risken och risken för att värdet på en tillgång förändras av förändringar i värderingen av de underliggande tillgångarna. Tabell 5.3 Första–Fjärde AP-fondernas riskjusterade avkastning (sharpekvot totalportfölj)1 2014, femårsperiod 2010–2014, tioårsperiod 2005–2014 och till 2014 (procent) Not 1: Sharpekvot på Första–Fjärde AP-fondernas totalportfölj. Liknande mönster kan utläsas av sharpekvoten på fondernas likvidportföljer. Not 2: Sharpekvoten baseras på årlig avkastning före kostnader, med svensk 12 mån skuldväxel 2001–2010 och 2-årig statsobligation 2011–2013 samt . Källa: , bilaga 9. Spridningen i termer av sharpekvot är högre jämfört med de längre mätperioderna. Förklaringen är den starka utvecklingen på aktiemarknaden kombinerat med att fonderna fått bättre betalt för de risker de tagit. Tredje AP-fonden nådde högst avkastning 2014 givet risken i förvaltningen, medan avvikelserna i riskjusterad avkastning under de längre perioderna skillnader mellan fondernas icke riskjusterade avkastning kan i allt Skr. 2014/15:130 väsentligt hänföras till portföljernas finansiella risk. har även studerat portföljernas risk i termer av Value-at- Risk (VaR), som anger den maximala förlust som portföljen med en viss sannolikhet riskerar göra . Skillnaderna mellan Första–Fjärde AP-fonderna på fem- och tioårshorisonterna är relativt små. Andra och Fjärde AP-fonderna skiljer dock ut sig genom en något högre risk i termer av VaR. Deras relativt sett högre avkastning på längre tidsperioder (se figur 5.9) har därmed skapats genom att ta högre risk. Man kan också notera att samtliga fonder fått en betydligt högre avkastning i förhållande till risk den senaste femårsperioden jämfört med tioårsperioden 2005−2014. Regeringen anser det positivt att Första–Fjärde AP-fonderna intar olika preferenser för avvägningen mellan avkastning och risk. Sammantaget ökar det riskspridningen och robustheten i statens samlade fonderade buffertkapital. Figur 5.9 Value-at Risk för Första–Fjärde AP-fondernas likvidportföljer Not 1: Value at Risk (VaR) är ett riskmått som med 95 procents sannolikhet anger en portföljs maximala förlust . Not 2: Jämförelse visar ungefär samma mönster för totalportföljen. Källa: , bilaga 9. Jämförelser mellan Första–Fjärde AP-fondernas beräkningsmetoder Regeringen har tidigare efterlyst mer enhetliga metoder och nyckeltal för att öka jämförbarheten och transparensen mellan Första–Fjärde AP-fonderna. Både gällande sharpekvoten och Value-at-Risk har defini- tioner och metoder m.m. i vissa delar skiljt sig åt mellan fonderna men en viss konvergering har skett. Till exempel har AP-fonderna använt en gemensam definition av riskfri ränta i beräkningen av Sharpekvoten, i stället för att som tidigare ha använt olika definitioner för den riskfria räntan. Det kvarstår dock skillnader i antaganden och 2014/15:130 Regeringen ser positivt på arbetet med att öka jämförbarheten i AP-fondernas olika nyckeltal, men betonar vikten av att AP-fondernas utveckling av samarbetet i dessa delar fortsätter. Faktaruta 5.1 Risk- och avkastningsmått I skrivelsen används vissa riskbegrepp. Risk definieras ofta med utgångspunkt i statistiska spridningsmått som beskriver hur tillgångs- priser eller räntor varierar omkring ett medelvärde. Ett sådant ofta använt spridningsmått är standardavvikelse, som mäts i procent. Ett vanligt mått på riskjusterad avkastning är Sharpekvoten som är erhållen avkastning utöver riskfria räntan dividerad med avkast- ningens risk, dvs. Man kan alternativt uttrycka det som att Sharpekvoten mäter erhållen riskpremie per riskenhet. Ett riskmått som är viktigt för förvaltare är aktiv risk. Den aktiva risken visar i hur hög grad en förvaltare avviker från jämförelseindex. Den aktiva risken mäts med standardavvikelsen avseende förvaltarens avkastning i förhållande till jämförelseindex. Ett mått på riskjusterad avkastning som utgår från graden av avvikelse från jämförelseindex är informationskvoten som jämför överavkastning (s.k. aktiv avkast- ning) i förhållande till jämförelseindex med aktiv risk. Därmed uttrycker informationskvoten förhållandet mellan aktiv avkastning och aktiv risk. Avkastningen på det totala fondkapitalet beräknas som en kapital- vägd avkastning i form av en internränta (internal rate of return, IRR). Därmed beaktas inte bara ingående och utgående fondkapital utan också effekterna av alla flöden till och från den aggregerade buffertfonden. Dessa flöden, som i normalfallet består av inbetalning av pensionsavgifter, utbetalning av pensioner samt administrations- kostnader, administreras av . Den kapitalvägda avkastningen ger ett korrekt uttryck för den procentuella avkastning som har kommit pensionssystemet till del, justerad för flödeseffekter, och kan därför jämföras med inflationen eller med andra förvaltares resultat. Alternativet är att beräkna en tidsvägd avkastning, som bortser från konsekvenserna av flöden. Den tidsvägda avkastningen mäter den hypotetiska avkastning som skulle ha blivit resultatet om det inte förekommit några flöden alls. Detta senare mått anses vara relevant vid utvärdering av fondförvaltare, eftersom dessa inte rår över andelsägarnas beslut att köpa och sälja fondandelar. AP-fonderna rapporterar en tidsvägd avkastning, eftersom de inte har inflytande över in- och utbetalningar av pensionsavgifter och pensioner. Regeringens bedömning: Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvalt- ning brister i jämförbarhet och det är svårt att dra långtgående Betydelsen av den aktiva förvaltningen bör inte överdrivas, eftersom resultaten, enligt de beräkningar som gör baserat på det tillgängliga underlaget, utgör en begränsad del av fondernas Enligt beräkningar uppgick dess andel av resultatet till av resultatet, vilket var en ökning från ett bidrag om . De strategiska besluten och den övergripande tillgångsallokeringen förklarar i stället den största delen av utvecklingen av resultat och risk i AP-fondernas kapital- Första–Fjärde AP-fondernas strävan att i ökad utsträck- ning fokusera på medelfristiga strategiska allokeringsbeslut i förhål- lande till kortsiktig aktiv förvaltning välkomnas. Resultaten som genererats av Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvaltning har förbättrats , både de årliga utfallen och Andra och Fjärde AP-fonderna, som redovisar risk- justerade mått, har nått sina mål och en överavkastning i förhållande till tagna risker. Det är viktigt att AP-fonderna är transparenta i redovisningen av resultatet för den aktiva förvaltning som bedrivs Regeringens bedömning i föregående års skrivelse: Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvaltning brister i jämförbarhet och det är svårt att dra långtgående slutsatser. Betydelsen av aktiv förvaltning bör inte överdrivas, eftersom resultaten utgör en begränsad del av fondernas utgjorde andelen av resultatet. Det är i stället de strategiska besluten och den övergripande tillgångs- allokeringen som dominerar utvecklingen av resultat och risk i fondernas Första–Fjärde AP-fondernas strävan att i ökad utsträckning fokusera på medelfristiga strategiska allokeringsbeslut i förhållande till kortsiktig aktiv förvaltning välkomnas. Utfallen för Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvaltning har förbättrats , både de årliga utfallen och på femårssikten. Andra och Fjärde AP-fonderna, som även redovisar riskjusterade mått, har nått sina mål och en överavkastning i förhållande till tagna risker. I övrigt är det viktigt, i den utsträckning aktiv förvaltning faktiskt bedrivs, att fonderna är transparenta i redovisningen av resultaten. : Första–Fjärde AP-fonderna arbetar på olika sätt med aktiv förvaltning, vilket försvårar jämförelser mellan fonderna. ringar i fondernas förvaltningsmodell innebär också att definitionen på aktiv förvaltning förändrats och försvårar historiska jämförelser. Flera av fonderna har under se minskat fokus på traditionell aktiv förvaltning relativt strategisk och taktisk tillgångsallokering. 2014 samt generade samtliga fonder en positiv avkastning från sin aktiva förvaltning före kostnader. Skälen för regeringens bedömning: Aktiv förvaltning i skrivelsen definieras i linje med grundläggande utvärdering, dvs. förvaltning avser avvikelser mot jämförelseindex i syfte att tjäna pengar. noterar att Första–Fjärde AP-fonderna har olika mål och 2014/15:130 jobbar med aktiv förvaltning på olika sätt. Därtill har fondernas defini- tioner ändrats , vilket försvårar jämförelse mellan fonderna och . Flera av fonderna har dessutom minskat fokus på traditionell aktiv förvaltning relativt strategisk och taktisk tillgångasallokering. har som mål att av det totala målet om , uppnå en genomsnittlig aktiv avkastning om för den aktivt förvaltade likvida portföljen över en rullande treårsperiod. Även Andra AP-fonden har som ett explicit mål för sin aktiva förvaltning att den ska uppgå till avkastning. genererade Andra och Fjärde AP-fonderna aktiv avkastning om , vilket innebar att de nådde sitt respektive mål för aktiv avkastning . Detsamma gäller på femårssikten då den aktiva avkastningen för båda fonderna var , men däremot uppnår inte Andra och Fjärde AP-fonderna sitt mål för aktiv avkastning under tioårsperioden 2005−2014. Första och Tredje AP-fonderna säger sig inte bedriva aktiv förvaltning i traditionell mening , men det bör noteras att ändå redovisar uppgifter för dessa fonder i de fall där förvaltningssegment passar in i definitionen ovan. I det här sammanhanget ingår t.ex. resul- tatet av Tredje AP-fondens absolutavkastande strategier och avvikelsen från jämförelseindex för betaförvaltningen. Tabell 5.4 Första–Fjärde AP-fondernas aktiva avkastning 2010–2014 (procentenheter) -0,2 -0,2 Källa: , bilaga 9. Fondernas aktiva förvaltning gav enligt redovisning ett resultatintervall på 0,4–0,. Samtliga fonder visar även positiv avkastning på 0,4‒0,(2010‒ 2014). Riskjusterad avkastning i aktiv förvaltning Ett mer ändamålsenligt sätt att utvärdera den aktiva förvaltningen är att sätta resultatet i förhållande till risken. Informationskvoten anger över- avkastning (s.k. aktiv avkastning) per enhet risk där måttet anger i hur hög grad en förvaltare avviker från ett jämförelseindex (se faktaruta 5.1). En hög informationskvot för en fond indikerar hög överavkastning i förhållande till avvikelserna från jämförelseindex. Det är positivt att Andra och Fjärde AP-fonderna publicerar detta mått, mot bakgrund av den genomlysning av fondernas resultat som detta ger. Andra och Fjärde AP-fondernas informationskvot uppgick i båda fall till 1,8 –2014. var utfallet 1,7 respektive 2,9. Informationskvot avseende Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvaltning 2010–2014 och 2005–2014 Underlag saknas för att beräkna genomsnittlig informationskvot för Första och Tredje AP-fonderna. Källa: , bilaga 9. Regeringen har varit tveksam till Första–Fjärde AP-fondernas aktiva förvaltning, främst till den del förvaltningen syftar till att överträffa marknadens genomsnittliga avkastning (s.k. aktiv förvaltning). Regeringen noterar dock att utfallen för den aktiva förvaltningen har förbättrats – både de årliga utfallen och på femårssikten. Samtliga fonder täcker, enligt den utvärdering som redovisar, mer än väl kostnaderna för aktiv (och övrig) förvaltning över den senaste femårsperioden.