prop · H3031d3 · 2015-09-21 00:00:00 — Vid utgången av uppgick de totala garan- terade beloppet till 34,7 miljarder kronor5, vilket var mer än . Ökningen beror på ny garanti till Eurofirma. krympte kreditgarantin till Konsortiet till följd av en lägre skuldsättning i konsortiet. Av garantiåtagandena stod infrastrukturprojekt för , pensionsåtaganden för tidigare anställda i statliga samt för finansiering . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Tabell 3.5 Utestående garantier, tillgångar och förväntad förlust 2010–2014 Reservtillgångarna minskade med . Det förklaras främst av att värdet sjönk på de tillgångar vilka erhölls när infriade kreditgarantin till i samband med bolagets konkurs 2011. uppgick till- gångarna till , medan reser- veringen för framtida förluster uppgick till . utlåning till låntagare utan- för staten (exklusive lån med villkorad återbetal- ning) uppgick till vid slutet av 2014. Den totala minskningen, som uppgick till i förhållande till före- gående år, beror främst på att betalade till- baka resterande (1,) av sitt lån från . Tabell 3.6 Utestående lån, tillgångar och förväntad förlust minskade reservtillgångarna i utlåningsverksamheten med . Avsättningarna för förväntade förluster minskade också med , vilket förklaras av att löste sitt lån och att kreditrisken i utlåningen till minskade. 5 Exklusive insättningsgarantin, investerarskyddet och garantier för bankers värdepappersupplåning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Tabell 3.7 Lån med kreditrisk hos Låg risk för stora förluster i garanti- och utlåningsverksamheten I Årsredovisning för staten (skr. 2014/15:101) lämnas en särskild redovisning och riskanalys av statliga garantier och utlåning. I redovisningen framgår att bedömer risken för stora samlade försluter i den ordinarie portföljen som låg. Likviditetsriskerna i den ordinarie porföljen bedöms som mycket låga. Statens likviditetsförvaltning är anpassad till högre belopp och ett större behov av flexibilitet än vad som rimligen krävs med anledning av utfärdande garantier och låneutfästelser. 3.3.3Myndigheternas uppgifter, medel för att nå målen och vissa resultat Nedan redogörs för myndigheternas roll i förhållande till målet. Vidare redovisas ett antal resultat och prestationer vilka har direkt koppling till myndigheternas insatser för att bidra till målen. Statliga medel som förfogar över för att bidra till måluppfyllelsen (avseende stabilitet, förtroende, fungerande marknader och konsumentskydd) utgörs främst av finansiell 6Det utlånade beloppet till överstiger utlåningsramen då ramen anges exklusive kapitaltjänstkostnader och mervärdesskatt (låne- ram inkl. kapitaltjänstkostnader och mervärdesskatt uppgår till ). 7Ingen ytterligare utlåning kan ske till då ramen är fullt nyttjad. tillsyn, reglering av finansiella företag och tillståndsprövning. Regelutvecklingen inom området styrs till betydande del genom samarbetet inom EU och genom det globala samarbetet för tillsyns- myndigheter inom området. har anvisats ökade resurser, bl.a. för ökad tillsyn och regelgivning med syfte att bättre kunna bidra till målupp- fyllelsen. I samband med budgetpropositionen beslutades att resurserna skulle ökas med ytterligare 100 miljoner under åren 2014‒ 2016, utöver tidigare beslutat resurstillskott på (2012‒2014). Av tabell 3.8 framgår hur kostnaderna utveck- lats inom olika områden. Inom tillsyn, regel- givning och tillståndsprövning kan en betydande ökning noteras, vilket är ett resultat av att myndigheten anvisats ökade anslagsmedel och att antalet direktfinansierade tillståndspröv- ningar ökat. Tabell 3.8 kostnader för olika verksamheter, 2012–2014 Strategin för tillsynen inom är inriktad på målen för det finansiella systemet och kan delas in enligt följande: –Riskbaserad genom att fokus riktas mot de största riskerna. Utifrån detta får Finans- inspektionen en tydlig utgångspunkt för var fokus bör ligga inom tillsynen. –Tillsynen ska vara heltäckande, vilket inne- bär att alla aktörer som verkar på basis av ett tillstånd från ska bli föremål för tillsynsinsatser i någon utsträckning. Ambitionen är att alla företag ska bli föremål för minst en tillsynsinsats . –Företagen rapporterar löpande in en stor mängd data och dessa ger återkommande upphov till ett stort antal tillsynskontakter, utredningar och kontroller. Diagram 3.17 Tid och kostnad operativ tillsyn, 2009–2014 Kostnad (tkr) användes (eller 277 mil- joner kronor) av myndighetens totala resurser inom området tillsyn, vilket är en högre andel än året innan. Av diagram 3.17 framgår att verksam- heten har ökat både sett till kostnader och antalet arbetade timmar. som varit föremål för någon tillsynsinsats uppgår till . Andelen är lägre för vissa företagskategorier, bl.a. försäkringsförmedlare. har det huvud- sakliga ansvaret för den s.k. makrotillsynen. Det innebär att myndigheten ska analysera och vid behov vidta åtgärder för att motverka risker för instabilitet i det finansiella systemet, samt att motverka finansiella obalanser i syfte att stabilisera kreditmarknaden. Åtgärdernas effekt på den ekonomiska utvecklingen ska därvid beaktas. Makrotillsynen är ett relativt nytt politik- område varför mål, medel och juridiska förut- sättningar för användning av olika verktyg fort- farande är under utarbetande. EU-gemensamma regler kring kapitaltäckning är ett exempel på regler som kommer att påverka Finans- inspektionens uppgifter inom området. Finans- inspektionens praktiska arbete för att öka mot- ståndskraft riktar in sig på de sårbarheter som 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 myndigheten identifierar, där hushållens skuld- sättning varit ett viktigt fokusområde. samarbetar på flera områden med tillsynsmyndigheter i andra länder och det gränsöverskridande samarbetet har blivit alltmer omfattande. är ordförande för tillsynskollegierna för de fyra storbankerna och har samordnat tillsynsplaner och risk- bedömningar med värdlandsmyndigheterna för dessa storbanker. har också arbetat i tillsynskollegier för försäk- ringsgrupper med gränsöverskridande verk- samhet. Fokus har legat på förberedelser inför genomförande av Solvens II-direktivet. Finans- inspektionen leder också ett tillsynskollegium för OMX:s verksamhet som central motpart. Regelgivningsarbetet kräver stora arbetsinsatser av . Insatserna inom regel- givningen drivs bl.a. av de internationella regel- kraven som ökat i både mängd och komplexitet. Diagram 3.18 Regelgivning, aktiviteter 2010–2014 Av diagram 3.18 framgår att insatserna inom regelgivningen ökat och att det internationella arbetet är av betydande omfattning. deltar i det europeiska systemet för finansiell tillsyn främst genom samarbete i de s.k. ESA-myndigheterna, Euro- peiska bankmyndigheten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 uppgift är att harmonisera regler och att samordna tillsynen inom EU samt att lämna förslag till tekniska standarder. Finans- inspektionen är även medlem i () som ansvarar för makrotillsynen av det finansiella systemet inom EU. På global nivå sker samarbetet genom ett antal organisationer för att skapa en gemensam, inter- nationell regel- och tillsynsstandard på finans- marknaderna. Totalt var engagerad i 136 internationella arbetsgrupper, styrelser och kommittéer på europeisk, global, nordisk eller baltisk nivå . De företag som vill bedriva finansiell verksamhet ska först ansöka om ett tillstånd av Finans- inspektionen. Syftet med tillståndsprövningen är att säkerställa att företagen ska kunna leva upp till de krav som ställs. Kraven utgör ofta instrument för stärkt finansiell stabilitet och konsumentskydd. Ambitionen för är att handlägga samtliga ärenden om tillstånd på ett effektivt och enhetligt sätt, utan att göra avkall på de krav som ställs för respektive tillstånd. Tillståndsprövningen är avgiftsfinansierad och nivån på avgifterna bygger på principen om full kostnadstäckning . Antalet ärenden som beslutades ökade jämfört med året innan. Även inflödet av nya ärenden ökade i förhållande innan. För vissa ärendetyper var det ökade ärendeinflödet förväntat, men det har även skett en generell ökning av antalet ärenden. genomför en företagsenkät med hjälp av telefonintervjuer. Drygt 400 finansiella företag får bedöma myndighetens verksamhet och hur de tycker att kontakterna har fungerat. Resultatet av enkäten används i arbete med att utveckla verksamheten. Resultatet visar generellt att förtroendet för sätt att utföra sitt arbete är fortsatt stort. Tabell 3.9 Företagens omdöme om , 2012–2014 Andel som har förtroende för FI:s sätt Andel som anser att FI ger ett Andel som anser att FI håller hög kvalitet på analyser och beslut Andel som anser att FI:s föreskrifter och allmänna råd är ändamålsenliga Andel som anser att FI är tydlig med vilka regler som gäller Andel som ger FI:s webbplats ett positivt omdöme utifrån sitt behov Av tabell 3.9 framgår att resultatet dock är lägre än . En tänkbar förklaring kan enligt vara den osäkerhet som råder om och när olika regler kommer att införas och hur de kommer att se ut. Detta är en följd av flera förseningar i europeiska regelgivnings- arbeten som ligger utanför kontroll. överväger att komplettera mätmetoden med en mer kvalitativ undersökning för att bättre kunna vidta eventuella åtgärder. ska bidra till målen för det finansiella systemet, särskilt delmålet om en effektiv statlig finansförvaltning. Huvudupp- gifterna för myndigheten är ansvar för: –Statens internbank (se resultat avsnitt3.3.3). utg. omr 26, avsnitt 4). –Garantier och utlåning (se resultat avsnitt 3.3.3). –Insättningsgaranti och investerarskydd (se nedan). –Bankstöd (se nedan). Av tabell 3.10 framgår utvecklingen av Riks- gäldskontorets samtliga förvaltningskostnader. Redovisningen avser såväl anslagsfinansierad verksamhet, som finansiering via avgifter eller fonder. har bedrivit ett rationaliseringsarbete och detta framgår också tydligt genom att myndighetens kostnader Minskningen av kostnaderna förklaras också av att vissa marknads- föringskostnader minskat. Tabell 3.10 Fördelning av förvaltningskostnader 2012–2014 lagen (1995:1571) om insättningsgaranti och lagen (1999:158)om investerarskydd. Uppdraget är att bidra till finansiell stabilitet och ett starkt konsumentskydd genom att hantera insättnings- garantin och investerarskyddet med hög servicenivå och till låga kostnader. Insättnings- garantin motverkar risken för en allvarlig störning i det finansiella systemet genom att den skapar trygghet för insättarna och minskar risken för uttagsanstormningar. Alla institut som omfattas av insättnings- garantin betalar en årlig avgift till Riksgälds- kontoret. De medel som betalas in förs till en fond som förvaltas av Kammarkollegiet på upp- av de garanterade insättningarna per . Inga ersättningsfall inträffade . Allmänhetens kännedom om insättningsgarantin har ökat till (året innan). är stödmyndighet enlig lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Uppdraget innebär att får lämna stöd till banker och andra förhindra allvarliga störningar i det finans- iella systemet. För att finansiera stödåtgärderna på lång sikt har beslutat att inrätta en stabilitets- fond. I samband med fondens inrättande tillfördes över statens budget och fonden gavs en obegränsad kredit. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Tabell 3.11 Stabilitetsfonden vid utgången av 2014 Kapital, anslag till fonden Influtet CIB och MM Nordea (netto) Tillförd ränta på behållning Vid utgången av uppgick stabilitetsfondens behållningar till . I tabell 3.11 ges en övergripande redovisning av flödena till och från stabilitetsfonden samt de totala behållningarna. Ingen garanti har behövt infrias inom programmet för bankers och bostads- instituts medelfristiga upplåning. för- föll det sista garanterade lånet. Till fonden förs även stabilitetsavgifter som betalas av de banker och kreditmarknadsföretag som omfattas. Genom det nya krishanteringsregelverket kommer bestämmelserna om bankstöd att för- ändras (se avsnitt 3.4). Finansmarknadsforskningsprogrammet består i huvudsak av två insatsformer: långsiktig finans- iering av tre forskningscentrum och utlysningar av projektmedel inom olika områden. Verket för innovationssystem () ska redovisa hur uppdraget med forsknings- programmet utvecklas. Av den senaste redo- visningen framgår att centrumen sprider sina forskningsresultat på flera olika sätt, dels genom akademiska och praktiska konferenser, dels genom samarbete med andra forskare och branschaktörer8. Unika databaser har byggts upp. fick forskare inom centrum- bildningarna omkring 60 vetenskapliga artiklar publicerade och över 170 konferensbidrag har presenterats. 8 Redovisning av uppdrag att genomföra Program för Finansmarknads- forskning, (dnr Fi2015/01533/FPM). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Av den senaste redovisningen från framgår vidare att programmet för finans- marknadsforskning bidrar, enligt en inter- nationell utvärdering som genomförts , till nya forskningsresultat, ökad kvalitet i forskarutbildningen, ökad databasanvändning samt ökat kunskapsutbyte mellan branschen och akademin. Resultaten leder i sin tur till ökat forskningsbaserat beslutsfattande hos finans- marknadens aktörer enligt utvärderingen. Programmet ska samfinansieras och samfinan- sieringen uppgår enligt till från privat sektor, från övriga offentliga aktörer och i övrigt från . Övriga myndigheter med beröring till finans- marknadsområdet huvuduppgift är att upprätthålla ett fast penningvärde. Banken har även i uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende (1 kap. 2 § lagen [1988:1385] om riks- bank). övervakar utvecklingen av det finansiella systemet i dess helhet, med fokus på stora institut, marknader och infrastruktur samt förmedlar sin syn på risker och ineffektivitet i det finansiella systemet. På det finansiella området utövar Konsument- verket tillsyn genom bestämmelser i bl.a. konsumentkreditlagen (2010:1846), marknads- föringslagen (2008:486) och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. uppdrag är att administrera och betala ut den allmänna pensionen, men också att ge såväl generell som individuell information om pensionen. Myndig- heten ansvarar också för premiepensions- systemet. Resultatredovisningen syftar i huvudsak till att klargöra om målen för området är uppfyllda. Genomgången indikerar att det svenska finans- iella systemet fungerar väl och dess motstånds- kraft är tillfredsställande. Svenska banker uppfyller nya likviditets- och kapitalkrav, vilket har bidragit till att stärka motstånds- kraften ytterligare mot marknadsoro, kredit- förluster och lägre intjäning. Stabilitetsstärkande initiativ tas också inom EU genom implementeringen av bl.a. nya regel- verk för krishantering. har därutöver aviserat att myndigheten avser att införa en kontracyklisk kapitalbuffert på fr.o.m. och därefter fr.o.m. . Inom försäkringsföretagen har samtliga före- tag kunnat svara upp mot fastställda solvens- kvoter, vilket innebär att de kan fullfölja sina åtaganden. Den relativt låga svenska statsskulden bidrar till att stärka statens krishanterings- förmåga vilket också minskar risken för att en finansiell kris ska inträffa. finns det ett antal sårbarheter som gör det svenska finansiella systemet och svensk ekonomi känsliga för störningar. Det svenska banksystemet är stort i förhållande till landets BNP jämfört med banksystemen i många andra länder. De stora bankerna i har dessutom ett stort behov av marknadsfinansiering, varav en betydande del avser utländsk valuta. Det gör dem beroende av välfungerande finansmarknader och ett fortsatt förtroende från sina investerare. Det finansiella systemet är tätt sammanlänkat, vilket innebär att problem i en bank snabbt kan sprida sig till andra aktörer och marknader. Det gör förtroendet för hela det finansiella systemet mer lättpåverkat. Banksektorn är koncentrerad till ett antal storbanker som innehar en stor del av mark- naden, vilket också medför bristande kon- kurrens. Åtgärder för att förbättra konkurrensen på bolånemarknaden har vidtagits. Vidare utgör hushållens ökande skuldsättning kopplad till stigande bostadspriser en risk, trots att den totala belåningsgraden minskat. Kreditförluster för banker kan även påverka förtroendet i en negativ riktning. De digitala tjänsterna, exempelvis internet- betalningar och e-fakturor, fortsätter att utveck- las starkt något som i huvudsak är positivt. Konsumenterna på finansmarknaden står inför flera utmaningar. Behovet av kunskap ökar för att konsumenten bättre ska kunna fatta väl avvägda beslut om den egna ekonomin. Bland annat kan pekas på att många sparprodukter är komplexa som rådgivningen ofta är bristfällig och informationen i flera fall kan vara svår att förstå. Vidare har kundnöjdheten i vissa avseenden minskat men varierar mellan olika produkter. Allt fler konsumenter får del av insatser i form av finansiell folkbildning och insatserna har därmed fått ett betydande genomslag. Men ytterligare insatser behövs för att stärka kun- skaperna. Överlag visar resultatgenomgången att konsumentskyddet är gott, även om det behöver stärkas på några områden. Exempelvis bör investerares möjlighet att tydligare förstå inne- börden av aktivt respektive passivt förvaltade fonder förbättras. Effektiv finansförvaltning i staten Resultatutvärderingen avseende effektiviteten i statens finansförvaltning är genomgående posi- tiv. De regelverk, avtal och kontostrukturer som stödjer statens betalningsmodell bedöms vara utformade på ett sätt som främjar hög effek- tivitet. De centralt upphandlade ramavtalen av betal- och korttjänster bedöms leda till lägre priser, som de möjliggör enhetliga och högt ställda krav vad gäller teknik, säkerhet, likviditetshantering, återrapportering etc. Efter- som myndigheterna själva står för kostnaden för de betaltjänster som används finns incitament för god kostnadseffektivitet. Den centraliserade likviditetsförvaltningen minimerar statens dag- liga behov av upplåning och reducerar både statens räntekostnader och risk. I den rapport som lämnade till regeringen avseende riskerna i statens betalningsmodell bedöms säkerheten i betalningsmodellen som god. Myndigheternas enkätsvar avseende kvalitet och service inom betalningsverksamheten pekar på fortsatt höga resultat. Genomsnittskostnaden för en statlig betalning har minskat . Detta styrker att kostnadseffektiviteten i den statliga betalnings- modellen har förbättrats ytterligare . Grundprincipen för garanti- och utlånings- modellen är att avgifter ska tas ut så att de mot- svarar statens förväntade kostnader (inklusive administrativa kostnader). Avgiften sätts in på ett konto hos oavsett om det är låntagaren, garantitagaren eller skattebetalarna via statsbudgeten som betalar avgiften. Infriande av garantier och kreditförluster finansieras via nämnda konto. På så sätt skapas förutsättningar för att garanti- och utlåningsverksamheten på lång sikt blir självfinansierad. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 innehåller budgetlagen tydliga regler för både statliga garantier och för statlig utlåning med kreditrisk. I den förordning om utlåning och garantier som regeringen beslutade i samband med ändringarna i budgetlagen 2011 ges detalj- erade regler för garanti- och kreditmyndig- heternas arbete. Regelverken och de grund- principer som regelverken bygger på bedöms vara utformade på ett sätt som främjar hög effektivitet, även om det saknas kvantitativa indikatorer som stödjer bedömningen. Myndigheterna inom området, Finans- inspektionen och , har i allt väsentligt bidragit till de fastlagda målen. Finans- inspektionen har bl.a. genom ökade insatser inom finansiell tillsyn, regelgivning och till- ståndsprövning utvecklat kraven och på så sätt bidragit till målen. Även insatserna inom finans- marknadsforskningen har bidragit till ökade kunskaper inom området. Regeringens främsta uppdrag inom finans- marknadsområdet är att värna den finansiella stabiliteten i för att säkra en trygg och långsiktig ekonomisk utveckling. Finansiell stabilitet utgör således en hörnsten för samhällsekonomin, välfärden, tillväxten och sysselsättningen. Vidare ska möta klimatutmaningen offensivt genom att det finansiella systemet bidrar till en hållbar utveckling. 3.4.1Insatser för att nå målet för det finansiella systemet För att stärka förutsättningarna för Finansin- spektionen att bidra till ett väl fungerande finansiellt system har resurserna ökats –2014 med . Satsningen har därefter utvidgats med ytterligare åren 2014–2016. I denna proposition föreslås därför att Finansinspek- tionen anvisas ökade resurser motsvarande . Medlen motiv- eras med att ska kunna utöka tillsynen och arbeta för ett stärkt 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 konsumentskydd samt kunna bidra till det föreslagna målet om hållbarhet. Även Riks- gäldskontoret får nya uppgifter för att kunna bidra till måluppfyllelsen. Nedan redogörs för ett antal angelägna initiativ. För att förbättra förutsättningarna för finansiell stabilitet har regeringen lämnat förslag i en lag- rådsremiss till nya regler om hantering av kriser i finansiella företag. Förslaget innebär att krishanteringsdirektivet som beslut- ats inom EU genomförs i svensk rätt. Krishanteringsdirektivet innebär att det införs ett ramverk för resolution av kreditinstitut och värdepappersbolag samt företag som ingår i samma koncern som dessa. Centralt i resolutionsprocessen är att företagets ägare och långivare, snarare än staten, ska bära eventuella förluster. Direktivet syftar inte enbart till att ge möjligheter att rekonstruera eller avveckla före- tag genom resolution, utan också till att före- bygga problem och vidta preventiva åtgärder. Direktivet innehåller därför både regler om resolution och om resolutionsförberedande verksamhet. Inom ramen för det nya regelverket föreslås också att en ny fond – resolutionsreserven – skapas. Resolutionsreserven ska kunna användas för att täcka kostnader för krishantering. Reserven finansieras genom avgifter från före- tagen. Dessutom bedömer regeringen att vissa medel bör föras över från den befintliga stabilitetsfonden till den nya resolutions- reserven. Enligt direktivet ska en eller flera resolutions- myndigheter, med ansvar för resolution och resolutionsförberedande arbete, utses på nationell nivå. Regeringen har aviserat att Riks- gäldskontoret bör utses till resolutionsmyndig- het när den nya lagstiftning som genomför direktivet har trätt i kraft. träder EU:s nya, reformerade regelverk för försäkringsföretag, Solvens II- direktivet i kraft. Syftet med regleringen är att försäkringsföretagen ska kunna infria sina åtaganden och därmed bidra till målen. Reglerna innebär förändrade kapitalkrav för försäkrings- företagen, tydligare krav på företagsstyrning (riskhantering), förändrade regler för tillsyns- processerna samt mer omfattande krav på försäkringsföretagens rapportering och offent- liggörande av information. Med hänsyn till mindre företags situation finns möjlighet att under vissa förutsättningar bevilja undantag från bestämmelserna om solvens, offentliggörande av information och grupptillsyn. Regeringen har lämnat förslag till genomförande av Solvens II- direktivet i svensk rätt i en lagrådsremiss . stora finansiella sektor, med nära sammankopplade banker som i hög grad är beroende av marknadsfinansiering, medför att det finansiella systemet är känsligt för finansiella störningar. Ansvariga myndigheter bedömer att motståndskraften i det svenska finansiella systemet är god. Konkurrensen på bank- marknaden är viktig eftersom den kan bidra till att konsumenternas ställning stärks i förhållande till bankerna. Det finns ett stort antal banker på den svenska bankmarknaden som är mindre och verksamma på regionala eller lokala marknader. En utmaning för mindre aktörer är ofta tillgången till kapital. I syfte att stimulera ökad konkurrens avser regeringen därför att se över möjligheterna att underlätta kapitalanskaffning för mindre, icke- vinstdrivande aktörer.