prop · H3034 · 2015-10-20 00:00:00 — 27 § Ordförande vid föreningsstämman ska utses av föreningsstämman, om inte något annat har bestämts i stadgarna. I paragrafen anges hur föreningsstämmans ordförande utses. Paragrafen motsvarar vad som gäller enligt 10 § första stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 130). Styrelsens och den verkställande direktörens upplysningsplikt Vilka upplysningar som ska lämnas 28 § Om någon medlem begär det och styrelsen anser att det kan ske utan väsentlig skada för föreningen, ska styrelsen och den verkställande direktören vid föreningsstämman lämna upplysningar om 1.förhållanden som kan inverka på bedömningen av ett ärende på stämman, och 2.förhållanden som kan inverka på bedömningen av föreningens eko- nomiska situation. I en förening som ingår i en koncern avser upplysningsplikten även föreningens förhållande till andra koncernföretag. Om föreningen är moderförening, avser upplysningsplikten också koncernredovisningen och sådana förhållanden i fråga om dotterföretag som avses i första stycket. Paragrafen innehåller tillsammans med 29–31 §§ bestämmelser om sty- relsens och den verkställande direktörens upplysningsplikt vid stämman. Bestämmelserna motsvarar i allt väsentligt bestämmelserna i 11 § i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 132 f.). Förfarandet när sty- relsen bedömer att en upplysning inte kan lämnas utan väsentlig nackdel för föreningen justeras (se främst 30 och 31 §§). Övervägandena finns i avsnitt 11.9. I förevarande paragraf anges vilka upplysningar som omfattas av upp- lysningsplikten. Paragrafen motsvarar 11 § första stycket i det hittills- varande 7 kap. Upplysningsplikten avser två slag av upplysningar, dels upplysningar om förhållanden som kan inverka på bedömningen av ett ärende på stämman, dels upplysningar om förhållanden som kan inverka på bedömningen av föreningens ekonomiska situation. Om en begärd upplysning inte är av något av dessa slag, finns inte någon skyldighet att tillmötesgå begäran. Den ekonomiska upplysningsplikten avser enligt gällande lag- text förhållanden som kan inverka på föreningens årsredovisning och ställning i övrigt. Den nya bestämmelsen avser föreningens ekonomiska situation. Terminologin anpassas därmed till 7 kap. 32 § aktiebolagslagen (2005:551). Någon ändring i sak är inte avsedd. Som får upplysningar inte lämnas ut, om utlämnandet kan kom- ma att skada föreningen på visst sätt. I den hittillsvarande lagtexten uttrycks detta så att upplysningarna ska lämnas om det kan ske utan väsentlig nackdel för föreningen. I förslaget används i stället – liksom i 7 kap. 32 § aktiebolagslagen – uttrycket ”utan väsentlig skada” för före- ningen. Någon ändring i sak är inte avsedd. 29 § Om en upplysning som har begärts enligt 28 § kan lämnas endast med stöd av uppgifter som inte är tillgängliga vid föreningsstämman, ska upplysningen efter stämman hållas tillgänglig i skriftlig form hos föreningen för medlemmarna och skickas till varje medlem som har begärt upplysningen. I paragrafen behandlas det fallet att en uppgift som behövs för att upp- lysningsplikten ska kunna fullgöras inte finns tillgänglig vid förenings- stämman. Paragrafen motsvarar 11 § andra stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 133). Liksom ska således uppgiften i ett sådant fall lämnas skriftligen . Det kan noteras att det inte ställs något särskilt krav på formen för att översända upplysningen till medlemmen. Styrelsen kan alltså, om den anser det vara lämpligt, översända upplysningen med e-post eller annat elektroniskt hjälpmedel. Upplysningar som kan medföra väsentlig skada för föreningen 30 § Om styrelsen bedömer att en upplysning som har begärts enligt 28 § inte kan lämnas till medlemmarna utan väsentlig skada för före- ningen, ska den medlem som har begärt upplysningen under- rättas om det. Styrelsen ska lämna upplysningen till föreningens revisor, om medlem- men begär det från underrättelsen enligt första stycket. Upplysningen ska lämnas till revisorn efter medlemmens begäran om det. Paragrafen reglerar tillsammans med 31 § förfarandet när styrelsen finner att en begärd upplysning inte kan lämnas ut utan väsentlig skada för föreningen. Den motsvarar delvis 11 § tredje stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 133). Övervägandena finns i avsnitt 11.9. Enligt första stycket gäller att styrelsen ska underrätta den medlem som har begärt upplysningen om att denna inte kan lämnas ut. Underrättelsen måste alltid ske inom den i 29 § angivna tiden. Det följer av att styrelsens ställningstagande till om upplysningen kan lämnas ut alltid måste göras . När medlemmen har underrättats om styrelsens ställningstagande har han eller hon enligt andra stycket rätt att begära att upplysningen i stället lämnas till föreningens revisorer. En sådan begäran måste framställas från styrelsens underrättelse. Liksom ska styrel- sen lämna de begärda upplysningarna till revisorerna efter medlemmens begäran om det. 31 § Om den begärda upplysningen har lämnats till föreningens revisor, ska han eller hon avge ett skriftligt yttrande till styrelsen. Av yttrandet ska det framgå om den begärda upplysningen enligt revisorns mening borde ha lett till någon ändring i revisions- berättelsen eller, i förekommande fall, koncernrevisionsberättelsen eller på annat sätt ger anledning till erinran. Om så är fallet, ska ändringen eller erinran anges i yttrandet. Styrelsen ska hålla revisorns yttrande tillgängligt hos föreningen för medlemmarna och skicka en kopia av det till varje medlem som har be- gärt upplysningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om den revisorsgranskning som ska ske av sådana uppgifter som styrelsen och den verkställande direktören anser sig inte kunna lämna ut. Den motsvarar delvis 11 § tredje stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 133). Övervägandena finns i avsnitt 11.9. Första stycket första meningen innehåller den nyheten att revisorns yttrande i anledning av den begärda upplysningen ska avges till styrelsen efter det att upplysningen lämnades till honom eller henne. Hittillsvarande tidsfrist är i stället efter stämman. med ändringen är att undvika att revisorn hamnar i tidsnöd med yttran- Prop. 2015/16:4 det. Enligt den hittillsvarande lagtexten ska revisorn i yttrandet uttala sig om huruvida de begärda upplysningarna har lämnats till honom eller henne. Eftersom revisorns skyldighet att avge yttrande enligt förslaget är beroende av att uppgifterna verkligen har lämnats, innehåller den nya lagtexten inte något krav på ett sådant uttalande. Det hindrar givetvis inte revisorn från att i yttrandet uttala sig om ofullständigheter i de lämnade upplysningarna. Andra stycket överensstämmer med gällande regler. Där upp- ställs krav på att revisorsyttrandet kommuniceras på visst sätt och . Det uppställs inte något särskilt krav på formen för över- sändandet av revisorns yttrande till den medlem som har begärt upp- lysningen. Styrelsen kan alltså, om den anser det vara lämpligt, över- sända yttrandet med e-post eller annat elektroniskt hjälpmedel. 32 § Föreningsstämmans beslut utgörs av den mening som har fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening som ordföranden biträder. Första stycket gäller inte om något annat följer av denna lag eller har bestämts i stadgarna. I fall som avses i 34 och 35 §§ i detta kapitel, 11 kap. 1 § och 12 kap. 9 § får det dock i stadgarna endast tas in längre gående villkor än som anges i nämnda bestämmelser. Paragrafen innehåller huvudregeln om majoritetskrav vid beslut av föreningsstämman. Paragrafen motsvarar delvis 13 § i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 136 f.). Av första stycket framgår att det som huvudregel krävs att ett förslag har samlat mer än hälften av de avgivna rösterna, s.k. absolut majoritet, för att förslaget ska anses ha bifallits. Om lika röstetal uppstår, har stämmans ordförande utslagsröst. Oavsett om ordföranden själv är röst- berättigad eller inte, måste ordföranden i denna situation redovisa vilken mening han eller hon stöder. Det blir då denna mening som gäller. Av andra stycket framgår att högre eller lägre majoritetskrav kan gälla till följd av bestämmelser i lagen. Vid ändring av stadgarna krävs sålunda kvalificerad majoritet, normalt två tredjedelars majoritet (se 34 §). Majoritetskravet vid val anges i 33 §. Liknande bestämmelser om högre eller lägre majoritetskrav kan tas in i föreningens stadgar. För vissa slags beslut, nämligen beslut om ändring av stadgarna, likvidation och fusion, kan det dock bara tas in längre gå- ende villkor. Med detta avses såväl krav på högre majoritet än två tredje- delars majoritet som andra tillkommande krav, t.ex. krav på att beslutet ska fattas på två stämmor. 33 § Vid val anses den vald som har fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgörs valet genom lottning, om inte föreningsstämman före valet har beslutat något annat. Första stycket gäller inte om något annat har bestämts i stadgarna. I paragrafen behandlas majoritetskrav vid val. Paragrafen motsvarar 13 § första stycket andra och tredje meningarna samt andra stycket första meningen i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 136 f.). 34 § Ett beslut om ändring av stadgarna fattas av föreningsstämman. Det är giltigt om det har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande, om inte något annat följer av 35 §. Av 32 § framgår att det i stadgarna får tas in längre gående villkor för att beslutet ska vara giltigt. Paragrafen innehåller bestämmelser om majoritetskrav vid ändring av stadgarna. Motsvarande regler finns i 14 § första och andra styckena i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 138). Till skillnad från i hit- tillsvarande regler uppställs inget krav på att en fråga om stadgeändring ska behandlas vid två stämmor, om medlemmarna inte är ense. Över- vägandena finns i avsnitt 11.10. Av paragrafen framgår att ett beslut om ändring av stadgarna fattas av föreningsstämman. Det är normalt giltigt om det har biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. Det är liksom enligt de hittillsvarande bestäm- melserna antalet röstande och inte antalet röster som är avgörande. Det ska alltså bortses från eventuella röstvärdesskillnader, om det inte i stad- garna har bestämts att det för bifall till stadgeändring utöver två tredje- dels majoritet bland de röstande även krävs viss andel av antalet avgivna röster (jfr 32 § andra stycket). När det gäller värdet av investerande medlemmars röster, se 3 § tredje stycket. Med uttrycket de röstande avses de som har deltagit vid stämman och därvid har avgett en röst som inte endast är en s.k. blankröst. Av 35 § följer att det för vissa beslut om stadgeändring gäller högre majoritetskrav än två tredjedelars majoritet. I paragrafens andra mening finns en erinran om att det av 32 § framgår att det i stadgarna får tas in längre gående villkor för att ett beslut om stadgeändring ska vara giltigt. Det kan t.ex. uppställas strängare majo- ritetskrav, krav på enhällighet, krav på beslut på två eller flera stämmor eller krav på godkännande från någon utomstående. Det är däremot inte möjligt att i stadgarna lindra de krav som ställs upp i denna paragraf eller i 35 §. 35 § Ett beslut om en ändring av stadgarna som innebär att en medlems förpliktelse att delta med insatser eller betala avgifter till föreningen ökas eller att medlemmens rätt till årsvinst inskränks är giltigt om beslutet på föreningsstämman har biträtts av minst tre fjärdedelar av de röstande. Ett beslut om ändring av stadgarna är giltigt endast om det har biträtts av samtliga röstande på föreningsstämman, om beslutet innebär att 1.en medlems rätt till föreningens behållna tillgångar vid dess upp- lösning inskränks, 2.en medlems rätt att få ut insats enligt 4 kap. 1, 3 eller 4 § inskränks och denna ändring ska gälla även för dem som var medlemmar i före- ningen när frågan avgjordes, eller 3.en medlems rätt att gå ur föreningen försämras och denna ändring ska gälla även för dem som var medlemmar i föreningen när frågan avgjordes. Av 32 § framgår att det i stadgarna får tas in längre gående villkor för att beslutet ska vara giltigt. Paragrafen innehåller särskilda majoritetskrav vid vissa fall av stadge- Prop. 2015/16:4 ändring. Första och andra styckena motsvarar 15 § första och andra styckena i det hittillsvarande 7 kap. En skillnad är att det inte uppställs något krav på beslut vid två stämmor (jfr prop. 1986/87:7 s. 139 f.). Andra stycket är utformat i enlighet med Lagrådets förslag. Tredje stycket innehåller en erinran om att det av 32 § följer att ännu strängare majoritetskrav kan uppställas i stadgarna, jfr kommentaren till 34 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.10. 36 § En medlem får inte själv eller genom ombud rösta i fråga om 1. talan mot medlemmen, 2. medlemmens befrielse från skadeståndsansvar eller någon annan förpliktelse gentemot föreningen, eller 3. talan eller befrielse som avses i 1 eller 2 och som gäller någon annan, om medlemmen i frågan har ett väsentligt intresse som kan strida mot föreningens. Bestämmelserna i första stycket om medlem tillämpas också på ombud för medlem. Paragrafen innehåller bestämmelser om jäv vid röstning på förenings- stämma. Den motsvarar 3 § i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 119). Generell inskränkning i föreningsstämmans beslutanderätt 37 § Föreningsstämman får inte fatta ett beslut som är ägnat att ge en otillbörlig fördel åt en medlem eller någon annan till nackdel för före- ningen eller någon annan medlem. Paragrafen innehåller en s.k. generalklausul enligt vilken stämman inte får fatta beslut som är ägnade att ge en otillbörlig fördel åt en medlem el- ler någon annan till nackdel för föreningen eller någon annan medlem. Paragrafen motsvarar 16 § i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 114 och 140). 38 § Ordföranden ska se till att det förs protokoll vid föreningsstämman. I protokollet ska det antecknas vilka beslut som föreningsstämman har fattat. Om ett beslut har fattats genom omröstning, ska det antecknas i protokollet hur omröstningen har utfallit. Har en röstlängd upprättats, ska denna tas in i eller läggas som en bilaga till protokollet. Protokollet ska undertecknas av ordföranden och minst en justerings- man som utses av föreningsstämman. Paragrafen innehåller bestämmelser om stämmoprotokoll. Den motsvarar 10 § tredje stycket och fjärde stycket första meningen i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 131). 39 § Senast efter stämman ska protokollet hållas tillgängligt hos föreningen för medlemmarna och innehavarna av förlagsandelar. Protokollet ska förvaras på ett betryggande sätt. I paragrafen finns bestämmelser om bl.a. hur stämmoprotokollet ska hål- las tillgängligt för medlemmarna. Paragrafen motsvarar 10 § fjärde styc- ket andra och tredje meningarna i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 131). 40 § Det som sägs i denna lag om föreningsstämma gäller, om inte något annat anges, även ett möte där medlemmarnas beslutanderätt utövas av fullmäktige (fullmäktigemöte). Om medlemmarnas rätt utövas av fullmäktige, gäller det som tidigare i detta kapitel sägs om föreningsmedlemmar i fråga om fullmäktige. En fullmäktig får dock inte delta i ett fullmäktigemöte genom ombud. Han eller hon får inte heller anlita biträde vid ett sådant möte, om inte något annat har bestämts i stadgarna eller beslutas vid mötet. Vid ett fullmäktigemöte ska ett beslut enligt 8 § om rätt för den som inte är fullmäktig att närvara eller på annat sätt följa förhandlingarna fattas med tillämpning av 32 § första stycket. Paragrafen innehåller, tillsammans med 41 och 42 §§, bestämmelser om fullmäktige. Bestämmelserna motsvarar 12 § i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 134 f.). I denna paragraf anges bl.a. hur beslut om rätt för utomstående att närvara vid stämman fattas vid ett fullmäktige- möte. Den frågan berörs i avsnitt 11.5. I första stycket finns en bestämmelse som klargör att det som sägs i lagen om föreningsstämman gäller även i fråga om fullmäktigemöten, om inte annat anges. Andra stycket motsvarar 12 § tredje stycket andra och tredje mening- arna i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 135). Stycket innehåller en ny bestämmelse om rätten för en fullmäktig att anlita biträde vid fullmäktigemötet. En fullmäktig får endast anlita biträde om en sådan rätt framgår av stadgarna eller om mötet, med mer än hälften av de avgivna rösterna, medger det i det enskilda fallet. I ett flertal paragrafer i lagen används ordet röstberättigad för att markera att en bestämmelse ska tillämpas på fullmäktige när beslutanderätten i före- ningen utövas av sådana och på medlemmarna när beslutanderätten ligger kvar hos dem (se t.ex. 11, 12 och 15 §§ i detta kapitel och 8 kap. 17 § första och andra styckena). I andra paragrafer används varianter av uttrycket ”medlemmar och röstberättigade” (se t.ex. 47 § i detta kapitel, 8 kap. 17 § femte stycket, 10 kap. 7 §, 11 kap. 2 a §, 12 kap. 8 § och 13 kap. 3 §). I dessa fall är bestämmelsen tillämplig på både medlemmar och fullmäktige. Av tredje stycket följer att ett beslut om att öppna fullmäktigemötet för den som inte är fullmäktig är giltigt om det biträds av fullmäktige med mer än hälften av rösterna. Ett sådant beslut krävs t.ex. för att med- lemmar ska ha rätt att närvara vid ett fullmäktigemöte. 41 § En fullmäktig får inte väljas än . Till fullmäktig får utses endast den som är medlem i föreningen eller den som utan att vara medlem enligt 6 kap. 4 § andra stycket ändå kan väljas till sty- Prop. 2015/16:4 relseledamot. I paragrafen behandlas bl.a. fullmäktiges mandattid. Paragrafen mot- svarar 12 § andra stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 134). 42 § Även om fullmäktige har utsetts, har föreningsmedlemmarna sådan rätt som avses i 14 §, 22 § första och andra styckena och 39 § första stycket. I fråga om beslut av fullmäktige i ämnen som avses i 35 § eller i 12 kap. 20 § ska medlemmarna underrättas på det sätt som har bestämts i stadgarna. Paragrafen innehåller bestämmelser om medlemmarnas rättigheter när fullmäktige har utsetts. Paragrafen motsvarar 12 § fjärde och femte styckena i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 135). 43 § Om ett beslut av föreningsstämman inte har kommit till i behörig ordning eller på annat sätt strider mot denna lag, tillämplig lag om årsredovisning eller stadgarna, får en föreningsmedlem, en innehavare av förlagsandelar, styrelsen, en styrelseledamot eller den verkställande direktören föra talan mot föreningen vid allmän domstol om att beslutet ska upphävas eller ändras. I paragrafen finns en bestämmelse om talan mot föreningsstämmobeslut (klandertalan). Paragrafen motsvarar 17 § första stycket i det hittills- varande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 140 f.). I det nya kapitlet utformas bestämmelserna om klandertalan med förebild i motsvarande bestämmelser i 7 kap. 50–52 §§ aktiebolagslagen (2005:551), vilket bl.a. innebär att de delas upp i flera paragrafer. I före- varande paragraf behandlas de allmänna förutsättningarna för klan- dertalan medan det i 44 § finns bestämmelser om tidsfrist m.m. för väck- ande av talan. I 45 § regleras bl.a. frågan om domstolsavgörandets betyd- else för medlemmar som inte har fört klandertalan. Jämfört med hittillsvarande 17 § första stycket görs en ändring av rättelsekaraktär. Ändringen motsvarar den som görs i 6 kap. 13 §. För vidare kommentarer, se kommentaren till den paragrafen. 44 § En talan enligt 43 § ska väckas för beslutet. Om talan inte väcks , är rätten att föra talan förlorad. Talan får väckas senare än vad som sägs i första stycket, när 1.beslutet är sådant att det inte kan fattas ens med alla medlemmarnas samtycke, 2.samtycke till beslutet krävs av alla eller vissa medlemmar och något sådant samtycke inte har getts, eller 3.kallelse till föreningsstämman inte har skett eller de bestämmelser om kallelse som gäller för föreningen i väsentliga delar inte har följts. I fråga om ett beslut att godkänna en fusionsplan som avser en gräns- överskridande fusion gäller, utöver det som sägs i första stycket, att talan inte får väckas efter det att eller allmän domstol genom ett beslut som har fått laga kraft har lämnat tillstånd till verkställande av fusionsplanen enligt 12 kap. 15 eller 16 §. Andra stycket ska inte tillämpas i fråga om en sådan fusion. Paragrafen behandlar frågan om tidsfrist för klandertalan. Paragrafen motsvarar 17 § andra, tredje och femte styckena i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 142 f. och prop. 2007/08:15 s. 125 f.). 45 § Om föreningsstämmans beslut upphävs eller ändras genom dom, gäller domen även för de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som inte har fört talan. Domstolen får ändra föreningsstämmans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. I paragrafen behandlas bl.a. frågan om ett domstolsavgörandes betydelse för medlemmar som inte har fört klandertalan. Paragrafen motsvarar 17 § fjärde stycket första och andra meningarna i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 144). I hittillsvarande 17 § fjärde stycket finns också en bestämmelse om rättens underrättelseskyldighet. Motsvarande be- stämmelse avser regeringen att ta in i förordningen (1987:978) om eko- nomiska föreningar. Styrelsens talan mot föreningen 46 § Om styrelsen vill väcka talan mot föreningen, ska styrelsen sam- mankalla en föreningsstämma för val av ställföreträdare som ska föra föreningens talan i tvisten. Stämningen ska delges den valda ställföre- trädaren. I paragrafen finns bestämmelser om vad som ska ske, om styrelsen vill väcka talan mot föreningen. Paragrafen motsvarar 18 § första stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 144). 47 § En bestämmelse i stadgarna om att en tvist mellan föreningen och styrelsen, en styrelseledamot, den verkställande direktören, en likvidator, en medlem, en innehavare av förlagsandelar eller en röstberättigad som inte är medlem ska avgöras av en eller flera skiljemän har samma verkan som ett skiljeavtal. Om styrelsen begär skiljeförfarande mot föreningen, ska 46 § tilläm- pas. Är det fråga om en talan av styrelsen mot föreningsstämmans beslut är rätten till talan inte förlorad enligt 44 §, om styrelsen inom den tid som anges där har kallat till föreningsstämma enligt 46 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om verkan av en skiljeklausul i en förenings stadgar. Paragrafen motsvarar 18 § andra stycket i det hit- tillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 145). Verkan av beslut om stadgeändring mot en medlem som inte har samtyckt till ändringen 48 § Ett beslut om ändring av stadgarna får inte tillämpas mot en med- lem som inte har samtyckt till ändringen, om 1. beslutet innebär a)att medlemmens rätt till föreningens behållna tillgångar vid dess Prop. 2015/16:4 upplösning inskränks, b)att medlemmens rätt att få ut insats enligt 4 kap. 1, 3 eller 4 § in- c) att medlemmens rätt att gå ur föreningen försämras, d) att medlemmens förpliktelse att delta med insatser eller betala avgifter till föreningen ökas, eller e) att medlemmens rätt till årsvinst inskränks, och medlemmen säger upp sig för utträde inom en månad från det att beslutet fattades eller, om beslutet fattades av fullmäktige, från det att medlemmen underrättades om beslutet. I ett sådant fall som avses i första stycket får medlemmen, oavsett vad som är bestämt i stadgarna, gå ur föreningen vid det räkenskapsårsskifte som infaller närmast efter uppsägningen. Vid utträdet har medlemmen de rättigheter som avgående medlemmar har enligt 4 kap. 1 § första och andra styckena. Paragrafen reglerar verkan av beslut om stadgeändring mot en medlem som inte har samtyckt till ändringen. Paragrafen motsvarar 15 § tredje stycket i det hittillsvarande 7 kap. (jfr prop. 1986/87:7 s. 140). Regeringens tillstånd till ändring av stadgarna