prop · H203120 · 2015-04-17 00:00:00 — remissen sägs ingenting om varför detta krav ställs upp. en analys av hur kravet förhåller sig till den EU-rättsliga etablerings- friheten och fria rörligheten för tjänster. I den fortsatta beredningen bör redovisas vilka skäl som ligger bakom kravet på hemvist eller säte i och göras en bedömning av hur detta krav förhåller sig till EU- 4 kap. 1 § Enligt bestämmelsen ska järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare som både tillhandahåller transporttjänster och förvaltar järnvägsinfrastruktur upprätta separata resultat- och balansräkningar för respektive verksam- I 3 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554) föreskrivs att balans- räkningen i sammandrag ska redovisa företagets samtliga tillgångar, avsättningar och skulder samt eget kapital på balansdagen. av 3 kap. 2 § i samma lag att resultaträkningen i sammandrag ska redo- visa företagets samtliga intäkter och kostnader under räkenskapsåret. Den föreslagna bestämmelsen framstår inte som förenlig med reglerna Lagrådet ifrågasätter därför om direktivets krav på särredovisning av olika verksamheter bör genomföras genom bestämmelser om separata balans- och resultaträkningar. utformning bör övervägas ytterligare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 4 kap. 1 a § Se vad Lagrådet anför i anslutning till 4 kap. 1 §. 4 kap. 2 § I paragrafen finns bestämmelser om undantag från kravet på att särredo- visa olika verksamheter. Enligt 1 a § har järnvägsföretag som tillhandahåller både gods- transporter och, helt eller delvis offentligt finansierade, persontransporter skyldighet att särredovisa verksamheterna. I 2 § tredje stycket uppställs ett undantag från skyldigheten enligt 1 a § för sådana verksamhetsutövare som, utan att ta emot offentligt stöd, bedriver järnvägstrafik och förvaltar järnvägsinfrastruktur endast i syfte att förse den egna verksamheten med vissa tjänster. Lagrådet ifrågasätter om det kan aktualiseras en situation där verksam- het som anges i 1 a § bedrivs utan att verksamheten till någon del är offentligt finansierad. Hänvisningen till 1 a § bör därför utgå ur den före- slagna undantagsregeln i 2 §. 4 kap. 2 a § Se vad Lagrådet anför i anslutning till 4 kap. 1 §. 5 kap. 2 § Paragrafen innehåller en regel om trafikeringsrätt på svenska järnvägsnät, dvs. vilka personer som har rätt att utföra och organisera trafiken. Första stycket avser järnvägsföretag, medan andra stycket avser trafikerings- rätten för vissa andra fysiska eller juridiska personer. Dessa senare benämns i andra stycket ”annan sökande”. Lagrådet förordar att denna benämning tas bort i paragrafen, eftersom bestämmelsen inte reglerar något ansökningsförfarande. 6 kap. 21 § I paragrafen regleras avtal mellan ett järnvägsföretag eller någon annan sökande och en infrastrukturförvaltare om utnyttjande av infrastrukturen än en tågplaneperiod (ramavtal). Genom ett nytt andra stycke i paragrafen genomförs artikel 42 punkterna 3 och 4 i direktivet. Enligt andra styckets första mening ska villkoren i ett ramavtal kunna ändras eller begränsas för att göra det möjligt att bättre utnyttja infra- strukturen. I författningskommentaren till bestämmelsen anges att bestämmelsen innebär att avtalet ska innehålla villkor som gör det möjligt att ändra avtalet (jfr även den engelska språkversionen av direktivet). För att detta tydligare ska framgår bör bestämmelsen formuleras på följande sätt: Ett ramavtal ska innehålla villkor som gör att avtalet kan ändras eller begränsas för att göra det möjligt att bättre utnyttja infrastrukturen. Enligt andra styckets andra mening får ett ramavtal också innehålla bestämmelser om sanktioner som aktualiseras i händelse av att avtalet ändras eller upphävs. Bestämmelsen är oklar. Inledningsvis kan konstateras att andra meningen talar om att avtalet upphävs, vilket inte nämns i första meningen. Det framgår inte heller om med upphävande avses att avtalet ensidigt sägs upp under löpande avtalsperiod eller om formuleringen syftar till att avtalet hävs. Vad som avses med sanktioner är också oklart. Om man med uttrycket sanktioner avser avtalsrättslig påföljd om avtalet ändras eller upphävs bör detta uttryckligen anges. Det framgår inte vem som ska kunna drabbas av sanktioner om avtalet ändras eller upphävs. Med hänsyn till att bestämmelsen i andra stycket andra meningen endast ger en fakultativ möjlighet att införa någon form av sanktioner eller påföljder i vissa situationer kan det också ifrågasättas om den behövs. 6 kap. 22 § Lagrådet anser att bestämmelsen blir tydligare om ordet ”någon” i första meningen utgår. 6 kap. 23 § Lagrådet förordar att paragrafens första stycke formuleras enligt följande: En tjänsteleverantör ska på ett icke-diskriminerande sätt ge järnvägs- företag och andra sökande tillträde till anläggningar för tjänster och tillgång till tjänster som tillhandahålls i dessa anläggningar (grund- läggande tjänster). I andra stycket finns en uppräkning av de tjänster som avses i första stycket. I första punkten bör orden ”tillträde till” läggas till i inledningen av bestämmelsen, för att tydliggöra att det rör sig om en tjänst i form av nyttjande av de anläggningar som anges där och inte om anläggningarna som sådana (jfr bestämmelsens nuvarande lydelse). 6 kap. 23 a § I första stycket bör, i likhet med vad som anges ovan när det gäller 6 kap. 23 §, orden ”tillträde till tjänsten” ersättas med ”tillgång till tjänsten”. Motsvarande ändring bör göras även i andra stycket. I andra stycket anges att ett beslut om avslag på en ansökan om tillgång till en grundläggande tjänst ska innehålla en upplysning om ett alternativ som innebär att den sökande kan bedriva trafiken på samma linjer under ekonomiskt godtagbara förhållanden. En sådan upplysning förutsätter att ett sådant alternativ existerar. Lagrådet förordar att detta tydliggörs genom att det anges att avslagsbeslutet ”om möjligt” ska innehålla en sådan upplysning. 6 kap. 23 b § Lagrådet anser att bestämmelsen blir tydligare om första meningen avslutas med orden ”offentliggöra att den helt eller delvis kan hyras eller leasas (jfr även den bakomliggande direktivbestämmelsen i artikel 13.6). 6 kap. 23 c § I första stycket bör, på motsvarande sätt som föreslås ovan när det gäller 6 kap. 23 §, hänvisningarna till andra och tredje styckena utgå. 6 kap. 24 a § I paragrafen anges när undantag från verksamhetsplan enligt 6 kap. 1 a § Enligt Lagrådets mening blir regleringen mer överskådlig om dessa bestämmelser infogas i den paragrafen som ett nytt andra Bestämmelserna bör vidare formuleras på motsvarande sätt som föreslås ovan när det gäller 1 kap. 1 c §. 6 kap. 25 § Paragrafen innehåller bemyndiganden. I punkten 6 har införts ett bemyn- digande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om tjänster och förfaranden för tillhandahållande av tjänster enligt 23–23 c §§. Det anges där att föreskrifterna bland annat ska kunna avse fastställande av en viss tidsfrist. överflödig och kan utgå. Om Lagrådets förslag när det gäller 6 kap. 24 a § följs kan vidare punkten 7 utgå. Detta bemyndigande omfattas då av punkten 1. 7 kap. 8 § Till följd av Lagrådets förslag under 1 kap. 4 § ovan bör i paragrafen införas ett nytt tredje stycke enligt följande: Som rimlig vinst ska anses sådan avkastning på eget kapital som tar hänsyn till den risk tjänsteleverantören löper, och som ligger i linje med den genomsnittliga avkastningen för företag i branschen under I punkt 4 i övergångsbestämmelserna anges att beslut som fattats enligt en viss bestämmelse som ska upphävas fortfarande gäller. dragningen har upplysts att några sådana beslut inte har fattats. är därmed överflödig och kan utgå. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , M , Y , M , S-E Bucht, P , H Hellmark , Å , A Ygeman, A , M , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, A Shekarabi, G , G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2014/15:120 Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde inför, ändrar, upp- 1 kap. 5 och 6 §§, 2 kap. 25 §, 3 kap. 10 §, 4 kap. 3 §, 6 kap. 25 §, 7 kap. 10 § och 8 kap.