prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — Upphävandet av sparandedirektivet bedöms inte medföra några konsekvenser för enskilda och företag. 10.4Konsekvenser för och de allmänna förvaltningsdomstolarna åläggs en skyldighet att ta emot vissa uppgifter som ska lämnas som kontrolluppgifter och att vidarebefordra dessa uppgifter till andra staters och jurisdiktioners behöriga myndigheter. Eftersom den nya IDKAL har utformats på ett sådant sätt att samtliga konton omfattas, oavsett om ännu har en bindande överenskommelse med den staten eller jurisdiktionen om att automatiskt utbyta upplysningar om finansiella konton, åläggs även att ta emot kontrolluppgifter som inte ska vidarebefordras till andra staters och jurisdiktioners behöriga myndigheter. åläggs även en skyldighet att ta emot vissa uppgifter om odokumenterade konton. Dessa uppgifter måste kunna hanteras inom datasystem. Datasystemet måste ha möjlighet att hålla de uppgifter som ska vidarebefordras till andra staters och jurisdiktioners behöriga myndigheter avskilda från andra uppgifter som inte omfattas av krav på informationsutbyte. MCAA, CRS och DAC 2 bygger på att det är de finansiella instituten själva som genomför identifieringsproceduren och gör de bedömningar som krävs i samband med den. Förutom de uppgifter som ska ta emot enligt ovan ska även åläggas att ta emot anmälan från de rapporteringsskyldiga finansiella instituten som anser sig uppfylla kriterierna för att vara ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt IDKAL. åläggs vidare en skyldighet att kontrollera att de rapporteringsskyldiga finansiella instituten tillämpar gransknings- procedurerna i enlighet med IDKAL samt att de lämnar kontrolluppgifter i enlighet med det nya kapitlet, 22 b kap., i SFL. kommer sannolikt att få besvara frågor om hur lagstiftningen om uppgiftslämnandet och IDKAL ska tolkas. Frågorna om tillämpningen kommer troligtvis främst att komma från finansiella företag, men även företag i andra branscher och privatpersoner kommer sannolikt att kontakta med frågor om vad MCAA, CRS och DAC 2 innebär för dem. Den nya lagstiftningen kommer att innebära att information om regelverket måste tas fram hos och göras tillgänglig såväl för finansiella institut som för enskilda. Införandet av lagstiftningen för den globala standarden medför kostnader av engångskaraktär för avseende anpassningar i befintliga it-system, framtagande av nya tekniska format, it-system och blanketter, samt extern information och utbildning m.m. Även kostnader för intern utbildning om regler och rutiner för handläggning och hantering av lämnade kontrolluppgifter, utskick och mottagande av kontrolluppgifterna m.m. tillkommer. beräknar de initiala kostnaderna till varav huvuddelen avser utveckling och anpassning av it-system. Därtill uppger att det tillkommer kostnaderna för löpande drift och underhåll av it-system, formulär, information m.m. samt årliga löpande kostnader för registrering, tillämpning, handläggning, revisioner och annan granskning av att regelverket efterföljs. 2015/16:29 att de löpande årliga kostnaderna kommer att bero på antalet ärenden och komplexiteten i dessa. Sammantaget beräknar de årliga kostnaderna till . Utgångspunkten är att tillkommande utgifter för får hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Upphävandet av sparandedirektivet bedöms inte medföra några konsekvenser för . Förslagen bedöms inte påverka de allmänna förvaltningsdomstolarna. 11.1Förslaget till lag om identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. I första stycket anges att lagen gäller för sådan identifiering av konton som finansiella institut ska göra och som avses i DAC 2 och i MCAA. Endast rapporteringsskyldiga finansiella institut ska identifiera rapporteringspliktiga konton. Av 2 kap. 21 § tredje stycket framgår att ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses vara ett svenskt finansiellt institut och att ett svenskt finansiellt instituts fasta driftställe i en annan stat eller jurisdiktion inte ska anses vara ett svenskt finansiellt institut. De konton som ska identifieras är sådana som är rapporteringspliktiga. Vad som avses med rapporteringspliktigt konto framgår av 2 kap. 20 §. Ett finansiellt konto hos ett svenskt instituts fasta driftställe i utlandet kan dock inte vara ett rapporteringspliktigt konto enligt denna lag. Se även författningskommentaren till 2 kap. 11 §. Första stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I andra stycket klargörs att sådan identifiering av konton som finansiella institut ska göra och som avses i finns i lagen (2015:62) om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av . För sådan identifiering ska således inte denna lag tillämpas. I paragrafen anges lagens innehåll. I paragrafen finns en inledning till kapitlet samt en lista med begrepp, termer och uttryck som används i lagen. Listan är uppställd i Där finns de begrepp, termer och uttryck som är Prop. 2015/16:29 förklarade i detta kapitel samt i 3 och 8 kap. Paragrafen har tagits in för att tillsammans med 3 § genomföra punkten D.9 i avsnitt VIII i CRS och punkten D.8 i avsnitt VIII i bilaga I till DAC. I paragrafen finns definitionen av begreppet aktiv icke-finansiell enhet. Någon motsvarighet till definitionen av icke-finansiell enhet har inte ansetts nödvändig att ta in i lagen. Som gemensamma förutsättningar för de enheter som räknas upp i punkterna D.1–8 gäller att det rör sig om en enhet som inte är ett sådant finansiellt institut som avses i 6–10 §§. I första stycket 1 anges att en enhet vars intäkter till mindre än hälften utgörs av passiv inkomst är en aktiv icke-finansiell enhet om de tillgångar som enheten innehade under föregående kalenderår eller föregående annan lämplig rapporteringsperiod till mindre än hälften utgjordes av tillgångar som genererar, eller innehas i syfte att generera, sådana inkomster. Vad som avses med begreppet passiv inkomst (”passive income”) anges i 2 kap. 19 § IDKAL och i punkten 126 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS. Begreppet innefattar bl.a. utdelning, ränta och inkomst som motsvarar ränta, hyra och royalty som inte härrör från verksamhet som utgör rörelse och i vart fall delvis utförts av anställda hos enheten, livränta och kapitalvinst från försäljning, inlösen eller byte av finansiella tillgångar eller valuta. Med annan lämplig rapporteringsperiod avses t.ex. enhetens räkenskapsår om det är ett annat än kalenderåret. I första stycket 2 anges att en enhet vars andelar är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad är en aktiv icke-finansiell enhet. Vad som avses med att en andel är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad anges i 12 och 13 §§. I första stycket 3 anges att enheter är aktiva icke-finansiella enheter också om de är närstående till en enhet vars andelar är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad. Vad som avses med att en enhet är en närstående enhet anges i 17 §. I första stycket 4 anges att myndighetsenheter, internationella organisationer och centralbanker som avses i 20 § tredje stycket samt enheter som ägs uteslutande av sådana är aktiva icke-finansiella enheter. Med myndighetetsenheter och internationella organisationer avses här inte endast sådana svenska myndighetsenheter och internationella organisationer i som definieras i 3 kap. 3 § respektive 3 kap. 4 § utan även utländska motsvarigheter till sådana. I första stycket 5 beskrivs s.k. holdingbolag som ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. I andra stycket föreskrivs dock ett undantag från denna bestämmelse. I första stycket 6 anges att enheter som bedriver nystartad näringsverksamhet under vissa förutsättningar ska anses vara aktiva icke- finansiella enheter. I första stycket 7 anges att vissa enheter som genomgår omorganisation ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. En av förutsättningarna för detta är att enheten inte avser att bedriva näringsverksamhet som utgör verksamhet i ett finansiellt institut. I första stycket 8 anges när ett koncerninternt s.k. treasurycenter ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet. I andra stycket anges att en enhet som avses i första stycket 5 inte ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet om den fungerar som eller utger sig för att vara en investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. Här avses bolag och fonder som utger sig för att vara riskkapitalbolag och riskkapitalfonder, såsom private equity-fonder, venture capital-fonder och leverage buy- out-fonder. Det kan vara både svenska och utländska typer av investeringsenheter. Se även avsnitt 6.2.1 och kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att tillsammans med 2 § genomföra punkten D.9 i avsnitt VIII i CRS och punkten D.8 i avsnitt VIII i bilaga I till DAC. I paragrafen anges ytterligare enheter, utöver de som anges i 2 eller 4 §, som ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. Det rör sig här om enheter som ägnar sig åt välgörande ändamål eller i övrigt ägnar sig åt verksamhet som är till nytta för det allmänna samt vissa andra organisationer utan vinstsyfte. Se även kommentaren till CRS. I paragrafen anges ytterligare enheter, utöver de som anges i 2 eller 3 §, som ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. Det anges att sådana stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och andra juridiska personer som är undantagna från skattskyldighet enligt 7 kap. 3–17 §§ IL är aktiva icke-finansiella enheter. Dessa enheter är ofta att betrakta som aktiva icke-finansiella enheter redan med tillämpning av 3 §. Här tydliggörs dock att även de enheter som avses här och som inte faller in under det som anges i 3 § ska betraktas som aktiva icke-finansiella enheter. Bestämmelsen saknar direkt motsvarighet i CRS och DAC 2 men en likadan bestämmelse återfinns i 2 kap. 4 § första stycket lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av . Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.7 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen definieras begreppet finansiell tillgång. I punkterna A.7 i avsnitten VIII exemplifieras värdepapper med aktier eller andra andelar i företag, förmånsintresse i ett bolag eller en trust med ett stort antal delägare eller börsnoterat bolag eller börsnoterad trust, skuldebrev, obligationer, lånebevis eller andra skuldbevis. Som exempel på swappar anges ränteswappar, valutaswappar, basswappar, räntetak, räntegolv, råvaruswappar, aktieswappar, aktieindexswappar och liknande avtal. Som exempel på en andel eller annan rätt i ett värdepapper anges futurekontrakt, forwardkontrakt eller en option i ett Med finansiell tillgång avses däremot inte ett obelånat direkt fastighetsinnehav. Vidare framgår det av punkten 24 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS att fysiska råvaror inte inkluderas i begreppet finansiell tillgång. Däremot inkluderas värdepapper med underliggande råvaror som tillgångar. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.3 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen anges att det med begreppet finansiellt institut avses en enhet som anges i 7, 8, 9 eller 10 §. I första stycket 1 tydliggörs att en enhet vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande består i sådan verksamhet som normalt förknippas med s.k. holdingbolag dock inte är ett finansiellt institut. Ett undantag från detta föreskrivs dock i andra stycket. I första stycket 2 tydliggörs att en enhet vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande består i sådan verksamhet som normalt förknippas med koncerninterna s.k. treasurycenter inte är ett finansiellt institut. Punkterna 1 och 2 saknar uttryckliga motsvarigheter i CRS och DAC och har tagits in endast som förtydliganden av att de nämnda enheternas verksamhet i sig inte medför att de är finansiella institut. Det förändrar inte att ingen annan enhet heller är ett finansiellt institut om den inte är en sådan enhet som avses i 7, 8, 9 eller 10 §. Första stycket 1 och 2 har tagits in för att tydliggöra att en enhet som uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver sådan verksamhet som enligt 2 § första stycket 5 eller 8 innebär att den ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet inte är ett finansiellt institut. Systematiken i CRS och DAC 2 när det gäller definitionen av begreppet aktiv icke-finansiell enhet har tolkats så att en enhet som inte bedriver någon annan verksamhet än sådan verksamhet som innebär att den är en aktiv icke-finansiell enhet enligt punkterna D.9 d eller g respektive D.8 d eller g, inte är finansiella institut. När det gäller punkten D.9 d respektive D.8 d finns dock ett undantag för vissa sådana enheter som fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet (se vidare nedan om andra stycket). I andra stycket anges att en enhet som avses i första stycket 1 dock ska anses vara ett finansiellt institut om den fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. Vad som avses med investeringsenhet framgår av 9 §. Andra stycket motsvarar det undantag som anges i 2 § andra stycket. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.4 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen beskrivs den typen av finansiellt institut som i CRS och DAC kallas depåenhet (custodial institution) och anger att en enhet är ett finansiellt institut om förvaring av finansiella tillgångar för någon annans räkning utgör en så väsentlig del av verksamheten att de av enhetens intäkter som härrör från sådan förvaring motsvarar eller överstiger av enhetens sammanlagda intäkter av den treårsperiod som avslutas vid utgången av det räkenskapsår som föregår tidpunkten då bedömningen görs eller den period som enheten har existerat. Begreppet finansiell tillgång definieras i 5 §. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.5 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas inlåningsenhet (depository institution). Bestämmelsen syftar på kreditinstitut som tar emot inlåning eller en enhet som bedriver liknande verksamhet, t.ex. ett inlåningsföretag som tar emot insättningar. En enhet anses inte ta emot insättningar inom ramen för ordinarie verksamhet för kreditinstitut eller liknande verksamhet om enheten tar emot insättningar endast som säkerhet eller deposition i samband med försäljning, uthyrning eller leasing av egendom eller liknande finansiellt arrangemang mellan den som gör insättningen och enheten. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.6 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas investeringsenhet (investement entity). Paragrafen ska tolkas i överensstämmelse med definitionen av begreppet ”finansiellt institut” i rekommendationerna från FATF. FATF är ett mellanstatligt organ med ansvar för frågor kring bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Se vidare om tolkningen enligt rekommendationerna från FATF i punkterna 21 och 22 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS. I första stycket 1 anges att en enhet är ett finansiellt institut om den i sin näringsverksamhet huvudsakligen bedriver en eller flera av de verksamheter som räknas upp i första stycket 1 a–c för en kunds räkning. Att verksamheten ska ske för en ”kunds” räkning ska läsas i kombination med att ett finansiellt konto i en investeringsenhet enligt 11 § är en andel i eget kapital eller skulder i enheten och mot bakgrund av att det i kommentaren till punkten A.6 i avsnitt VIII i CRS anges att t.ex. private equity-fonder, hedgefonder, venture capital-fonder och leveraged buy- out-fonder i allmänhet är investeringsenheter. Begreppet ”kund” ska mot denna bakgrund i detta sammanhang tolkas vitt och inkludera innehavare av konton hos investeringsenheten. I första stycket 1 a anges att verksamhet som medför att en enhet ska anses vara ett finansiellt institut är handel med penningmarknadsinstrument, valuta, valuta-, ränte- eller indexinstrument, överlåtbara värdepapper eller råvarufutures. I punkterna A.6 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC exemplifieras begreppet penningmarknadsinstrument med checkar, växlar, inlåningsbevis och derivat. I första stycket 1 b och c anges vidare att verksamhet som medför att en enhet ska anses vara ett finansiellt institut även är individuell och kollektiv portföljförvaltning, eller annan verksamhet som innebär att finansiella tillgångar investeras, administreras eller förvaltas. Begreppet ”finansiell tillgång” definieras i 5 §. Värdepappersfonder och specialfonder utgör sådana finansiella institut som omfattas av första stycket, eftersom de är enheter som förvaltas av enheter som i sin näringsverksamhet bedriver sådan verksamhet som beskrivs i första stycket. Sådan verksamhet som beskrivs i första stycket 1 a–c inkluderar inte icke bindande investeringsrådgivning till kunder. I första stycket 2 anges att en enhet också är ett finansiellt institut om dess bruttointäkter huvudsakligen kommer från investering i, återinvestering i eller handel med finansiella tillgångar och den förvaltas av en annan enhet som är en sådan enhet som beskrivs i första stycket 1 eller i 7, 8 eller 10 §. I andra stycket anges att sådana finansiella institut som avses i första stycket benämns ”investeringsenheter” i denna lag. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna A.8 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas specificerat försäkringsföretag (specified insurance company). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.1–3 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen definieras begreppet finansiellt konto. I första stycket anges att ett finansiellt konto är ett konto hos ett finansiellt institut. Av punkten 4 i bilaga II till DAC och punkten 62 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS framgår att ett depåkonto i allmänhet ska anses finnas hos det finansiella institut som förvarar tillgångarna på kontot, inklusive ett finansiellt institut som i egenskap av mäklare innehar tillgångar hos kontohavare. Ett inlåningskonto ska i allmänhet anses finnas hos det finansiella institut som är skyldigt att göra betalningar med avseende på kontot, bortsett från ett ombud för ett finansiellt institut. Ett konto som är en andel i eget kapital eller skulder i ett finansiellt institut ska i allmänhet anses finnas hos det finansiella institut som andelen avser. Ett konto som är ett försäkringsavtal med kontantvärde eller ett livränteavtal ska i allmänhet anses finnas hos det finansiella institut som är skyldigt att göra betalningar med avseende på avtalet. I första stycket räknas det även upp ytterligare förutsättningar för att ett konto ska anses vara ett finansiellt konto. När det gäller ett konto som har lagts upp av ett kontoförande institut hos en central värdepappersförvarare som avses i 1 kap. 3 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument ska kontot anses finnas hos den centrala värdepappersförvararen om det kontoförande institutet inte är förvaltare av de finansiella instrument som kontot omfattar. Punkten 1 motsvarar punkterna C.2 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC och anger vad som avses med ett finansiellt konto som är ett inlåningskonto. Punkten 2 motsvarar punkterna C.3 i avsnitten VIII i 2015/16:29 CRS och i bilaga I till DAC och anger vad som avses med ett finansiellt konto som är ett depåkonto. I punkterna 3 och 4 anges vilka andelar i eget kapital och skulder som utgör finansiella konton. Av punkten 4, som motsvarar första meningen i punkterna C.1 a i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC, framgår att en andel i eget kapital eller skulder i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet är ett finansiellt konto om andel har valts i syfte att undvika att andelen är att anse som ett rapporteringspliktigt finansiellt konto. Det kan vara en andel i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet och som inte är ett aktiebolag som är ett avstämningsbolag. Andelen ska då anses vara ett finansiellt konto hos det finansiella institutet om kontohavarens syfte med valet av andelen är att upplysningar om innehavet inte ska utbytas med skattemyndigheten där kontohavaren har hemvist. Rapportering undviks inte om andelen finns på ett depåkonto som är ett rapporteringspliktigt konto. Om rapportering avseende andelen sker ska den inte anses vara ett finansiellt konto enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen anger den enda situationen då en andel i eget kapital eller skulder i ett annat finansiellt institut än en investeringsenhet i sig kan utgöra ett rapporteringspliktigt konto. I punkten 5, som motsvarar punkterna C.1 c i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC, anges vilka försäkringsavtal som är finansiella konton. Ett försäkringsavtal är ett finansiellt konto endast om det har ett kontantvärde eller är ett livränteavtal. I 15 § definieras kontantvärde som det högsta av 1) det belopp som försäkringstagaren har rätt att få vid återköp eller uppsägning av avtalet, utan avdrag för avgifter för återköp eller uppsägning av avtalet, eller 2) det belopp som försäkringstagaren kan låna i enlighet med eller med hjälp av avtalet. Ett försäkringsavtal är alltså inte ett finansiellt konto om det inte har något sådant värde. I punkterna C.1 c i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC klargörs att ett försäkringsavtal med kontantvärde eller ett livränteavtal inte utgör ett finansiellt konto om det är en icke-investeringsrelaterad, icke-överförbar och utbetalbar livränteförsäkring som tecknats för en fysisk person och innebär penningutbetalning av ålders- eller pensionsförmån i enlighet med ett konto som är undantaget från rapporteringsplikt. I denna lag behandlas undantagen från rapporteringsplikt i 3 kap. Klargörandet i punkterna C.1 c i avsnitten VIII har ansett överflödigt att ta in i första stycket av denna paragraf, med hänsyn till vad som anges i tredje stycket. Andra stycket har tagits in för att genomföra andra meningarna i punkterna C.1 a i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC (jfr 3 kap. 2 § 9 och 10 samt 14 och 15 §§ IDKL). I tredje stycket undantas sådana konton som är undantagna från rapporteringsplikt enligt 3 kap. från definitionen av finansiellt konto. Av 21 § framgår att endast svenska finansiella institut kan vara rapporteringsskyldiga finansiella institut enligt denna lag. Ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i anses vara ett svenskt finansiellt institut. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in med anledning av vad som anges i bl.a. punkterna 112–114 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS. I paragrafen anges vad som avses med att en andel är föremål för regelmässig handel. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in med anledning av vad som anges i bl.a. punkterna 112–114 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS. I paragrafen anges vad som avses med en etablerad värdepappersmarknad. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna D.3 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. Där anges vad som avses med en person i en rapporteringspliktig jurisdiktion respektive i en medlemsstat i EU.