prop · H30339 · 2015-10-28 00:00:00 — anleder annat, bör ett av tings- för något annat, bör ett bevis som rätten upptaget bevis, som inte tingsrätten tagit upp och som inte enligt 35 kap. 13 § skall tas upp på enligt 35 kap. 13 § ska tas upp på nytt, läggas fram innan bevis som nytt läggas fram innan bevis som rör samma omständighet omedel- rör samma omständighet omedel- bart tas upp av hovrätten. bart tas upp av hovrätten. flera bevis i fråga om samma flera bevis i fråga om samma fram i ett sammanhang. fram i ett sammanhang. Uteblir en enskild klagande från Om en enskild klagande uteblir från ett sammanträde för huvudför- Detsamma gäller, om en enskild Detsamma gäller om en enskild klagande som förelagts att infinna klagande som har förelagts att sig personligen inställer sig endast infinna sig personligen inställer sig genom ombud och hovrätten inte endast genom ombud och det inte anser sig ändå kunna avgöra finns särskilda skäl mot att över- Uteblir en enskild motpart och Om en enskild motpart uteblir har vite förelagts honom, får och vite har förelagts honom eller hovrätten förelägga nytt vite eller henne, får hovrätten förelägga nytt besluta att han skall hämtas till vite eller besluta att han eller hon rätten antingen eller till ska hämtas till rätten antingen en senare dag. eller till en senare dag. om en enskild motpart som vid Detsamma gäller om en enskild vite förelagts att infinna sig motpart som vid vite har förelagts personligen, inställer sig endast att infinna sig personligen inställer sig endast genom ombud. Underlåter i mål om allmänt Om en målsägande som ska höras med anledning av åklagarens 18 Senaste lydelse 2005:683. 19 Senaste lydelse 1994:1034. 2015/16:39 höras i anledning av åklagarens talan, att infinna sig personligen, gäller andra stycket. Om vite har förelagts klagandens motpart eller om denne skall hämtas till rätten och hämtning inte kan ske, får hovrätten avgöra målet trots att han inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål får också avgöras om en enskild klagande som förelagts att infinna sig personligen inställt sig endast genom ombud. talan i ett mål om allmänt åtal inte infinner sig personligen, gäller andra stycket. Om vite har förelagts klagandens motpart eller om denne ska hämtas till rätten och hämtning inte kan ske, får hovrätten avgöra målet trots att han eller hon inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål får också avgöras om en enskild klagande som har förelagts att infinna sig personligen inställt sig endast genom ombud. Har det vid huvudförhandling i Om det vid en huvudförhandling tingsrätten hållits förhör inför i tingsrätten har hållits förhör inför rätten eller syn på stället angående rätten eller syn på stället om någon någon viss omständighet och beror viss omständighet och om av- avgörandet även i hovrätten av görandet även i hovrätten beror på tilltron till den bevisningen, får tilltron till den bevisningen, får tingsrättens dom inte ändras i den tingsrättens dom inte ändras i den delen utan att beviset har lagts delen utan att beviset har lagts fram i hovrätten genom en ljud- fram i hovrätten genom en ljud- och bildupptagning av förhöret i och bildupptagning eller tagits upp tingsrätten eller tagits upp på nytt på nytt vid en huvudförhandling i vid huvudförhandling i hovrätten. En sådan ändring får En sådan ändring får dock göras 1.om den är till förmån för den tilltalade, eller 2.om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än tingsrätten antagit. Om överklagandet gäller prövningstillstånd i hovrätt och målet innehåller en prejudikatfråga som avses i 11 § första stycket får , om prövningstillstånd meddelas i , besluta att prejudikatfrågan ska prövas av domstolen. I avvaktan på denna prövning ska frågan om meddelande av prövningstillstånd i 20 Senaste lydelse 2005:683. Om prövningstillstånd beviljas eller om sådant tillstånd inte krävs, ska överklagandet delges motparten med föreläggande att svara skriftligen inom , om detta inte redan har skett. Om det är uppenbart att överklagandet är ogrundat får dock genast meddela dom i målet.I mål om allmänt åtal får överklagandet översändas till åklagaren utan delgivning. Sådana uppgifter om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostadsadress som saknar betydelse för åtalet ska inte framgå av de handlingar som delges den tilltalade i mål om allmänt åtal.Om hovrätten i ett tvistemål har avslagit ett yrkande om kvarstad eller någon annan åtgärd enligt 15 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd eller i brottmål avslagit ett yrkande om en åtgärd som avses i 26–28 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd, får bevilja att åtgärden ska gälla tills vidare. Om hovrätten har beviljat en sådan åtgärd eller förklarat att domen får verkställas även om den inte har laga kraft, eller fastställt en tingsrätts beslut om det, får besluta att tingsrättens eller hovrättens beslut tills vidare inte får verkställas. I frågor om häktning eller reseförbud får ändra hovrättens beslut även om motparten inte hörts. 8 §21 Beviljas prövningstillstånd eller krävs inte sådant tillstånd, skall överklagandet delges motparten med föreläggande att svara skriftligen inom , om detta inte redan har skett. I mål om allmänt åtal får överklagandet översändas till åklagaren utan delgivning. Uppgift om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostadsadress som saknar betydelse för åtalet skall inte framgå av de handlingar som delges den tilltalade i mål om allmänt åtal. Har hovrätten i tvistemål avslagit ett yrkande om kvarstad eller någon annan åtgärd enligt 15 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd eller i brottmål avslagit ett yrkande om en åtgärd som avses i 26–28 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd, får bevilja åtgärden att gälla tills vidare. Har hovrätten beviljat en sådan åtgärd eller förklarat att domen får verkställas även om den inte har laga kraft, eller fastställt tingsrätts beslut om det, får besluta att tingsrättens eller hovrättens beslut tills vidare inte får verkställas. I frågor om häktning eller reseförbud får ändra hovrättens beslut även om motparten inte hörts. 21 Senaste lydelse 2005:683. får utan huvudförhandling avgöra 2.ett mål i vilket med stöd av bestämmelserna i 12 § iallt väsentligt grundar avgörandet i övrigt på hovrättens bedömning, 3.ett mål som har tagits upp av hovrätten eller 4. ett sådant mål eller en sådan fråga i ett mål som skall avgöras av i dess helhet eller med nio ledamöter. Beträffande avgörande i övrigt i av mål utan huvudförhandling skall i tvistemål 50 kap. 13 § och i brottmål 51 kap. 13 § tillämpas. 4. ett sådant mål eller en sådan fråga i ett mål som ska avgöras av i dess helhet. När det gäller avgörande i övrigt i av mål utan huvudförhandling ska i tvistemål 50 kap. 13 § och i brottmål 51 kap. 13 § tillämpas. Har det vid huvudförhandling i Om det vid en huvudförhandling lägre rätt hållits förhör inför rätten i lägre rätt har hållits förhör inför eller syn på stället angående någon rätten eller syn på stället om någon viss omständighet och beror viss omständighet och om av- avgörandet även i Högsta dom- stolen av tilltron till den bevis- beror på tilltron till den bevis- ningen, får hovrättens dom ändras ningen, får hovrättens dom ändras i den delen endast om hovrätten i i den delen endast om hovrätten i samma del ändrat tingsrättens dom samma del ändrat tingsrättens dom utan att ta upp beviset vid utan att ta upp beviset vid en huvudförhandling eller ta del av en huvudförhandling eller ta del av en ljud- och bildupptagning av ljud- och bildupptagning av En sådan ändring får En sådan ändring får dock 1.om den är till fördel för den tilltalade, eller 2.om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än hovrätten antagit. En tingsrätt får med parternas samtycke hänskjuta en viss fråga i prövningstillstånd meddelats, en målet till prövning av Högsta domstolen, när förlikning om samtycke hänskjuta en viss fråga i saken är tillåten. 22Senaste lydelse 1996:157. 23Senaste lydelse 2005:683. 24Senaste lydelse 1999:84. domstolen när förlikning om saken är tillåten. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning tillkallade regeringen en särskild utredare som fick i uppdrag att utvärdera reformen En modernare rättegång (EMR), som trädde i kraft Det huvudsakliga syftet med utvärderingen var att klargöra om reformen har medfört den avsedda moderniseringen av rättegången och att bedöma om den nya ordningen uppfyller kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig handläggning. Utredningen, som antog namnet , redovisade i sitt uppdrag i betänkandet En modernare rättegång II – en uppföljning (SOU 2012:93). En sammanfattning av betänkandet finns i Betänkandets författningsförslag i relevanta delar finns i remissinstanserna finns i bilaga 3. (dnr Ju2013/537/DOM). I promemorian Ett förtydligande av 33 kap. 6 § (dnr Ju2014/3775/DOM) lämnas förslag till en författningsändring avseende hur delgivning av information om förenklad delgivning får ske i tingsrätt. En sammanfattning av promemorian och promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Ju2014/3775/DOM). I denna proposition behandlar regeringen bedömningarna och förslagen i betänkandet, utom såvitt avser förslaget om tingsrättens domförhet i tvistemål (avsnitt 3.3), och promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet har ansett att det i lagtexten bör ställas vissa krav på delgivning för att bevisupptagning utom huvudförhandling ska få ske. Regeringen har delvis följt Lagrådets synpunkter, som behandlas i avsnitt 5.1 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har det också gjorts vissa ändringar av språklig karaktär. Reformen har fallit väl ut Regeringens bedömning: Det övergripande syftet med reformen En modernare rättegång (EMR-reformen), att skapa en modernare rättegång i allmän domstol som uppfyller kraven på en rättssäker, effektiv och ändamålsenlig handläggning, har uppfyllts. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna, bl.a. ombudsmän (), samtliga hovrätter, flertalet tingsrätter, , Justitiekanslern () instämmer i utredningens positiva bedömning av utfallet av EMR- Prop. 2015/16:39 reformen. Kritik framförs från några remissinstanser, bl.a. fakultetsnämnden vid , och Svenskt näringsliv, och gäller främst bedömningen av tillämpningen av reglerna om prövningstillstånd i hovrätten. Ett par remissinstanser, bl.a. Statskontoret, menar också att underlaget för utvärderingen är bristfälligt redovisat. Skälen för regeringens bedömning Teknikanvändningen i domstolarna har effektiviserat handläggningen Regeringen delar utredningens bedömning att EMR-reformen i stort har fallit väl ut. Genom EMR-reformen infördes modernare teknik i domstolarna, bl.a. möjligheten att dokumentera förhör med ljud- och bildupptagningar och att delta i sammanträden via ljud- och bildöverföring, s.k. videokonferens. Liksom en majoritet av remissinstanserna, bl.a. JO, och , ansluter sig regeringen till utredningens bedömningar om att användande av ny teknik har underlättat arbetet i domstolarna. Förhör i tingsrätt dokumenteras som regel med ljud- och bildupptagningar och dessa används i mycket stor utsträckning i överklagade mål. Den tekniska utrustningen är ändamålsenlig och fungerar väl. Kvaliteten på upptagningarna är god. Som utredningen konstaterar har tekniken också medfört förbättringar för vittnen och brottsoffer som sällan behöver höras på nytt i hovrätten. Möjligheten att delta via videokonferens har ökat tillgängligheten till domstolarna och har minskat risken för inställda förhandlingar. Dessutom har allmänhetens insyn i rättegångar väsentligt förbättrats genom möjligheten till ljud- och bildöverföring i de fall åhörarplatserna inte räcker till och en sidosal kan ställas i ordning. Handläggningen har således blivit mer flexibel och effektiv. Det är viktigt att teknikens möjligheter kontinuerligt förbättras. Utredningen bedömer att tillgången till videokonferensutrustning på domstolarna bör förbättras. Regeringen, liksom bl.a. Hovrätten för , , och , instämmer i att det skulle möjliggöra för domstolarna att bättre utnyttja teknikens möjligheter. redovisar att myndigheten arbetar kontinuerligt med att utveckla och förbättra såväl system och utrustning utifrån domstolarnas behov som manualer, lathundar och riktlinjer om teknikanvändningen. Det är också ansvar att förbättra domstolarnas tillgång till sådan utrustning när det krävs för att verksamheten ska kunna bedrivas effektivt. Regeringen lämnar i denna proposition ytterligare några förslag som går ut på att ta till vara möjligheterna att använda tekniken i domstolarna för att underlätta och effektivisera handläggningen (avsnitt 5). Domstolarnas ökade möjligheter att anpassa handläggningen efter behoven i de enskilda fallen fungerar väl EMR-reformen innebar också förändringar såvitt avser muntlighetskravet och kraven på förberedelsen av tvistemål i tingsrätt. Möjligheterna att avgöra bötesbrottmål på handlingarna har tillämpats i stor utsträckning av tingsrätterna och tillämpningen har fallit väl ut. Regeringen delar utredningens bedömning att förändringarna har bidragit till en ökad effektivitet och flexibilitet i handläggningen och att huvudförhandlingstid kan reserveras för de mål där huvudförhandling verkligen behövs. Inte någon remissinstans invänder mot denna bedömning. Möjligheten att hänvisa till handlingar i målet har såvitt gäller hänvisning till skriftligt material fallit väl ut. Flera remissinstanser, bl.a. , , och , är positiva till utredningens bedömning att hänvisningsmetoden bör användas i större utsträckning och att frågan om så ska ske helst bör vara prövad före huvudförhandlingen. Några remissinstanser, bl.a. och , anför dock att en alltför omfattande hänvisning till handlingar i målet påverkar dels intresset av offentlighet och insyn i domstolens verksamhet, dels domstolens ledamöters – inte minst nämndemännens – praktiska möjligheter att tillgodogöra sig materialet vid ett annat tillfälle. Regeringen instämmer i utredningens bedömning att domstolarna överlag bör sträva efter att ta till vara de situationer där hänvisning lämpar sig och att frågan helst bör vara prövad före huvudförhandlingen. I vilka situationer som det är lämpligt med hänvisning för att uppnå effektivitetsvinster med förfarandet är något som rätten får avgöra från fall till fall. Liksom en majoritet av remisinstanserna, instämmer regeringen med de bedömningar som utredningen lämnar i övrigt beträffande EMR-reformens positiva utfall såvitt avser flexiblare regler och större ansvar för parterna. I samband med EMR-reformen infördes skärpta regler om att domstolarna ska upprätta sammanställningar av parternas ståndpunkter och tidsplaner under förberedelsen av tvistemål. Tillämpningen av dessa regler har fallit väl ut och erfarenheterna visar att det är ett bra sätt att effektivisera förberedelsearbetet. Det finns dock anledning att ytterligare se över dessa regler (se vidare avsnitt 6). Den nya hovrättsprocessen och det utvidgade systemet med prövningstillstånd har fallit väl ut Genom EMR-reformen utvidgades systemet med prövningstillstånd till att omfatta alla tvistemål och ärenden. Utredningen konstaterar att hovrätternas tillämpning av reglerna inledningsvis inte nådde upp till de generösa nivåer som var avsedda enligt förarbetena till EMR-reformen. Några remissinstanser, bl.a. , Svenskt näringsliv och vid , framför kritik mot den låga andelen beviljade prövningstillstånd i hovrätterna och menar att det krävs lagstiftningsåtgärder för att komma till rätta med detta. Svenskt näringsliv är också kritiskt mot att färre antal tvistemålsdomar ändras i hovrätterna efter reformen jämfört med hur det var innan reformen genomfördes. Utredningen konstaterar dock en tillfredsställande utveckling i fråga om andelen beviljade prövningstillstånd och att det på de flesta hovrätter blivit en generösare Hovrätterna tenderar att närma sig varandra och det är enligt utredningen en tillfredsställande utveckling. konstaterar utredningen att tillämpningsproblem har förekommit i mindre avseenden och i ett inledande skede av reformen beträffande reglerna om Utredningen bedömer att regleringen är tillräckligt tydlig och inte behöver förtydligas eller förändras. åklagare och advokater har enligt utredningen framförts att det är svårt att göra lagtexten tydligare. Bestämmelserna anses tillräckligt klara, särskilt med hjälp av förarbeten och praxis. Det är också regeringens uppfattning att de nuvarande prövnings- tillståndsgrunderna ger de förutsättningar som krävs för att domstolarna ska kunna identifiera och ge prövningstillstånd till de tvistemål som behöver tas upp till en fullständig prövning. Det bör också beaktas att de prövningstillståndsregler som trädde i kraft i och med EMR-reformen innebar en genomgripande förändring av hovrättsprocessen. den bakgrunden förståeligt att det tar innan tillämpningen finner sitt rätta format och blir enhetlig. Utredningen redovisar att hovrätterna har organiserat tillståndsprövningen på olika sätt, att arbetsformerna fortlöpande utvärderas och att hovrätterna även utbyter erfarenheter och har löpande diskussioner i frågor som är intressanta för Detta har bidragit till den av utredningen redovisade positiva utvecklingen i fråga om andelen beviljade Regeringen bedömer inte att den eventuella tillämpningsproblematik som kvarstår bör mötas med Allt talar för att utvecklingen går åt rätt håll, dvs. mot att hovrätterna tillämpar reglerna enhetligt och på det generösa sätt som var avsett. Det är dock viktigt att hovrätterna även fortsättningsvis följer upp tillämpningen av reglerna för att säkerställa denna generösa En majoritet av remissinstanserna, bl.a. JO, JK och hovrätt, instämmer i eller invänder inte mot utredningens slutsatser. en sammantagen bedömning menar regeringen att EMR-reformen har visat sig vara väl avvägd när det gäller utformningen av reglerna om Utvecklingen av praxis på området går åt rätt håll och det behövs inga lagändringar för att säkerställa rättssäkerheten vid Prövningstillståndsreglerna har dock fått vissa konsekvenser för Högsta domstolens prejudikatbildande roll (se vidare avsnitt 8). Genom EMR-reformen infördes också en ny ordning för hur muntlig bevisning läggs fram i hovrätten. Det sker som huvudregel genom uppspelning av ljud- och bildupptagningar från förhören i tingsrätt. ytterligare frågor behöver ställas kan kompletterande förhör hållas. Denna ordning har som utredningen bedömer det fallit mycket väl ut. Inte någon remissinstans invänder mot detta. Ytterligare förslag som rör framläggande av muntlig bevisning i hovrätten behandlas i avsnitt 7. Avslutningsvis instämmer regeringen, liksom en majoritet av remissinstanserna, i utredningens bedömningar i övrigt beträffande EMR-reformens positiva utfall för hovrättsprocessen. för hovrätternas del inneburit att det i praktiken klargjorts att tyngdpunkten i rättskipningen ligger i första instans och att hovrättens 2015/16:39 uppgift är överprövning. Detta har skapat förutsättningar för en effektiv och rättssäker hovrättsprocess. 5Ett bättre utnyttjande av ljud- och bildupptagningar Med anledning av det positiva utfallet av EMR-reformen när det gäller teknikanvändningen i domstolarna finns det anledning att gå vidare i fråga om hur tekniken kan användas för att förbättra förfarandet i allmän domstol ytterligare. Enligt regeringens mening bör utgångspunkten vara att handläggningen i domstolarna ska kunna anpassas till behoven i det enskilda fallet, som kraven på förutsebarhet och rättssäkerhet inte sätts åt sidan. I det följande lämnas förslag som syftar till att ta till vara de positiva erfarenheterna av att använda tekniken med ljud och bild. 5.1Ökade möjligheter till bevisupptagning vid en inställd huvudförhandling Regeringens förslag: Om en huvudförhandling ställs in, får rätten ändå ta upp muntlig bevisning om svaranden respektive den tilltalade har delgetts stämning och den som ska höras finns tillgänglig och det är lämpligt. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår dock att förhör får hållas om förhörspersonen inställt sig till en huvudförhandling som ställs in och det inte är olämpligt. Utredningen har en annan lagteknisk lösning än regeringen. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som yttrar sig är positiva till inriktningen på utredningens förslag. Till dessa hör JO, samtliga hovrätter och en bred majoritet av tingsrätterna, bl.a. , och samt , och . Flera av dessa remissinstanser har dock synpunkter på delar av utredningens förslag eller uttalanden. Bl.a. , Hovrätten för , och anser att en tilltalad i vissa situationer bör vara delgiven för att bevisupptagning ska kunna ske i hans eller hennes utevaro. Enligt vid bör man förvissa sig om att den tilltalade vid ett förhör utom huvudförhandling ges tillfälle att utöva sin rätt till motförhör enligt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). remissinstanser, bl.a. , framhåller att det kan förutses att frågan om tilläggsförhör med de personer som hörts utom huvudförhandling i många fall kommer att aktualiseras i samband med samfund avstyrker eller är övervägande negativa till förslaget. anser att frågan måste övervägas ytterligare innan den kan leda till lagstiftning och påpekar bl.a. att fördelarna med förslaget måste vägas dels mot betydelsen av en sammanhållen huvudförhandling, dels mot den tilltalades rätt till en rättvis rättegång. anser att en möjlighet att ta upp bevisning utom huvudförhandling måste villkoras av samtycke från den som uteblivit eller dennes ombud. Skälen för regeringens förslag bygger på principerna om muntlighet, omedelbarhet Av dessa principer följer bl.a. att ett mål som huvudregel ska avgöras vid en muntlig och koncentrerad huvud- förhandling där framläggande av bevis och parternas argumentation sker Från denna huvudregel finns emellertid undantag, då bevis får tas upp utom huvudförhandling (35 kap. 8 § [RB]). Bestämmelser om bevisupptagning utom huvudförhandling finns bl.a. i 36 kap. 19 § RB. I den bestämmelsen anges tre situationer när förhör med vittne får ske utom huvudförhandling. Bortsett från den situationen att det inte är möjligt för ett vittne att infinna sig till en huvudförhandling (punkten 1) får bevisupptagning utom huvudförhandling ske om vittnets inställelse vid huvudförhandlingen skulle medföra kostnader och olägenheter som inte står i rimligt förhållande till betydelsen av att förhöret hålls vid huvudförhandlingen (punkten 2). Det måste alltså i det fallet göras en intresseavvägning mellan å ena sidan förhörets och målets betydelse och å andra sidan kostnaderna för vittnets inställelse vid huvudförhandlingen och de olägenheter inställelsen medför för honom eller henne, se propositionen Ett reformerat tingsrättsförfarande (prop. 1986/87:89 s. 180). I både punkt 1 och punkt 2 förutsätts enligt ordalydelsen att det verkligen kommer att hållas en huvudförhandling i Genom EMR-reformen infördes därutöver en möjlighet att ta upp bevisning utom huvudförhandling för att därefter avgöra målet på handlingarna, dvs. Bevisupptagning får i sådana fall ske om det kan antas att målet kommer att avgöras utan huvudförhandling (punkten 3). Genom hänvisningar i 37 kap. 3 § och 40 kap. 11 § RB gäller bestämmelsen även för förhör med parter och målsägande som inte för talan och för förhör med sakkunniga. 6 § och 39 kap. 2 § RB finns för skriftlig bevisning och syn motsvarande regler om bevisupptagning utom huvudförhandling. Rätten kan även ta upp bevis utom huvudförhandling i samband med en inställd huvudförhandling. När det gäller brottmål framgår det av 46