prop · H3039d2 · 2015-09-23 00:00:00 — 82 § Om ett försäkringsföretag, som enligt 3 § ansvarar för att alla de företag som enligt 1 § ingår i samma grupp som försäkringsföretaget, sammantaget inte uppfyller kraven i 3–11 och 28–48 §§ en grupp inte uppfyller de krav som anges i detta kapitel eller om kraven är uppfyllda men solvensen ändå är hotad eller om transaktioner inom gruppen eller riskkoncentrationer hotar försäkringsföretagets finansiella ställning, ska 1.när inspektionen är grupptillsynsmyndighet, förelägga ett försäk- ringsholdingföretag med huvudkontor i i gruppen eller ett blan- dat finansiellt holdingföretag med huvudkontor i i gruppen att vidta åtgärder för att rätta till förhållandet, eller 2.när inspektionen inte är grupptillsynsmyndighet, förelägga ett för- säkringsföretag i gruppen att vidta åtgärder för att rätta till förhållandet. Om är grupptillsynsmyndighet i ett sådant fall som avses i första stycket 1, och det i gruppen finns ett försäkringsholding- företag eller ett blandat finansiellt holdingföretag som har sitt huvud- kontor i ett annat land inom EES ska underrätta till- synsmyndigheten i det landet så att de kan vidta nödvändiga åtgärder. Motsvarande gäller om är grupptillsynsmyndighet för en EES-försäkringsgivare. ska, när så är lämpligt, samordna sina åtgärder med berörda behöriga myndigheter. Förseningsavgift för försäkringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag 83 § Om ett försäkringsholdingföretag med huvudkontor i eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor i inte rapporterar eller offentliggör information i enlighet med bestämmelserna i detta kapitel, får besluta att företaget ska betala en förseningsavgift med högst . Avgiften tillfaller staten. Verkställighet av beslut om förseningsavgift 84 § Förseningsavgiften ska betalas till efter det att beslutet om den har vunnit laga kraft eller inom den som anges i beslutet. 85 § beslut att ta ut förseningsavgift får verkställas utan föregående dom eller utslag, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 84 §. 86 § § Om förseningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 84 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 87 § En beslutad förseningsavgift faller bort i den utsträckning verkstäl- lighet inte har skett från det att beslutet vann laga kraft. Ledningen i försäkringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag 88 § Ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holding- företag ska säkerställa att den som ingår i styrelsen för företaget och är verkställande direktör i det, eller dennes ställföreträdare eller den som utför centrala funktioner i företaget uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4. Bestämmelserna om lämplighetskrav i 10 kap. 5 § ska gälla även för försäkringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. Ingripande mot försäkringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag 89 § Om någon i ledningen eller de som ansvarar för centrala funktioner i ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4, får förelägga företaget att rätta till förhållandet. 90 § När ett moderföretag till ett försäkringsföretag är en försäkrings- givare från tredjeland, ett försäkringsholdingföretag med huvudkontor utanför EES eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES enligt 2 § andra stycket, gäller bestämmelserna i 91–96 §§, om enligt bestämmelserna i 8 § skulle ha varit grupptillsynsmyndighet. Vid bedömningen av om inspektionen skulle ha varit grupptillsynsmyndighet ska det bortses från den del av toppen av gruppen som ligger utanför EES. 91 § ska kontrollera om den tillsyn som utövas av en tillsynsmyndighet i tredjeland är likvärdig med den grupptillsyn som föreskrivs i direktiv /138/EG. är skyldig att utföra en sådan kontroll på begäran av moderföretaget eller av en EES-försäkringsgivare inom gruppen. 92 § Innan beslutar om tillsynen är likvärdig, ska inspektionen samråda med berörda behöriga myndigheter. Inspektionen ska också före ställningstagandet ha rådfrågat försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. Om en annan behörig myndighet har fattat beslut om likvärdighet förutsätter beslut att det har skett väsentliga förändringar i tillsynsordningen i det tredjeland som avses. Om Europeiska kommissionen bedömt att likvärdighet inte föreligger, ska 96 och 97 §§ tillämpas. 93 § Om ett försäkringsholdingbolag med huvudkontor utanför EES, ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES eller en försäkringsgivare från tredjeland är moderföretag till ett sådant moder- företag som avses i 2 § andra stycket, ska den kontroll av likvärdighet som avses i 90 § utföras på nivån för detta företag i stället för på nivån för det företag som avses i 2 § andra stycket. Om likvärdig tillsyn inte utövas av tillsynsmyndigheten i det tredjeland som avses i första stycket, får besluta om en ny kon- troll av likvärdighet på en lägre nivå, förutsatt att det där finns ett försäk- ringsholdingbolag med huvudkontor utanför EES, ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES eller en försäkringsgivare från tredjeland som är moderföretag till ett försäkringsföretag. 94 § ska förlita sig på den tillsyn som tillsynsmyn- digheten i tredjelandet utövar, om denna tillsyn bedöms vara likvärdig med den grupptillsyn som föreskrivs i direktiv /138/EG. 95 § Grupptillsynen ska utövas av i de fall Europe- iska kommissionen har fattat ett beslut enligt artikel 260.5 i direktiv /138/EG om att den tillsyn som utövas av tillsynsmyndigheten i tredje land är tillfälligt likvärdig, som det finns ett försäkrings- företag som är dotterföretag till ett moderföretag utanför EES och dotter- företaget har en balansomslutning som är större än balansomslutningen för moderföretaget. Om likvärdighet inte föreligger 96 § Om tillsynen inte bedöms likvärdig, ska antingen besluta att bestämmelserna om grupptillsyn i 3–11 och 28–89 §§ ska tillämpas på gruppen på samma sätt som om företaget i toppen av gruppen hade haft sitt huvudkontor inom EES, eller besluta att en sådan metod som avses i 97 § ska tillämpas på gruppen. De allmänna principer och metoder som anges i 3–11 och 28–89 §§ ska tillämpas på nivån för ett försäkringsholdingföretag från tredjeland, blandat finansiellt holdingföretag från tredjeland eller en försäkrings- givare från tredjeland. Vid beräkningen av gruppsolvens ska ett moderföretag i tredje land hanteras som ett försäkringsföretag som omfattas av samma villkor för att poster i kapitalbasen ska få medräknas för att täcka solvenskapitalkra- vet som gäller enligt 7 kap. 1–10 §§. 97 § Efter att ha hört berörda behöriga myndigheter får Finansinspekt- ionen besluta att använda andra tillsynsmetoder än de som följer av 3–11 och 28–89 §§, om dessa metoder säkerställer att tillsynen över företagen i gruppen är tillräcklig. 98 § får förelägga en ägare som har ett bestämmande inflytande över försäkringsföretaget att inrätta ett försäkringsholding- företag eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor inom EES. Inspektionen får då besluta att bestämmelserna i denna lag ska tillämpas på de företag i den grupp som leds av detta holdingföretag. ska underrätta de berörda behöriga myndigheterna, Europeiska kommissionen och Europeiska försäkrings- och tjänste- pensionsmyndigheten när sådana tillsynsmetoder som anges i 91 § används. Tillsyn över transaktioner inom grupper där moderföretaget är ett försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet 99 § När ett försäkringsföretag är dotterföretag till ett försäkringshol- dingföretag med blandad verksamhet, ska försäkringsföretaget ha en god kontroll över interna transaktioner med försäkringsholdingföretaget med blandad verksamhet och dess andra anknutna företag. Vid tillsyn över kraven i första stycket ska 46 § och 82 § gälla i tillämpliga delar. 100 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur den gruppbaserade kapitalbasen och det gruppbaserade kapital- kravet ska beräknas enligt 28–32 §§, 2.innehållet i samt omfattningen och fullgörandet av rapporteringen enligt 42 §, 3.vilka upplysningar som ett försäkringsföretag ska lämna till Finans- inspektionen enligt 46 och 73 §§, 4. företagstyrningssystem inom en grupp enligt 48 och 49 §§, och 5. hur den gruppbaserade kapitalbasen och det gruppbaserade kapital- kravet ska beräknas enligt 96 § tredje stycket. 1 § Ett aktiebolag eller en ekonomisk förening får driva verksamhet som specialföretag bara efter tillstånd från . Tillstånd för verksamhet som specialföretag 2 § Tillstånd att driva verksamhet som specialföretag ska ges ett aktie- bolag eller en ekonomisk förening, som 1. avser att bedriva verksamhet som består i att överta försäkringsrisker från ett försäkringsföretag eller en EES-försäkringsgivare enligt särskilda avtalsvillkor, och 2. finansierar denna verksamhet helt genom inkomster från emission av skuldebrev eller genom någon annan liknande finansieringsmekanism, enligt särskilda avtalsvillkor. 3 § Förutom vad som anges i 2 § gäller som förutsättning för tillstånd att 1. bolagsordningen eller stadgarna stämmer överens med författningar som reglerar ett aktiebolags bolagsordning eller en ekonomisk förenings stadgar samt i övrigt innehåller de särskilda bestämmelser som behövs med hänsyn till omfattningen och arten av den planerade verksamheten, 2. den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven enligt bestämmelserna i författningar som reglerar ett aktiebolags eller en ekonomisk förenings verksamhet. Prövning av bolagsordning och stadgar 4 § Frågan om godkännande av bolagsordning eller stadgar för ett speci- alföretag ska prövas i samband med att frågan om företaget ska få till- stånd att driva verksamhet som specialföretag prövas. Ett specialföretags beslut om att anta bolagsordning eller stadgar får inte registreras innan bolagsordningen eller stadgarna har godkänts. 5 § Ett specialföretag som har beslutat att ändra sin bolagsordning eller stadgar ska ansöka om godkännande av ändringen. Ändringen ska god- kännas om bolagsordningen eller stadgarna överensstämmer med författ- ningar som reglerar ett aktiebolags eller en ekonomisk förenings bolags- ordning eller stadgar samt i övrigt innehåller de olika bestämmelser som behövs med hänsyn till omfattningen och arten av företagets verksamhet. Ett specialföretags beslut om ändring av bolagsordning eller stadgar får inte registreras innan de har godkänts. 6 § En ansökan om tillstånd att driva verksamhet som specialföretag, liksom frågor om godkännande av bolagsordning eller stadgar enligt 4 eller 5 §, prövas av . 7 § Europeiska kommissionens förordningar x och y innehåller ytter- ligare bestämmelser om specialföretag, när det gäller 3.lämplighetskrav för ledningen i ett specialföretag, 4.lämplighetskrav för aktieägare med kvalificerat innehav i ett special- företag, 5.sunda förvaltnings- och redovisningsförfaranden, adekvata rutiner för intern kontroll och krav på riskhantering, 6.rapportering till tillsynsmyndigheten, och 8 § är registreringsmyndighet för specialföretag. Bolags- verket ska föra ett register. I detta skrivs de uppgifter in som enligt för- fattningar ska anmälas för registrering. Tillsynen och dess omfattning 9 § har tillsyn över specialföretag. Tillsynen omfattar att verksamheten drivs enligt 1.författningar som reglerar specialföretagets verksamhet, 2.företagets bolagsordning eller stadgar, och 3.styrdokument som företaget har upprättat och som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet. Upplysningar från ett specialföretag 10 § Ett specialföretag ska lämna de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen begär. 11 § Specialföretag ska med avgifter bidra till att täcka kostnaderna för verksamhet. 12 § ska ingripa om 1. ett specialföretag har åsidosatt sina skyldigheter enligt författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning eller stad- gar eller företagets styrdokument som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet, eller 2. bolagsordningen, stadgarna, eller riktlinjerna enligt 1 är tillfredsställande med hänsyn till omfattningen och arten av företagets verksamhet. Hur inspektionen ska ingripa 13 § Ingripande med stöd av 12 § sker genom utfärdande av föreläg- gande att vidta rättelse , genom förbud att verkställa beslut eller genom anmärkning. Om en överträdelse är allvarlig ska specialföretagets tillstånd återkallas eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. När får avstå från ingripande 14 § får avstå från ingripande om 1.en överträdelse är ringa eller ursäktlig, 2.specialföretaget gör rättelse, eller 3.någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot företaget och dessa åtgärder bedöms tillräckliga. Överträdelser av beslut om rättelser 15 § Om ett specialföretag driver verksamhet i ett annat land inom EES och företaget inte rättar sig efter eller behörig utländsk myndighets begäran om rättelse, ska inspektionen vidta de åtgärder som behövs för att förhindra fortsatta överträdelser. Inspekt- ionen ska underrätta den behöriga utländska myndigheten om vilka åtgärder som vidtas. 16 § I Europeiska kommissionens förordning y finns bestämmelser om när ett tillstånd att bedriva verksamhet som specialföretag ska respektive får återkallas. 17 § Om ett specialföretags tillstånd återkallas, får bestämma hur avvecklingen av verksamheten ska ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta hela eller delar av verksamheten. 18 § Om har meddelat ett beslut om anmärkning eller varning mot ett specialföretag, får inspektionen besluta att företaget ska betala en straffavgift. Avgiften tillfaller staten. 19 § Straffavgiften ska fastställas till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av specialföretagets omsättning närmast föregående räkenskapsår. Om överträdelsen har skett under specialföretagets första verksamhetsår eller om uppgifterom omsätt- ningen annars saknas eller är bristfälliga, får omsättningen uppskattas. 20 § När straffavgiftens storlek fastställs, ska särskild hänsyn tas till hur allvarlig den överträdelse är som har föranlett anmärkningen eller var- ningen och hur länge överträdelsen har pågått. 21 § Om ett specialföretag inte lämnar de upplysningar som har föreskrivits med stöd av 10 § får besluta att företaget ska betala en förseningsavgift med högst . Avgiften tillfaller staten. Verkställighet av beslut om straffavgift och förseningsavgift 22 § Straffavgiften eller förseningsavgiften ska betalas till Finans- inspektionen efter det att beslutet om den har vunnit laga kraft eller inom den som anges i beslutet. 23 § beslut att ta ut straffavgift eller försenings- avgift får verkställas utan föregående dom eller utslag, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 22 §. 24 § Om straffavgiften eller förseningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 22 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 25 § En beslutad straffavgift eller förseningsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet vann laga kraft. Ingripande mot den som saknar tillstånd 26 § Om någon driver verksamhet som specialföretag utan att vara berät- tigad till det, ska förelägga denne att upphöra med verksamheten. Inspektionen får besluta hur avvecklingen av verksam- heten ska ske. I föreläggandet ska upplysa om att rätten efter ansökan av inspektionen kan komma att besluta att företaget ska gå i likvidation om föreläggandet inte följs. Om det är osäkert om lagen är tillämplig på viss verksamhet, får förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att bedöma om så är fallet. Den som är revisor i ett företag är skyldig att på begäran av inspektionen lämna sådana upplysningar om företagets verksamhet som revisorn har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag. 27 § Om ett specialföretag inte följer ett föreläggande enligt 26 § första stycket att upphöra med verksamheten, ska rätten, efter ansökan av , besluta att företaget ska gå i likvidation. I dessa fall tillämpas 25 kap. 10, 25, 28–44, 46 och 47 §§ aktiebolags- lagen (2005:551) och 11 kap. 5 och 7–16 §§ samt 17 § fjärde och femte styckena lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Beslut om likvidation ska inte meddelas om det under ärendets hand- läggning vid rätten visas att verksamheten har upphört. Beslutet om likvidation gäller . 28 § Om meddelar föreläggande eller förbud enligt denna lag, får inspektionen förena föreläggandet med vite. 29 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar ett specialföretag ska lämna till enligt 10 §. Regeringen får meddela föreskrifter om sådana avgifter som avses i 1.Denna lag träder i kraft . 2.För försäkringsföretag som vid lagens ikraftträdande bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar gäller äldre bestäm- melser i denna lag och lagen (1995:1559) om årsredovisning i försäk- ringsföretag till och med . får i ett enskilt fall besluta att ett försäkringsföretag som bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar inte ska tillämpa bestämmelsen i första stycket. 3.Finansinspektionen får i ett enskilt fall besluta att ett försäk- ringsföretag som upphört med att teckna nya försäkringsavtal och uteslutande förvaltar sitt befintliga bestånd i syfte att avsluta sin verksamhet inte behöver tillämpa delar av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkoren för sådana undantag och omfattningen av dem. 4.Ett försäkringsföretags kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före och som får ingå i kapitalbasen enligt 2 § i dess lydelse , men som får utgöra högst av kapitalbasen enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 7 kap. 3 § i samma lydelse, ska till och med klassificeras som nivå 1 enligt 7 kap. 7 §. Ett försäkringsföretags kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före och som får ingå i kapitalbasen enligt 2 § i dess lydelse , men som får utgöra högst av kapitalbasen enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 7 kap. 3 § i samma lydelse, ska till och med klassificeras som nivå 2 enligt 7 kap. 7 § i försäkringsrörelselagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka typer kapitalbasposter som ska omfattas av bestämmelserna i första och andra styckena. 5.Bestämmelserna i xx EU-förordningen om villkor för att få använda ompaketerade lån gäller inte för lån som har getts ut före , om den underliggande exponeringen inte har utökats eller blivit För försäkringsföretag som vid lagens ikraftträdande inte uppfyller kraven på tillräcklig kapitalbas enligt 7 kap. 1 § första stycket, men som uppfyller kraven på tillräcklig kapitalbas enligt 7 kap. 1 § i dess lydelse , ska bestämmelserna i denna punkt tillämpas i stället för bestämmelserna i 18 kap. 5 §. ska förelägga företaget att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla solvenskapitalkravet 2017 och att överlämna en lägesrapport till som ska innehålla en beskrivning av vilka åtgärder som har vidtagits och hur arbetet fortlöper med att uppfylla solvenskap- Om det är lämpligt, får förlänga tidsfristen med tre Om lägesrapporten visar att det inte har skett några väsentliga framsteg när det gäller företagets möjlighet att uppfylla solvenskapitalkravet , ska bestämmelserna om ingripande i denna lag tillämpas. 7.För försäkringsföretag som vid lagens ikraftträdande inte uppfyller kraven på tillräcklig kapitalbas enligt 7 kap. 1 § andra stycket, men uppfyller kraven på tillräcklig kapitalbas enligt 7 kap. 1 § i dess lydelse , ska bestämmelserna i 19 kap. 8 § och 13 § 4 och 5 inte tillämpas efter lagens ikraftträdande. 8.Finansinspektionen får besluta att ett försäkringsföretag vid justering av beräkningen av minimikapitalkravet enligt 8 kap. 14 § till och med ska använda ett solvenskapitalkrav beräknat enligt standardformeln. 9.Finansinspektionen får i ett enskilt fall besluta att ett försäkrings- företag får använda en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur vid beräk- ningen av den bästa skattningen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkoren för sådana undantag och beräkningen av en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur. 10.Finansinspektionen får i ett enskilt fall besluta att ett försäk- ringsföretag får använda ett tillfälligt avdrag vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkoren för sådana undantag och beräkningen av det tillfälliga avdraget. 11.Ett försäkringsföretag som tillämpar 9 eller 10 ska underrätta , om företaget inte skulle uppfylla solvenskapitalkravet utan en tillämpning av dessa punkter. ska förelägga företaget att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att företaget kan uppfylla solvenskapitalkravet och att för bristens konstaterande överlämna en plan för infasning till inspektionen. Företaget ska lämna en årlig lägesrapport till . Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om innehållet i en plan för infasning och en årlig läges- rapport. 12.Finansinspektionen ska återkalla tillstånd att använda en tillfällig justering av de riskfria räntesatserna enligt 9 eller ett tillfälligt avdrag vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna enligt 10, om den lägesrapport som avses i 11 tredje stycket visar att företaget inte kommer att kunna uppfylla solvenskapitalkravet . 13.De övergångsbestämmelser som enligt 2, 4, 5, 9 och 11 gäller för enskilda försäkringsföretag gäller, utan hinder av bestämmelserna om kapitalbas och kapitalkrav på gruppnivå i 19 kap. 14 §, i tillämpliga delar även på gruppnivå. 14.De övergångsbestämmelser som enligt 6 gäller för enskilda för- säkringsföretag gäller, utan hinder av bestämmelserna om kapitalbas och kapitalkrav på gruppnivå i 19 kap. 14 § och 24 § fjärde stycket, i tillämpliga delar även på gruppnivå om försäkringsföretagen i en grupp uppfyller de gruppbaserade kapitalkraven enligt 9 kap. 4 § i dess lydelse , men inte uppfyller kapitalkravet på gruppnivå. 15.Finansinspektionen får ta ut avgifter enligt 17 kap. 29 § för ansökningar och anmälningar enligt de nya bestämmelserna som kommit in till inspektionen före lagens ikraftträdande. lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1998:293) om utländska för- säkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i dels att 5 kap. 8, 8 a, 13 och 14 §§ ska upphöra att gälla, dels att 5 kap. 5, 12 och 16 §§ samt 6 kap. 9 och 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 kap. 4 b § och 6 kap. 2 a §, av följande lydelse. En försäkringsgivare från tredje land ska för sin försäkringsrörelse i tillämpa bestämmelserna om företagsstyrning i 10 kap. 1– 24 §§ försäkringsrörelselagen (2010:2043). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vad funktionen för riskhante- ring enligt 10 kap. 15 § försäk- ringsrörelselagen ska svara för när ett försäkringsföretag fått tillstånd att använda en partiell eller fullständig intern modell, 2.rapportering av resultat av den egna risk- och solvensbedöm- ning enligt 10 kap. 13 § försäk- ringsrörelselagen, och 3.villkor och behörighet för den som ska utföra uppgifter i aktua- riefunktionen enligt 10 kap. 18 § försäkringsrörelselagen. En försäkringsgivare från tredje En försäkringsgivare från tredje land ska för sin försäkringsrörelse land ska för sin försäkringsrörelse