prop · H3039 · 2015-09-23 00:00:00 — Det finns endast allmänna råd (2005:1) om styrning och kontroll av finansiella företag som bl.a. omfattar försäkringsföretag. En bestämmelse som överensstämmer med direktivet bör föras in i FRL. Av tydlighetsskäl bör det, såsom förespråkar, framgå av lagen att systemet för interkontroll även ska omfatta en funktion för regelefterlevnad. Däremot får det anses saknas behov av att i lag fastställa att rapporteringsrutinerna ska gälla på alla nivåer i företaget. Regeringens förslag: Ett försäkringsföretag ska ha en funktion för regelefterlevnad. I lag preciseras vilka uppgifter som funktionen ska ha. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: Svensk Försäkring välkomnar och tillstyrker förslag som innebär att regleringen inte styr hur enskilda försäkrings- företag ska organisera sin verksamhet. Svensk Försäkring och Försäk- ringsjuridiska föreningen påpekar att gränsdragningen mellan de fyra olika funktionernas ansvarsområden är långt ifrån given och inte är tydlig i direktivet. Av den anledningen är inte heller utredningens förslag i alla delar tydligt enligt Svensk Försäkring. Frågan om vilken funktion som ska ansvara för vilken uppgift bör dock enligt Svensk Försäkring kunna överlåtas till de enskilda försäkringsföretagen att bestämma utan att man gör avkall på de allmänna kraven på styrning och kontroll. Svensk Försäkring och anser vidare att det bör förtydligas om identi- fieringen och bedömningen av bristande regelefterlevnad ska ske i förhållande till Solvens . Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Svensk Försäkring påtalar att funktionen för regelefterlevnad har fått ett bredare ansvarsområde än vad som följer av Solvens II-direktivet och anser att bestämmelsen närmare bör ansluta till direktivets krav. anser å sin sida att bestämmelsen är för snäv och inte omfattar alla de regelverk som bör omfattas, t.ex. olika EU-förordningar som är direkt tillämpliga på försäkringsföretag. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 46.1 i Solvens II-direktivet framgår att ett system för internkontroll bl.a. ska omfatta en funktion för regelefterlevnad. Av artikel 46.2 framgår att denna funktion ska innefatta rådgivning till styrelsen i fråga om efterlevnaden av lagar och andra författningar som antas till följd av direktivet. Enligt artikeln ska funktionen också bedöma de möjliga konsekvenserna av förändringar av de rättsliga ramarna för det berörda företagets verksamheter och påvisande och bedömning av risker för bristande regelefterlevnad. Det finns inga uttryckliga krav i lag på att försäkringsföretag ska ha en funktion för regelefterlevnad, jfr dock allmän- na råd om styrning och kontroll av finansiella företag (FFFS 2005:1). För att genomföra direktivet bör det införas bestämmelser i som innebär att ett försäkringsföretag ska ha en funktion för regelefterlevnad och vilka uppgifter som funktionen ska ha. Det bör – med anledning av vad vissa av remissinstanserna anför om ansvarsområdet för funktionen för regelefterlevnad – framhållas att funktionen bl.a. har till uppgift att rapportera om reglerna i FRL har följts. Funktionen behöver däremot inte, som exempel, utföra faktiska beräkningar som utvisar att försäkringsföretaget har en tillräcklig kapitalbas. Den uppföljning som ska göras av funktionen för regelefterlevnad ersätter naturligtvis inte den uppföljning som ska göras av andra funktioner. Det får förutsättas att funktionerna stödjer och informerar varandra så att respektive funktion kan lösa sina uppgifter. Som Svensk Försäkring påpekar är gränsdragningen mellan funktio- nernas ansvarsområden inte helt klar. Detta är en följd av hur Solvens II- direktivet är utformat. I likhet med Svensk Försäkring anser regeringen emellertid att försäkringsföretagen själva bör vara kapabla att lösa eventuella gränsdragningsproblem mellan funktionernas ansvarsområden på ett sätt som passar respektive företag. Det finns även anledning att instämma i synpunkterna från Svensk Försäkring och om att det bör förtydligas att identifieringen och bedömningen av bristande regelefterlevnad ska ske i förhållande till Solvens . Detta bör tydliggöras i lagen. Svensk Försäkring påtalar dessutom att funktionen för regelefterlevnad har fått ett bredare ansvarsområde än vad som följer av Solvens II- direktivet och anser att bestämmelsen närmare bör ansluta till direktivets anser å sin sida att bestämmelsen är för snäv och inte omfattar alla de regelverk som bör omfattas, t.ex. olika EU- förordningar som är direkt tillämpliga på försäkringsföretag. regeringens mening ansluter föreslagna bestämmelser nära till direktivets Det finns däremot inte anledning, såsom anser, att gå längre än vad som krävs enligt direktivet (jfr ställningstagandet i 15.10 Funktion för internrevision Regeringens förslag: Ett försäkringsföretag ska ha en funktion för internrevision. Funktionen ska utvärdera systemet för internkontroll, utvärdera andra delar av företagsstyrningssystemet och rapportera resultat och lämna rekommendationer efter dessa utvärderingar till företagets styrelse. Funktionen för internrevision ska utföra sina uppgifter med opartiskhet och vara oberoende från den verksamheten som utvär- deras. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med reger- ingens förslag. Remissinstanserna: anser att lagen bör utformas så att det anges att funktionen för internrevision ska vara effektiv, att funktionen ska utvärdera hur lämpligt systemet för internkontrollen är samt utvärdera andra aspekter av företagsstyrningssystemet, att funkt- ionen ska verka objektivt och oberoende i förhållande till de operativa funktionerna i företaget och att styrelsen ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas med hänsyn till de resultat och rekommendationer som funktionen har lämnat till styrelsen. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I utkastet till lagrådsremiss föreslås dock att det är styrelsen som ska utse den som ska ansvara för företagets funktion för internrevision. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Svensk Försäkring och Försäkrings- juridiska föreningen avstyrker förslaget att det är styrelsen som ska utse den som ska ansvara för företagets funktion för internrevision. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 47.1 första stycket i Solvens II-direktivet framgår att försäkringsföretag ska inrätta en effektiv internrevisionsfunktion. Denna funktion ska enligt artikel 47.1 andra stycket också utvärdera hur lämpligt och effektivt systemet för intern- kontroll är samt andra aspekter av företagsstyrningssystemet. Enligt artikel 47.2 ska internrevisionen verka objektivt och oberoende i förhål- lande till de operativa funktionerna. Av artikel 47.3 framgår att funk- tionen ska rapportera resultat och rekommendationer till styrelsen, som i sin tur ska besluta om vilka åtgärder som ska vidtas, och se till att åtgär- derna genomförs. Någon bestämmelse som motsvarar artikel 47 finns inte i svensk rätt. 2015/16:9 En bestämmelse som överensstämmer med direktivets bör därför införas har ett antal synpunkter på utredningens förslag till lagtext. Kravet i artikel 47 på att den nu aktuella funktionen ska vara effektiv är ett självklart krav som inte uttryckligen behöver framgå av lagtexten. I likhet med utredningen anser regeringen att kravet i artikeln på att funktionen ska verka ”objektivt” i svensk rätt bör uttryckas som ett krav på opartiskhet, jfr 9 kap. 6 b § aktiebolagslagen. Det behöver inte heller uttryckligen framgå av lagtexten att den utvärdering av systemen för internkontroll och andra aspekter av före- tagsstyrning som funktionen har att utföra ska innefatta en bedömning av dess lämplighet och effektivitet. Det får vidare anses ingå i styrelsens ansvar att dels fatta beslut om nödvändiga åtgärder, dels se till att dessa åtgärder kommer till utförande, utan att detta uttryckligen behöver framgå av bestämmelsen om funk- tionen för internrevision. Det finns avslutningsvis anledning att instämma i Svensk Försäkrings och Försäkringsjuridiska föreningens ställningstagande att det inte bör uppställas krav på att det är styrelsen som ska utse den som ska ansvara för företagets funktion för internrevision. Det är rimligt att frågan om vem som ska utse den ansvariga personen lämnas till respektive företag att bestämma. Regeringens förslag: Ett försäkringsföretag ska ha en aktuarie- I lag preciseras vilka uppgifter som aktuariefunktionen ska ha. Den som ska ansvara för eller utföra uppgifter i aktuariefunktionen ska ha tillräcklig kunskap och erfarenhet av funktionens uppgifter med hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten av riskerna i Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om villkor för behörighet för den som ska ansvara för eller utföra uppgifter i aktuariefunktionen. När det gäller mindre försäkringsföretag som har beviljats undantag från försäkringsrörelselagens bestämmelser får besluta om undantag från villkoren för behörighet för den som ska ansvara för eller utföra uppgifter i aktuariefunktionen och från kravet på att upprätta en aktuariefunktion. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med reger- Remissinstanserna: påpekar att utredningens förslag innebär att den nu gällande skyldigheten att registrera aktuarier Inspektionen anser att det finns fortsatt behov av en sådan registrering. Som ett alternativ kan Finansinspekt- ionen tänka sig en ordning där försäkringsföretagen i stället anmäler aktuarier till inspektionen. betonar vikten av ett utbildningskrav på en eller flera ytterst ansvariga aktuarier. Före- ningen anser att det krav som finns formaliserat i Finansinspekt- ionens föreskrifter (FFFS 2011:19) är eftersträvansvärt även i en framtida reglering. Utan ett formellt utbildningskrav, som , föreligger enligt föreningen en uppenbar risk att bedömningen av vad som avses med ”tillräckliga insikter och erfarenheter av funktionens uppgifter” blir godtyckligt. Föreningen anser vidare att den eller de personer som bör beröras av kompetenskravet inte bör vara den som ska utföra uppgifter i aktuariefunktionen utan kompetenskravet bör begränsas till den eller de som är ytterst ansvariga för aktuariefunktionen varför utredningens förslag till bemyndigande i denna del bör justeras. Svensk Försäkring instämmer i utredningens förslag att det är lämpligt att ställa upp krav på ansvarig aktuarie mot bakgrund av att det införs krav på att ett försäkringsföretag ska ha en aktuariefunktion. Svensk Försäkring avstyrker bemyndigandet att meddela kompetenskrav för aktuarier. Det finns enligt Svensk Försäkring inte någon anledning att ställa upp krav utöver de lämplighetskrav som utredningen föreslår. I dessa krav ingår bl.a. att personerna ska ha de kvalifikationer, kunskaper och erfarenheter som är tillräckliga. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss saknar förslag om ett särskilt bemyndigande som avser mindre försäkringsföretag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. vidhåller att det finns fortsatt behov av att registrera aktuarier. Svensk Försäkring anser att det inte finns anledning att införa ett föreskriftsbemyndigande om kompe- tenskrav för aktuarier. anser att kompetens- kraven bör begränsas till den eller de som är ytterst ansvariga för aktuariefunktionen. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 48.1 i Solvens II-direktivet framgår att ett försäkringsföretag ska ha en effektiv aktuariefunktion, och vilka uppgifter som denna funktion ska utföra. Av artikel 48.2 framgår vilka krav som ställs på personer i aktuariefunktionen. Enligt den nuvarande regleringen i 5 kap. 14 § första stycket FRL ska de försäkringstekniska utredningarna och beräkningarna utföras under överinseende av en eller flera aktuarier med den insikt och erfarenhet i dessa frågor som fordras med hänsyn till omfattningen och arten av försäkringsföretagets verksamhet. Av andra stycket samma paragraf framgår att när en aktuarie har utsetts eller frånträtt sin befattning, ska styrelsen eller den verkställande direktören genast anmäla detta för registrering. En sådan anmälan får också göras av aktuarien. Bestämmelserna i artikel 48 är mer långtgående än de nuvarande bestämmelserna. För att genomföra direktivet bör därför bestämmelser med motsvarande innebörd som artikeln införas i FRL och de nuvarande bestämmelserna i 5 kap. 14 § FRL utmönstras. Regeringen anser i likhet med , och i mot- sats till Svensk försäkring, att det finns behov av ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om villkor för behörighet för den som ska ansvara för och utföra uppgifter i aktuariefunktionen. Att som Svenska Prop. 2015/16:9 förespråkar, begränsa utbildningskraven till endast ansvariga aktuarier, skulle emellertid inte vara förenligt med direktivet som ställer krav på kunskap och erfarenhet för alla som utför uppgifter i funktionen. Som nämnts ska aktuariefunktionen enligt Solvens II-regleringen vara en del av varje försäkringsföretags företagsstyrningssystem. Detta system ska fastställas av styrelsen och dess effektivitet ska regelbundet omprö- vas av detta organ. Mot denna bakgrund anser regeringen, i motsats till , att det inte finns behov av en fortsatt registrering av aktuarierna. Det finns – mot bakgrund av innehållet i artikel 48.1 – anledning att i lag precisera aktuariefunktionens uppgifter. Enligt nu föreslagna bestämmelser i 1 kap. 19 och 19 b §§ kan ett försäkringsföretag av en viss mindre storlek och med visst slag av verksamhet beviljas undantag från försäkringsrörelselagens bestämmel- ser om solvens, företagsstyrning offentliggörande och grupptillsyn. En ansökan om undantag ska prövas av . Dessa mindre företag får, när de har beviljats undantag från de nu aktuella delarna av rörelseregleringen, inte anses tillämpa Solvens II-regleringen. har dessa mindre företag undantag från att ha aktuarie – ett beslut som grundar sig på nu gällande 5 kap. 17 § andra stycket FRL. Det finns anledning att nu införa en liknande möjlighet för att besluta om undantag. bör således – när det gäller dessa mindre försäkringsföretag – i ett enskilt fall kunna besluta om undantag från villkoren för behörighet för den som ska ansvara för och utföra uppgifter i aktuariefunktionen och från kravet på att upprätta en aktuariefunktion. Regeringens förslag: Ett försäkringsföretag får uppdra åt någon annan att utföra ett visst arbete och vissa funktioner som ingår i företagets försäkringsrörelse (uppdragsavtal). inskränker dock inte företagets ansvar enligt försäkringsrörelselagen. Ett uppdrag får dock inte avse operativ verksamhet eller funktioner som är av väsentlig betydelse, om det kan leda till att kvaliteten i företagsstyrningssystemet försämras väsentligt, den operativa risken i företaget ökar väsentligt, möjlighet att utöva tillsyn försämras eller försäkringstagarnas möjlighet till tillfreds- ställande och fortlöpande service inte kan upprätthållas. Ett försäkringsföretag som avser att ingå ett uppdragsavtal som avser operativ verksamhet eller funktioner som är av väsentlig betydelse ska innan avtalet har börjat gälla anmäla detta till Finans- Ett försäkringsföretag ska också anmäla till Finansinspekt- ionen om det inträffar väsentliga förändringar inom den operativa verksamheten eller funktionerna. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med reger- Remissinstanserna: anför att utredningen har föreslagit att ett uppdragsavtal inte ska få ingås om den operativa risken i försäkringsföretaget ökar ”väsentligt”. Inspektionen menar att ordet väsentligt kan uppfattas som ett lägre krav jämfört med ordet ”otill- börligt” som anges i artikel 49.2. Svensk Försäkring anser att enbart det förhållandet att det sker en begränsning i möjligheten till tillfreds- ställande service inte kan vara ett hinder för att lägga ut verksamheten utan det bör som i den engelska versionen av direktivet krävas att en fortlöpande och tillfredsställande service till försäkringstagarna inte kan upprätthållas (”undermine continous and satisfactory service to policy holders”). och Svensk Försäkring påpekar att det i praktiken blir mycket svårt att anmäla innan ett uppdragsavtal ingås. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. och Svensk Försäk- ring betonar att definitionen av uppdragsavtal inte bör innehålla något väsentlighetsrekvisit. anser att anmälan av ett uppdragsavtal som avser operativ verksamhet eller funktioner som är av väsentlig betydelse bör ske innan avtalet ingås. Skälen för regeringens förslag Ett försäkringsföretag får ingå uppdragsavtal Av artikel 49.1 i Solvens II-direktivet framgår att ett försäkringsföretag får ingå uppdragsavtal avseende alla funktioner och försäkringsverksam- heter, men att företaget alltjämt, trots avtalet, har det fulla ansvaret för att företaget uppfyller sina förpliktelser enligt direktivet. Det finns inte någon reglering i lag om uppdragsavtal för försäkringsföretag. Exempel på detta finns dock i lagar på det finansiella området i övrigt, t.ex. i lagen (2004:46) om värdepappersfonder. Bestäm- melserna i den lagen är emellertid mer långtgående än bestämmelserna i direktivet, och bör därför inte tjäna som förebild för den nu aktuella regleringen på försäkringsområdet. Det finns även allmänna råd från om uppdragsavtal (se FFFS 2005:1). I detta anges bl.a. att styrelsen och den verkställande direktören har ansvar för den verksamhet som har lagts ut. Vidare anges att företag som har för avsikt att lägga ut verksamhet ska anmäla detta i förväg. En allmän bestämmelse om uppdragsavtal (definition) som genomför artikel 49.1 bör föras in i FRL. Den bör, som och Svensk Försäkring framhåller, inte innehålla något väsentlighetsrekvisit. Inskränkningar i möjligheten att ingå uppdragsavtal Av artikel 49.2 framgår att möjligheten att ingå uppdragsavtal är begrän- sad när det är fråga om ”kritiska eller viktiga operativa funktioner eller verksamheter”. Sådana uppdragsavtal får inte ingås om det leder till väsentliga försämringar av kvaliteten i företagsstyrningssystemet, en otillbörlig ökning av den operativa risken, försämringar av tillsynsmyndigheternas möjligheter att utöva tillsyn eller om hinder skapas för att fortlöpande ge försäkringstagarna en tillfredsställande Prop. 2015/16:9 service. Dessa inskränkningar i möjligheten att ingå uppdragsavtal bör genomföras genom en bestämmelse i FRL. Utredningen har föreslagit att ett uppdragsavtal inte ska få ingås om den operativa risken i försäkringsföretaget ökar ”väsentligt”. Finansin- spektionen menar att ordet väsentligt kan uppfattas som ett lägre krav jämfört med ordet ”otillbörligt” som anges i artikel 49.2. Regeringen delar dock utredningens förslag i denna del och anser att det är förenligt med direktivet. Det finns också anledning att dela Svensk Försäkrings uppfattning att det bör krävas att försäkringstagarnas möjlighet till tillfredsställande och fortlöpande service inte kan upprätthållas, dvs. inte enbart den begräns- ning som utredningen har föreslagit, för att uppdragsavtal inte ska få ingås. Lagtexten bör utformas i enlighet med detta. I artikel 49.3 finns vissa bestämmelser om anmälningsskyldighet avse- ende vissa typer av uppdragsavtal. Utredningen föreslår att ett försäkringsföretag som har för avsikt att ingå uppdragsavtal ska anmäla detta till innan avtalet ingås. delar utredningens bedömning. Svensk Försäkring och anmärker däremot att en sådan anmälningsskyldighet kommer att medföra prak- tiska problem och att det inte heller är ändamålsenligt att ställa krav på att en anmälan måste ske innan avtalets ingående. Enligt reger- ingens mening bör det i sammanhanget uppmärksammas att anmälan enligt den engelska versionen av direktivtexten ska ske ”in a timely ” och att denna ska ske innan ”the outsourcing”. Detta talar för att anmälan ska ske innan avtalet har börjat gälla. En bestämmelse som motsvarar artikel 49.3 bör således införas i FRL om att ett försäkringsföretag som avser att ingå ett uppdragsavtal som avser operativ verksamhet eller funktioner som är av väsentlig betydelse ska innan avtalet har börjat gälla anmäla detta till . Ett försäkringsföretag ska också anmäla till om det inträffar väsentliga förändringar i sådan verksamhet eller sådana funktioner. 15.12.1Åtgärder som krävs av försäkringsföretag som ingår uppdragsavtal Regeringens förslag: Ett försäkringsföretag som ingår ett uppdrags- avtal ska vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att uppdrags- tagaren samarbetar med när det gäller de funk- tioner eller arbeten som omfattas av uppdragsavtalet, ger försäkrings- företaget, dess revisorer och tillgång till uppgifter som rör de funktioner eller arbeten som omfattas av uppdragsavtalet och dessutom ger faktiskt tillträde till uppdrags- tagarens lokaler. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med regering- Remissinstanserna har inga invändningar mot utredningens förslag. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med reger- Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot Skälen för regeringens förslag: Ett försäkringsföretag som har upp- dragit åt annan (en tjänsteleverantör) att svara för en funktion eller utföra viss verksamhet ska garantera ett antal närmare angivna villkor (artikel 38 i Solvens II-direktivet). Av artikel 38.1 a framgår att tjänsteleverantören ska samarbeta med försäkringsföretagets tillsynsmyndigheter avseende de funktioner och verksamheter som omfattas av ett uppdragsavtal. Av artikel 38.1 b framgår att försäkringsföretaget, dess revisor och tillsynsmyndigheterna ska ha faktisk tillgång till uppgifter som rör de funktioner eller verksamheter som omfattas av uppdragsavtalet. Enligt artikel 38.1 c ska tillsynsmyndigheterna därutöver ha faktiskt tillträde till tjänsteleverantörens lokaler och kunna utöva denna rättighet. Bestämmelserna i artikel 38.1 om åtgärder som ett försäkringsföretag som ingår ett uppdragsavtal ska vidta har ingen motsvarighet i svensk rätt och bör därför införas i FRL. 16.1Krav på rapportering till Krav på rapportering till en tillsynsmyndighet är ett naturligt inslag för företag som är verksamma på finansmarknaden. Med uppgifterna som underlag kan tillsynsmyndigheten bl.a. bedöma det ekonomiska läget i enskilda företag och på den finansiella marknaden i stort. För försäkringsföretagens del finns ett fåtal bestämmelser om läm- nande av upplysningar (rapportering) till i nuvarande 14 kap. FRL, medan merparten av de bestämmelser som rör företagens rapportering i stället finns i föreskrifter på lägre nivå. Den regelbundna tillsynsrapporteringen består av en kvalitativ års- rapport som benämns ”Redogörelse för verksamheten” (RSR) samt kvalitativa mallar för års- och kvartalsrapporter (QRT). Den publika ”Solvens- och verksamhetsrapporten” (SFCR) består också av en kvalita- tiv och en kvantitativ del. Denna publika rapport ska även rapporteras in till när företaget publicerar den på sin hemsida. Solvens II-direktivet innehåller endast mer generella bestämmelser om tillsynsmyndigheternas befogenheter att kräva uppgiftslämnade från för- säkringsföretag och om företagens övriga rapportering till tillsynsmyn- digheterna. I det sammanhanget bör även nämnas att mer detaljerade regler om rapporteringen och rapporterna finns i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/35 och kommer att finnas i EU- Prop. 2015/16:9 förordning på nivå 2,5 samt i Eiopas riktlinjer.