prop · H3031d10 · 2015-09-21 00:00:00 — Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2019 är preliminär. Tabell 3.3 Ramnivå 2016 realekonomiskt fördelad. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Den realekonomiska fördelningen baseras på utfall samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar, dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som statliga myndigheter använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar Samhällets stöd till företag och hushåll inom utgiftsområde 9 redovisas i huvudsak på budgetens utgiftssida. Vid sidan av dessa stöd finns det även stöd på budgetens inkomstsida i form av avvikelser från en likformig beskattning, s.k. skatteutgifter. En skatteutgift uppstår om skatteuttaget för en viss grupp eller en viss kate- gori av skattebetalare är lägre än vad som är förenlig med inom ett visst skatteslag. Förutom skatteutgifter redovisas i före- kommande fall även skattesanktioner, där skatteuttaget är högre än den angivna inom skatteslaget. Många av skatteutgifterna har införts, mer eller mindre uttalat, som medel inom specifika områden som t.ex. konjunktur-, bostads-, miljö-, eller arbetsmarknadspolitik. Dessa skatteutgifter påverkar budgetens saldo och kan därför jäm- ställas med stöd på budgetens utgiftssida. En utförlig beskrivning av skatteutgifterna har redovisats i regeringens skrivelse Redovisning av skatteutgifter (skr. 2014/15:98). I det följande redovisas de nettoberäknade skatte- utgifterna som är att hänföra till utgiftsområde 9. Förmån av privatfinansierad hälso- och Totalt för utgiftsområde 9 Ett ”-” innebär att skatteutgiften inte kan beräknas. Enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska förmåner som erhålls på grund av tjänst tas upp till beskattning i inkomstslaget tjänst. Bilförmån är en sådan förmån som ska tas upp till beskattning. Extrautrustning i bilen höjer förmånsvärdet. För att få till stånd en ökad användning av alkolås i fordon undantas alkolås från den extrautrustning som höjer förmånsvärdet. Skatteutgiften utgörs av skatt på inkomst av tjänst och särskild löneskatt. För läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till sjukhus gäller kvalificerat undantag från mervärdesskatt enligt 3 kap. 23 § och 10 kap. 11 § mervärdesskattelagen (1994:200). Det innebär att försäljningen är undantagen från mervärdesskatt men att ingående mervärdesskatt är avdragsgill. (Icke receptbelagda läkemedel beskattas med normal skattesats.) Skatte- befrielsen ger upphov till en skatteutgift avseende mervärdesskatt. Förmån av privatfinansierad hälso- och sjukvård Förmån av hälso- och sjukvård ska inte tas upp till beskattning om förmånen avser vård i som inte är offentligfinansierad eller vård utom- lands (11 kap. 18 § inkomstskattelagen). Arbetsgivaren har å andra sidan ingen avdragsrätt för kostnaden (16 kap. 22 § inkomstskattelagen). Skatteutgiften avser skatt på inkomst av tjänst och särskild löneskatt. I det följande redovisas de mål som gäller för utgiftsområdet Hälsovård, sjukvård och social omsorg och underliggande områden. Regeringen lämnar i denna proposition (avsnitt 4.3) förslag om ändring av målet för Hälso- och sjukvårdspolitik. Hälso- och sjukvårdspolitik (avsnitt 4) –Befolkningen ska erbjudas en behovs- anpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Folkhälsopolitik inklusive alkohol, narkotika, dopning, tobak samt spel (avsnitt 5) –Att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolk- ningen. –Ett samhälle fritt från narkotika och dop- ning, med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaksbruk (prop. 2010/11:47, bet. 2010/11:SoU8, rskr. 2010/11:203). –Att minska skadeverkningarna av överdrivet spelande (prop. 2002/03:35, bet. 2002/03:SoU7, rskr. 2002/03:145). Funktionshinderspolitik (avsnitt 6 och 7) –En samhällsgemenskap med mångfald som grund. –Att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet. –Jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktions- nedsättning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Politik för sociala tjänster (avsnitt 7) −kunna leva ett aktivt liv och ha in- flytande i samhället och över sin vardag, −kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, −bemötas med respekt samt −ha tillgång till god vård och omsorg. –Att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekono- miskt och socialt utsatta situationer. –Att stärka skyddet för utsatta barn. Barnrättspolitik (avsnitt 8) –Barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. För beslut om målen ovan, där inget annat anges, se prop. 2008/09:1 utg.omr. 9 avsnitt 3.4, bet. 2008/09:SoU1, rskr. 2008/09:127 och prop. 2012/13:1 utg.omr. 9 avsnitt 6.3, bet. 2012/13:SoU1, rskr. 2012/13:115. Mål för Forskningspolitik (avsnitt 9) redovisas under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, avsnitt 8.2 Mål för området. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 4 Hälso- och sjukvårdspolitik Hälso- och sjukvårdspolitiken omfattar statliga insatser riktade mot hälso- och sjukvården. De anslag som omfattas av avsnittet rör tand- vårdsförmåner, läkemedelsförmåner, bidrag till folkhälsa och sjukvård, sjukvård i internationella förhållanden, bidrag till psykiatri, bidrag för samordning och tillgänglighet samt bidrag för mänskliga vävnader och celler. Avsnittet omfattar även anslag till Myndig- heten för vård- och omsorgsanalys, Statens be- redning för medicinsk och social utvärdering (SBU), Tandvårds- och läkemedelsförmåns- verket (TLV), , E-hälso- myndigheten samt . Myndig- heternas verksamheter rör i vissa avseenden flera avsnitt under utgiftsområdet. Inom avsnittet behandlas också det statligt ägda bolaget . Tabell 4.1 Utgiftsutveckling inom Hälso- och sjukvårdspolitik 1:1 Myndigheten för vård- och omsorgsanalys 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård 1:7 Sjukvård i internationella förhållanden 1:8 Bidrag till psykiatri 1:9 Bidrag för samordning och tillgänglighet 1:10 Bidrag för mänskliga vävnader och celler Summa Hälso- och sjukvårdspolitik 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2015 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Målet för hälso- och sjukvårdspolitiken är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:SoU1, rskr. 2008/09:127). Regeringens förslag: Regeringen föreslår att följande mål ska gälla för hälso- och sjukvårds- politiken: Befolkningen ska erbjudas en behovs- anpassad och effektiv hälso- och sjukvård av god kvalitet. En sådan vård ska vara jämlik, jämställd och tillgänglig. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att i målet för hälso- och sjukvårds- politiken tydliggöra att hälso- och sjukvården även ska vara jämlik och jämställd. Det främsta skälet till förslaget är de ut- maningar som finns när det gäller att minska ojämlikheterna i hälso- och sjukvården. Det handlar t.ex. om omotiverade skillnader mellan socioekonomiska grupper, geografiska områden samt mellan kvinnor och män respektive flickor och pojkar. Jämställdhet är även en dimension av jämlikhet. Regeringen vill särskilt lyfta fram jämställdhetsperspektivet i målet. I den första delen av målet återkommer grundläggande di- mensioner från det nuvarande målet, dvs. att hälso- och sjukvården ska vara behovsanpassad, effektiv och av god kvalitet. Den andra delen av målet omfattar dimensioner som framför allt har bäring på att hälso- och sjukvård ska ges efter behov, dvs. vara jämlik, jämställd och tillgänglig. Målet för hälso- och sjukvårdspolitiken gäller liksom tidigare även för tandvården. Det nuvarande målet beslutades i samband med budgetpropositionen (prop. 2007/08:1, bet. 2007/08:SoU1, rskr. 2007/08:86). I samband med budgetproposi- tionen beslutades att målet för politik- området Hälso- och sjukvårdspolitik skulle gälla för hälso- och sjukvårdspolitiken under utgifts- området Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop. 2008/09:1, bet. 2008/09:SoU1, rskr. 2008/09:127). Regeringen anser att det fortsatt är angeläget att hälso- och sjukvårdspolitiken ska ha som mål att hälso- och sjukvården ska vara behovs- anpassad, effektiv, tillgänglig och av god kvalitet. Därför föreslås inga ändringar i dessa delar. Det bör även noteras att insatserna inom ramen för hälso- och sjukvårdspolitiken bidrar till uppfyllelsen av regeringens mål att sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation (avsnitt 5 Folkhälsopolitik). En jämställd hälso- och sjukvård bidrar dessutom till uppfyllelsen av de jämställdhetspolitiska målen (utg.omr. 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etable- ring). En god hälsa för kvinnor och män respek- tive flickor och pojkar bidrar till ett jämställt och aktivt deltagande i samhället. Inom ramen för olika författningar finns ytterligare mål för hälso- och sjukvården och dess olika verksamheter. Resultatredovisningen avser att belysa hur de statliga insatserna bidragit till uppfyllelsen av det nuvarande målet för hälso- och sjukvårds- politiken. Strukturen på resultatredovisningen utgår från olika verksamhetsområden. Under rubriken och slutsatser behandlas resultaten i förhållande till det nuvarande målet, dvs. att hälso- och sjukvården ska vara behovs- anpassad, tillgänglig, effektiv och av god kvalitet. 4.4.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Måluppfyllelsen inom hälso- och sjukvårds- politiken bedöms bl.a. med utgångspunkt i följande indikatorer: –undvikbara slutenvårdstillfällen och sjuk- vårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet, –dödlighet efter diagnos i några av de stora sjukdomsgrupperna, –omdömen avseende centrala aspekter inom hälso- och sjukvården, –väntetider inom hälso- och sjukvården, och –besöksfrekvens inom tandvården. Där det är tillämpligt redovisas indikatorerna efter relevanta faktorer såsom kön och socio- ekonomi. Indikatorer och bedömningsgrunder som används för att följa måluppfyllelsen bygger framför allt på statistik och rapporter från myn- digheter och andra organisationer. Hälso- och sjukvården utgår till stor del från den kommunala självstyrelsen Statens ansvar för hälso- och sjukvården om- fattar att främja goda förutsättningar för hälso- och sjukvårdssystemet i vid bemärkelse. Lands- tingen och i viss utsträckning kommunerna har ett primärt ansvar för hälso- och sjukvårdens planering, finansiering och drift. Det delade ansvaret för hälso- och sjukvården avspeglas i tabell 4.2 som redovisar utgifts- utvecklingen inom området. Diagram 4.1 visar kostnaderna för hälso- och sjukvård per in- vånare. Genomsnittskostnaden för landstingens hälso- och sjukvård uppgick till 22 286 kro- nor per invånare. I öppna jämförelser av hälso- och sjukvården konstateras att kostnads- ökningarna generellt sett varit måttliga , mätt som kostnad per invånare i fasta priser. Tabell 4.2 Hälso- och sjukvårdsutgifter, 2011–2013 Miljarder kronor, löpande priser (andel i procent av totala hälso- och sjukvårdsutgifter)1 5,9 (2) 6,3 (2) 6,8 (2) 1,9 (0,5) 2,0 (0,5) 2,4 (0,6) 0,3 (0,1) 0,3 (0,1) 0,3 (0,1) 1,7 (0,4) 1,7 (0,4) 1,8 (0,4) Totala hälso- och sjuk- produkten (BNP) 1Hälsoräkenskaperna redovisar uppgifter på ett delvis nytt sätt. Uppdateringarna innebär bl.a. att hälso- och sjukvårdsbegreppet utökats, vilket framför allt påverkar hälso- och sjukvård inom omsorgen för äldre och för personer med funktionsnedsättning. Detta medför att hälso- och sjukvårdens andel av BNP nu är högre än enligt tidigare publicerad data. Uppgifterna finns ej tillgängliga uppdelat på kön. 2Uppgifterna är baserade på preliminära årsberäkningar av national- räkenskaperna. 3Offentlig sektor är en delsumma baserad på uppgifterna för stat, landsting och kommuner. Andelen för stat, landsting och kommuner baseras följaktligen på delsumman för offentlig sektor som nämnare. Källa: (Hälsoräkenskaperna). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.1 Hälso- och sjukvårdskostnader per invånare, Anm: Strukturjusterade kostnader priser. Primärvårdsansluten hemsjuk- vård, tandvård och omstruktureringskostnader är exkluderade. Uppgifterna finns ej tillgängliga uppdelat på kön. Källor: , Kommuner och Landsting samt Social- styrelsen (Öppna jämförelser hälso- och sjukvård 2014). Diagram 4.2 och 4.3 redovisar fördelningen av landstingens intäkter respektive kostnader för hälso- och sjukvård. Av landstingens totala kostnader bestod av kostnader för hälso- och sjukvård. Jämfört med föregående år är fördelningarna av landstingens intäkter och kostnader i stort sett oförändrade. Diagram 4.2 Landstingens intäkter 2014, procentuellt fördelade på intäktsslag Statsbidrag för läkemedels- förmånerna Källor: Kommuner och Landsting samt . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.3 Landstingens kostnader för hälso- och sjukvård 2014, procentuellt fördelade på verksamhetsområde Övrig hälso- och sjukvård Anm: Kostnader för regionalutveckling, trafik och infrastruktur har exkluderats. Källor: Kommuner och Landsting samt . Positiv utveckling överlag, trots ojämlikheter Den svenska hälso- och sjukvården presterar överlag goda resultat. I internationella jäm- förelser intar svensk hälso- och sjukvård en framstående position i flera avseenden. Utveck- lingen inom hälso- och sjukvårdsområdet följs kontinuerligt upp genom t.ex. olika typer av öppna jämförelser och rapporter, såsom Social- styrelsens årliga lägesrapporter. Under har medicinska resultat och effektivitet överlag förbättrats. Det kvarstår dock utmaningar vad gäller t.ex. ett patient- centrerat förhållningssätt, samordning och till- gänglighet. Det förekommer fortsatt ojämlik- heter inom hälso- och sjukvården. Ojämlikheter inom hälso- och sjukvård Jämlik hälso- och sjukvård innebär att alla ska erbjudas vård utifrån behov, på lika villkor och med gott bemötande, oavsett kön, könsidentitet, könsuttryck, sexuell läggning, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- nedsättning, ålder, bostadsort, utbildning och ekonomi. Alla skillnader i vården är inte ojämlik vård. Skillnader kan vara medicinskt motiverade eller uttryck för en väl fungerande patientcentrerad vård som tar hänsyn till den enskildes behov och situation. Lika villkor och likvärdigt bemötande är inte samma sak som samma villkor och samma bemötande. Arbetet för en mer jämlik vård in- riktas på att identifiera och motverka omoti- verade skillnader. Hälso- och sjukvården kan bidra till förbätt- rade förutsättningar för att uppnå jämlik hälsa. Detta kan bl.a. ske genom ökad tillgänglighet för grupper med stort behov av hälsofrämjande, sjukdomsförebyggande och behandlande in- satser. Jämlik hälsa behandlas framför allt i av- snitt 5 Folkhälsopolitik. Ojämlikheter i hälsa kan yttra sig inom hälso- och sjukvården som skill- nader i resultat även om de behandlande in- satserna varit likvärdiga. Skillnader i utfall vad gäller hälsa och vård lyfts bl.a. fram genom uppföljning av in- sjuknande, dödlighet, vård och behandling. Uppföljningarna visar t.ex. på skillnader mellan socioekonomiska grupper. Resultatredovis- ningen använder utbildningsnivå för att beskriva socioekonomiska skillnader. Det finns dessutom regionala skillnader mellan landstingen på grund av olikheter i lokala förutsättningar och organisation. Det finns även skillnader mellan könen. Kvinnor har sämre självskattad hälsa och söker oftare vård än män. Motsvarande gäller för flickor och pojkar. Män har kortare medellivslängd än kvinnor, vilket delvis beror på högre dödlighet i sjukdomar som egentligen går att förebygga och behandla. Kvinnor och män vårdas däremot i samma utsträckning på sjukhus. Ett exempel på ojämlik vård är att både kvinnor och män med psykisk sjukdom underbehandlas för andra åkommor än psykisk ohälsa inom olika delar av hälso- och sjukvården. Sammanfattande mått illustrerar resultat för flera sjukdomar Hälso- och sjukvården kännetecknas av en posi- tiv utveckling i stort, trots vissa konstaterade ojämlikheter. Detta styrks bl.a. av samman- fattande indikatorer som tagits fram för att följa utvecklingen på en övergripande nivå. Diagram 4.4 visar utvecklingen av undvikbara slutenvårdstillfällen. Måttet bygger på anta- gandet att ett väl fungerande omhändertagande inom den öppna vården för ett antal utvalda sjukdomstillstånd kan förhindra att patienterna behöver vårdas på sjukhus. Män vårdas i högre utsträckning än kvinnor inom slutenvården för dessa diagnoser. En orsak till detta kan vara att det är vanligare att män drabbas av några av de sjukdomar som omfattas av måttet. En annan orsak kan vara att män inte i lika hög grad som kvinnor söker vård i öppna vårdformer. Undvik- bar slutenvård är vanligare bland kvinnor och män med lägre utbildning, vilket illustrerar be- tydelsen av socioekonomiska faktorer. Diagram 4.5 visar utvecklingen av sjukvårds- relaterad åtgärdbar dödlighet. Måttet består av dödlighet i diagnoser som valts ut därför att de bedömts vara möjliga att påverka genom tidig upptäckt och medicinska insatser. Dödligheten för män är generellt sett högre än för kvinnor i de diagnoser som ingår. Även för denna indika- tor påverkar socioekonomiska faktorer utfallet såtillvida att kvinnor och män med lägre utbild- ning har högre dödlighet i dessa sjukdomar. Diagram 4.4 Antal personer med undvikbara slutenvårdstillfällen, efter utbildningsnivå, kvinnor och män, Antal personer per 100 000 invånare Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (och ). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.5 Sjukvårdsrelaterad åtgärdbar dödlighet, efter utbildningsnivå, kvinnor och män, 2004−2013 Antal döda per 100 000 invånare Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (och ). Resultat för stora sjukdomsgrupper illustrerar utvecklingen inom hälso- och sjukvården För att exemplifiera utvecklingen inom hälso- och sjukvårdsområdet presenteras i det följande dödlighet efter diagnos och behandling i hjärt- och kärlsjukdom respektive cancer. Dessa sjuk- domar motsvarar de vanligaste dödsorsakerna i (avsnitt 5 Folkhälsopolitik). Diagram 4.6 och 4.7 visar dödlighet efter sjukhusvårdad hjärtinfarkt respek- tive förstagångsstroke. Måtten avser att mäta kvaliteten i hela vårdkedjan, från den före- byggande verksamheten till ambulansverksam- heten, det akuta omhändertagandet och den efterföljande vården. De senaste 10–20 åren har dödligheten efter hjärtinfarkt och stroke minskat tydligt för kvinnor och män. Det finns en ten- dens till avtagande minskning . Män som insjuknar i stroke vårdas oftare än kvinnor vid en strokeenhet, en vårdinsats som rekommenderas oavsett kön. Kvinnor och män med lägre utbildning har generellt sett en högre dödlighet efter hjärtinfarkt och stroke. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.6 Andel döda efter sjukhusvårdad hjärtinfarkt, efter utbildningsnivå, kvinnor och män, Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Diagram 4.8 Relativ femårsöverlevnad vid cancersjukdom, kvinnor och män, 2004−2013 Anm: Åldersgrupperna 30–(ålder vid diagnos). Källa: (, och ). Diagram 4.7 Andel döda efter förstagångsstroke, efter utbildningsnivå, kvinnor och män, Anm: Åldersgrupperna 35–. Källa: (, och Utbildnings- registret). Diagram 4.8 visar den relativa femårsöverlevna- den vid cancersjukdom. Överlevnaden vid cancer har generellt sett ökat . Dessa förbättringar beror bl.a. på att vården har fått bättre möjligheter att ställa tidig diagnos och erbjuda effektiv behandling. Canceröverlevnaden har ökat mer bland män än bland kvinnor, vilket resulterat i att skillnaden mellan könen minskat vad avser detta övergripande mått. Kvinnor och män med lägre utbildning har generellt lägre överlevnad efter en cancerdiagnos. Medborgar- och patientperspektiv ger utgångspunkter för utvecklingsarbete En central utgångspunkt för hälso- och sjuk- vården är att den ska utgå från den enskildes behov av vård. En patientcentrerad vård betyder att god vård ska genomföras i samråd med patienten och med respekt för hans eller hennes självbestämmande och integritet. Ett patient- centrerat förhållningssätt kan bidra till bättre resultat och en mer jämlik vård. Omdömen varierar mellan landsting och män är något mer nöjda än kvinnor Befolkningens och patienternas omdömen av- seende hälso- och sjukvården följs upp regel- bundet genom enkätundersökningar. Kommuner och Landsting (SKL) genomför exempelvis undersökningarna Vårdbarometern och Nationell patientenkät. Undersökningarna visar på regionala variationer vad gäller bedöm- ningen av olika aspekter av hälso- och sjuk- vården. Män är generellt mer nöjda än kvinnor. Könsskillnaderna är inte stora, men de är ge- nomgående och systematiska. Åtta av tio anser att de har tillgång till den sjukvård de behöver Vårdbarometern undersöker befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på hälso- och sjukvården. Diagram 4.9 visar att anser att de har tillgång till den sjukvård de behöver. Andelen som uppgav sig ha stort förtroende för vårdcentralerna respektive sjukhusen i sitt landsting var 2014. Personer med ett sämre allmänt hälsotillstånd instämde överlag i mindre utsträckning i ovanstående påståenden. Diagram 4.9 Andel i befolkningen som instämmer helt eller delvis i att de har tillgång till den sjukvård de behöver, kvinnor och män, 2010−2014 Källa: Kommuner och Landsting (Vårdbarometern). Nio av tio är nöjda med bemötandet Nationell patientenkät undersöker patienternas erfarenheter av och synpunkter på hälso- och sjukvården. Diagram 4.10 visar att patienterna generellt ger höga omdömen om primärvården. Omdömena är stabila . av patienterna inom primärvård och specialiserad vård är nöjda med bemötandet. Det kan dock på grund av svarsbortfall ifrågasättas om resultatet helt speglar uppfattningarna hos svårt sjuka eller socioekonomiskt utsatta grupper. Det finns behov för hälso- och sjukvården att utveckla bemötandet, t.ex. vad gäller patient- information och delaktighet. I mötet med patienten kan hälso- och sjukvården även ha betydelse för att upptäcka kvinnors och barns våldsutsatthet. redovisade i okto- ber 2014 ett uppdrag vilket omfattade att ta fram en vägledning för personal inom hälso- och sjuk- vården och för att förstärka personalens förutsättningar att upptäcka vålds- utsatthet (utg.omr. 13 Jämställdhet och nyan- lända invandrares etablering). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.10 Patientupplevd kvalitet i primärvård, kvinnor och män, 2014 Patientupplevd kvalitet (PUK-värde) Anm: Resultaten presenteras i form av ett viktat värde, patientupplevd kvalitet (PUK- värde). Ett PUK-värde ligger mellan 0 och 100 och ett högre värde innebär högre patientupplevd kvalitet. Vid framräkningen av PUK-värdet tas icke aktuella svars- alternativ bort såsom "ej ifyllt" och "ej aktuellt". Varje svarsalternativ ges en vikt i förhållande till sin allvarlighetsgrad. Resultaten från varje svarsalternativ adderas, multipliceras med 100 och avrundas uppåt till närmsta heltal. Källa: Kommuner och Landsting (Nationell patientenkät). Sämre resultat för patientcentrering och samordning än andra länder deltog 2014 i en internationell jäm- förande befolkningsundersökning (International Health Policy Survey, IHP). Resultaten visar bl.a. på att svensk hälso- och sjukvård presterar sämre än andra länder vad gäller patient- centrering och samordning (diagram 4.11). Det gäller särskilt för personer med återkommande vårdbehov. När det gäller stöd till personer med kronisk sjukdom mellan läkarbesöken pekar däremot undersökningen på att är bland de bättre på att erbjuda stöd.