prop · H3031d10 · 2015-09-21 00:00:00 — I uppdraget ingår bl.a. att utveckla indikatorer för uppföljning av levnadsvillkoren för personer med funktions- nedsättning, för att sammanställa och analysera resultatet av myndigheternas arbete samt komplettera statistiska och andra underlag med olika former av dialog med personer med funktionsnedsättning och funktionshinders- organisationerna. Det finns svårigheter att avgränsa och mäta effekten av enskilda statliga insatser i förhållande till de övergripande nationella målen för funk- tionshinderspolitiken. Måluppfyllelsen påverkas av kommunala och landstingskommunala insat- ser. Den lägesrapport som MFD lämnat om ut- vecklingen i förhållande till strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016 ligger till grund för den övergripande bedömningen av resultaten. En närmare redo- görelse för utvecklingen av funktionshinders- politiken inom de prioriterade områdena lämnas under respektive utgiftsområde. En strategi för att genomföra funktionshinderspolitiken –Samlad uppföljning av funktionshinders- För att förtydliga de funktionshinderspolitiska politiken, Hur är läget 2015? –Kommuner och regionala kollektivtrafik- myndigheters arbete med tillgänglighet. målen har inriktningsmål fastställts inom nio prioriterade områden: Arbetsmarknadspolitiken, Socialpolitiken, Utbildningspolitiken, Trans- portpolitiken, it-politiken, Ökad fysisk tillgäng- lighet, Rättsväsendet, Folkhälsopolitiken samt Kultur, medier och idrott (skr. 2009/10:166). Utifrån inriktningsmål för dessa områden har 22 för funktionshinderspolitiken strategiska myn- digheter formulerat delmål inom sina respektive verksamhetsområden –2016. Myndig- heterna har därtill redovisat hur målen ska följas upp. Genom att utveckla ett uppföljningssystem ska kunskaperna öka om levnadsförhållandena för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning och om effekterna av de åtgärder som vidtas i strategin. Uppföljningen syftar till att ge underlag för att mer långsiktigt bedöma utvecklingen av funktionshinderspoliti- ken i förhållande till de nationella målen samt att ge underlag för rapportering enligt FN:s kon- vention om rättigheter för personer med funk- tionsnedsättning. Myndigheten för delaktighet genomför och följer upp funktionshinderspolitiken inordnades de delar av Hjälp- medelsinstitutets (HI) verksamhet som har be- dömts vara ett statligt åtagande i Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam). I samband med detta bytte Handisam namn till Myndigheten för delaktighet (MFD). Organi- sationsförändringen innebär att Hjälpmedels- institutets verksamhet avvecklas. En grundläg- gande förutsättning för självbestämmande och delaktighet för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning är tillgång till person- liga hjälpmedel och annan stödjande teknik. Regeringen har gett ett omfattande uppdrag till att följa och stödja utveckling och kvalitet i kommunernas och landstingens hjälpmedelsverksamheter (dnr S2014/08959/FST). Det utvecklingsarbete inlett har visat att det finns stora skillnader i till- gången till hjälpmedel. MFD har till uppgift att främja ett syste- matiskt och effektivt genomförande av funk- tionshinderspolitiken på alla nivåer i samhället. MFD ska vara expertmyndighet inom det funktionshinderspolitiska området i frågor som rör tillgänglighet, levnadsvillkor, välfärdstek- nologi och miljö. Arbetet ska bedrivas utifrån ett rättighets-, mångfalds-, jämställdhets- och medborgarperspektiv och med konventionen om 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning som grund. Myndigheten för delaktighet bedömer i sin lägesrapport att myndigheter och kommu- ner arbetar aktivt och att många insatser genomförs för att öka tillgängligheten och del- aktigheten för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. MFD konstaterar att samhällets tillgänglighet ökar bl.a. i kollektivtrafiken, att fler kommuner samråder med funktionshindersorganisationer i utbildningsfrågor, att fler kommuner inkluderar funktionshinderperspektiv i det systematiska arbetsmiljöarbetet och att fler tv-program och filmer görs tillgängliga för personer med olika funktionsnedsättningar. Även andelen kommu- ner och statliga myndigheter som ställer krav på tillgänglighet i offentliga upphandlingar ökar. Även resultatet av det arbete som de 22 stra- tegiska myndigheterna bedriver enligt strategin för funktionshinderspolitiken förbättras. Fler myndigheter kan mäta sina delmål, fler insatser genomförs för att delmålen ska kunna nås och måluppfyllelsen ökar. Perioden för genomföran- det av strategin närmar sig dock sitt slut och MFD bedömer att endast en liten andel av del- målen kommer att kunna uppnås med nuvarande takt. Trots förbättrade förutsättningar för delaktighet så kvarstår utmaningar inom flera områden. Personer med funktionsnedsättning har sämre ekonomisk situation än personer utan funktionsnedsättning. Bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt ar- betsförmåga har av kvinnorna och av männen sysselsättning. För kvinnor och män med funktionsnedsättning samman- taget har sysselsättning jämfört i övriga befolkningen. Trots att utbildningsnivån bland personer med funktionsnedsättning succesivt har ökat är den fortfarande lägre, 32 pro- cent har eftergymnasial utbildning jämfört i övriga befolkningen. Av Skol- inspektionens tillsyn framgår att många grund- och gymnasieskolor brister i arbetet med särskilt stöd. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Även vad gäller fritid finns skillnader i delak- tighet. Pojkar med funktionsnedsättning tränar i mindre utsträckning än pojkar utan funktions- nedsättning. Flickor tränar i samma utsträckning oavsett funktionsnedsättning. Skillnader i delaktighet för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning MFD bedömer att kvinnor med funktionsned- sättning genomgående har sämre levnadsvillkor än män med funktionsnedsättning. Det finns även skillnader i levnadsvillkoren för flickor och pojkar med funktionsnedsättning. Pojkar upplever sin hälsa som god i högre grad än flickor, denna skillnad återfinns även mellan flickor och pojkar som inte har någon funktionsnedsättning. Likaså förekommer psykiska besvär oftare bland flickor, vilket gäller oavsett funktionsnedsättning. Bland personer med funktionsnedsättning i arbetsför ålder är det vanligare att kvinnor be- dömer sin hälsa som dålig, av kvin- norna jämfört av männen. Kvin- nor med funktionsnedsättning har även sämre ekonomisk situation än män med funktionsned- sättning. En högre andel kvinnor med funktionsned- sättning bedömer sin arbetsförmåga som nedsatt jämfört med männen. Av de personer som har nedsatt arbetsförmåga har män högre syssel- sättningsgrad än kvinnor. Fler kvinnor har behov av anpassat arbetstempo, arbetstid eller arbets- uppgifter. En större andel av de män som har sådana behov upplever att dessa tillgodosetts. Män ingår i högre utsträckning än kvinnor i ar- betsmarknadspolitiska insatser och beviljas även aktivitetsersättning i högre utsträckning. Vidare finns skillnader mellan könen när det gäller behovsbedömning av assistans. Män bevil- jas fler timmar personlig assistans än vad kvinnor beviljas (se avsnitt 7.7.2). Pojkar beviljas i högre utsträckning vårdbidrag än vad flickor beviljas. Uppföljning av kommunernas arbete Kommunerna har utvecklat sitt arbete för ökad tillgänglighet jämfört med föregående år. Ut- vecklingen är dock svag och skiljer sig åt för olika områden och indikatorer. Inom områdena arbetsmarknad, kultur och transport har arbetet utvecklats något medan nivån på arbetet inom fysisk tillgänglighet, idrott och utbildningen är densamma som föregående år. Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av funktionshinderspolitiken ska myndigheterna arbeta för att lokaler, verksamhet och informa- tion är tillgängliga för personer med funktions- nedsättning. MFD:s uppföljning visar att myn- digheterna förbättrat sitt arbete för ökad till- gänglighet jämfört med året innan. Fler myndig- heter har åtgärdat tillgängligheten i publika lokaler och personalutrymmen och fler har in- venterat kommunikation och skriftlig informa- tion. Det är också fler av myndigheterna som har kontakter med funktionshindersorganisationer. Mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning Rekommendationer från för personer med funktionsnedsättning första dialog med tigheter för personer med funktionsnedsättning (kommittén) ägde rum till . Kommittén lämnade därefter sina rekommendationer till . Regeringen har inlett arbetet med att bereda rekommendatio- nerna vilka omfattar flera politikområden. Bl.a. uppmanar kommittén att öka medveten- heten om rättigheter för personer med funk- tionsnedsättning. Enligt kommittén bör också regelbundet och kontinuerligt genomföra nationella kampanjer och andra utbildningsinsat- ser för att sprida innehållet i konventionen. För att möta denna rekommendation beslu- tade regeringen att ge MFD i upp- drag att i samarbete med Diskriminerings- ombudsmannen genomföra en kommunika- tionssatsning för att öka kunskapen och med- vetenheten hos allmänheten, anställda inom den offentliga sektorn, privata aktörer samt hos flickor, pojkar, kvinnor och män med funk- tionsnedsättning om innehållet i konventionen (dnr S2015/02415/FST). Insatsen ska genom- föras –2017. I uppdraget ingår även att till berörda myn- digheter och privata aktörer sprida kunskap och att öka medvetenheten om ändringarna i diskri- mineringslagen (2008:567) som trädde i kraft gällande bristande tillgänglig- het som en form av diskriminering. MFD ska också informera om kommitténs rekommen- dationer till . Insatsen ska ske i nära sam- råd med funktionshindersorganisationer och utgå ifrån behov, förutsättningar och villkor för flickor, pojkar, kvinnor och män med funk- tionsnedsättning. Förberedande arbete inför funktionshinderspolitiken efter 2016. beslutade regeringen att ge MFD i uppdrag att ta fram förslag på genom- förande och uppföljning av funktionshinders- politiken samt förslag på inriktning inom funktionshindersområdet (dnr S2015/03797/FST). Den nuvarande strategin för funktionshinders- politiken avser –2016. Uppdraget ska genomföras utifrån de övergripande målen och inriktningen för funktionshinderspolitiken och utgå från FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, inklusive rekommendationer från kommittén. I genomförandet av uppdraget ska MFD samråda med funktionshindersorganisationerna och andra berörda aktörer. Regeringen ser genomförandet av funktions- hinderspolitiken i som en del av arbetet med att efterleva konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. De re- kommendationer som kommittén lämnat blir därmed ett underlag i MFD:s uppdrag. Regeringen bedömer utvecklingen i förhållande till de funktionshinderspolitiska målen som positiv men alltför långsam. MFD konstaterar att många insatser genomförs på såväl statlig som nivå. Att utvecklingen trots detta går långsamt indikerar att genomförandet av funktionshinderspolitiken behöver analyseras och utvecklas för att bli mer effektivt. Trots en positiv utveckling behöver förutsätt- ningarna för delaktighet för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning förbättras inom flera viktiga sektorer. Bl.a. åter- står utmaningar inom områden som är viktiga för jämlikhet i levnadsvillkor såsom arbetsliv och utbildning. Att ett tydligt jämställdhetsperspek- tiv finns med i arbetet med dessa områden är 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 centralt och bidrar till att de jämställdhetspoli- tiska målen uppfylls, se utgiftsområde 13 Jäm- ställdhet och nyanlända invandrares etablering. Kunskapen om förutsättningar för delaktighet i samhället och om levnadsvillkor för personer med funktionsnedsättning ökar. Likaså ökar förutsättningarna att följa utvecklingen . saknas kunskap och möjligheten att kunna följa utvecklingen vad gäller till- gänglighet inom flera grundläggande områden och vad gäller levnadsvillkor för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Tillgången till teknik och hjälpmedel är viktig för möjligheten till självbestämmande och del- aktighet för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Det arbete som har inlett på uppdrag av rege- ringen har visat att det finns stora skillnader i tillgången till välfungerande hjälpmedel (dnr S2014/08959/FST). Det finns även ett behov av kunskapsutveckling inom hjälpmedelsområdet. har varit ledande i ar- betet med att stärka rättigheterna för personer med funktionsnedsättning globalt. svarar också inom många områden väl upp till de krav som ställs i konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Hinder för människors delaktighet i samhället ska rivas. Det är en fråga om jämlikhet och rätt- visa. Flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att verka i vardagen på lika villkor vad gäller delaktighet och tillgänglighet. Det svenska samhället bygger på respekt för de mänskliga rättigheterna, där alla människors lika värde och enskilda människors frihet och värdighet står i centrum (skr. 2009/10:166). Funktionshinderspolitiken omfattar de sek- torsövergripande insatser som syftar till att identifiera och undanröja hinder för full delak- tighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvill- kor för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning samt insatser för att före- bygga och bekämpa diskriminering. Eftersom funktionshinderspolitiken är tvär- sektoriell bedrivs huvuddelen av insatserna inom andra utgiftsområden än i utgiftsområde 9. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Funktionshinderspolitiken ska syfta till att främja förutsättningar för fullt åtnjutande av mänskliga rättigheter för flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning och ska ses som en del i arbetet med att implementera FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Arbetet med jämlikhet i levnadsvillkor och samhällets gemensamma an- svarstagande är fortsatt angelägna frågor. Den nuvarande strategin för funktionshinders- politiken avslutas . Regeringen inleder därför ett arbete med en ny funktionshinderspolitik. En mer jämlik tillgång till hjälpmedel unga i åldern 8–ska få bidrag för glasögon på motsvarande sätt som barn i åldern 0–. Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slår fast att personer med funktionsnedsättning och deras organisationer aktivt ska involveras i beslutsprocesser angående statens åtgärder för att genomföra de rättigheter som slås fast i konventionen. Regeringen anser att stödet till funktionshindersorganisationerna är viktigt för att uppfylla detta åtagande och avser att avsätta ytterligare 6 miljoner kronor för detta ändamål. God tillgång till funktionella hjälpmedel är en förutsättning för att personer med funktions- nedsättning ska kunna vara delaktiga i samhälls- livet. Huvudmännen, dvs. kommuner och lands- ting, är skyldiga att erbjuda habilitering, rehabi- litering och hjälpmedel. Staten har en viktig roll på hjälpmedelsområdet genom nationellt kun- skapsstöd, statistikförsörjning m.m. Tillgången till hjälpmedel varierar stort över landet liksom regler och avgifter. Regeringen vill arbeta för en mer likvärdig tillgång till hjälp- medel över landet och minskade skillnader i av- gifter och regelverk. Regeringen inleder därför ett arbete för att ta fram ett nationellt regelverk och ett samlat huvudmannaskap för hjälpmedel. Bidrag för glasögon till barn och unga Varje flicka eller pojke, oavsett bakgrund eller funktionsförmåga, ska ges de bästa förutsätt- ningarna att utveckla sin potential och kunna delta på lika villkor såväl i skolan som . råder det stora skillnader i landstingens bidragsgivning för standardglasögon till barn och unga. Alla landsting ger bidrag till stan- dardglasögon eller kontaktlinser efter recept av ögonläkare till barn i åldern 0–. Subventions- graden varierar och det är få landsting som ger bidrag för glasögon till barn och unga . Regeringen avser att avsätta för att även barn och 6.6.13:1 Myndigheten för delaktighet Tabell 6.2 Anslagsutveckling 3:1 Myndigheten för delaktighet 1Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2015 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2Motsvarar 57 180 tkr prisnivå. 3Motsvarar 57 182 tkr prisnivå. 4Motsvarar 57 184 tkr prisnivå. Anslaget får användas för Myndigheten för del- aktighets (MFD) förvaltningsutgifter. Anslaget föreslås minska med 2016 jämfört med för att bidra till att finan- siera prioriterade satsningar (prop. 2014/15:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 8.2.1). Tabell 6.3 Härledning av anslagsnivån 2016–2019 för 3:1 Myndigheten för delaktighet Förändring till följd av: till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2014/15:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel 2015. Övriga föränd- ringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen –2019 är preliminär. Regeringen föreslår att anvi- sas under anslaget 3:1 Myndigheten för delaktighet . , 2018 och 2019 beräknas anslaget till , 58 778 000 kro- nor respektive . 6.6.23:2 Bidrag till handikapporganisationer Tabell 6.4 Anslagsutveckling 3:2 Bidrag till handikapporganisationer 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2015 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag till funktionshindersorganisationer för att stödja organisationerna i deras arbete för att personer med funktionsnedsättning ska uppnå full delak- tighet och jämlikhet i samhället. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Reglerna för statsbidrag till funktionshinders- organisationer finns i förordningen (2000:7) om statsbidrag till handikapporganisationer. Anslaget ökar med för att ytterligare stärka funktionshindersorganisa- tionernas arbete. Tabell 6.5 Härledning av anslagsnivån 2016–2019 för 3:2 Bidrag till handikapporganisationer Förändring till följd av: till/från andra 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2014/15:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvi- sas under anslaget 3:2 Bidrag till handikapporga- nisationer . , 2018 och 2019 beräknas anslaget till . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 7 Politik för sociala tjänster Området omfattar omsorgen om äldre, verk- samhet inom individ- och familjeomsorg inklu- sive familjerätt och stöd till föräldrar i föräldra- skapet, samt insatser till personer med funk- tionsnedsättning. Kommunerna ansvarar för insatser enligt i huvudsak socialtjänstlagen (2000:453), förkortad SoL, lagen (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga, förkortad LVU, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, förkortad LVM, lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS och . Verksamheten finansieras främst genom skatt, statsbidrag och avgifter. Generella statsbidrag till kommunerna fördelas via anslaget 1:1 ekonomisk utjämning, utgifts- område 25 Allmänna bidrag till kommunerna. För kostnader enligt LSS finns det ett särskilt utjämningssystem (anslag 1:2 Statligt utjäm- ningsbidrag för LSS-kostnader, utgiftsområdet 25 Allmänna bidrag till kommuner). Inspektionen för vård och omsorg () har till huvuduppgift att utöva tillsyn över hälso- och sjukvården och , pröva enskildas klagomål mot hälso- och sjukvården och social- tjänsten samt genomföra viss tillståndsprövning. Syftet med tillsynen är att granska att befolk- ningen får vård och omsorg som är säker, har god kvalitet och bedrivs i enlighet med lagar och Tillsynen ska bedrivas strategiskt och effektivt samt på ett enhetligt sätt i landet.1 beräknas utgif- terna för området Politik för sociala tjänster öka med ca . Utgifterna för statlig assistansersättning som är den största utgiftsposten beräknas öka med ca . Regeringens satsning på ökad beman- ning inom äldreomsorgen pågår och därför beräknas anslaget Stimulans- bidrag och andra åtgärder inom äldrepolitiken minska med . Utgifterna inom området beräknas 2015 till . Det understiger anvisade medel med . Utgifterna blev högre än anvisade medel. 1 Förordning med instruktion för Inspektionen för vård och omsorg (2013:176). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 7.1 Utgiftsutveckling inom Politik för sociala tjänster 4:1 Inspektionen för vård och omsorg 4:2 Vissa statsbidrag inom funktionshindersområdet 4:3 Bilstöd till personer med funktionsnedsättning 4:4 Kostnader för statlig assistansersättning 4:5 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 4:7 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. 4:8 Ersättning för vanvård i den sociala barn- och 4:10 Myndigheten för familjerätt och Summa Politik för sociala tjänster 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2015 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 7.3Mål för politik för sociala tjänster Politiken för sociala tjänster omfattar följande övergripande av beslutade mål: Omsorg om äldre människor (delavsnitt 7.5) –kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, –kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, –bemötas med respekt, samt –ha tillgång till god vård och omsorg. Individ- och familjeomsorg (delavsnitt 7.6) –att stärka förmågan och möjligheten till social delaktighet för människor i ekono- miskt och socialt utsatta situationer, och –att stärka skyddet för utsatta barn. Personer med funktionsnedsättning (delavsnitt 7.7) –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, och –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktions- nedsättning. 7.4Resultatredovisning – övergripande verksamheter Flera satsningar pågår för att öka förut- sättningarna för en stärkt och mer kunskaps- baserad socialtjänst. Det handlar om verk- samhetsöverskridande satsningar som har bäring på flera av de nationella målen inom social- tjänstens områden. Rådet för styrning med kun- skap avseende hälso- och sjukvård och social- tjänst (Rådet för styrning med kunskap) och Huvudmannagruppen för behovsanpassad styr- ning med kunskap avseende hälso- och sjukvård och socialtjänst (Huvudmannagruppen) har bl.a. inrättats. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 7.4.1Brister inom är ofta För att uppnå detta syfte krävs en utvecklad relaterade till personalsituationen samverkan mellan den nationella, regionala och och brister i samverkan överlämnar en tillsyns- rapport till regeringen. Tillsynsrapporten inne- håller en sammanfattande analys av de viktigaste iakttagelserna i arbetet med tillsyn under det gångna verksamhetsåret och bygger på den information som kommer fram i IVO:s samlade tillsynsarbete. I tillsynsrapporten redo- visade att de brister som återkom inom flera områden och som bedömdes som viktiga ur patientens och brukarens perspektiv är personal- och kompetensrelaterade samt består i otill- räcklig eller utebliven samverkan. Många brister kan t.ex. kopplas till personalkontinuitet och svårigheter med tillgång till rätt kompetens inom exempelvis äldreomsorgen. Särskilt drabbas de patienter eller brukare som tillhör en riskgrupp, det vill säga sjuka äldre, personer med funktionsnedsättning eller på annat sätt utsatta vuxna och barn. Inom bedöms situationen som bekymmersam och på vissa håll alarmerande, framför allt beroende på svårigheten att rekrytera socialsekreterare och att behålla erfarna socialsekreterare inom den sociala barn- och ungdomsvården. Oklara ansvarsförhållanden mellan aktörer orsakar brister i samverkan och planering av vård och omsorg. Svaga grupper drabbas särskilt hårt när samverkan mellan aktörer inte fungerar tillfredsställande, exempelvis barn och unga inom kedjan socialtjänst–primärvård–BUP och missbrukare i kedjan primärvård–socialtjänst– psykiatri.2