prop · H3031d10 · 2015-09-21 00:00:00 — ISF menar att det rättsfall som kom från 2009 (RÅ 2009 ref 57), och som slog fast hur grundläggande behov 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 enligt 9 a § LSS ska tolkas, kan ha påverkat utfallet av beslut. Det är dock oklart i vilken omfattning. En anledning är att stegvis för- tydligat hur de grundläggande behoven ska be- dömas och beräknas. har också vidtagit en rad åtgärder som möjliggör en alltmer enhetlig och likartad bedömning av rätten till assistans- ersättning. Förtydliganden av hur bedömningen ska göras leder ofta till omfördelning av tid, främst mellan grundläggande behov och övriga behov. Regeringen bedömer att ISF:s granskning har bidragit till ökad kunskap om utfallet av beslut om assistansersätt- ning. Den har även bidragit till att klargöra om och i vilken utsträckning andra insatser getts till personer som fått sin assistansersättning in- dragen eller fått avslag på en ansökan. Redovisningen ger en komplex men också ny- anserad bild av utvecklingen. Som en direkt följd av ISF:s rapport har regeringen gett i uppdrag att kartlägga och analysera insatsen personlig assistans enligt LSS eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. Syftet är att få ökade kunskaper om personlig assistans som beviljas av kommunerna (dnr S2014/00177/FST). Uppdraget har redovisats . Regeringen kommer att fortsätta arbetet i denna fråga, se Politikens inriktning. har i ett tillkännagivande till regeringen (bet. 2011/12:SoU13, rskr 2011/12:201) framhållit att det är angeläget att regeringen återkommer till med en bedömning av att ISF:s redovisning och eventuella behov av åtgärder för att upprätthålla intentionerna i LSS. Regeringen bedömer mot bakgrund av ovanstående att tillkännagivandet är slutbehandlat. Det statliga bilstödet består av fyra bidragsdelar; grundbidrag, anskaffningsbidrag, anpassnings- bidrag och bidrag till körkortsutbildning. Fordonet ska möjliggöra ett aktivt och själv- ständigt liv för personer med funktions- nedsättning. Ett väl fungerande bilstöd kan leda 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 till ökad delaktighet för dem som inte kan använda allmänna kommunikationer. Det är mest vanligt att föräldrar till barn med funktionsnedsättning beviljas bilstöd och det är vanligare att män får bilstöd än kvinnor. Efterfrågan på bilstöd har ökat . Kostnaderna ökade men avtog 2014. Det bidrag inom förmånen som står för den största ökningen är anpassningsbidraget. Ökningen kan delvis förklaras av den tekniska utvecklingen. Anpassningsbidragets andel min- skade däremot något 2014 och utgjorde av de totala kostnaderna. Både antalet personer som fick anpassningsbidrag och det utbetalade medelbeloppet minskade. I genom- snitt har medelbeloppet för anpassningsbidraget ökat , men 2014 minskade det med jämfört med . En möjlig orsak till detta är de förändringar som skett vid bedömningen av anpassningsbidragets storlek, bl.a. ett förtydlig- ande om hur kostnaden för anpassningen ska vägas in och att , i den mån det är möjligt, ska ha tillgång till kostnadsförslag från flera företag. Tabell 7.11 Antal personer som beviljats bilstöd 2008– 2014, fördelning av bilstöd mellan kvinnor och män samt fördelning av bilstöd mellan olika grupper (%) Andel stöd män, Grupp 1, % Grupp 2, % Grupp 3, % Grupp 4, % Grupp 5, % Grupp 1 Person med funktionsnedsättning under som behöver ett fordon för att kunna försörja sig. Grupp 2 Person med funktionsnedsättning under som tidigare beviljats bidrag enligt grupp 1. Grupp 3 Person med funktionsnedsättning som inte tillhör grupperna 1 och 2 som fyllt 18 men inte 50 år Grupp 4 Förälder med funktionsnedsättning med barn . Grupp 5 Förälder till barn med funktionsnedsättning om föräldern bor tillsam- mans med barnet. Källa: årsredovisning och officiella statistik. Regeringen har tidigare aviserat att det finns ett behov av att reformera bilstödet. har det tagits fram en promemoria – Ett reformerat bilstöd (Ds 2015:9) – som har remissbehandlats. Syftet med förslagen är att öka den enskildes incitament att köpa en bil som på förhand är utrustad, av högre kvalitet och därmed mer hållbar och trafiksäker, vilket leder till ett minskat behov av efteranpassad utrustning. Förslagen syftar även till att förbättra förutsättningar för konkurrens mellan utförare av anpassningsåtgärder. Bland annat ska kostnadsförslag från minst två utförare av en aktuell anpassning ligga till grund för beslut om anpassningsbidrags storlek och Försäkrings- kassan ska kunna neka anpassningsbidrag vid olämpligt fordonsval. Det finns inget som tyder på att kommunerna generellt sett drar ned på insatser enligt LSS eller SoL. Kostnaderna ökar liksom antalet som får insatser. Däremot finns en tendens att vissa insatser minskar i omfattning, t.ex. ledsagarservice och korttidsvistelse. Social- styrelsen har i en kartläggning och analys av insatserna ledsagarservice, bostad med särskild service, avlösarservice i hemmet och korttids- vistelse utanför det egna hemmet vidare kon- staterat att insatserna inte är likvärdiga i landet. Kommunerna avgränsar insatserna på olika sätt. Tillsynen redovisar därutöver en del brister som bl.a. avser kompetensen hos personalen i särskilda boendeformer samt tvångs- och be- gränsningsåtgärder i vissa boenden. Personlig assistans är för många människor med mycket omfattande funktionsnedsättningar avgörande för att kunna leva ett bra liv och vara delaktiga i samhället. Rätt använd kan insatsen tillförsäkra personerna goda levnadsvillkor och ge den enskilde stort inflytande över utform- ningen av stödet. Det är därför angeläget att fortsatt värna insatsen personlig assistans. Regeringen ser problem med likvärdigheten inom LSS och assistansersättningen, liksom jämlikheten och rättsäkerheten. Stöden är inte alltid ändamålsenligt anpassade till olika former av funktionsnedsättningar och den tekniska utvecklingen som ägt rum inom området. Det finns inte heller tillräckligt goda alternativ till personlig assistans. Regeringen ser även problem med att det kan vara betydande skillnader mellan hur kvinnor och män, flickor och pojkar beviljas Kostnadsutvecklingen inom assi- stansersättningen är starkt oroande. Volym- ökningarna har varit stora och betydande belopp har tillförts . Det är angeläget att assi- stansersättningen görs ekonomiskt hållbar. Även om kostnaderna för bilstödet sjönk jämfört , är det fortsatt angeläget att bilstödet används mer effektivt. Det är även betydelsefullt att andra problem som har redovisats i utredningen om ett reformerat bilstöd åtgärdas. ska främja den enskilde individens ekonomiska och sociala trygghet och bidra till att skapa jämlikhet i levnadsvillkor. Politiken ska också bidra till jämställdhet genom att undanröja oskäliga skillnader baserad på kön gällande bemötande, behovsbedömning, innehåll och om- fattning av socialtjänstinsatser. På så sätt möjlig- görs människors delaktighet och förutsättningar att aktivt delta i samhällsgemenskapen. Insatser inom ska präglas av bästa tillgäng- liga kunskap, god kvalitet samt utgå och ut- formas utifrån den enskildes behov och förut- sättningar. Det förekommer skillnader i delaktighet och jämställdhet mellan kvinnor och män och flickor och pojkar inom ramen för om- råde. Regeringens uttalade politiska ambition är att minska oskäliga skillnader baserade på kön gällande bemötande, behovsbedömning och insatsers innehåll och omfattning inom social- tjänst eller verksamhet med stöd av LSS. Bedöm- ningen av kvinnors, mäns, flickors och pojkars behov av stöd och omsorg ska vara jämlik och jämställd. Regeringen ser behov av att analysera skillnader i bemötande, bedömning och av insatser inom område. Inom flera yrken i är det svårt att rekrytera personal och stora pensions- avgångar väntar. Regeringen har som ambition att föra en politik för ökad jämlikhet, jäm- ställdhet och ökad sysselsättning. Därmed är satsningar inom social- och jämställdhetspolitik nödvändiga. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Förbättrade förutsättningar för insatser av god kvalitet Alla ska erbjudas en likvärdig socialtjänst där omsorgen och insatserna ges med respekt för individens specifika behov och integritet. In- satserna ska vara av god kvalitet. Genom evidensbaserad praktik baseras insatserna på bästa tillgängliga kunskap och bygger på både vetenskap och beprövad erfarenhet. Dessutom ska de tillgängliga resurserna användas på ett effektivt sätt för att kunna erbjuda bästa möjliga vård och omsorg till alla som har rätt till insatser från . För att uppnå detta krävs att en rad förutsättningar är på plats. Regeringen stödjer på olika sätt en sådan utveckling. Ett viktigt steg är den förstärkning som sker i och med att kraven på den statliga styrningen med kunskap förtydligas och samverkan mellan myndigheter med centrala roller för denna styrning regleras i en förordning. Företrädare för kommuner och landsting ges härigenom formell delaktighet i statens styrning med kunskap. Målet är att en utvecklad samverkan mellan staten och ansvariga huvudmän i kommun- sektorn ska bidra till bättre förutsättningar att uppnå en god kvalitet inom . De stödstrukturer som byggts upp i syfte att stödja kunskapsutvecklingen på regional och lokal nivå kan även fortsättningsvis vara en struktur som bidrar till att utveckla social- tjänstens verksamheter lokalt och regionalt. De regionala stödstrukturerna kan även fortsätt- ningsvis fungera som ett forum för dialog mellan den nationella nivån och den lokala och regionala nivån. Att stödstrukturernas arbete med att stödja och ansvara för att tillgänglig och aktuell kunskap omsätts i praktiken samt att skapa förutsättningar för att systematisk kunskap kan genereras är en central del i arbetet mot en mer kunskapsbaserad socialtjänst. Arbetet med Öppna jämförelser har en central roll i det systematiska kvalitets- och förbätt- ringsarbetet. De öppna jämförelserna innebär möjligheter till att både synliggöra vad som åstadkommits samt att redovisa hur verksam- heter bör utvecklas för att förbättra resultaten. Öppna jämförelser syftar således både till att vara ett verktyg i förbättringsarbetet men också till att stärka den nationella kunskapsutveck- lingen. Kvaliteten och användbarheten av Öppna jämförelser, uppföljningar och utvärderingar av verksamheterna avgörs i hög grad av vilket data- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 underlag som finns tillgängligt. Öppna jämförelser behöver ses över ur ett jämställdhets- perspektiv och resultaten från den befintliga officiella statistiken behöver analyseras på ett mer jämställdhetsintegrerat sätt. Vidare är det centralt att nationella kunskaps- stöd omsätts i praktiken. Inom verksamhetsområden saknas delvis tillräckliga förutsättningar för att utveckla kunskap och bedriva en effektiv verksamhetsutveckling, t.ex. i form av såväl tid och resurser för fortbildning, reflektion som dokumentation och forskning. Regeringen avser därför att på olika sätt förstärka dessa förutsättningar. Kunskapssatsning inom omsorgen om äldre och personer med funktionsnedsättning Regeringen avser att 2016 avsätta för en kunskapssatsning riktad till verksamheter inom äldre och funktionshinders- omsorgen. Satsningen avser bl.a. komplettera bemanningssatsningen inom äldreomsorgen men också pågående utbildningsinsatser inom LSS området. Satsningen kommer att möjliggöra stöd till kommunerna att fortsätta och utveckla kom- petenssatsningar riktad till baspersonal inom äldre och funktionshindersområdet. Sats- ningen möjliggör även utvecklingsinsatser för att långsiktigt minska strategiskt viktiga kunskaps- luckor bl.a. vad gäller det fallförebyggande arbetet och insatser inom demensområdet. Satsningen möjliggör också utvecklingen av en ny nationell utbildning riktade till bas-personal, särskilt inom funktionshinders-området. Inom dessa insatser ska ett jämställdhetsperspektiv integreras, särskilt inom biståndsbedömningen där skillnader uppmärksammats. Utveckling av samverkan med idéburna organisationer inom det sociala området De senaste årens arbete inom ramen för bl.a. överenskommelsen mellan regeringen, Kommuner och Landsting samt de idéburna organisationerna inom det sociala området har inneburit en positiv, om än långsam, utveckling av antalet lokala och regionala överens- kommelser om samverkan i sociala och andra frågor. Kunskapen är dock fortfarande för- hållandevis låg bland statliga och kommunala myndigheter om vad överenskommelsen innebär och hur samverkan med idéburna organsationer kan se ut. Arbetet för att stärka de idéburnas roll som självständiga röstbärare och aktörer inom hälso- och sjukvården och den sociala omsorgen behöver vidareutvecklas och effektiviseras. Regeringen avser att i nära dialog med de idéburna organisationerna se över formen och organisationen för hur detta kan ske. EU:s fond för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt Som ett led i att bidra till EU2020-målet om fattigdomsminskning ska fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt i stödja åtgärder riktade till de personer som vistas tillfälligt i . Målet är att insatserna ska bidra till att dessa personers förutsättningar för social delaktighet och egenmakt ska öka. Aktiviteterna inom ramen för fonden kan vara samhällsorienterande eller hälsofrämjande in- satser. Insatserna ska anpassas för män och kvinnor utifrån målgruppens olika villkor. Ideell sektor och offentliga aktörer kan efter ansökan bli stödmottagare inom ramen för fonden. Fonden ska komplettera strukturfonderna. Svenska är förvaltande myndighet för fonden. Regeringen har även presenterat ett åtgärds- paket som rör denna målgrupp, bl.a. har ett sam- arbetsavtal med slutits (se närmare under 7.8.2). Vården och omsorgen om äldre kvinnor och män utgör en central del av välfärdspolitiken och berör många människor. Målsättningen är att äldre personer med behov av omsorg ska ha tillgång till en rättvis, likvärdig och jämlik äldreomsorg oavsett var i landet de bor. Äldre har rätt att få och ska erbjudas omsorg utifrån sina individuella behov och på lika villkor för att kunna leva ett så tryggt, aktivt och meningsfullt liv som möjligt. Äldreomsorgen ska bygga på respekt för äldre kvinnors och mäns självbestämmanderätt och integritet vilket inne- bär att äldre kvinnor och män ska ha inflytande över sina liv och vara delaktiga i utformandet av Äldreomsorgen ska vara jämställd. Den omsorg som äldre kvinnor och män får ska vara av lika god kvalitet oavsett kön. Regeringens äldrepolitik syftar till att säker- ställa att dessa åtaganden följs och att de får gen- omslag i lagstiftning och andra offentliga åtaganden. En nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen En nationell kvalitetsplan ska tas fram för äldreomsorgen. Syftet är att inom strategiskt viktiga områden långsiktigt säkra en god kvalitet och förstärkt effektivitet i äldreomsorgen. Ut- gångspunkter för arbetet är jämlikhet, trygghet, delaktighet samt inflytande. Arbetet ska stärka utvecklingen av en jämlik och jämställd äldre- omsorg. En utredare har bl.a. fått i uppdrag att föreslå åtgärder inom äldreomsorgen som höjer kvaliteten och ökar effektiviteten, tryggar personalförsörjningen, hittar flexiblare former för beslut om äldreomsorg, ökar användningen av välfärdsteknologi och analyserar och ser över de särskilda boendeformerna (dir. 2015:72). Ökad bemanning i omsorgen Regeringen avsätter 2016–2018 för att öka bemanningen med målet att höja kvaliteten inom äldreomsorgen, öka tryggheten för de äldre samt förbättra förutsättningarna för en jämställd, likvärdig och jämlik äldreomsorg i hela landet. Äldre personer i behov av vård och omsorg ska kunna lita på att vården och omsorgen är av god kvalitet och att det finns tilläckligt med personal med lämplig utbildning och erfarenhet för att utföra den. Många av de centrala faktorer som påverkar kvaliteten och effektiviteten inom äldre- omsorgen är relaterade till bemanningen och tillgången till personal. Regeringens satsning består därför i att öka bemanningen inom äldre- omsorgen. En ökad bemanning inom äldreomsorgen kan skapa utrymme för personalen att tillbringa med den äldre, men också ge större möjlig- heter för personalen att bidra till en gemensam utveckling av verksamheten. På så sätt kan sats- ningen bidra till att skapa trygghet och öka kvaliteten för de äldre. Att öka bemanningen kan 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 också förväntas bidra till en förbättrad arbets- miljö för personalen. Ökad attraktivitet för arbete inom äldreomsorgen Äldreomsorg är en personalintensiv verksamhet och tillgången till personal utgör en central faktor för kvaliteten och effektiviteten. visar IVO:s tillsyn att många brister inom kan kopplas till bristande personalkontinuitet och svårigheter med tillgång till rätt kompetens inom exempelvis äldreomsorgen. En förbättrad etablering av nyanlända kan bidra till att delvis tillgodose det kommande behovet av arbetskraft inom bl.a. äldreomsorgen. Andelen unga som söker till gymnasiets vård- och omsorgsprogram har stadigt sjunkit under en lång rad av år. För att klara personalförsörjningen är det en angelägen och prioriterad framtidsfråga att öka intresset för arbete inom äldreomsorgen. Ökad attraktivitet handlar till stora delar om att kunna erbjuda ett kvalificerat arbete med goda möjligheter till personlig utveckling och en god arbetsmiljö med möjligheter att kunna på- verka sin egen arbetssituation. Det handlar också om att allmänhetens bild - och i synnerhet unga människors bild av arbetet inom äldreomsorgen - i grunden behöver förändras. Dagens teknikutveckling och nya organisationslösningar skapar goda förutsättningar att göra arbetet inom äldreomsorgen till ett modernt yrke, vilket på ett tydligare sätt behöver kommuniceras ut till unga människor som står i begrepp att välja yrke. En modern arbetsplats bör även känne- tecknas av en jämn könsfördelning och ökade ansträngningar behövs för att få fler män att arbeta inom äldreomsorgen. Regeringens avsikt är att inom ramen för kvalitetsplanen främja en god framtida personal- försörjning. Stärkt stöd till personer med demenssjukdom Demenssjukdomarna har omfattande konse- kvenser för den enskilde, för närstående och för hela samhället. För att möta behovet hos mål- gruppen och de samhällsekonomiska kon- sekvenserna av det snabbt ökande antalet personer som lever med demenssjukdom krävs en bred kunskapshöjning i samhället. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ning av och ett mer strukturerat och målsatt utvecklingsarbete behöver också komma till stånd mellan de många samhällssektorer och aktörer som berörs av frågan. Regeringen avser att avsätta medel 2016–2018 för att genomföra ett kartläggningsarbete i syfte att få underlag för att bygga upp ett långsiktigt, målinriktat och koordinerat arbete inom demensområdet. Fallolyckor är den olyckstyp som leder till flest dödsfall, flest antal inläggningar på sjukhus och flest antal besök på akutmottag- ningar. omkom 1 662 personer i fallolyckor, över 70 000 blev inlagda i sluten sjukhusvård och över 270 000 uppsökte ett akutsjukhus efter att ha skadats i fallolyckor. Fallolyckor är också en av de olyckstyper som ökar snabbast av alla. Samhällskostnaderna för fallolyckor uppgick till . Kunskaper om hur fallskadorna bland äldre kan förebyggas eller minskas behöver få bättre spridning. Regeringen avser därför att avsätta medel –2018 för fallskadeförebyggande arbete. Investeringsstöd till bostäder för äldre Befolkningen har ökat kraftigt i och bostadsbyggandet behöver öka avsevärt för att möta behovet av bostäder. Medellivslängden ökar och andelen förväntas utgöra av den totala befolkningen 2030. Regeringen har därför aviserat insatser för att stimulera ett ökat bostadsbyggande, se vidare utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostads- försörjning och byggande samt konsument- politik. I denna bostadspolitiska satsning ingår investeringsstöd för hyresbostadsbyggande, kommunala incitament för ett ökat bostads- byggande, stöd till renovering och energi- effektivisering i det befintliga beståndet samt stöd till äldrebostadsbyggande. Tillgången till bostäder för äldre är en central fråga för att klara den demografiska utvecklingen. Tillgången till en plats i särskilt boende är central för den som behöver sådan. Det behöver även finnas ändamålsenliga bostäder på den ordinarie bostadsmarknaden för att säkerställa äldre personers olika behov. Regeringen avser därför att införa ett nytt investeringsstöd. Stödet ska stimulera ombyggnation och nybyggnation av särskilt boende samt bostäder på den ordinarie bostadsmarknaden som riktar sig till personer . Denna del av stödet begränsas till hyresbostäder. Stödet ska även lämnas för att främja kvarboende för äldre genom mindre anpassningar av gemensamma utrymmen i det befintliga bostadsbeståndet. Denna del omfattar fastigheter där bostäderna är upplåtna med hyres- eller bostadsrätt. Syftet med investerings- stödet är att öka antalet bostäder för äldre och därigenom förbättra tillgängligheten samt öka möjligheterna till gemenskap och trygghet för äldre personer. Regeringens mål att ska vara ett av de bästa länderna att växa upp i är utgångspunkt för den sociala barn- och ungdomsvården. Verk- samhetsområdet har en viktig uppgift att utjämna skillnader så att flickor och pojkar får likvärdiga och jämställda uppväxtvillkor. Tidiga insatser i samverkan mellan exempelvis social- tjänst, förskola/skola samt hälso- och sjukvård kan vara avgörande för att främja goda levnads- villkor för flickor och pojkar och vända en negativ utveckling för en enskild individ. Samhället har ett extra stort ansvar för flickor och pojkar som växer upp i samhällets vård. Den sociala barn- och ungdomsvården är en viktig aktör, men helhetsperspektiv och samverkan med bl.a. hälso- och sjukvård och förskola/skola är viktigt för att ge ett sammansatt stöd till flickor och pojkar, unga män och unga kvinnor, i utsatta livssituationer. Regeringens målsättning är att regionala och lokala skillnader i tillgång till stöd till barn och unga i utsatthet ska minska och regeringen avser att stödja kommunernas arbete med att utveckla verksamheten med mål att nå ett likvärdigt stöd över hela landet. För att stödja kommunerna i deras arbete med att göra mer känd och tillgänglig för barn och unga har och Barn- ombudsmannen i uppdrag att utforma anpassad information till barn och unga som bygger på barnens erfarenheter och bl.a. tillgängliggöra informationen på en nationell webbplats. Myndigheterna har också i uppdrag att utforma en modell för att lyssna på barn i familjehem. Målsättningen är att på ett kontinuerligt och strukturerat sätt inkludera barnens upplevelser och förslag till åtgärder i det långsiktiga ut- vecklingsarbetet. Myndigheterna ska lämna en redogörelse för utvecklingsarbetet . För regeringen är det angeläget att fortsatt stärka barnperspektivet och synliggöra flickors och pojkars egna erfarenheter för en trygg och säker vård. Arbetet med flickor och pojkar som far illa eller riskerar att fara illa är ett av svåraste uppdrag. För de anställda inom social- tjänsten handlar arbetet om att göra kvalificerade bedömningar och fatta svåra, och för flickor och pojkar och deras föräldrar, mycket ingripande beslut. Det kräver goda förutsättningar. rapporteras om svårig- heter att rekrytera och behålla erfaren personal, och om tidsbrist och stress i arbetet. Det är angeläget att vända utvecklingen och förbättra förutsättningarna att göra ett bra arbete. Regeringens satsar därför 2016–2019 för att förbättra förutsätt- ningarna för arbete i den sociala barn- och ungdomsvården. Medlen ska i huvudsak gå till att stärka bemanningen, samt till satsningar på kompetens och kvalitet. Det är viktigt att beakta de iakttagelser som den nationella samordnaren för den sociala barn- och ungdomsvården gör inom ramen för sitt uppdrag. Regeringen ser det som angeläget att fortsätta satsningen på kompetensutveckling och ge stöd till huvudmännen i syfte att bidra till trygg och säker vård för flickor och pojkar och ökad kompetens och stabilitet hos personalen.