prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — Den specifika be handling som ska tillämpas på ett visst flöde inom en grupp bör uppnås genom användning av objektiva krite rier och parametrar för att fastställa specifika in- och utflödesnivåer mellan institutet och motparten. På grund val av de gjorda observationerna bör kommissionen, med stöd av EBA:s rapport i tillämpliga fall och som en del av den delegerade akt som den antar i enlighet med denna förordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet, ges befogenhet att anta delegerade akter för att fastställa dessa specifika behandlingar inom gruppen samt den metod och de objektiva kriterier som de är kopplade till samt gemensamma beslutsmetoder för bedömningen av dessa kriterier. (107)Obligationer som getts ut av () i är särskilt viktiga för de ir ländska bankernas återhämtning och denna utgivning har fått förhandsgodkännande från medlemsstaterna och har godkänts som statligt stöd av som en stödåtgärd för att avlägsna problemtillgångar från vissa kreditinstituts balansräkning. Utgivningenn av dessa obligationer, som är en övergångsåtgärd understödd av kommissionen och ECB, är en integrerad del av omstruk tureringen av det irländska banksystemet. Dessa obliga tioner garanteras av irländska staten och är godtagbara säkerheter hos monetära myndigheter. Kommissionen bör ta upp specifika mekanismer för fortsatt tillämpning av äldre regler på omsättningsbara tillgångar som har givits ut eller garanteras av enheter som har beviljats unionsgodkännande av statsstöd, som en del av den de legerade akt som den antar i enlighet med denna för ordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet. I detta hänseende bör kommissionen beakta den omstän digheten att institut som beräknar likviditetskraven i en lighet med denna förordning bör tillåtas att inkludera NAMA:s prioriterade obligationer som tillgångar av ex tremt hög likviditets- och kreditkvalitet fram till decem ber 2019. (108)På motsvarande sätt är obligationer som givits ut av särskilt viktiga för de spanska bankernas återhämtning och ingår i en över gångsåtgärd understödd av kommissionen och ECB som en integrerad del av omstruktureringen av det spanska banksystemet. Eftersom utgivningen av dessa obligationer ingår i det samförståndsavtal om villkoren för finanspoli tiken som undertecknades av kommissionen och de spanska myndigheterna , och över föringen av tillgångar kräver godkännande av kommis sionen som en statlig stödåtgärd för att avlägsna pro blemtillgångar från vissa kreditinstituts balansräkning, och i den utsträckning dessa obligationer garanteras av den spanska staten och är godtagbara säkerheter hos monetära myndigheter, bör kommissionen ta upp speci fika mekanismer för fortsatt tillämpning av äldre regler på omsättningsbara tillgångar som har givits ut eller ga ranteras av enheter som har beviljats unionsgodkännande av statsstöd, som en del av den delegerade akt som den antar i enlighet med denna förordning i syfte att fastställa likviditetstäckningskravet. I detta hänseende bör kommis sionen beakta den omständigheten attt institut som be räknar likviditetskraven i enlighet med denna förordning bör tillåtas att inkludera prioriterade obligationer som tillgångar av ex tremt hög likviditets- och kreditkvalitet åtminstone . (109)På grundval av de rapporter som är skyldiga att lämna in och vid utarbetandet av förslaget till delegerad akt om likviditetskrav bör kommissionen också avgöra om prioriterade obligationer som givits ut av juridiska personer motsvarande NAMA i eller , som tillkommit i samma syfte och är särskilt viktiga för bankernas återhämtning i nå gon annan medlemsstat, ska beviljas samma behandling, i den utsträckning de garanteras av staten i den berörda medlemsstaten och är godtagbara säkerheter hos mone tära myndigheter. (110)Vid utarbetandet av förslagen till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa metoder för mätning av ytterligare utflöde bör överväga om en historisk tillbakablic kande schablonmetod ska användas för sådan mätning. Europeiska unionens officiella tidning L 176/15 (111)I avvaktan på införandet av den stabila nettofinansie ringskvoten som en bindande minimistandard bör insti tutionerna iaktta en allmänna finansieringsskyldighet. Den allmänna finansieringsskyldigheten bör inte vara ett kvotkrav. Om, i avvaktan på införandet av den stabila nettofinansieringskvoten, en stabil finansieringskvot in förs som en minimistandard genom en nationell bestäm melse bör institutionerna rätta sig efter denna minimi standard. (112)Förutom de kortsiktiga likviditetsbehoven bör institut också anta finansieringsmodeller som är stabila över . beslutade för banktillsyn att nettofinansieringskvoten ska övergå till minimistandard och att ska införa strikta rapporteringsprocesser för att övervaka kvoten och fort sätta att granska hur dessa standarder påverkar finans marknaderna, kreditgivningen och den ekonomiska till växten och vid behov åtgärda oavsiktliga konsekvenser. för banktillsyn beslutade därför att net tofinansieringskvoten kommer att vara föremål för en observationsperiod och omfattas av en översynsklausul. I detta sammanhang bör göra en bedömning av hur kravet på stabil finansiering ska utformas, med utgångs punkt i de rapporter som krävs enligt denna förordning. På grundval av denna utvärdering bör kommissionen lägga fram rapporter för och rådet, tillsammans med lämpliga förslag, för införande av ett sådant krav . (113)Brister i företagsstyrningen har i många institut bidragit till ett överdrivet och oförsiktigt risktagande inom bank sektorn, vilket har lett till enskilda kreditinstituts fallis semang och systemproblem. (114)För att underlätta kontrollen av institutens företagsstyr ningspraxis och förbättra marknadsdisciplinen, bör insti tut offentliggöra sina arrangemang för företagsstyrning. Ledningsorganet bör godkänna och offentliggöra ett ut talande, där den försäkrar allmänheten att dessa arrange mang är adekvata och ändamålsenliga. (115)För att kunna ta hänsyn till att instituten uppvisar många olika affärsmodeller på den inre marknaden bör vissa långsiktiga strukturkrav, såsom den stabila nettofinansie ringskvoten och bruttosoliditeten, undersökas noggrant, i syfte att främja mångfalden av sunda bankstrukturer som redan har varit och bör fortsätta att vara till gagn för unionens ekonomi. (116)För att finansiella tjänster ska kunna tillhandahållas kon tinuerligt till hushåll och företag är en struktur för stabil finansiering nödvändig. Långsiktiga finansieringsflöden i bankbaserade finanssystem i många medlemsstater kan generellt sett ha andra särdrag än de som finns på andra internationella marknader. Dessutom kan specifika finan sieringsstrukturer ha utvecklats i medlemsstaterna för att skapa stabil finansiering för långsiktiga investeringar, in begripet decentraliserade bankstrukturer för att kanalisera likviditet eller specialiserade hypoteksbaserade värdepap per som handlas på höglikvida marknader eller är upp skattade investeringar för långsiktiga investerare. Dessa strukturella faktorer måste omsorgsfullt beaktas. I detta syfte är det mycket viktigt att och , efter det att de internationella standarderna färdigställts, och på grundval av den rapportering som krävs i denna förord ning, utvärderar hur stabila finansieringskrav bör utfor mas för att fullt ut ta hänsyn till de många olika finan sieringsstrukturer som finns på bankmarknaden i unio nen. (117)För att garantera ökande konvergens mellan kapitalbasen och de försiktighetsjusteringar som tillämpas på definitio nen av kapitalbas inom hela unionen och på definitionen av kapitalbas enligt denna förordning under en över gångsperiod, bör de kapitalbaskrav som anges i denna förordning införas stegvis. Det är av största vikt att denna infasning sker i överensstämmelse med de senaste förs tärkningar av kapitalbaskravet som införts av medlems staterna och den definition av kapitalbas som gäller i medlemsstaterna. Av detta skäl bör de behöriga myndig heterna , inom angivna övre och nedre gränsvärden, fastställa hur snabbt det lagstad gade kapitalbaskravet och försiktighetsjusteringarna enligt denna förordning ska införas. (118)För att underlätta en smidig övergång från de diverge rande försiktighetsjusteringar som tillämpas i med lemsstaterna till de försiktighetsjusteringar som föreskrivs i denna förordning, bör de behöriga myndigheterna un der en övergångsperiod kunna fortsätta kräva att institu ten i begränsad omfattning gör sådana försiktighetsjuste ringar av kapitalbasen som avviker från denna förord ning. (119)För att garantera att det finns tillräcklig tid för instituten att uppfylla de nya lagstadgade nivåerna för och defini tionerna av kapitalbas, bör vissa kapitalinstrument som inte uppfyller den definition av kapitalbas som fastställs i denna förordning fasas ut mellan och . Vissa kapitaltillskott från staten bör dessutom fullt ut godkännas som kapitalbas . Dessutom bör överkursfonder relate rade till poster som var kvalificerade som kapitalbas en ligt nationella införlivandeåtgärder för direktiv /48/EG under vissa förhållanden vara kvalificerade som kärnprimärkapital. (120)För att garantera en ökande konvergens mot enhetliga upplysningsregler för ge marknadsaktö rerna korrekt och heltäckande information om enskilda instituts riskprofil, bör kraven på att lämna upplysningar införas stegvis. L 176/16 Europeiska unionens officiella tidning (121)För att ta hänsyn utvecklingen på marknaden och erfa renheterna från tillämpningen av denna förordning bör kommissionen vara skyldig att avge rapporter till Euro paparlamentet och rådet, i lämpliga fall med lagstiftnings förslag, om de möjliga effekterna på konjunkturcykeln av kapitalkrav, kapitalbaskrav vid exponeringar i form av säkerställda obligationer, stora exponeringar, likviditets krav, bruttosoliditet, exponeringar mot överförda kredit risker, motpartsrisker och ursprungligt åtagandemetoden, hushållsexponeringar, definitionen av godtagbart kapital och på tillämpningsnivån för denna förordning. (122)Huvudsyftet med den rättsliga ramen för kreditinstitut bör vara att säkerställa att de tjänster som är absolut nödvändiga för den reella ekonomin fungerar som de moraliska riskerna begränsas. En strukturell upp delning mellan banktjänster till privatpersoner och mindre företag och investmentbanktjänster inom en bankgrupp kan vara ett av de viktigaste redskapen för att främja detta mål. Ingen bestämmelse i det nuvarande regelverket bör därför hindra åtgärder genom vilka en sådan uppdelning införs. Kommissionen bör uppmanas att analysera frågan om en strukturell uppdelning i unio nen och lägga fram en rapport, i lämpliga fall med ett lagstiftningsförslag, för och rådet. (123)Likaså bör medlemsstaterna i syfte att skydda insättare och bevara den finansiella stabiliteten också tillåtas att anta strukturåtgärder som kräver att kreditinstitut som har tillstånd i den medlemsstaten minskar sina expone ringar mot olika juridiska personer beroende på verksam heten, oberoende av var verksamheten utövas. Eftersom sådana åtgärder kan få negativa konsekvenser genom att splittra den inre marknaden bör de godkännas endast på strikta villkor i avvaktan på ikraftträdandet av ett kom mande rättsakter där sådana åtgärder uttryckligen harmo niseras. (124)För att specificera de krav som anges i denna förordning bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen när det gäller att göra tekniska anpassningar av denna förordning för att förtydliga definitionerna i syfte att säkerställa en en hetlig tillämpning av denna förordning eller ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna, att anpassa termino login och definitionerna till senare relevanta akter, att anpassa bestämmelserna om kapitalbas i denna förord ning för att ta hänsyn till utvecklingen av redovisnings standarderna eller unionslagsrätten eller med tanke på ökad samstämmighet i tillsynspraxis, att utöka förteck ningarna över exponeringsklasser för schablonmetoden eller internmetoden i syfte att beakta utvecklingen på finansmarknaderna, att anpassa vissa belopp som är re levanta för dessa exponeringsklasser i syfte att beakta inflationseffekter, att anpassa förteckningen över och klassificeringen av poster utanför balansräkningen, att anpassa specifika bestämmelser och tekniska kriterier av seende behandlingen av motpartsrisker, schablonmetoden och internmetoden, reducering av kreditrisker, värdepap perisering, operativa risker, marknadsrisker, likviditet, bruttosoliditet och information i syfte att ta hänsyn till utvecklingen på finansmarknaderna eller utvecklingen av redovisningsstandarder eller unionsrätten eller med tanke på samstämmighet i tillsynspraxis och riskmätning och hänsyn till resultatet av översynen av diverse frågor kopplade till tillämpningsområdet för direktiv /39/EG. (125)Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget bör också delegeras till kommissionen när det gäller att föreskriva en tidsbegränsad minskning av kapitalbasnivåer eller riskvikter som anges i denna för ordning för att ta hänsyn till särskilda omständigheter, förtydliga undantaget för vissa exponeringar från tillämp ningen av denna förordnings bestämmelser om stora ex poneringar, ange belopp som ska gälla vid beräkning av kapitalkrav för handelslagret för att ta hänsyn till utveck lingen inom ekonomin och penningpolitiken, anpassa kategorierna av värdepappersföretag som kan komma i fråga för vissa undantag från föreskrivna kapitalbasnivåer isyfte att beakta utvecklingen på finansmarknaderna, förtydliga kravet att värdepappersföretag bör ha en ka pitalbas som motsvarar en fjärdedel av de fasta omkost naderna under föregående år i syfte att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna förordning, fastställa från vilka delar av kapitalbasen som avdrag för ett instituts innehav av instrument i relevanta enheter ska göras, in föra ytterligare övergångsbestämmelser för hur försäk ringstekniska vinster och förluster ska behandlas vid mät ning av institutens förmånsbestämda pensionsfondskul der. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under det förberedande arbetet, även på expertnivå. Kommissionen bör, när den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds till och rådet och (126)I enlighet med förklaring nr 39 till artikel 290 i EUF- fördraget, bör kommissionen, i enlighet med sin fasta praxis, fortsätta att samråda med av medlemsstaterna utsedda experter vid utarbetandet av utkast till delegerade akter på området finansiella tjänster. (127)Tekniska standarder för finansiella tjänster bör säkerställa harmonisering, enhetliga villkor och adekvat skydd för Europeiska unionens officiella tidning L 176/17 insättare, investerare och konsumenter inom hela EU. Eftersom har högt specialiserad kompetens, är det lämpligt och ändamålsenligt att anförtros uppgiften att utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn och genomförande som inte inbegriper politiska avgöranden, för överlämnande till kommissionen. I samband med ut arbetandet av förslag till tekniska standarder för tillsyn bör se till att det finns effektiva förfaranden för administration och rapportering. Rapporteringsformaten bör stå i proportion till arten, omfattningen och kom plexiteten av institutens verksamhet. (128)Kommissionen bör anta EBA:s förslag till tekniska stan darder för tillsyn inom områdena ömsesidiga bolag, koo perativa sammanslutningar, sparbanker eller liknande, vissa kapitalbasinstrument, försiktighetsjusteringar, avdrag från kapitalbasen, ytterligare kapitalbasinstrument, mino ritetsintressen, tjänster med anknytning till bankverksam het, behandling av kreditriskjusteringar, sannolikhet för fallissemang, förlust vid fallissemang, metoder för risk viktning av tillgångar, samstämmighet i tillsynspraxis, lik viditet och övergångsarrangemang för kapitalbasen ge nom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF- fördraget och artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Det är av särskild betydelse att kommis sionen genomför lämpliga samråd under sitt förbere dande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen och bör se till att dessa standarder och krav kan tillämpas av alla berörda institut på ett sätt som står i proportion till dessa institut och deras verksamheter i fråga om deras art, omfattning och komplexitet. (129)Genomförandet av vissa delegerade akter som föreskrivs i denna förordning, till exempel delegerade akter avseende likviditetstäckningskravet, kan eventuellt ha en betydande effekt på institut som varit föremål för tillsyn och på den reella ekonomin. Kommissionen bör se till att Europapar lamentet och rådet alltid får tillräcklig information om den relevanta utvecklingen på internationell nivå och om de rådande idéerna inom kommissionen redan före of fentliggörandet av delegerade akter. (130)Kommissionen bör också bemyndigas att anta tekniska standarder som utvecklats av avseende konsolide ring, gemensamma beslut, rapportering, informationsläm nande, exponeringar säkrade genom panträtter, risk bedömning, metoder för riskviktning av tillgångar, risk vikter och specificering av vissa exponeringar, behandling av optioner och warranter, positioner i aktieinstrument och valutatransaktioner, användning av interna modeller, bruttosoliditet och poster utanför balansräkningen, ge nom genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och artikel 15 i förordning (EU) nr 1093/2010. (131)Med hänsyn till särdragen hos och antalet tekniska stan darder för tillsyn som ska antas enligt denna förordning, om kommissionen antar en teknisk standard för tillsyn som är identisk med det förslag till teknisk standard för tillsyn som överlämnat, bör den period under vilken och rådet får göra invändningar mot en teknisk standard för tillsyn förlängas ytterligare med en månad om det är lämpligt. Dessutom bör kommis sionen eftersträva att anta tekniska standarder för tillsyn , så att och rådet kan använda hela granskningen, med hänsyn till omfattningen av och komplexiteten hos tekniska standarder för tillsyn samt särdragen hos och rådets arbetsord ningar, tidsplaner för arbetet och sammansättning. (132)Föra att säkerställa en hög grad av öppenhet bör inleda samråd om de förslag till tekniska standarder som avses i denna förordning. och kommissionen bör börja utarbeta sina rapporter om lik viditetskrav och bruttosoliditet, i enlighet med denna för ordning. (133)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genom förandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om faststäl lande av allmänna regler och principer för medlemssta ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge nomförandebefogenheter (1). (134)I enlighet med artikel 345 i EUF-fördraget enligt vilken fördragen inte i något hänseende ska ingripa i medlems staternas egendomsordning, ska denna förordning varken favorisera eller diskriminera de typer av egendomsord ningar som omfattas av denna förordning. (135)Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EG) nr 45/2001 och har avgett ett yttrande (2). (136)Förordning (EU) nr 648/2012 bär ändras i enlighet med detta. (1) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. (2) EUT C 175, , s. 1. L 176/18 Europeiska unionens officiella tidning SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER I denna förordning fastställs enhetliga regler för allmänna till synskrav som institut som omfattas av Direktiv /36/EU ska uppfylla med avseende på följande punkter: 1.I denna förordning gäller följande definitioner: (1)kreditinstitut: ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetal bara medel och att bevilja krediter för egen räkning. (2)värdepappersföretag: en person enligt definitionen i led 1 i artikel 4.1 i direktiv /39/EG och som omfattas av de krav som åläggs genom det direktivet, med un dantag av a)Kapitalbaskrav rörande fullkomligt mätbara, enhetliga och standardiserade delar av kreditrisk, marknadsrisk, operativ risk och avvecklingsrisk. b)Krav på begränsning av stora exponeringar. c)Efter att den delegerade akt som avses i artikel 460 har trätt i kraft, likviditetskrav som rör fullständigt mätbara, enhetliga och standardiserade delar av likviditetsrisken. d)Rapporteringskrav i fråga om leden a, b och c och brutto soliditet. e)Krav på offentliggörande. Denna förordning reglerar inte offentliggörandekrav för behö riga myndigheter inom området reglering och tillsyn av institut, vilka anges i Direktiv /36/EU. För att säkerställa att denna förordning efterlevs ska de behöriga myndigheterna ha de befogenheter och följa de förfaranden som fastställs i Direktiv /36/EU. Institutens tillämpning av striktare krav Denna förordning ska inte hindra institut från att hålla en ka pitalbas och komponenter i kapitalbasen som överstiger kraven i denna förordning, eller tillämpa åtgärder som är striktare. a)kreditinstitut, b)lokala företag, c)företag som inte har tillstånd att tillhandahålla sådana sidotjänster som avses i bilaga I avsnitt B punkt 1 i direktiv /39EG som tillhandahåller endast en eller flera av de investeringstjänster eller den investe ringsverksamhet som avses i punkterna 1, 2, 4 och 5 i avsnitt A i bilaga I till det direktivet, som inte får inneha kontanter eller värdepapper som tillhör före tagets kunder och som därför aldrig får stå i skuld gentemot dessa. (3)institut: ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag. (4)lokalt företag: företag som handlar för egen räkning på marknader för finansiella terminer eller optioner eller andra derivatinstrument och på kontantmarknader en bart i syfte att säkra positioner på derivatmarknader, eller som handlar för andra medlemmars räkning på de marknaderna och som är garanterade av clearingmed lemmar på samma marknader, där ansvaret för att säker ställa efterlevnaden av de avtal som ingås av sådana företag bärs av clearingmedlemmar på samma mark nader. (5)försäkringsföretag: försäkringsföretag enligt definitionen iartikel 13.1 i och rådets direktiv /138/EG av om upp tagande och utövande av försäkrings- och återförsäk ringsverksamhet (Solvens II) (1). (6)återförsäkringsföretag: återförsäkringsföretag enligt defi nitionen i artikel 13.4 i direktiv /138/EG. (1) EUT L 335, 17.12.2009, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 176/19 (7)företag för kollektiva investeringar eller fond: ett företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper en ligt definitionen i artikel 1.2 i och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara vär depapper (fondföretag) (1), inbegripet, om inget annat föreskrivs, enheter i tredjeland med liknande verksamhet vilka är underkastade tillsyn enligt unionsrätten eller enligt lagstiftningen i ett tredjeland vilket tillämpar till syns- och regleringskrav som minst motsvarar de krav som tillämpas i unionen, en alternativ investeringsfond (AIF) enligt definitionen i artikel 4.1 a i Europaparlamen tets och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder (2), eller en icke EU-baserad AIF-fond enligt definitionen i arti kel 4.1 aa i det direktivet. (8)offentliga organ: ett icke-kommersiellt administrativt or gan som är ansvarigt inför nationella regeringar eller delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter eller myndigheter som utövar samma ansvar som del statliga och lokala självstyrelseorgan, eller ett icke-kom mersiellt företag som ägs av eller som har etablerats och stöds av nationella regeringareller delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter som har uttryckliga garantiordningar, vilket kan omfatta självstyrande organ reglerade av lag som står under offentlig tillsyn.