prop · H30319 · 2015-10-13 00:00:00 — Förslaget föranleder ändring av 2 § i förordningen (1994:224) om återbetalning av mervärdesskatt och vissa punktskatter till hjälporganisationer, utländska beskickningar m.fl. Förordningsändringen behandlas inte i dennaproposition. 4.4.3Återbetalning med ett schablonbelopp Regeringens bedömning: Återbetalning av mervärdesskatt och punktskatt bör inte ske med ett schablonbelopp. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Den amerikanska ambassaden har föreslagit att det nuvarande systemet för återbetalning ersätts med ett nytt system där återbetalning görs med ett schablonbelopp i stället för med ett belopp motsvarande den mervärdesskatt och punktskatt som har betalats. har utrett möjligheten att återbetala mervärdesskatt och punktskatt med ett schablonbelopp. har utgått ifrån att ett sådant förfarande ska vara attraktivt för de sökande men kostnadsneutralt ur offentligfinansiellt hänseende. har vidare antagit att ett sådant system skulle vara valfritt att tillämpa och endast omfatta fysiska personer. Baserat på uppgifter om antalet sökande och de belopp varje sökande begärde återbetalning för, samt den omständighet att ett nytt system ska vara kostnadsneutralt gör bedömningen att av de sökande skulle tilltalas av en schablonersättning. Resterande personer skulle välja att ansöka om återbetalning motsvarande den skatt som betalats, eftersom det beloppet överstiger schablonersättningen. gör vidare bedömningen att det är svårt att införa en schablon som är kostnadsneutral. Om det blir möjligt att ansöka om utbetalning av en schablonersättning kommer troligtvis antalet personer som ansöker om återbetalning att öka. Återbetalning med ett schablonbelopp skulle visserligen innebära en viss förenkling för de sökande som väljer att ansöka om ett schablonbelopp. Detta eftersom en sådan ansökan exempelvis inte behöver innehålla uppgifter om olika inköp och inte behöver styrkas med fakturor. Återbetalning med ett schablonbelopp kan också tänkas medföra en viss förenkling för . Mot bakgrund av att det nuvarande systemet med återbetalning av faktiskt betalad skatt skulle tillämpas parallellt med ett nytt system med en schablonersättning medför det dock endast en mindre förenkling för . Som påpekat är det också troligt att återbetalning med schablonbelopp inte kommer att bli kostnadsneutralt eftersom fler personer än kan tänkas ansöka om återbetalning. En sådan möjlighet skulle således medföra ökade offentligfinansiella kostnader. De personer som inte ansöker om återbetalning i nuvarande system men som kan antas vilja ansöka om återbetalning med en schablonersättning är t.ex. personer som endast i begränsad utsträckning betalar mervärdesskatt och punktskatter och därför väljer att avstå sin rätt till återbetalning. De personer som inte är berättigade till återbetalning på grund av att de inte betalat någon mervärdesskatt eller punktskatter kan också tänkas vilja ansöka om ersättning med ett schablonbelopp. Det är mycket tveksamt om det bör införas ett system som medger återbetalning av skatt som aldrig har betalats. Sammanfattningsvis överväger inte fördelarna med att införa Prop. 2015/16:19 återbetalning med ett schablonbelopp nackdelarna. mervärdesskatt och punktskatt med ett schablonbelopp bör därför inte införas. 4.4.4Ansökan och återbetalning genom ombud Regeringens bedömning: Det bör inte införas en möjlighet att ansöka om och ta emot återbetalning av mervärdesskatt och punktskatter via ett ombud. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: SA Forax NV anser att det ska införas en möjlighet att ansöka om och motta återbetalning av mervärdesskatt och punktskatter via ett ombud. SA Forax NV menar att det med stöd av praxis från är möjligt att medge återbetalning av mervärdesskatt och punktskatter till ett ombud. Skälen för regeringens bedömning: har hemställt om att det införs bestämmelser som innebär att en behörig företrädare skulle kunna ansöka om återbetalning och ta emot återbetalningen. Enligt skulle ett system med möjlighet att ansöka om återbetalning via en behörig företrädare medföra en förenkling. För innebär det en förenkling på så sätt att verket får färre sökanden. För de som har rätt till återbetalning innebär det en förenkling eftersom de personerna inte behöver hantera en viss del av ansökningarna själva. Ett sådant förfarande tillämpas i , , , , och . finns det endast ett företag som tillhandahåller denna möjlighet. Enligt uppgift från det företaget (kortföretaget) kan personer som är berättigade till återbetalning ansöka om ett bensinkort hos kortföretaget. Kortföretaget och kortinnehavaren upprättar ett avtal som bl.a. ger kortföretaget rätt att som ombud för kortinnehavaren ansöka om återbetalning av skatt och ta emot återbetalningen. Kortföretaget samarbetar i sin tur med en bensinkedja. Bensinkortet kan användas för att betala för drivmedel på stationer hos det företag som bensinkortet anslutits till. Kortföretaget faktureras för de inköp som görs av kortinnehavaren, inklusive mervärdesskatt och punktskatter. Kortföretaget får betala ett lägre pris för drivmedlet än det s.k. pumppriset. Kortföretaget fakturerar sedan kortinnehavaren pumppriset för det drivmedel som köpts, utan mervärdesskatt och punktskatter. Kortföretaget ansöker sedan om återbetalning av mervärdesskatt och punktskatter hos den nationella skattemyndigheten. Kortföretaget ansöker om återbetalning av skatt beräknat på det pris kortföretaget betalat till bensinkedjan, dvs. ett pris som är lägre än pumppriset. Mellanskillnaden mellan det pris som kortföretaget betalar och pumppriset utgör kortföretagets vinst. Om regler införs som möjliggör ett sådant system med bensinkort innebär det att det införs regler som är anpassade för ett enda företag (kortföretaget) som samarbetar med en enda försäljare av drivmedel. Det bedöms inte lämpligt att införa regler anpassade för ett företag och en Även om ett system med bensinkort införs 2015/16:19 skulle de personer som ansöker om återbetalning av skatt också fortsättningsvis ansöka om återbetalning av skatt på det sätt som sker . Detta eftersom återbetalning av mervärdesskatt och punktskatter på övriga varor och tjänster inte skulle hanteras via det särskilda systemet med bensinkort. Ett system med bensinkort bedöms därför endast medföra begränsade förenklingar och kostnadsbesparingar. Därtill kommer eventuella praktiska problem med hanteringen av ett sådant system. Eftersom det inte är säljaren av drivmedlet och den som har rätt till återbetalning som är avtalsparter kommer det inte framgå av fakturan, och det underlag som redovisas för , vem som har använt bensinkortet vid betalning av drivmedel. Det skulle därför behöva utvecklas ett system som gör det möjligt för att på ett enkelt sätt kontrollera att den person som kortföretaget agerar ombud för har rätt till återbetalning. Sammantaget bedöms inte fördelarna med att införa regler som möjliggör för ett system med bensinkort överväga nackdelarna. Det bör därför inte införas regler som medger möjlighet att ansöka om och motta återbetalning av skatt via ett ombud. 5Beskattningsbar person vid tillfällig omsättning av nya transportmedel Genom propositionen Begreppet beskattningsbar person – en teknisk anpassning av mervärdesskattelagen (prop. 2012/13:124) infördes i mervärdesskattelagen de unionsrättsliga begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet. Dessutom gjordes vissa följdändringar i syfte att ytterligare anpassa lagstiftningen till rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet). I det lagstiftningsärendet behandlades dock inte frågan om ett införande av en motsvarighet till direktivets bestämmelse om utvidgning av begreppet beskattningsbar person till även den som endast tillfälligtvis omsätter ett nytt transportmedel (se prop. 2012/13:124 s. 73). Den frågan behandlas i stället i detta ärende. Ett förvärv av ett nytt transportmedel från en annan medlemsstat beskattas alltid såsom ett unionsinternt förvärv i destinationslandet. gäller oavsett köparens mervärdesskatterättsliga status (se artikel 2.1 b i och ii i mervärdesskattedirektivet). Eftersom förvärvet ska beskattas, undantas omsättningen från skatteplikt (jfr artikel 138.1 och 138.2 a i Enligt artikel 9.2 i mervärdesskattedirektivet ska var och en som tillfälligtvis utför en leverans av ett nytt transportmedel, som transporteras till förvärvaren av säljaren eller av förvärvaren eller för Prop. 2015/16:19 säljarens eller förvärvarens räkning ut ur en medlemsstats territorium men inom unionens territorium, anses som en beskattningsbar person. Av artikel 172 i direktivet följer att varje person som anses som en beskattningsbar person på grund av tillfällig omsättning av ett nytt transportmedel har rätt till avdrag för den mervärdesskatt som ingår i inköpspriset eller som har betalats för importen eller det unionsinterna förvärvet. Artikeln innehåller även vissa begränsningar av avdragsrätten. I mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, finns bestämmelserna om unionsinterna förvärv av nya transportmedel i 2 a kap. 2 § 1 och 3 § första stycket 1. Omsättning av ett nytt transportmedel som transporteras från till ett annat EU-land undantas från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a § ML. Av 10 kap. 11 § ML framgår att den som i ekonomisk verksamhet omsätter varor eller tjänster har rätt till återbetalning av ingående skatt för vilken rätt till avdrag enligt 8 kap. saknas på grund av att omsättningen är undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a §. Återbetalningsrätten för den som omsätter ett nytt transportmedel men som inte bedriver ekonomisk verksamhet regleras i 10 kap. 11 a § ML. 5.3Utvidgning av begreppet beskattningsbar person vid tillfällig omsättning av nya transportmedel Regeringens förslag: Den som tillfälligtvis omsätter ett nytt transportmedel ska anses vara en beskattningsbar person. En anpassning till mervärdesskattedirektivet görs av reglerna om återbetalning för ingående skatt. Regler införs om hur återbetalning ska begäras. Ändringen träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag innehåller dock inte ett undantag från försenings- avgift. Promemorians förslag innehåller färre regler om förfarandet och lagtexten är språkligt något annorlunda utformad. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inga invändningar mot förslaget. föreslår att förseningsavgift inte bör tas ut om den beskattningsbara personen lämnar deklarationen med ansökan om återbetalning av ingående skatt efter förfallodatum. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 9.2 i mervärdes- skattedirektivet ska var och en som tillfälligtvis utför en leverans av ett nytt transportmedel, som transporteras till förvärvaren av säljaren eller av förvärvaren eller för säljarens eller förvärvarens räkning ut ur en medlemsstats territorium men inom unionens territorium, anses som en Någon direkt motsvarighet till bestämmelsen inte i mervärdesskattelagen. Bestämmelsen i direktivet är att betrakta mot bakgrund av att ett förvärv av ett nytt transportmedel från en annan medlemsstat alltid beskattas såsom ett unionsinternt förvärv i destinationslandet även om köparen är en privatperson (artikel 2.1 b i och ii, jfr 2 a kap. 2 § 1 och 3 § första stycket 1 ML). beskattning undantagslöst ska ske av förvärvet medför att omsättningen undantas från skatteplikt, oavsett vem köparen är (artikel 138.1 och 138.2 a, jfr 3 kap. 30 a § ML). Den som anses som en beskattningsbar person på grund av tillfällig omsättning av nya transportmedel har, en i vissa avseenden begränsad, avdragsrätt enligt artikel 172. mervärdesskattelagen finns motsvarande återbetalningsrätt i 10 kap. 11 a §. De gällande reglerna i mervärdesskattelagen avseende omsättning av nya transportmedel leder i princip till samma materiella resultat som En allmän utgångspunkt bör dock vara att mervärdesskatte- lagen så långt som möjligt bör överensstämma med direktivet även i systematiskt och formellt hänseende. Det bör därför införas en direkt motsvarighet till artikel 9.2 i direktivet. Det föreslås således att även den som tillfälligtvis omsätter nya transportmedel som transporteras från till ett annat EU-land ska anses vara en beskattningsbar person. Även i fortsättningen bör rätten för den som inte bedriver ekonomisk verksamhet att återfå ingående skatt vid tillfällig omsättning av nya transportmedel regleras i 10 kap. 11 a § ML. Den som däremot bedriver ekonomisk verksamhet och omsätter nya transportmedel har i stället rätt till återbetalning enligt 10 kap. 11 § ML. Någon förändring i förhållande till vad som gäller uppkommer således inte heller i detta avseende. Som en följd av införandet av en direkt motsvarighet till artikel 9.2 i direktivet bör det dock göras ändringar i utformningen av 10 kap. 11 a § Dessutom bör ytterligare anpassning av 10 kap. 11 a § ML göras till ordalydelsen i direktivet avseende tidpunkten för inträdet av Det föreslås därför att återbetalning kan medges sedan transportmedlet har levererats. förutsättning för återbetalningsrätt är att det visats att villkoren för att tillämpa undantaget i 3 kap. 30 a § ML är uppfyllda. Den som tillfälligtvis omsätter ett nytt transportmedel till ett annat EU- land är skyldig att utfärda faktura enligt 11 kap. 1 § ML. således även för den som är en beskattningsbar person enbart till följd av tillfällig omsättning av nya transportmedel. Fakturan ska enligt 11 kap. 3 a § andra stycket ML utfärdas senast den femtonde dagen i den månad följer på den månad under vilken skattskyldighet inträder enligt 1 kap. 4 a § för motsvarande unionsinternt förvärv, dvs. transportmedlet har levererats. Vidare bör en säljare även fortsättningsvis vara skyldig att ge in en kopia av fakturan till , jfr 14 b § mervärdesskatteförordningen (1994:223). också fortsatt lämpligen i förordning. För att förenkla hanteringen bör en ansökan om återbetalning av ingående skatt göras i en särskild skattedeklaration. Den som är en beskattningsbar person bara på grund av tillfällig omsättning av ett nytt transportmedel, och som har rätt till återbetalning av ingående skatt, bör vara skyldig att anmäla sig för registrering till mervärdesskatt. Regeringen föreslår att den särskilda skattedeklarationen ska lämnas in senast den 26 i andra månaden efter den månad då leveransen av Prop. 2015/16:19 transportmedlet ägde rum. Förslaget i promemorian innebar att förseningsavgift i enlighet med huvudregeln i 48 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, ska tas ut om deklarationen inte kommit in i rätt tid. påpekar att ansökan om återbetalning är en rättighet för den enskilde och att lämnandet av deklaration därmed är frivilligt. föreslår därför att förseningsavgift inte ska tas ut. Regeringen konstaterar att det förvisso förhåller sig så att det är den beskattningsbara personen som väljer om denne vill utnyttja sin rätt till återbetalning av ingående skatt, men finner att detta i sig inte utgör skäl för att avvika från huvudregeln om förseningsavgift vid för sent lämnad deklaration. Däremot anser regeringen – med hänsyn till att det normalt bör vara fråga om privat- personer och då lämnandet av deklarationen inte sker löpande utan utgör en engångsföreteelse för den enskilde – att förseningsavgift inte ska tas ut. Förslaget föranleder en ny paragraf, 4 kap. 2 §, i mervärdesskattelagen och ändringar i 10 kap. 11 a § och 19 kap. 35 § ML. Vidare föranleder förslaget ändringar i 3 kap. 4 §, 7 kap. 1 §, 26 kap. 2, 7, 24 och 35 §§, 48 kap. 1 § och 53 kap. 1 § SFL. 6Undantag från skatteplikt vid leveranser av varor till andra EU-länder När en vara säljs till ett företag i ett annat EU-land är det ofta köparen som ska beskattas för sitt förvärv av varan (s.k. unionsinternt förvärv). I rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet) finns därför ett undantag från skatteplikt för försäljningar av varor som ska levereras till andra EU-länder (artikel 138.1 i mervärdesskattedirektivet). Undantaget gäller vid leveranser av varor som transporteras till ett annat EU-land. Det finns också krav på köparens skattemässiga status för att försäljningen ska omfattas av undantaget. Undantaget ska t.ex. gälla om köparen är en beskattningsbar person som har avdragsrätt. I mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, finns motsvarande bestämmelser i 3 kap. 30 a §. Enligt den bestämmelsen gäller dock att köparen ska vara registrerad till mervärdesskatt. har ansett att registreringsnumret för mervärdesskatt inte i sig kan påverka rätten till undantag om de materiella villkoren för en unionsintern leverans är uppfyllda (Dom VSTR, C-587/10, EU:C:2012:592, punkt 51). har därefter i ett ställningstagande ansett att kravet på registreringsnummer kan frångås under vissa förutsättningar (ställningstagande , dnr 131 139907-13/111). Det finns därför skäl att se över bestämmelsen i 3 kap. 30 a § ML om undantag från skatteplikt vid unionsinterna leveranser. 2015/16:19 6.2 Av mervärdesskattedirektivets bestämmelser framgår att en leverans är undantagen från skatteplikt om varan ska transporteras av säljaren eller köparen eller för deras räkning ut ur ett EU-land till ett annat EU-land. Det gäller om köparen är en beskattningsbar person eller en icke beskattningsbar juridisk person som agerar i denna egenskap i en annan medlemsstat än den som varorna transporteras ifrån (artikel 138.1 i mervärdesskattedirektivet). Undantaget gäller därmed även vid leveranser till en icke beskattningsbar juridisk person eller en beskattningsbar person som enbart utför leveranser av varor eller tillhandahåller tjänster som inte medför rätt till avdrag (artikel 139.1 andra stycket jämförd med artikel 3.1 b i mervärdesskattedirektivet). Det förutsätter dock att det sammanlagda beloppet för köparens unionsinterna förvärv under det löpande kalenderåret eller det föregående kalenderåret överstiger det tröskelvärde för förvärvsbeskattning som landet har fastställt. Förvärvaren kan också välja att de unionsinterna förvärven ska vara föremål för mervärdesskatt även om beloppet inte överstiger tröskelvärdet (artikel 3.3 i mervärdesskattedirektivet). Det blir i så fall förvärvaren som ska beskattas i stället för säljaren. Vid leverans av nya transportmedel och punktskattepliktiga varor finns särskilda bestämmelser både vad gäller förutsättningarna för undantaget (artikel 138.2 i mervärdesskattedirektivet) och de unionsinterna förvärven. har uttalat att det varken i artikel 138.1 i mervärdesskattedirektivet eller i domstolens praxis omnämns en skyldighet att ha ett registreringsnummer för mervärdesskatt bland de uttömmande uppräknade materiella villkoren för en gemenskapsintern leverans. Ett sådant nummer ger en upplysning om den beskattningsbara personens status i mervärdesskattehänseende och underlättar skattekontrollen vid transaktioner inom gemenskapen. Det är dock ett formellt krav som inte kan påverka rätten till undantag från mervärdesskatt om de materiella villkoren för en gemenskapsintern leverans är uppfyllda (Dom Mecsek-Gabona, C-273/11, EU:C:2012:547, punkterna 59-61). har också ansett att en medlemsstat inte kan neka en tillämpning av undantaget för gemenskapsintern leverans enbart på den grunden att leverantören inte har uppgett registreringsnumret för mervärdesskatt. Det avsåg ett fall där leverantören efter att ha agerat i god tro och vidtagit de åtgärder som rimligen kan krävas, inte kunde uppge detta nummer utan i stället hade lämnat andra uppgifter som på ett tillfredsställande sätt visade att förvärvaren var en beskattningsbar person som agerat i denna egenskap (Dom VSTR, C-587/10, EU:C:2012:592, punkt 58). Omsättningar av varor kan vara undantagna från skatteplikt om varorna transporteras av säljaren eller köparen eller för deras räkning från till ett annat EU-land. Det gäller om köparen är registrerad i ett annat EU-land som skattskyldig till mervärdesskatt för omsättning av varor eller tjänster eller för förvärv av varor (3 kap. 30 a § första stycket 1 ML). Vid omsättning av nya transportmedel och punktskattepliktiga varor gäller dock andra krav på köparen. 6.3Registreringsnummer vid undantag från skatteplikt vid leveranser av varor till andra EU-länder Regeringens förslag: Undantaget från skatteplikt för leveranser av varor till andra EU-länder kan tillämpas även i avsaknad av registreringsnummer till mervärdesskatt. Ändringen träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag till lagtext är språkligt och redaktionellt något annorlunda utformat. Remissinstanserna: , vid , , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , och tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot förslaget. anser att konsekvensutredningen är bristfällig. I denna del hänvisas till avsnitt 14.4. Skälen för regeringens förslag: Inom EU finns en gemensam ordning för beskattningen av varor som transporteras mellan olika EU-länder. Om nationella bestämmelser avviker från denna ordning kan det uppkomma situationer med dubbelbeskattning eller utebliven beskattning vid varuhandel mellan olika EU-länder. I mervärdesskattedirektivets bestämmelser om undantag vid försäljning av varor som transporteras till ett annat EU-land uppställs vissa villkor avseende köparen. Köparen ska vara en beskattningsbar person eller en icke beskattningsbar person som agerar i denna egenskap i ett annat EU-land (artikel 138.1 i mervärdesskattedirektivet). Undantaget ska dock inte tillämpas vid försäljning till köpare som inte ska beskattas för unionsinterna förvärv. Mervärdesskattelagens bestämmelse i 3 kap. 30 a § första stycket 1 är utformad så att det är ett krav att köparen är registrerad till mervärdesskatt i ett annat EU-land. I mervärdesskattedirektivets undantag för unionsinterna leveranser finns dock inte något uttryckligt krav på att köparen ska vara registrerad till mervärdesskatt. Av EU- domstolens praxis framgår också att registreringsnumret för mervärdesskatt är ett formellt villkor som inte i sig påverkar rätten till undantag om de materiella villkoren för en unionsintern leverans är Köparens registreringsnummer utgör i normalfallet ett 2015/16:19 nödvändigt led för att visa att förutsättningarna för att tillämpa undantaget är uppfyllda. Det kan dock förekomma att undantaget ändå kan tillämpas om det på annat sätt går att säkerställa att villkoren för att tillämpa undantaget är uppfyllda. Det kan således finnas situationer då undantaget vid unionsinterna leveranser kan tillämpas trots att köparen saknar ett registreringsnummer för mervärdesskatt. Bestämmelsen i 3 kap. 30 a § ML bör därför ändras för att uppnå överensstämmelse med mervärdesskattedirektivet. Undantaget ska kunna bli tillämpligt om köparen är en sådan beskattningsbar person eller icke beskattningsbar juridisk person som ska beskattas för sitt förvärv av varan, även om ett registreringsnummer saknas. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 7 §, 3 kap. 30 och 30 a §§, 10 kap. 11 och 13 b §§, 11 kap. 1 § och 19 kap. 1 § ML. Vidare föranleder förslaget en ny 3 kap. 30 c § ML. Förslaget föranleder också ändring i 40 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt och 7 kap. 2 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. 7Uttagsbeskattning av fastighetstjänster inom staten Verksamheter som avser uthyrning eller försäljning av fast egendom medför normalt inte skattskyldighet till mervärdesskatt. Avdragsrätten är enligt 8 kap. 3 § mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, knuten till en verksamhet som medför skattskyldighet. En fastighetsägare kan därför i många fall inte göra avdrag för ingående mervärdesskatt på upphandlade tjänster. I dessa fall blir mervärdesskatten på de upphandlade tjänsterna en kostnad i verksamheten.