prop · H203112 · 2015-05-26 00:00:00 — Så kan vara fallet om myndigheten i det sammanhanget är bunden av särskilda offentligrättsliga regler (jfr , Allmän avtalsrätt, 25 uppl., s. 20 f.). Det finns inga särskilda bestämmelser som reglerar formerna för ingåendet av balansavtal, bortsett från att avtalet ska träffas med den systemansvariga myndigheten. Som nämnts anges i ellagen att villkoren i avtalen ska vara objektiva och icke-diskriminerande och att metoderna för att utforma avtalen ska godkännas av . Motsvarande krav finns i 4 kap. 1 och 1 a §§ ellagen när det gäller elnätsföretagens tariffer. Bestämmelser om balansavtal finns även i naturgaslagen (2005:403) där motsvarigheten till den systemansvariga myndigheten, efter lagändringar som trädde i kraft , benämns ”systembalansansvarig” och kan vara ett enskilt rättssubjekt. I 7 kap. 5 § naturgaslagen finns bestämmelser som motsvarar 8 kap. 4 a § ellagen. De bestämmelser som finns om utformningen av balansavtal skiljer sig inte på något väsentligt sätt från krav enligt energilagstiftningen som gäller privata företag. Det handlar alltså inte om sådana offentligrättsliga regler som tar sikte på den enskildes rättsskydd vid myndighetsutövning. Beslut i frågor om balansavräkning kommer att innebära tillämpning Prop. 2014/15:112 av avtal, inte av föreskrifter. Varken eller den som utför avräkningen kan ensidigt bestämma över avräkningen med bindande verkan för den balansansvarige. Ytterst kan det bli en allmän domstol, inom ramen för ett tvistemål, eller en skiljenämnd som avgör hur balansavtalet ska tillämpas i ett enskilt fall. Under sådana förhållanden kan en överlåtelse av uppgiften att utföra balansavräkningen inte anses innefatta överlåtelse av myndighetsutövning. Det bör framgå av lagtexten att får uppdra åt någon annan att utföra avräkningen mellan de balansansvariga. Regeringens förslag: Ett åtagande om balansansvar ska göras genom avtal dels med den systemansvariga myndigheten, dels med den som utför avräkningen mellan de balansansvariga. Avtalet med den systemansvariga myndigheten ska innehålla ett åtagande att säkerställa balans mellan tillförsel och uttag av el. med den som utför avräkningen mellan de balansansvariga ska inne- hålla villkoren för avräkningen. Den som utför avräkningen mellan de balansansvariga ska inte få in- gå avtal med balansansvariga förrän de metoder som har använts för att utforma avtalen har godkänts av nätmyndigheten. ska lämnas, om metoderna kan antas leda till att villkoren i avtalen är objektiva och icke-diskriminerande. Den som utför avräkningen mellan de balansansvariga ska offentlig- göra de villkor som tillämpas i avtalen om avräkning och på begäran utan dröjsmål lämna skriftlig uppgift om villkoren. förslag överensstämmer delvis med Inspektionens förslag innebär att det av lagen även ska framgå att en producent av el bara får mata in el i en inmatningspunkt där någon åtagit sig det ekonomiska ansvaret för att det tas ut lika mycket el som det matas in i det nationella elsystemet. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Hovrätten för kan inte ställa sig bakom förslaget. marrätten i och Förvaltningsrätten i pekar på att det kan krävas ytterligare följdändringar när det gäller balansansvaret för Förvaltningsrätten ifrågasätter om de föreslagna ändringarna kommer att underlätta för aktörer som vill verka i flera nor- Vidare anser Förvaltningsrätten att det inte är utrett vilka konsekvenser ett överklagande av ett beslut i frågan om godkännande skulle få, särskilt om domstolar i de olika länderna kommer till olika slut- satser utifrån de inhemska bestämmelserna. () understryker vikten av den föreslagna ändringen när det gäller de balansansvarigas ansvar för produktion respektive balans- Verket anser dock att man även bör ändra formuleringen om det ”ekonomiska ansvaret”. förslaget att reglerna om balansansvar ska gälla även vid inmatning av el i inmatningspunkter men anser att den föreslagna författningstexten bör 2014/15:112 ses över och att det behöver klargöras hur bestämmelserna om återställande av balansansvar ska fungera avseende inmatningspunkter och producenter. anser att fortsatt bör ha ansvaret för att metodgodkännande inhämtas och att villkoren i avtalet offentliggörs, även om utförandet av balansavräkningen uppdragits åt någon annan. Oberoende Elhandlare ser det som en nackdel att det kommer att behövas ytterligare ett avtal vid sidan om dagens avtal med varje systemansvarig och anser att ett konkret mål för arbetet måste vara att det endast ska behövas ett balansansvarsavtal för all aktivitet i hela . I övrigt har remissinstanserna inte några särskilda invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag I 8 kap. 4 § första stycket andra meningen ellagen anges att ett åtagande om balansansvar ska göras genom ett avtal med den systemansvariga myndigheten, dvs. Enligt 8 kap. 4 a § första stycket ska villkoren i balansavtalen vara objektiva och icke-diskriminerande. Lagen innehåller inte några bestämmelser som närmare anger vad avtalet ska innehålla. Utgångspunkten för de fortsatta övervägandena är att avtalet innehåller bl.a. villkor för balansavräkningen. Enligt 8 kap. 4 a § andra stycket ellagen får inte ingå balansavtal förrän de metoder som har använts för att utforma avtalen godkänts av nätmyndigheten (). Godkännande ska lämnas, om metoderna kan antas leda till att avtalen uppfyller kraven enligt 8 kap. 4 a § första stycket. Av 8 kap. 4 b § ellagen framgår att ska offentliggöra de villkor som tillämpas i balansavtalen och på begäran utan dröjsmål lämna skriftlig uppgift om dessa villkor. Enligt det standardavtal som använder ingår det i den balansansvariges åtagande att löpande planera för och affärsmässigt åstadkomma balans på timbasis mellan tillförsel och uttag av el. Avtalet består av en huvuddel och åtta bilagor. Bilagorna innehåller villkor som gäller bl.a. rapportering och avräkning. I avsnitt 5 redovisas ett förslag som innebär att ska få uppdra åt någon annan att utföra balansavräkningen. Om en sådan överlåtelse sker, måste den balansansvariges åtaganden regleras såväl i förhållande till som till den som utför avräkningen. har föreslagit att balansansvariga ska ingå avtal om villkoren för avräkningen med den som har fått i uppdrag av att ansvara för avräkningen mellan de balansansvariga. I likhet med vad som gäller ska det enligt förslaget krävas att avtalsvillkoren ska vara objektiva och icke-diskriminerande. Även kraven på metodgodkännande och offentliggörande av avtalsvillkor ska gälla den som har fått Svenska kraftnäts uppdrag. Regeringens förslag innebär att även i fortsättningen ska ansvara för att balansavräkning sker men att verket ska få uppdra åt någon annan att utföra avräkningen. Mot den bakgrunden är det inte givet att det bör krävas ett särskilt avtal med den som utför balansavräkningen. Det finns skäl att närmare överväga för- och nackdelar med en ordning som innebär att den som vill åta sig balansansvar måste ingå två olika avtal. Några remissinstanser har pekat på att svårigheter kan uppkomma om kraven i 8 kap. 4 a och 4 b §§ ellagen ska tillämpas i fråga om en aktör i ett annat land. Oberoende Elhandlare ser det som en nackdel att det kommer att behövas ytterligare ett avtal vid sidan om dagens avtal med varje systemansvarig. Objektiva och icke-diskriminerande avtalsvillkor Hovrätten för har ifrågasatt om ett utländskt organ kommer att bli bundet av den svenska regleringen när det gäller metodgodkännande och offentliggörande. Även Förvaltningsrätten i har pekat på frågeställningen och anfört att det inte är utrett vilka konsekvenser ett överklagande av ett beslut i frågan om godkännande skulle få. förespråkar att fortsatt ska ha ansvaret för att metodgodkännande inhämtas och att villkoren i avtalet offentliggörs, även om utförandet av balansavräkningen uppdragits åt någon annan. Regeringens förslag utgår ifrån att 8 kap. ellagen gäller den som utför balansavräkningen i , även om den aktören har sitt säte i ett annat land. Villkoren för balansavräkningen måste även omfattas av kraven i 8 kap. 4 a och 4 b §§ ellagen. Metodprövningen enligt 8 kap. 4 a § gäller endast förutsättningarna för att åta sig balansansvar i . Möjligheten att domstolarna i de olika länderna kommer till olika slutsatser utifrån de inhemska bestämmelserna är något som de berörda företagen kan hantera vid utformningen av sina avtalsvillkor. Som remissinstanserna har påpekat finns det tänkbara svårigheter när det gäller att säkerställa att den som utför balansavräkningen följer den svenska lagstiftningen. , som utövar tillsyn över att 8 kap. 4 a och 4 b §§ ellagen följs, har begränsade möjligheter att ingripa mot en aktör i ett annat nordiskt land. Enligt 12 kap. 3 § första stycket ellagen får meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. beslut om vite kan emellertid inte verkställas när det gäller företag med hemvist i andra länder än . En effektiv tillsyn kan därför förutsätta att företaget frivilligt följer föreläggande. Regeringen bedömer emellertid att frågan om tillsyn har begränsad praktisk betydelse när det gäller den som utför balansavräkningen på uppdrag av . är en svensk statlig förvaltningsmyndighet och kommer även att ansvara för att balansavräkningen utförs på ett sätt som är förenligt med ellagens bestämmelser. Formerna för utförandet av uppdraget kommer att regleras i ett avtal mellan och den som utför avräkningen. Regeringen utgår ifrån att kan säkerställa att uppdragstagaren följer den svenska lagstiftningen när det gäller utformningen och offent- 2014/15:112 liggörandet av avtalsvillkor. Av rapporten framgår att är tänkt att vara delägare i det aktiebolag som utför balansavräkningen. Mot bakgrund av detta kan tillsynsfrågan inte anses ha någon avgörande betydelse för om det ska krävas ett särskilt avtal mellan den balansansvarige och den som utför balansavräkningen. Ett gemensamt avtal för , och Stamnätsföretagen i , och (Fingrid Oyj, Statnett SF och ) arbetar för att åstadkomma en gemensam nordisk balansavräkning. Den modell som företagen har tagit fram innebär att de balansansvariga behöver ingå avtal med dels den systemansvariga myndigheten eller den aktör som har motsvarande roll i eller , dels med det finska bolaget eSett Oy, som ska ha uppdrag att utföra balansavräkningen i alla tre länderna. Ytterst är avsikten att villkoren för balansavräkningen ska regleras i samma avtal oavsett i vilket land avräkningen avser. En sådan ordning är ett viktigt steg på vägen mot en integrerad balansavräkning. När det gäller administrationen av balansavräkningen är det en fördel för stamnätsföretagen, liksom för eSett Oy, om de balansansvariga träffar avtal direkt med den som utför avräkningen. Mot detta måste ställas de negativa konsekvenser som ordningen kan ha för de balansansvariga. Oberoende Elhandlare har anfört att man inte uppnår de positiva effekterna av den nordiska balansavräkningen förrän man har genomfört det andra steget med en fullständig harmonisering och det endast krävs ett avtal om balansansvar med ett centralt nordiskt stamnätsföretag. Oberoende Elhandlare ser det som en nackdel att det kommer att behövas ytterligare ett avtal vid sidan om dagens avtal direkt med varje systemansvarig. Även Förvaltningsrätten i har ifrågasatt om de nu föreslagna ändringarna kommer att underlätta för de aktörer som vill verka i flera nordiska länder. Regeringen delar uppfattningen att förslag taget för sig endast har begränsade positiva effekter och måste ses som ett steg på vägen mot större harmonisering. Starka skäl talar dock för förslag. Det som framför allt kan tala i en annan riktning är om ordningen med ett särskilt avräkningsavtal medför beaktansvärda merkostnader för de balansansvariga. Att en gemensam aktör utför balansavräkningen för , och medför praktiska och administrativa förenklingar för balansansvariga som verkar i två eller tre av länderna, eftersom de får samma villkor för balansavräkningen i samtliga länder. För balansansvariga som inte agerar på en nordisk marknad blir fördelarna begränsade och de administrativa bördorna ökar något. Hantering av två avtal i stället för ett medför en viss ökad administrativ börda. Balansansvariga i referensgrupp har angett att de behöver lägga mellan och mer på hantering av ett extra avtal. Den högre tidsåtgången har angetts av en av de största balansansvariga i och inkluderar bl.a. översättning och intern remittering av avtalsförslag samt kommunikation med . Den lägre tidsåtgången har angetts av en mindre balansansvarig. De frågor som ska regleras i ett särskilt avräkningsavtal är föremål för avtalsreglering. Det enskilda avtalet kan vidare förutsättas grunda sig på ett standardavtal som i stora delar kan antas ha samma innehåll . Merkostnader för översättning och intern remittering kan därför till en del antas vara av engångskaraktär. Regeringen bedömer därför att merkostnaderna för de balansansvariga blir små i ett längre tidsperspektiv. Sammantaget talar övervägande skäl för att ett åtagande om balansansvar ska kräva ett särskilt avtal med den som utför balansavräkningen, om väljer att uppdra åt någon annan att utföra avräkningen. När det gäller innehållet i avtalen med respektive den som utför balansavräkningen finns det inte anledning att införa detaljerade bestämmelser i ellagen. Däremot måste en avgränsning göras mellan det som i rapporten benämns ”planeringsansvar”, dvs. åtagandet att planera för och åstadkomma balans mellan tillförsel och uttag av el, å ena sidan och villkoren för balansavräkningen å den andra. Därför bör det i 8 kap. 4 § ellagen anges att avtalet med den systemansvariga myndigheten ska innehålla ett åtagande att säkerställa balans mellan tillförsel och uttag av el och att avtalet med den som ska utföra avräkningen mellan de balansansvariga ska innehålla villkoren för avräkningen. har föreslagit att det av 8 kap. 4 § ellagen ska framgå att en producent av el bara får mata in el i en inmatningspunkt där någon åtagit sig det ekonomiska ansvaret för att det tas ut lika mycket el som det matas in i det nationella elsystemet. Som skäl för ändringen har inspektionen anfört att det inte bara är för uttagspunkter som det finns ett ansvar för att planera sig i balans utan även för inmatningspunkter. Inom ramen för den nordiska harmoniseringen av balansavräkningen är stamnätsföretagen överens om att avräkning av balanser ska göras för både produktion och förbrukning. Enligt Energimarknadsinspektionen syftar den föreslagna lagändringen till att tydliggöra den balansansvariges ansvar för produktion utan att det innebär någon praktisk förändring för aktörerna, eftersom varje inmatningspunkt har en balansansvarig . anser att man även bör ändra formuleringen om det ”ekonomiska ansvaret” i 8 kap. 4 § ellagen. Det finns skäl som talar för en sådan lagändring som har föreslagit. Flera remissinstanser har dock pekat på att det i rapporten saknas närmare överväganden när det gäller behovet av ändringar i andra bestämmelser. , som har tillstyrkt förslaget, har t.ex. anfört att den föreslagna författningstexten bör ses över och att det behöver klargöras hur bestämmelserna om återställande av balansansvar ska fungera när det gäller inmatningspunkter och producenter. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning i denna del. Inte heller frågan om huruvida balansansvaret bör definieras som ett ekonomiskt ansvar behandlas närmare i rapporten. Det saknas alltså förutsättningar att på det befintliga beredningsunderlaget föreslå ändringar när det gäller balansansvarets innebörd enligt 2014/15:112 8 kap. 4 § ellagen. Regeringen avstår därför från att lämna sådana förslag inom ramen för detta lagstiftningsärende. 5Kontrolluppgifter om avyttring av elcertifikat Regeringens förslag: Kontrolluppgift om avyttring av elcertifikat ska lämnas för fysiska personer och dödsbon av . Ett utkast till lagförslag motsvarande förslaget i denna proposition har beretts under hand med och som inte har haft några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Av lagen (2011:1200) om elcertifikat framgår att det är regeringen som utser den kontoföringsmyndighet som ska sköta kontoföringen av elcertifikat. utses i förordningen (2011:1480) om elcertifikat. har varit kontoföringsmyndighet sedan elcertifikatssystemet infördes . tog över denna uppgift. Det bör därför vara och inte som enligt skatteförfarandelagen ska lämna kontrolluppgifter om avyttring av elcertifikat för fysiska personer och dödsbon. Den bestämmelse i skatteförfarandelagen (2011:1244) som reglerar vem som lämnar sådana kontrolluppgifter bör ändras i enlighet med detta. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: avstyrker den föreslagna ikraftträdandetiden. är tveksam till om tidplanen kommer att hålla. Förvaltningsrätten i saknar bestämmelser om vad som gäller för avtal som har ingåtts före ett bemyndigande till annan att ansvara för avräkning men som enligt sin giltighetstid även gäller efter ett bemyndigande. I övrigt berör remissinstanserna inte särskilt frågan om ikraftträdande eller behovet av övergångsbestämmelser. Skälen för regeringens förslag: När det gäller ikraftträdandet är utgångspunkten att det bör finnas rättsliga förutsätt- ningar för en nordisk balansavräkning. ing ska en gemensam balansavräkning för , och tas Prop. 2014/15:112 i drift . har avstyrkt den föreslagna ikraftträdandetiden med hänvisning till att det är viktigt att branschen får på sig att förbereda för kommande ändringar. har ställt sig tveksam till att en nordisk balansavräkning kan genomföras och anfört att branschen behöver på sig för genomförandet efter det att samtliga regelverk och föreskrifter är klara. De föreslagna lagändringarna syftar till att säkerställa att en nordisk balansavräkning är förenlig med den svenska lagstiftningen. får på detta sätt en möjlighet att överlåta utförandet av avräkningen till en annan aktör när det även i övrigt finns förutsättningar för en gemensam balansavräkning. Lagändringarna bör träda i kraft . Förvaltningsrätten i saknar bestämmelser om vad som gäller för avtal som har ingåtts före ett bemyndigande till annan att ansvara för avräkning men som enligt sin giltighetstid även gäller efter ett bemyndigande. Med hänsyn till att balansavtalen gäller med tre månaders uppsägningstid bedömer dock regeringen att kan hantera frågan och att det inte behövs några övergångsbestämmelser. Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft . Ett utkast till lagförslag motsvarande förslaget i denna proposition har beretts under hand med och som inte har haft några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: är kontoföringsmyndighet för elcertifikat och bör lämna kontrolluppgifter om avyttring av elcertifikat för fysiska personer och dödsbon . Ändringen i skatteförfarandelagen bör därför träda i kraft . Förslagen i propositionen innebär att () inledningsvis kommer att ha nya kostnader som beräknas till . naderna hänför sig till bl.a. utrangering av det befintliga avräkningssyste- met och nya årliga kostnader för service. Efter utgången av femårsperio- den beräknas dock kostnaderna att minska med till följd av minskade kostnader för service, personal, konsulter 2014/15:112 och IT-system. På lång sikt skulle således förslagen innebära en årlig besparing för om . Förslaget innebär inte några nya uppgifter för domstolarna. har som uppgift att godkänna metoderna för att utforma balansavtalen. Förslaget innebär att den aktör som får i uppdrag av att utföra avräkningen ska ingå avtal med balansansvariga och att metodprövningen ska omfatta även villkoren i sådana avtal. Förslaget innebär något utökade arbetsuppgifter för men bedöms inte föranleda något utökat resursbehov för inspektionen. Förslaget innebär att de balansansvariga kan komma att behöva ingå två avtal om balansansvar med två aktörer, i stället för som ett balansavtal med . Detta innebär ett visst ökat administrativt arbete för de balansansvariga. Uppskattningen av det ökade arbetet varierar dock mellan företagen, , vilket svarar mot kostnader om 100–. De företag som har uppgett högst tidsåtgång är de större företagen, och som skäl för den högre tidsåtgången har företagen bl.a. uppgett översättning och intern remittering av avtalsförslag. Om den balansansvarige har verksamhet i fler länder än kommer reformen att innebära praktiska och administrativa förenklingar eftersom man får samma villkor för balansavräkningen i de olika länderna. Förslaget kommer att innebära vissa engångskostnader för elhandelsföretagen. Uppskattningsvis innebär förslaget en kostnad för 150 elhandelsföretag om per företag, men kostnaderna kan variera mellan företagen. Kostnaderna avser den anpassning av avräkningssystemen som företagen behöver göra för kommunikation med den aktör som utför balansavräkningen. Förslaget har inte några direkta konsekvenser för elnätsföretagen. Förslaget har inte några direkta konsekvenser för elproducenterna. Av redovisningen framgår att förslaget kommer att innebära vissa kostnader för och elhandelsföretagen. Dessa kostnader kommer i slutändan att få bäras av kundkollektivet. Med hänsyn till att kostnaderna kommer att slås ut på hela kollektivet kommer detta emellertid att bli en försumbar kostnad per kund, . Förslaget syftar bl.a. till att öka konkurrensen på elhandelsmarknaden. Av- sikten är således att kunderna ska få fler elhandelsföretag att välja mellan och därmed större möjligheter att sänka sina kostnader för elförbrukningen. Förslaget bedöms inte ha någon betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att uppnå de integrationspolitiska målen. 7.2 Ändringen i skatteförfarandelagen Förslaget innebär att () får ansvaret för att lämna kontrolluppgifter om avyttring av elcertifikat för fysiska personer och dödsbon. Arbetsuppgiften tillkommer eftersom tagit över uppgiften som kontoföringsmyndighet för elcertifikat från . Enligt 15 § förordningen (2011:1480) om elcertifikat ska kontoföringsmyndigheten ta ut avgifter för kontoföring och registrering av överlåtelser av elcertifikat. Uppgiften att lämna kontrolluppgifter bedöms rymmas inom den verksamhet som finansieras med avgifter. 8.1Förslaget till lag om ändring i ellagen (1997:857) 4 § En elleverantör får bara leverera el i uttagspunkter där någon har åtagit sig det ekonomiska ansvaret för att det nationella elsystemet tillförs lika mycket el som tas ut i uttagspunkten (balansansvar). Med uttagspunkt avses den punkt där en elanvändare, enligt avtal med nätkoncessionshavaren, tar ut el för förbrukning. Ett åtagande enligt första stycket ska göras genom avtal dels med den systemansvariga myndigheten, dels med den som utför avräkningen mellan de balansansvariga. Avtalet med den systemansvariga myndigheten ska innehålla ett åtagande att säkerställa balans mellan tillförsel och uttag av el. 2014/15:112 som utför avräkningen mellan de balansansvariga ska innehålla villkoren för avräkningen. Första och andra styckena tillämpas inte under den tidsfrist som anges i 4 e § Enligt första stycket får en elleverantör bara leverara el i uttagspunkter där någon har åtagit sig balansansvaret. Med balansansvar avses i det sammanhanget det ekonomiska ansvaret för att det nationella elsystemet tillförs lika mycket el som tas ut i uttagspunkten. den punkt där en elanvändare, enligt avtal med nätkoncessionshavaren, tar ut el för förbrukning. Inga ändringar görs i första meningen. meningen motsvarar nuvarande tredje stycket. En elleverantör som vill leverera el i en viss uttagspunkt måste själv åta sig balansansvaret i uttagspunkten eller genom avtal se till att någon annan åtar sig ansvaret. I annat fall får elleverantören inte leverera el i Om elleverantören själv åtar sig balansansvaret innebär det att leveran-