prop · H20381 · 2015-03-17 00:00:00 — Regeringens proposition 2014/15:81 Godkännanden för Kyotoprotokollets andra Regeringen överlämnar denna proposition till . (Miljö- och ) Regeringen föreslår att godkänner den s.k. Dohaändringen av Kyotoprotokollet. Dohaändringen antogs vid det åttonde partsmötet för Kyotoprotokollet i . Med Dohaändringen infördes en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet. Perioden inleddes och avslutas . Under den andra åtagandeperioden åtar sig EU och dess medlemsstater samt att gemensamt minska utsläppen av växthusgaser till 2020 jämfört med . EU och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, har träffat ett avtal om deltagande i avtalsparternas gemensamma fullgörande av sina åtaganden under den andra åtagandeperioden. Regeringen föreslår att godkänner det avtalet. Godkännandena syftar till att ska kunna ratificera Dohaändringen och avtalet med . I propositionen redovisas även hur uppfyller åtagandet under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod (perioden –2012) samt att det nationella delmålet för att minska utsläppen av växthusgaser är nått. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Kyotoprotokollets första åtagandeperiod .......................................... Det nationella delmålet –2012 .............................. 3.2Fullgörande av åtagande under första 4 EU:s klimatlagstiftning ............................................ 5 tillträde till Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod....... bör tillträda Dohaändringen ................................ Principbeslut om EU:s ingående av Dohaändringen, inklusive Dohaändringens text ......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut dels godkänner Dohaändringen (avsnitt 5.3), dels godkänner (avsnitt 5.4). Ärendet och dess beredning har ratificerat om klimatförändringar (kli- matkonventionen) som trädde i kraft . att halten av växthusgaser ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Kyotoprotokollet och dess första åtagandeperiod Kyotoprotokollet till om klimatförändringar (Kyoto- protokollet) innehåller rättsligt bindande begränsningsåtaganden för de parter som förtecknas i protokollets bilaga B –2012 (den första åtagandeperioden) och innebär att industriländernas utsläpp av växthusgaser ska ha minskat med cirka fem pro- cent jämfört med nivå. Under den första åtagandeperioden hade EU:s dåvarande femton medlemsstater ett gemensamt mål om att minska utsläppen jämfört med . I den EU-interna bördeför- delningen hade ett åtagande som innebar att utsläppen kunde öka med högst jämfört med . godkände Kyotoprotokollet och beslutade ett nationellt delmål till miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan om att minska växthusgasutsläpp som ett ge- nomsnitt –2012 jämfört med (prop. 2001/02:55, 2001/02:MJU10, rskr. 2001/02:163). genom rådets beslut av om godkännande, på Europeis- ka gemenskapens vägnar, av Kyotoprotokollet till ramkonvention om klimatförändringar, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta (2002/358/EG). EU och dess medlems- stater kom överens om att fullgöra sina åtaganden under den första åtag- mans med EU och dess medlemsstater . kollet trädde i kraft . Med anledning av en granskning som har gjort gav regeringen till känna att frågan om hur det samlade överskottet av utsläppsrätter från Kyotoprotokollets första åtagandeperiod ska han- teras bör underställas för beslut (bet. 2009/10:MJU21, rskr. 2009/10:223). Regeringen gav och Statens energi- myndighet i uppdrag att förbereda avräkningen och redovisningen av den första åtagandeperioden till FN. Uppdraget redovisades till Regerings- kansliet () i rapporten ning av Kyotoprotokollets första åtagandeperiod (dnr M2014/2492/Kl). Regeringen redovisade i budgetpropositionen en preliminär beräkning av storleken på det förväntade överskottet av tilldelat utsläpps- utrymme enligt Kyotoprotokollet. Regeringen redovisade även sin be- dömning att ett värde för överskottet inte kan beräknas. regeringen bemyndigande att annullera det överskott av till- delat utsläppsutrymme som förfogar över och som inte behövs för att uppfylla åtagande under Kyotoprotokollets första åtagan- deperiod, vilket bifölls av (prop. 2014/15:1 Utgiftsområde 20, Prop. 2014/15:81 bet. 2014/15:MJU1, rskr. 2014/15:87). i antog parterna till Kyotoprotokollet en ändring av protokollet (Dohaändringen). Ändringen innebär en andra åtagandeperiod för Kyotoprotokollet. Perioden inleddes och avslutas . Dohaändringen innebär att bilaga B till Kyotoprotokollet ändras på ett sådant sätt att ytterligare rättsligt bindande begränsningsåtaganden gäller för de parter som förtecknas i den bilagan för den andra åtagandeperioden och att bestämmelserna om genomförandet av dessa begränsningsåtaganden ändras och kompletteras. Dohaändringens text återges i bilaga 1. För Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod har EU, dess medlemsstater och angett att de ska begränsa sina årliga växthusgasutsläpp till av sina basårsutsläpp. De flesta medlemsstater har 1990 som basår men vissa har andra basår. När Dohaändringen antogs gjorde EU, dess medlemsstater och ett gemensamt uttalande om att de avser att gemensamt fullgöra sina åtaganden under den andra åtagandeperioden. Uttalandet antogs vid ett extra sammanträde med EU:s ministrar vid partsmötet i och godkändes av rådet (miljö) . Europeiska kommissionen lade fram ett förslag till rådets beslut om ingående, på EU:s vägnar, av Dohaändringen, och gemensamt fullgörande av åtaganden inom ramen för detta (KOM[2013] 768 slutlig). Vid rådsmötet (miljö) nåddes en politisk överenskommelse och vid rådsmötet (jordbruk och fiske) antogs vidare ett principbeslut om ingående av Dohaändringen och gemensamt fullgörande inom ramen för detta. Principbeslutet återges i bilaga 1. I denna proposition kallas beslutet principbeslutet om EU:s ingående av Dohaändringen. Beslutet kräver godkännande och behandlas nu av . Först efter godkännande kan ett slutligt rådsbeslut om ingående av Dohaändringen fattas. Kommissionen lade fram ett förslag till rådsbeslut om ingående, på EU:s vägnar, av avtalet mellan EU och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan, rörande deltagande i det gemensamma fullgörandet av EU:s, dess medlemsstaters och åtaganden under den andra åtagandeperioden enligt Kyotoprotokollet (KOM[2014]290 slutlig). Vid rådsmötet (miljö) nåddes en politisk överenskommelse om ingående av avtal med i denna fråga. Vid rådsmötet (jordbruk och fiske) antogs vidare ett principbeslut om att avtalet skulle ingås. Avtalet, som i denna proposition kallas , återges i bilaga 2. Rådets principbeslut kräver godkännande och behandlas nu av . Först efter godkännande kan ett slutligt rådsbeslut om ingående av fattas. 3 Kyotoprotokollets första åtagandeperiod 3.1Det nationella delmålet –2012 Regeringens bedömning: Det nationella delmålet om utsläpp av växthusgaser för perioden –2012 är nått. Skälen för regeringens bedömning Det nationella delmålet om utsläpp av växthusgaser för perioden – 2012 innebär att utsläppen av växthusgaser som medelvärde ska vara lägre än nivå. Utsläppen ska räknas som koldioxidekvivalenter och omfatta de sex växthusgaserna enligt Kyotoprotokollets och FN:s klimatpanels (IPCC:s) definitioner. De växthusgaser som omfattades av Kyotoprotokollet under den första åtagandeperioden är koldioxid, dikväveoxid, metan, fluorkolväten, fluorkarboner och svavelhexafluorid. Delmålet ska uppfyllas utan kompensation från flexibla mekanismer, dvs. utan inköp av utsläppsminskningsenheter från andra länder och utan att tillgodoräkna kolsänkor. Kolsänkor är upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk, LULUCF (Land Use, Land Use Change and Forestry). I denna proposition används fortsättningsvis uttrycket ”skogsbruk och annan markanvändning” i stället för akronymen LULUCF. var samlade utsläpp av växthusgaser koldioxidekvivalenter. Jämfört med 1990 är det en minskning på . Bortsett från tillfälligt högre utsläppsnivåer visar trenden på minskande utsläpp. Utsläppen var koldioxidekvivalenter. Utsläppen har därefter som högst varit koldioxidekvivalenter och som lägst koldioxidekvivalenter (se diagram 3.1). Variationer mellan enskilda år beror till stor del på temperaturen under uppvärmningssäsongen, på nederbörden och avrinningen i det nordiska kraftsystemet samt på konjunkturläget. De största utsläppsminskningarna har skett inom sektorerna bostäder och lokaler, jordbruk och avfall. Utsläppen från inrikes transporter ökade till mitten av men har minskat . Industrins samlade förbrännings- och processutsläpp har över perioden –2008 legat på ungefär samma nivå men sedan minskat till följd av den ekonomiska lågkonjunkturen. var de totala utsläppen lägre än före den finansiella krisen som startade (se diagram 3.1). Diagram 3.1 utsläpp av växthusgaser 1990-2012 Källa: och , Avräkning av Kyotoprotokollets första åtagandeperiod, dnr M2014/2492/Kl. I rapporten av Kyotoprotokollets första åtagandeperiod redovisade och hur delmålet är uppfyllt. För att klara delmålet skulle utsläpp i genomsnitt uppgå till högst koldioxidekvivalenter , eller för perioden –2012. Utsläppen för perioden –2012 var i genomsnitt koldioxidekvivalenter . Det betyder att de årliga utsläppen har minskat i snitt med jämfört med och att målet har nåtts (se tabell 3.1). utsläpp av växthusgaser 2008–2012 Alla värden avser miljoner ton koldioxidekvivalenter (-jämfört med ) (-jämfört med ) Källa: och , Avräkning av Kyotoprotokollets första åtagandeperiod, dnr M2014/2492/Kl. 3.2Fullgörande av åtagande under första åtagandeperioden Regeringens bedömning: kan fullgöra sitt åtagande under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod genom sina tilldelade utsläppsenheter (AAU) från den initialt tilldelade mängden, utan att tillgodoräkna sig kyotoenheter från ökat upptag i skogsbruk och annan markanvändning eller från flexibla mekanismer. Regeringen avser att – i enlighet med beslut om att överskott av tilldelat utsläppsutrymme som förfogar över och som inte behövs för att uppfylla åtagande under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod ska annulleras – genomföra annulleringen av återstående mängd tilldelade utsläppsenheter (AAU). Eftersom sänkkrediter (RMU) inte behövs för att fullgöra åtagande kommer de också att annulleras i samband med avräkningen. För den del av åtagandet som rör utsläpp som ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter regleras fullgörandet av . Skälen för regeringens bedömning För att fullgöra sitt åtagande under Kyotoprotokollet ska varje part till protokollet som har ett kvantitativt åtagande överlämna s.k. kyotoenheter, mätt i ton koldioxidekvivalenter, som motsvarar partens utsläpp . Det finns fyra huvudsakliga typer av kyotoenheter: tilldelade utsläppsenheter (AAU), utsläppsminskningsenheter (ERU), certifierade utsläppsminskningar (CER) och sänkkrediter (RMU). Förkortningarna förklaras i tabell 3.2. En part tilldelas vid åtagandeperiodens början ett initialt utsläppsutrymme, en tilldelad mängd som anges i tilldelade utsläppsenheter (AAU). Den tilldelade mängden motsvarar partens kvantitativa åtagande (artikel 3.1 i Kyotoprotokollet). Efter åtagandeperioden följer tilläggsperioden för uppfyllande av åtagandena (den s.k. true-up perioden) då parternas utsläppsrapportering granskas och verifieras enligt regler under Kyotoprotokollet. När all utsläppsrapportering är godkänd, och parternas utsläpp för perioden därmed är fastställda, har parterna på sig att fullgöra sina åtaganden genom att överlämna motsvarande mängd tilldelade utsläppsenheter (AAU) eller andra kyotoenheter. De fyra huvudsakliga typerna av kyotoenheter En part ska också eller i samband med avräk- Prop. 2014/15:81 ningen redovisa bokförda utsläppsförändringar från aktiviteterna inom skogsbruk och annan markanvändning (artikel 3.3 och 3.4 i Kyotoprotokollet). De utsläppsförändringar som ska redovisas resulterar i en ökning eller minskning av en parts utsläppsutrymme. Ett ökat nettoupptag (eller minskat nettoutsläpp) från de aktiviteter inom markanvändningssektorn som en part tillämpar innebär att sänkkrediter (RMU) kan utfärdas. Dessa läggs sedan till den tilldelade mängden, vilket innebär att partens utsläppsutrymme ökar. För att begränsa risken att parterna tillgodoräknar sig upptagsökningar i aktiviteten ”Skogsbruk” som inte beror på direkta antropogena effekter bokförs dessa inte i sin helhet. Den del som får bokföras från aktiviteten ”Skogsbruk” har för begränsats till av landets basårsutsläpp. Kyotoprotokollet med tillhörande beslut reglerar den mängd som maximalt får bokföras för varje part. Om aktiviteterna däremot resulterar i ett minskat nettoupptag (eller ökat nettoutsläpp), måste motsvarande antal tilldelade utsläppsenheter (AAU) i stället annulleras från den tilldelade mängden och partens utsläppsutrymme minskar. Inga sänkkrediter (RMU) kan då utfärdas. Sänkkrediter (RMU) från bokfört nettoupptag från skogsbruk och annan markanvändning kan enligt protokollets regler inte föras över till nästa åtagandeperiod. Det betyder att sänkkrediter (RMU) antingen måste användas för att uppfylla ett åtagande eller annulleras. Genom att använda enheterna för att uppfylla åtagandet skapas motsvarande mängd överskott av tilldelade utsläppsenheter (AAU). En part kan även öka sitt utsläppsutrymme genom att använda Kyotoprotokollets flexibla mekanismer, dvs. genom att köpa tilldelade utsläppsenheter (AAU) från andra parter (artikel 17 i Kyotoprotokollet) eller genom att förvärva kyotoenheter från utsläppsminskningsprojekt. Sådana kyotoenheter är certifierade utsläppsminskningar (CER) från CDM-projekt (artikel 12) eller utsläppsminskningsenheter (ERU) från JI- projekt (artikel 6). Projektförkortningarna förklaras i tabell 3.3. Certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) kan användas för att fullgöra en parts åtagande eller sparas genom överföring till nästa åtagandeperiod. Varje part till Kyotoprotokollet får dock överföra högst utsläppsminskningsenheter (ERU) och certifierade utsläppsminskningar (CER) av landets initialt tilldelade mängd för den första åtagandeperioden. De projektbaserade flexibla mekanismerna Mekanismen för ren utveckling Regler om CDM-projekt finns i artikel 12 i Kyotoprotokollet. Regler om JI-projekt finns i artikel 6 i Kyotoprotokollet. åtagande under den första åtagandeperioden och det samlade utsläppsutrymmet åtagande under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod innebar att utsläpp fick öka mellan 2008–2012 jämfört med utsläpp. Det innebär att fick en initialt tilldelad mängd om 375 864 317 tilldelade utsläppsenheter (AAU), dvs. motsvarande av utsläpp för vart och ett av åren 2008–2012. kan enligt protokollets regelverk vidare tillgodoräkna sig ytterligare utsläppsutrymme från ett bokfört nettoupptag av växthusgaser från markanvändningssektorn . får som mest tillgodoräkna sig koldioxidekvivalenter , vilket är av utsläppen . Det står klart att kommer att nå det taket och därmed tilldelas cirka 10,6 miljoner sänkkrediter (RMU). har genom det statliga programmet för internationella klimatinsatser också förvärvat utsläppsminskningsenheter från klimatprojekt utomlands inom ramen för de projektbaserade flexibla mekanismerna CDM och JI (se tabell 3.3). Totalt förväntas cirka 10,5 miljoner certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) levereras från klimatprojekt med ursprung i Kyotoprotokollets första åtagandeperiod. Sammanlagt betyder det att har ett samlat utsläppsutrymme motsvarande koldioxidekvivalenter för den första åtagandeperioden. Fullgörande av åtagandet och förväntad mängd kvarvarande kyotoenheter –uppgick utsläpp till totalt koldioxidekvivalenter. För att fullgöra sitt åtagande ska alltså överlämna motsvarande mängd kyotoenheter till FN. har enligt Kyotoprotokollets regler rätt att använda alla olika typer av kyotoenheter för att fullgöra sitt åtagande. För den del av åtagandet som rör utsläpp som ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter regleras dock fullgörandet av . För att vara i linje med det nationella delmålet och beslut (bet. 2014/15:MJU1, rskr. 2014/15:81) bör tilldelade utsläppsenheter (AAU) användas för att fullgöra åtagandet. Det innebär att sänkkrediter (RMU) från skogsbruk och annan markanvändning samt certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) från CDM- och JI-projekt inte används för att fullgöra åtagandet utanför EU:s handelsystem. För den del av åtagandet som rör utsläpp inom handelssystemet används de enheter som har överlämnats av verksamhetsutövarna i enlighet med handelsdirektivet, dvs. och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv /61/EG. Dessa utgörs till största delen av tilldelade utsläppsenheter (AAU) men inkluderar även certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) som har förvärvats från projekt utomlands och som kan användas för fullgörandet. Då utsläpp alltså understiger det samlade utsläppsutrymmet kommer det att kvarstå en betydande mängd kyotoen- heter efter det att de enheter som ska användas för att fullgöra åtagandet har överlämnats till FN. Vid beräkningen av samlade överskott av utsläppsutrymme måste dock de kyotoenheter som ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter räknas bort, då staten inte förfogar över de enheterna. Tilldelade utsläppsenheter (AAU) som har avsatts för den handlande sektorn är direkt kopplade till de EU-utsläppsrätter som ingår i handelssystemet (s.k. EUA) och som har överlåtits till verksamhetsutövarna på utsläppsrättsmarknaden. Verksamhetsutövarna i handelssystemet förfogar även över ett antal andra kyotoenheter – certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) – i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 1123/2013 av om fastställande av rätten till internationella reduktionsenheter i enlighet med och rådets direktiv /87/EG. De enheterna behöver också undantas från beräkningarna. samlade överskott av utsläppsutrymme beräknas till motsvarande koldioxidekvivalenter. Mängden kan komma att förändras något beroende på hur vissa enheter hanteras inom handelssystemet. Överskott av tilldelade utsläppsenheter annulleras har beslutat att överskott av tilldelat utsläppsutrymme som förfogar över och som inte behövs för att uppfylla åtagande under Kyotoprotokollets första åtagandeperiod ska annulleras (bet. 2014/15:MJU1, rskr. 2014/15:81). I enlighet med detta beslut kommer regeringen att genomföra annulleringen av alla återstående tilldelade utsläppsenheter (AAU) när åtagandet mot FN har fullgjorts. uppgår överskottet av tilldelade utsläppsenheter (AAU) till . Denna volym kan dock ändras i samband med att utsläppsenheter som är relaterade till EU:s utsläppshandelssystem slutligen har hanterats. Det slutliga överskottet av tilldelade utsläppsenheter (AAU) och samtliga sänkkrediter (RMU) kommer att annulleras i samband med avräkningen. Sänkkrediterna (RMU) förväntas uppgå till i samband med avräkningen. Hantering av kyotoenheter från klimatprojekt utomlands Kyotoprotokollet och tillhörande beslut innehåller regler och begränsningar för hur kyotoenheter från CDM- och JI-projekt får hanteras om de inte används för att fullgöra åtagandet för den första åtagandeperioden. Efter det att tilläggsperioden för uppfyllandet av åtagandena har avslutats och rapporten om avräkningen har granskats kommer en period då enheter kan föras över (s.k. carry-over) till den andra åtagandeperioden under Kyotoprotokollet. För del innebär reglerna för överföring till nästa period att 9 379 714 certifierade utsläppsminskningar (CER) och 9 379 714 utsläppsminskningsenheter (ERU) får föras över till den andra åtagandeperioden. En del av utrymmet för överföring av certifierade utsläppsminskningar (CER) och utsläppsminskningsenheter (ERU) kan dock behöva användas 2014/15:81 för att överföra enheter från verksamhetsutövarna i EU:s system för handel med utsläppsrätter. Regler som klargör hur medlemsländerna ska hantera de enheter som härstammar från verksamhetsutövare i handelssystemet diskuteras inom EU. Först när detta är klarlagt och vilket utrymme för överföring av enheter som då blir kvar, går det att besluta om hur innehav av förvärvade kyotoenheter ska hanteras. Tabell 3.4 kyotoenheter för perioden –2012 Av tabellen framgår det innehav av kyotoenheter för perioden –2012 som förfogar över. Volymer anges i miljoner ton koldioxidekvivalenter. Tilldelade utsläppsenheter (AAU) varav utsläppsenheter som omfattas av EU:s handelssystem Tilldelade utsläppsenheter (AAU) som inte omfattas av EU:s handelssystem Totala utsläpp –2012 som inte omfattas av EU:s handelssystem Överskott av tilldelade utsläppsenheter (AAU) Sänkkrediter (RMU) från upptag i skogsbruk och annan markanvändning Utsläppsminskningsenheter (ERU) Certifierade utsläppsminskningar (CER) Beräknat samlat överskott av utsläppsutrymme Summa kyotoenheter som annulleras Vid rådsmötet (rättsliga och inrikes frågor) antogs for- mellt lagstiftningspaketet om klimat och energi i linje med överenskom- melsen vid den 11–. och energipaketet syftar till att leva upp till EU:s övergripande åtaganden på energi- och klimatområdet, i synnerhet målet om att minska utsläppen av växthusgaser jämfört med nivå. EU:s gemensamma klimatpolitik utgår från utsläppsnivån . Kyotoprotokollet utgår man från utsläppsnivån , vilket också är det år som EU:s mål jämförs med. EU:s mål om att minska utsläppen jämfört med utsläppsnivå blir i stället en minskning jämfört med utsläppsnivå. minskning som ska åstadkommas till 2020 fördelas dels mellan med- lemsstaterna, dels mellan de verksamheter som ingår i EU:s system för handel med utsläppsrätter (EU ETS). Fördelningen innebär att de utsläpp som omfattas av EU ETS, den s.k. handlande sektorn, till 2020 ska minska jämfört med nivå medan medlemsstaterna ska Prop. 2014/15:81 minska sina utsläpp utanför den handlande sektorn med i genomsnitt Skogsbruk och annan markanvändning ingår inte i klimat- och energipaketet. Direktivet om handel med utsläppsrätter EU ETS inrättades genom handelsdirektivet, dvs. och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv /61/EG, och omfattar av EU:s totala utsläpp av växthusgaser. I klimat- och energipaketet antogs ändringar i handelsdirektivet för perioden –2020 genom och rådets direktiv /29/EG om ändring av direktiv /87/EG i avsikt att förbättra och utvidga gemenskapssystemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser. Genom ändringarna harmoniserades regelverket för systemet ytterligare bl.a. med gemensamma regler på EU-nivå för tilldelning av utsläppsrätter. Ett gemensamt utsläppstak omfattar hela EU ETS. Den mängd utsläppsrätter som utfärdas totalt har beslutats på EU-nivå och minskas i linje med handelsdirektivet. Ansvarsfördelningsbeslutet för den icke-handlande sektorn I EU:s ansvarsfördelningsbeslut, dvs. och rådets beslut nr 406/2009/EG av om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020, fördelas den del av EU:s samlade utsläppsminskning som ska åstadkommas av medlemsstaterna genom att ett utsläppsmål fastställs för varje medlemsstat för de utsläpp som inte omfattas av EU ETS, den s.k. icke-handlande sektorn.