prop · H3039d2 · 2015-09-23 00:00:00 — Primärkapital eller tilläggskapi- tal som har klassificerats som nivå 3 enligt 9 § ska vara mindre än en tredjedel av solvenskapitalkravet. Den kapitalbas som ska täcka minimikapitalkravet enligt 8 kap. 12 § får bestå av primärkapital som har delats in i nivå 1 och 2 enligt 9 § och 10 § första stycket. Primärkapital som har klassifi- cerats som nivå 1 enligt 9 § och 10 § första stycket ska uppgå till mer än hälften av minimikapital- kravet. Minimikapitalkravet får i övrigt täckas av primärkapital som har klassificerats som nivå 2 enligt 9 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. de krav som ska gälla för god- kännande av poster som tilläggs- kapital och grunder för värdering av poster i tilläggskapitalet enligt 2.vilka egenskaper och kriterier som ska beaktas vid indelning i nivåer enligt 7 §, 3.vilka egenskaper och kriterier som ska beaktas vid klassifi- ceringen av kapitalbasposter enligt 9 §, och 4.vilka egenskaper och kriterier som ska beaktas vid klassificering av poster i tilläggskapitalet enligt 10§ andra stycket. 8 kap. Solvenskapitalkrav och minimikapitalkrav Allmänna bestämmelser om solvenskapitalkrav Solvenskapitalkravet utgör den minsta storlek på primärkapitalet som krävs för att försäkrings- företaget med 99,5 procents sannolikhet ska ha tillgångar som täcker värdet av åtagandena gentemot försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund av försäkringar (skydds- nivå). Denna skyddsnivå ska även beaktas vid beräkningen av kapi- talkravet för var och en av de risker som ingår i solvenskapital- kravet. Solvenskapitalkravet ska beräk- nas under antagandet att försäk- ringsföretaget kommer att fortsätta att driva sin verksamhet. Solvenskapitalkravet ska beräk- nas med beaktande av alla mät- bara risker som företaget är utsatt för. följande risker beaktas: 1. försäkringsrisker, 2. marknadsrisker, 3. motpartsrisker, och 4. operativa risker. Vid beräkningen av solvenskapi- talkravet ska försäkringsföretaget beakta effekterna av sådana tek- niker som företaget använder för att reducera sina risker. Solvenskapitalkravet ska beräk- nas enligt en standardformel som anges i 5 §. får i ett enskilt fall besluta att ett försäkringsföretag får använda en intern modell enligt 9 kap. för att beräkna solvenskapitalkravet. Ett sådant tillstånd får avse en full- ständig eller partiell intern modell. Solvenskapitalkravet beräknat enligt standardformeln ska utgöra summan av 1.ett primärt solvenskapitalkrav beräknat enligt 6 §, 2.ett kapitalkrav för operativ risk beräknat enligt 9 §, och 3.ett justeringsbelopp beräknat enligt 10 §. kravet ska beräknas genom en justerad sammanläggning av kapi- talkraven för minst sådana risker som anges i 2 § andra stycket 1–3. får i ett enskilt fall besluta att ett försäk- ringsföretag får använda lämpliga parametrar som är specifika för företaget vid beräkningen av kapi- talkravet för försäkringsrisker. får i ett enskilt fall besluta att ett försäk- ringsföretag som meddelar sådana pensionsförsäkringar som anges i 58 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229) får beräkna kapital- kravet för aktiekursrisk, som ingår i kapitalkravet för marknadsrisk, enligt en särskild metod anpassad för denna verksamhet. Kapitalkrav för operativ risk Kapitalkravet för operativ risk ska beräknas med beaktande av sådana operativa risker som för- säkringsföretaget är utsatt för och som inte har beaktats vid beräk- ningen av kapitalkravet för försäk- ringsrisker, marknadsrisker eller motpartsrisker. Justeringsbeloppet enligt 5 § 3 ska motsvara den minskning av försäkringsföretagets oförutsedda förluster som beror på 1.att företagets åtaganden gent- emot försäkringstagare eller andra ersättningsberättigade minskar till följd av villkoren i försäkrings- avtalet, 2.att företagets uppskjutna skatt förändras, eller 3.en kombination av 1 och 2. förenklade beräkningar av kapital- kravet för en specifik risk om 1. det är motiverat med hänsyn till arten, omfattningen och kom- plexiteten av de risker som före- taget är utsatt för, och minsta storlek på kapitalbasen som med 85 procents sannolikhet ska som täcker värdet av tagarna och andra ersättnings- berättigade på grund av försäk- nas med beaktande helt eller delvis 2. premieinkomst, 3. positiv risksumma, 4. uppskjutna skatter, 5. administrativa kostnader, och 6. avgiven återförsäkring. Justering av beräknat minimi- enligt 12 och 13 §§ får varken talkravet, inklusive kapitaltillägg enligt 17 kap. 23 §. Minimikapital- kravet får aldrig vara lägre än garantibeloppet enligt 15–19 §§. För skadeförsäkringsföretag ska garantibeloppet uppgå till ett belopp som minst motsvarar eller det högre belopp, grundat på förändringar i det europeiska konsumentpris- indexet som Europeiska kommissi- onen tillkännager. Om rörelsen omfattar försäkring eller risk som hänför sig till någon av klasserna 10–15 enligt 2 kap. 11 § första stycket ska dock garantibeloppet uppgå till ett belopp som minst motsvarar eller det högre belopp, grundat på förändringar i det europeiska konsumentpris- indexet som Europeiska kommissi- onen tillkännager. För livförsäkringsföretag ska garantibeloppet uppgå till ett belopp som minst motsvarar eller det högre belopp, grundat på förändringar i det europeiska konsumentpris- indexet, som Europeiska kommissi- onen tillkännager. För återförsäkringsbolag som inte är captivebolag, ska garanti- beloppet uppgå till ett belopp som minst motsvarar eller det högre belopp, grundat på förändringar i det europeiska konsumentprisindexet, som Euro- peiska kommissionen till- kännager. För captivebolag för återförsäk- ring ska garantibeloppet uppgå till ett belopp som minst motsvarar eller det högre belopp, grundat på förändringar i det europeiska konsumentpris- indexet, som Europeiska kommissi- onen tillkännager. Försäkringsföretag som bedriver både liv- och skadeförsäkring För försäkringsföretag som bedriver både liv- och skadeför- säkring enligt 4 kap. 7 § andra stycket ska garantibeloppet uppgå till summan av de belopp som anges i 15 och 16 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur det primära solvenskapi- talkravet ska beräknas enligt 6 §, 2.vilka krav som ska vara uppfyllda för att ett försäkrings- företag ska få tillstånd att använda företagsspecifika parametrar enligt 7 §, 3.vilka krav som ska vara upp- fyllda för att ett försäkringsföretag ska få beräkna kapitalkravet för aktiekursrisk utifrån en särskild metod enligt 8 §, 4.hur kapitalkravet för operativ risk ska beräknas enligt 9 §, och 5.hur justeringsbeloppet ska beräknas enligt 10 §. Interna modeller Allmänna bestämmelser Ett försäkringsföretag får, efter tillstånd av , använda en intern modell för att beräkna solvenskapitalkravet. Ett sådant tillstånd får avse en full- ständig intern modell eller en partiell intern modell. Bestämmelserna i 8 kap. 1 och 2 §§ gäller även när solvens- kapitalkravet beräknas med en intern modell. Förutsättningar för att använda en intern modell Tillstånd för ett försäkringsför- etag att använda en intern modell ska ges om 1.försäkringsföretaget har ett för ändamålet lämpligt utformat riskhanteringssystem som upp- fyller kraven i 10 kap. 6 §, och 2.kraven i 9–18 §§ är uppfyllda. om en intern modell från det att en fullständig ansökan kom in till inspektionen. En partiell intern modell får användas för att beräkna 1. kapitalkravet för en eller flera av de risker eller undergrupper av risker som ingår i det primära solvenskapitalkravet enligt 8 kap. 2.kapitalkravet för operativ risk enligt 8 kap. 9 §, 3. justeringsbeloppet enligt 8 kap. 10 §, eller 4. kombinationer av 1, 2 eller 3. En partiell intern modell får Prop. 2015/16:9 tillämpas på hela verksamheten Bilaga 5 eller på en eller flera av för- säkringsföretagets större affärsen- heter. Tillstånd att använda en partiell intern modell För att ett försäkringsföretag ska få tillstånd att använda en partiell intern modell krävs, utöver det som anges i 2 §, att 1.det finns godtagbara skäl att avgränsa tillämpningsområdet för den interna modellen på det sätt som försäkringsföretaget har gjort, 2.solvenskapitalkravet kan beräknas mer rättvisande utifrån försäkringsföretagets riskprofil och bestämmelserna i 8 kap. 2 och 3 §§ än utifrån standardformeln enligt 8 kap. 5–11 §§, och 3.den partiella interna modellen kan integreras helt med de beräk- ningar som ska ske enligt standardformeln. Övergångsplan för utvidgning av en partiell intern modell får i sam- band med handläggningen av en ansökan om utvidgning av en sådan partiell intern modell som är avgränsad till att avse endast en eller flera risker eller under- grupper av risker, eller en eller flera större affärsenheter eller delar av den verksamheten, eller på detta sätt avgränsad i båda dessa avseenden, förelägga ett försäkringsföretag att ge in en realistisk övergångsplan för hur företaget avser att utvidga modellens tillämpningsområde. Godkännande av styrdokument för ändring av en intern modell När ett försäkringsföretag ansöker om tillstånd att använda en intern modell, ska företaget lämna in ett styrdokument för ändring av modellen. Styrdoku- mentet ska innehålla en förteck- ning eller specifikation över möjliga större och mindre änd- ringar av den interna modellen. När prövar ansökan, ska inspektionen också pröva om styrdokumentet kan god- kännas. Ändring av en intern modell och styrdokument Ett försäkringsföretag som fått tillstånd att använda en intern modell får göra mindre ändringar av denna i enlighet med det styr- dokument för ändring av den interna modellen som godkänts av enligt 6 §. För större ändringar i den interna modellen krävs tillstånd från . Ändring av styrdokument för ändring av den interna modellen ska godkännas av Finansinspek- tionen. Kraven i 2 § ska tillämpas på motsvarande sätt vid Finans- inspektionens prövning av om till- stånd ska ges eller ändring god- kännas enligt andra respektive tredje stycket. Ett försäkringsföretag som använder en intern modell får, efter tillstånd av Finansinspek- tionen, återgå till att helt eller delvis beräkna solvenskapital- kravet enligt standardformeln i 8 kap 5–11 §§. Ett sådant tillstånd får ges endast om försäkrings- företaget har visat att det finns godtagbara skäl för en återgång till standardformeln. Krav på en intern modell och på användningen av den En intern modell ska användas i ett försäkringsföretags företags- styrnings- och riskhanterings- system, i dess beslutsprocesser och i den egna risk- och solvens- bedömningen. Styrelsen ska ansvara för att säkerställa att utformningen och användningen av den interna modellen är ändamålsenlig och ger ett tillfredsställande uttryck för riskprofilen. Den beräkning av sannolikhets- fördelning som ligger till grund för en intern modell ska bygga på 1.relevanta försäkringsmatema- tiska och statistiska tekniker som stämmer överens med de metoder som används för beräkning av försäkringstekniska avsättningar, och 2.realistiska antaganden som ska kunna motiveras av försäk- ringsföretaget. Uppgifter som används för den interna modellen ska vara läm- pade för ändamålet. De ska vara korrekta, fullständiga och aktuella. Försäkringsföretaget ska minst en gång uppdatera de uppgifter som används för beräk- ningen av sannolikhetsfördel- ningen. Ett försäkringsföretag får i en intern modell ta hänsyn till inbör- des beroenden inom och mellan olika risker (diversifieringseffek- ter), om de metoder som används är ändamålsenliga. Ett försäkringsföretag får i en intern modell beakta effekterna av riskreduceringstekniker, om före- taget även fullt ut inkluderar de risker som är förenade med dessa tekniker. Beaktande av finansiella garantier och optioner Ett försäkringsföretag ska i en intern modell ta hänsyn till värdet av garantier och optioner i ingångna försäkringsavtal. Beaktande av samtliga förväntade utbetalningar Ett försäkringsföretag ska i en intern modell beakta alla utbetal- ningar till försäkringstagare och andra ersättningsberättigade som följer av avtal, oavsett om betal- ningarna är garanterade genom avtal eller inte. Kalibrering av en intern modell Ett försäkringsföretag ska kali- brera en intern modell på ett sätt som ger försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade en skyddsnivå som är likvärdig med den nivå som anges i 8 kap. 1 §. Ett försäkringsföretag som använder en intern modell ska minst en gång granska vad som gett upphov till vinster eller orsakat förluster inom de olika större affärsenheterna. Analysen ska visa hur den kate- gorisering av risker som har valts i den interna modellen förklarar källor och orsaker till vinster och förluster. Riskkategoriseringen ska återspegla försäkringsföretagets riskprofil. Validering av en intern modell En intern modell ska regelbun- det valideras. Valideringen ska innefatta en utvärdering av model- lens funktion och en kontroll av att modellen är lämplig med hänsyn till företagets riskprofil. använder en intern modell ska 2. att den stämmer överens med de krav som gäller för interna modeller enligt 9–17 §§, skulle kunna medföra att den inte fungerar effektivt, och gjorts i den enligt 7 §. Regeringen eller den myndighet 1. förutsättningarna för tillstånd att använda en fullständig eller partiell intern modell enligt 1–5 §§, 2.förutsättningarna för ändring av en intern modell och styr- dokument enligt 6 och 7 §§, 3.krav på användning av statis- tiska kvalitetsnormer för en intern modell enligt 9–14 §§, 4.kalibrering av en intern modell enligt 15 §, 5.validering av en intern modell enligt 17 §, och 6.krav på dokumentation enligt 18 §. Ett försäkringsföretag ska ha ett företagsstyrningssystem som säkerställer att företaget styrs på ett sunt och ansvarsfullt sätt. Företaget ska utforma systemet så att det uppfyller bestämmel- serna i 2–24 §§ och föreskrifter som har meddelats med stöd av 26 §. Systemet ska ses över regelbun- det av företaget. Ett försäkringsföretag ska upp- rätta och följa styrdokument för 4.verksamhet som omfattas av uppdragsavtal enligt 19 §, 5.uppgiftslämnande till Finans- inspektionen och kvalitetskontroll av uppgifterna, och 6.ändring av företagets interna modell, om en sådan modell används. Styrdokumenten ska fastställas av styrelsen. De ska utvärderas och ses över minst en gång . Ett försäkringsföretag ska ha system, resurser och rutiner som är lämpliga för att verksamheten ska kunna bedrivas med kontinui- tet och i enlighet med gällande regler. Ett försäkringsföretag ska ha en beredskapsplan. Ett försäkringsföretag ska ha funktioner för riskhantering, regel- efterlevnad och internrevision samt en aktuariefunktion (centrala funktioner). Funktionerna ska inrättas på ett sätt som säkerställer att respektive funktion kan utföra sina uppgifter på ett objektivt sätt. Ett försäkringsföretag ska säker- ställa att den som ingår i styrelsen för företaget eller är verkställande direktör i det, eller dennes ställ- företrädare eller den som ansvarar för eller innehar en central funk- tion i företaget uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4. Försäkringsföretaget ska snar- ast möjligt till anmäla ändringar av vilka som ingår i dess ledning enligt första stycket eller som ansvarar för en central funktion i företaget. Försäkringsföretaget ska under- rätta inspektionen om någon av de personer som avses i första stycket inte längre uppfyller lämplighets- kraven. Ett försäkringsföretag ska ha ett system för riskhantering som ska innehålla de strategier, processer och rapporteringsrutiner som behövs för att säkerställa att före- taget fortlöpande kan identifiera, värdera, övervaka, hantera och rapportera risker samt beroenden mellan risker. Systemet ska vara integrerat i företagets organisations- och beslutsstruktur. Det ska vara utfor- mat med lämplig hänsyn till de personer som leder företaget eller annars ingår i en central funktion. Risker och krav på innehåll i styrdokumentet för riskhantering Ett försäkringsföretags system för riskhantering ska avse såväl de risker som täcks av solvenskapital- kravet, eller ett kapitalkrav som ska uppfyllas av ett företag som har beviljats undantag enligt 1 kap. 19 eller 19 b §, som risker som inte, eller endast delvis, beaktas vid beräkningen av detta. 3.investeringsrisker, särskilt avseende derivatinstrument och liknande åtaganden, 4.likviditets- och koncentra- tionsrisker, 6.risker hänförliga till återför- säkring och andra riskredu- ceringstekniker, och 7.beroenden mellan risker som företaget är eller kan komma att bli exponerade för. Ett försäkringsföretags styr- dokument för riskhantering enligt 2 § 1 ska omfatta de risker som avses i andra stycket 1–6. I ett försäkringsföretag som Prop. 2015/16:9 använder volatilitetsjustering Bilaga 5 enligt 5 kap. 8 § ska styrdokument för riskhantering också innehålla riktlinjer för volatilitetsjuster- ingen. Krav på företag som använder matchningsjustering eller volatili- tetsjustering Ett försäkringsföretag som använder matchningsjustering enligt 5 kap. 7 § eller volatilitets- justering enligt 5 kap. 8 § ska 1.upprätta en likviditetsplan, 2.regelbundet utvärdera sin användning av justeringar. Krav på regelbunden utvärdering Ett försäkringsföretag ska regel- bundet utvärdera företagets käns- lighet för de antaganden som ligger till grund för fastställandet av en ränta som används vid beräkningen av den bästa skatt- ningen. Krav på analys av externa bedöm- ningar Ett försäkringsföretag som använder bedömningar från externa kreditvärderingsinstitut vid beräkningar av de försäkrings- tekniska avsättningarna eller solvenskapitalkravet ska, när det är möjligt, göra en egen bedöm- ning av de externa bedöm- ningarna. En egen risk- och solvens- bedömning Ett försäkringsföretag ska genomföra en egen risk- och solvensbedömning. I den egna risk- och solvens- bedömningen ska försäkringsföre- taget göra en bedömning av 1.företagets totala solvensbehov med hänsyn till dess specifika riskprofil, risktolerans och affärsstrategi, 2.företagets fortlöpande efter- levnad av bestämmelserna om solvens- och minimikapitalkraven, eller ett kapitalkrav som ska uppfyllas av ett företag som har beviljats undantag enligt 1 kap. 19 eller 19 b §, samt försäkringstek- niska avsättningar, och 3.hur betydande skillnaderna är mellan företagets riskprofil och de antaganden om risker som har legat till grund för beräkningen av solvenskapitalkravet eller ett kapitalkrav som ska uppfyllas av ett företag som har beviljats enligt 1 kap. 19 19 b §. ha processer som säkerställer att de risker som företaget är eller kan komma att bli exponerade för, på såväl kort som lång sikt, identifieras och värderas. Före- taget ska kunna redovisa de metoder som använts vid bedöm- 7 §, volatilitets- justering enligt 5 kap. 8 § eller de särskilda övergångsreglerna för den riskfria räntestrukturen i punkterna 9 och 10 i övergångs- bestämmelserna till denna lag, ska i den bedömning som avses i andra stycket 2 göra en bedömning av om solvens- och minimikapital- kraven, såväl med som utan användning av matchnings- eller volatilitetsjustering eller de sär- Den egna risk- och solvens- bedömningen ska ingå som en integrerad del i ett försäkrings- Ett försäkringsföretag ska genomföra en egen risk- och solvensbedömning minst en gång . Om en väsentlig förändring skett av de risker som försäkringsföretaget är utsatt för, ska en ny sådan bedömning genomföras möjligt. Ett försäkringsföretag ska rapportera resultatet av varje egen risk- och solvensbedömning till . Ett försäkringsföretag ska ha ett system för internkontroll. Systemet ska omfatta förvalt- nings- och redovisningsmetoder, ramar för internkontrollen, lämp- liga rapporteringsrutiner och en funktion för regelefterlevnad. Funktionen för riskhantering ska ges en struktur som underlättar genomförande av riskhanterings- systemet. Funktionen för regelefterlevnad ska 1.rapportera till styrelsen och den verkställande direktören i fråga om efterlevnaden av a) bestämmelserna i denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, b) bestämmelser som har med- delats av Europeiska kommissi- onen med anledning av , och c) de riktlinjer och rekommenda- tioner som har meddelats med anledning av det direktivet av Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten, och, om före- taget har inrättat en sekundär- etablering i ett land inom EES, den behöriga myndigheten i det landet, 2.lämna råd till företagets styrelse och den verkställande direktören om förebyggande av bristande efterlevnad av bestäm- melser enligt 1, 3.bedöma konsekvenserna av förändringar i bestämmelser, riktlinjer och rekommendationer enligt 1, och 4.identifiera och bedöma risker för bristande efterlevnad av bestämmelser, riktlinjer och rekommendationer enligt 1. Ett försäkringsföretags funktion för internrevision ska 1.utvärdera systemet för intern- kontroll, 2.utvärdera andra delar av företagsstyrningssystemet, och 3. rapportera resultat och lämna rekommendationer efter utvärder- ingarna till företagets styrelse. Funktionen för internrevision ska utföra sina uppgifter med opartiskhet och vara oberoende från den verksamhet som utvär- deras. Ett försäkringsföretags aktuarie- funktion ska 1.samordna och svara för kvaliteten i de försäkringstekniska beräkningarna och utredningarna, 2.bistå styrelsen och den verkställande direktören och på eget initiativ rapportera till dem i frågor som rör metoder, beräk- ningar och bedömningar av a) de försäkringstekniska avsätt- ningarna, b) värderingen av försäkrings- riskerna, och c) återförsäkringsskydd och andra riskreduceringstekniker, och 3. bidra till företagets riskhan- Den som ska ansvara för eller utföra uppgifter i aktuariefunk- tionen ska ha de kunskaper och erfarenheter av funktionens upp- gifter som är tillräckliga med hänsyn till arten, omfattningen och komplexiteten av riskerna i före- tagets verksamhet. Ett försäkringsföretag får, med de begränsningar som följer av 20 §, uppdra åt någon annan att utföra ett visst arbete och vissa funktioner som ingår i företagets försäkringsrörelse (uppdragsav- tal). Ett sådant uppdrag inskrän- ker dock inte företagets ansvar enligt denna lag. Begränsningar i möjligheten att ingå uppdragsavtal Ett uppdragsavtal får inte avse operativ verksamhet eller funk- tioner som är av väsentlig bety- delse, om det kan leda till att 1.kvaliteten i företagsstyrnings- systemet försämras väsentligt, 2.den operativa risken i före- taget ökar väsentligt, 3.Finansinspektionens möjlighet att utöva tillsyn försämras, eller 4.försäkringstagarnas möjlighet till tillfredsställande och fort- löpande service inte kan upprätt- hållas. Ett försäkringsföretag som har ingått ett uppdragsavtal som avser sådan operativ verksamhet eller sådana funktioner som är av väsentlig betydelse ska innan avtalet börjar gälla anmäla detta till . Ett försäk- ringsföretag ska möjligt anmäla till om det inträffar väsentliga föränd- ringar inom den operativa verk- samheten eller funktionerna. Åtgärder som krävs av ett försäkringsföretag som ingår ett uppdragsavtal Ett försäkringsföretag som ingår ett uppdragsavtal ska vidta de åtgärder som krävs för att säker- ställa att uppdragstagaren 1.samarbetar med Finans- inspektionen när det gäller den verksamhet eller de funktioner som omfattas av uppdragsavtalet, 2.ger försäkringsföretaget, dess revisorer och tillgång till uppgifter som rör den verksamhet eller de funktioner som omfattas av uppdragsavtalet, och 3. ger fak- tiskt tillträde till uppdragstagarens Försäkringstekniska riktlinjer och beräkningsunderlag Ett försäkringsföretag ska upp- rätta och följa försäkringstekniska riktlinjer. Riktlinjerna ska komp- letteras med ett försäkringstekniskt beräkningsunderlag. Försäkringstekniska riktlinjer för livförsäkring ska ges in till senast den dag de börjar användas eller ändras. Tillsammans med riktlinjerna ska det lämnas en redogörelse för de konsekvenser som riktlinjerna får för försäkringsföretaget samt för försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund av försäkringar.