prop · H20364 · 2015-03-11 00:00:00 — Regeringens proposition 2014/15:64 Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition lämnas förslag till genomförande av och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/ EG (offshoredirektivet). Förslagen syftar till att genomföra direktivet i de delar som krävs av en medlemsstat som inte har prospektering eller utvinning av olja eller gas till havs inom sin jurisdiktion och inte planerar att ge tillstånd till detta. I propositionen föreslås att det införs en ny lag om rapportering av olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen. Vidare föreslås ändringar i lagen om kontinentalsockeln, i minerallagen och i offentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om rapportering av olyckor vid olje - och gasverksamhet till havs utanför Europeiska Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) om Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45) ......... Förslag till lag om ändring i offentlighets - och sekretesslagen (2009:400) .................................................. Ärendet ............................................................och dess beredning Nationella regler om prospektering och utvinning av olja och gas till havs ..................................................................................... Förutsättningar för utvinning av olja och gas i svenska Genomförandet ..............................................i svensk lagstiftning Ett genomförande efter svenska förhållanden Rapportering av olyckor utanför EU Lag om rapportering av olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Skyldighet att rapportera om olyckor Ändring i lagen om kontinentalsockeln Ändring i offentlighets - och sekretesslagen Ytterligare åtaganden som inte behöver genomföras Förslaget till lag om rapportering av olyckor vid olje - och gasverksamhet till havs utanför Europeiska Förslaget till lag om ändring i lagen (1966:314) om Förslaget till lag om ändring i minerallagen (1991:45) ......................................................................... 10.4Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ............................................... och rådets direktiv /30/EU Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2014/15:64 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om rapportering av olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen, 2.lag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, 3.lag om ändring i minerallagen (1991:45), 4.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om rapportering av olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om genomförande av och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG. Bestämmelser med anledning av direktivets genomförande finns även i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln, i minerallagen (1991:45) och i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2 § Ett företag som är registrerat i ska på begäran av tillsynsmyndigheten rapportera om omständigheterna kring en allvarlig olycka som företaget, eller dess dotterföretag, har varit inblandat i vid olje- eller gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldigheten att rapportera om en allvarlig olycka. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) utövar tillsyn över att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. 4 § får besluta de förelägganden som behövs för tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. 1 Jfr och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG, i den ursprungliga lydelsen. 2014/15:64 Överklagande 5 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft . Regeringen får meddela föreskrifter om att ett visst slag av verksamhet som det får lämnas tillstånd till enligt första stycket får bedrivas utan tillstånd. Förslag till lag om ändring i lagen (1966:314) Härigenom föreskrivs1 att 3 § lagen (1966:314) om kontinentalsockeln ska ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet meddela tillstånd för annan än meddela tillstånd för annan än staten att genom geofysiska mät- staten att genom geofysiska mät- ningar, borrning eller på annat sätt ningar, borrning eller på annat sätt utforska kontinentalsockeln och att utforska kontinentalsockeln och att utvinna naturtillgångar från denna. utvinna naturtillgångar från denna. Tillstånd får dock inte meddelas till olje- eller gasverksamhet. Ett tillstånd ska avse ett bestämt område och . Ett tillstånd till geologisk lagring av koldioxid behöver dock inte bestämmas till . Regeringen får meddela föreskrifter om att ett visst slag av verksamhet som avses i första stycket får bedrivas utan tillstånd. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2012:431. 2014/15:64 2.3 Förslag till lag om ändring i minerallagen Härigenom föreskrivs1 att det i minerallagen (1991:45) ska införas en ny paragraf, 17 kap. 4 §, av följande lydelse. Undersökningstillstånd och bearbetningskoncession får inte meddelas i fråga om olje- eller gasverksamhet till havs. Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG, i den Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs1 att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas en ny paragraf, 32 kap. 8 a §, och närmast före 32 kap. 8 a § en ny rubrik av följande lydelse. Olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som har lämnats till en myndighet i enlighet med lagen (2015:000) om rapportering av olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs utanför Europeiska unionen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /30/EU av om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG, i den 2014/15:64 3 Ärendet och dess beredning inträffade en olycka ombord på oljeplattformen i som ledde till att plattformen sjönk. Olyckan orsakade flera människors död och medförde stora ekologiska och ekonomiska skador. Med anledning av händelsen inledde Europeiska kommissionen en översyn av olje- och gasverksamhet till havs i syfte att säkerställa säkerheten vid sådan verksamhet. Det fanns ingen gemensam lagstiftning inom EU som särskilt avsåg sådan verksamhet. antog en resolution om åtgärder kring oljeborrning och oljeutvinning i . I resolutionen uppmanas kommissionen att bl.a. ta fram stränga EU-omfattande riktlinjer till förebyggande av olyckor vid oljeplattformar. presenterade kommissionen ett förslag till förordning för att förbättra säkerhet och miljöskydd vid olje- och gasutvinning till havs. Syftet med förordningen var att reducera riskerna för utvinningsrelaterade olyckor till havs och att begränsa följderna om en olycka trots allt skulle inträffa. Efter synpunkter från flera EU-medlems- länder under förhandlingarna ändrades formen för lagstiftningsakten till ett direktiv. antogs och rådets direktiv / 30/EU om säkerhet för olje- och gasverksamhet till havs och om ändring av direktiv /35/EG, i det följande benämnt offshoredirektivet eller direktivet. Direktivet återges i bilaga 1. har tagit fram en promemoria med förslag till genomförande av offshoredirektivet med i allt väsentligt samma innehåll som denna proposition. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2014/3829/ FÖF). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets synpunkter, vilka behandlas i avsnitt 7.2.2, 7.3, 7.4 och 7.5. Direktivets syfte och tillämpningsområde Direktivet fastställer enligt artikel 1 minimikrav för att förebygga allvar- liga olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs och för att begränsa konsekvenserna av sådana olyckor. som inte har någon olje- och gasverksamhet till havs inom sin jurisdik- tion, och som inte planerar att ge licens för sådana verksamheter, är en- ligt artikel 41.3 endast skyldiga att genomföra de åtgärder som är nöd- vändiga för att följa artiklarna 20, 32 och 34 i direktivet. Dessa medlems- Prop. 2014/15:64 stater får inte ge licens för sådan verksamhet förrän de har genomfört återstående bestämmelser i direktivet. Medlemsstater som är inlandsstater är enligt artikel 41.4 skyldiga att genomföra endast de åtgärder som är nödvändiga för att följa artikel 20. Förslaget i denna proposition innebär att genomför endast de åtgärder som är nödvändiga för att följa artiklarna 20, 32 och 34 i direktivet. Medlemsstaterna ska enligt artikel 41 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Offshoredirektivets förhållande till andra direktiv Offshoredirektivet påverkar enligt artikel 1 inte tillämpningen av unionsrätt gällande säkerhet och hälsa för arbetstagare på arbetsplatsen. Enligt artikeln påverkar offshoredirektivet inte heller tillämpningen av följande av och rådets direktiv: –direktiv /22/EG av om villkoren för beviljande och utnyttjande av tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten, –direktiv /42/EG av om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan, –direktiv /4/EG av om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv /313/EEG, –direktiv /35/EG av om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring, med avseende på allmänhetens deltagande och rätt till rättslig prövning, av rådets direktiv /337/EEG och 96/61/EG, –direktiv /75/EU av om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar), och –direktiv /92/EU av om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. Artikel 2 innehåller definitioner av bl.a. följande begrepp: Allvarlig fara: en situation som kan leda till en allvarlig olycka. Allvarlig olycka (med avseende på en anläggning eller ansluten infrastruktur): a)ett tillbud som orsakar en explosion, brand, förlust av kontroll över en brunn eller utsläpp av olja, gas eller farliga ämnen som orsakar eller sannolikt kan orsaka dödsfall eller allvarliga personskador, b)ett tillbud som leder till allvarliga skador på anläggningen eller ansluten infrastruktur och som orsakar, eller sannolikt kan orsaka, dödsfall eller allvarliga personskador, c)alla andra tillbud som leder till att minst fem personer som befinner sig på anläggningen till havs där farokällan finns, eller som utövar olje- och gasverksamhet till havs vid eller i anslutning till anläggningen eller ansluten infrastruktur, avlider eller skadas allvarligt, eller d)ett allvarligt miljötillbud som följer av de tillbud som avses i leden a, b och c. 2014/15:64 Anläggning: en stationär, fast eller mobil installation, eller en kombination av installationer som är permanent sammanlänkade genom broar, bryggor eller andra strukturer, vilken används för olje- och gasverksamhet till havs eller i samband med sådan verksamhet. Anläggningar omfattar mobila offshoreborrplattformar endast när de placeras i havsområden för borrning, produktion eller annan verksamhet med anknytning till olje- och gasverksamhet till havs. Ansluten infrastruktur: inom säkerhetsområdet eller inom ett näraliggande område längre bort från anläggningen, enligt medlemsstatens bedömning, a)alla brunnar samt tillhörande strukturer, kompletterande enheter och utrustning som är anslutna till anläggningen, b)anordningar på eller fästade vid anläggningens huvudstruktur, c)alla rörledningsanordningar som är anslutna till anläggningen. Brunnsverksamhet: varje verksamhet med anknytning till en brunn som skulle kunna resultera i oavsiktligt utsläpp av ämnen som kan leda till en allvarlig olycka, inbegripet borrning av hål, reparation eller anpassning av brunnar, upphörande av brunnsverksamheten och slutgiltig avveckling av en brunn. Enhet: en fysisk eller juridisk person eller en grupp av sådana personer. Kombinerad verksamhet: en verksamhet som utförs från en anläggning tillsammans med en eller flera andra anläggningar för syften som rör den eller de andra anläggningarna och som därmed i betydande grad påverkar säkerhetsriskerna för personer eller miljöskyddet vid en eller samtliga Licens: ett tillstånd för olje- och gasverksamhet till havs enligt direktiv /22/EG. Med tillstånd förstås enligt artikel 1.3 i nämnda direktiv varje lag eller annan författning, kontraktsbestämmelse eller annat instrument utfärdat i kraft därav genom vilket de behöriga myndigheterna i en medlemsstat bemyndigar en enhet, för dess egen del och på dess egen risk, den exklusiva rätten att prospektera, undersöka eller utvinna kolväten i ett geografiskt område. Licensinnehavare: innehavaren eller de gemensamma innehavarna av en licens. : den myndighet som ansvarar för beviljandet av tillstånd eller övervakning av utnyttjande av tillstånd i enlighet med direktiv /22/EG. Licensområde: det geografiska område som omfattas av licensen. Olje- och gasverksamhet till havs: all verksamhet som har koppling till en anläggning eller ansluten infrastruktur, inbegripet utformning, planering, konstruktion, drift och avveckling, med koppling till prospektering och produktion av olja eller gas men inte inbegripet transport av olja och gas från en kust till en annan. Produktion: utvinning till havs av olja och gas från de underjordiska skikten i licensområdet, inbegripet bearbetning av olja och gas till havs och transport av denna genom ansluten infrastruktur. Prospektering: borrning i ett prospekteringsområde och all relaterad olje- och gasverksamhet till havs som föregår produktionsrelaterad verksamhet. Till havs eller havsområde: belägen i en medlemsstats territorialhav, Prop. 2014/15:64 exklusiva ekonomiska zon eller på dess kontinentalsockel enligt Förenta Verksamhetsutövare: en enhet som har utsetts av licensinnehavaren eller licensmyndigheten till att utföra olje- och gasverksamhet till havs, inbegripet planering och brunnsverksamhet eller förvaltning och kontroll av en produktionsanläggnings funktioner. Ägare: en enhet som har laglig rätt att kontrollera driften av en icke producerande anläggning. Allmänna principer för riskhantering Direktivet ställer i artikel 3 upp följande allmänna principer för riskhantering vid olje- och gasverksamhet till havs: –medlemsstaterna ska kräva att verksamhetsutövare ser till att alla lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra allvarliga olyckor vid olje- och gasverksamhet till havs, –medlemsstaterna ska säkerställa att verksamhetsutövare inte befrias från sina skyldigheter enligt direktivet genom det faktum att uppdragstagarens åtgärder eller försummelser har lett eller bidragit till allvarliga olyckor, –vid en allvarlig olycka ska medlemsstaterna se till att verksamhetsutövarna vidtar alla lämpliga åtgärder för att begränsa dess effekter på människors hälsa och miljön, och –medlemsstaterna ska begära att verksamhetsutövarna ser till att olje- och gasverksamhet till havs utförs på grundval av en systematisk riskhantering, så att den kvarstående risken för att allvarliga olyckor drabbar människor, miljön och anläggningar till havs är godtagbar. Krav på vad medlemsstaterna ska ta hänsyn till vid tillståndsgivning Enligt artikel 4 ska medlemsstaterna bl.a. ta hänsyn till följande krav vid tillståndsprövning i fråga om olje- och gasverksamhet till havs: –att den sökande har förmåga att uppfylla kraven för verksamheter inom ramen för en sådan licens enligt vad som krävs i tillämpliga bestämmelser i unionsrätten, särskilt det nu aktuella direktivet, –risken och farorna avseende det berörda tillståndsområdet, –det aktuella stadiet i olje- och gasverksamheten till havs, och –sökandens ekonomiska förmåga att täcka skadeståndsansvar som kan uppstå som en följd av den aktuella verksamheten. Medlemsstaterna ska vidare se till att tillståndsmyndigheten inte beviljar något tillstånd om den inte anser att den sökande har styrkt att lämpliga åtgärder har vidtagits eller kommer att vidtas för att täcka skadeståndsansvar som kan uppstå som en följd av sökandens olje- och gasverksamhet till havs. Artikel 5 innehåller bl.a. bestämmelser om att allmänheten ska ha rätt att komma in med synpunkter på verksamhetens förväntade miljöeffekter innan beslut om att tillåta prospektering fattas. Medlemsstaterna ska utse en behörig myndighet Medlemsstaterna ska enligt artikel 8 utse en behörig myndighet med ansvar för en rad tillsynsfunktioner. I den behöriga myndighetens uppgifter ska bl.a. ingå att bedöma och godkänna de olika rapporter och anmälningar som en verksamhetsutövare enligt direktivet ska ge in till myndigheten, att kontrollera efterlevnaden av direktivet, inbegripet inspektioner, utredningar och verkställighetsåtgärder, och att samarbeta med behöriga myndigheter i andra medlemsländer. Den behöriga myndigheten ska vara oberoende och objektiv när den utför sina tillsynsfunktioner och oberoende av de funktioner i medlemsstaten som har en koppling till den ekonomiska utvecklingen av naturresurser till havs och licensieringen av olje- och gasverksamhet till havs i medlemsstaten samt uppbörd och hantering av intäkter från sådan verksamhet. Den behöriga myndighetens uppgifter Artikel 9 innehåller bestämmelser om den behöriga myndighetens uppgifter. Den behöriga myndigheten ska agera oberoende av strategier, regleringsbeslut eller andra aspekter som saknar koppling till dess uppgifter enligt direktivet. I myndighetens uppgifter ingår bl.a. att inrätta processer och förfaranden för bedömning av de olika dokument som en verksamhetsutövare eller ägare ska ge in till myndigheten enligt direktivet. Handlingar som verksamhetsutövare och ägare ska ge in till den behöriga myndigheten Enligt artikel 11 ska medlemsstaterna se till att verksamhetsutövaren eller ägaren lämnar in en rad olika dokument till den behöriga myndigheten. Skyldigheten att lämna in handlingar omfattar bl.a. företagsstrategi för förebyggande av allvarliga olyckor (artikel 19), rapport om allvarliga faror (artikel 12 och 13), intern insatsplan (artikel 14) och anmälan om brunnsverksamhet (artikel 15). Den behöriga myndighetens befogenheter Medlemsstaterna ska enligt artikel 18 se till att den behöriga myndigheten förbjuder drift eller inledande av verksamhet för en anläggning eller ansluten infrastruktur om de åtgärder som avser förebyggande eller begränsningar av konsekvenserna av allvarliga olyckor anses vara otillräckliga för att uppfylla kraven i direktivet. Enligt artikeln ska vidare den behöriga myndigheten bl.a. ges befogenhet att kräva förbättringar och vid behov förbjuda den fortsatta driften av en anläggning om exempelvis resultaten av en inspektion visar att kraven enligt direktivet inte är uppfyllda eller att det finns skäliga farhågor gällande säkerheten för verksamheten. Olje- och gasverksamhet till havs utanför unionen Enligt artikel 20 ska medlemsstaterna kräva att företag som är registrerade inom deras territorium och som själva eller genom dotterföretag bedriver olje- och gasverksamhet till havs utanför unionen som licensinne- havare eller verksamhetsutövare, på begäran rapporterar till dem om omständigheterna kring allvarliga olyckor som de har varit involverade i. I begäran om en rapport ska den berörda medlemsstaten i detalj ange vilka uppgifter som efterfrågas. Rapporterna ska vara föremål för utbyte i enlighet med artikel 27.1. Medlemsstater som varken har en behörig myndighet eller en kontaktpunkt ska lämna in de rapporter som de tar emot till kommissionen. Artikel 23 innehåller bestämmelser om verksamhetsutövare och ägares skyldighet att förse den behöriga myndigheten med upplysningar. Medlemsstaterna ska se till att dessa aktörer förser den behöriga myndigheten med de upplysningar som anges i bilaga IX. Skyldigheten avser bl.a. uppgifter om oavsiktliga utsläpp av olja, gas eller andra farliga ämnen, att en avgörande säkerhets- och miljökomponent inte fungerar och varje olycka med dödlig utgång. Enligt artikel 24 ska medlemsstaterna göra den information som avses i bilaga IX tillgänglig för allmänheten. Av artikel 25 följer att medlemsstaterna ska lämna in en årlig rapport till kommissionen med de uppgifter som anges i bilaga IX punkt 3. Skyldigheten omfattar bl.a. upplysningar om anläggningarnas antal, ålder och lokalisering samt antal och typ av inspektioner och utredningar som har genomförts. Medlemsstaterna ska även utse en myndighet som ska vara ansvarig för informationsutbyte i enlighet med artikel 23 och offentliggörande av information i enlighet med artikel 24. I artikel 25 anges också att kommissionen ska offentliggöra en årlig rapport som baseras på de uppgifter som medlemsstaterna har rapporterat in. Utredning efter en allvarlig olycka Artikel 26 innehåller bestämmelser om medlemsstaternas skyldighet att genomföra grundliga utredningar av allvarliga olyckor som inträffar inom deras jurisdiktion. Resultaten av utredningarna ska ställas till kommissionens förfogande. Medlemsstaterna ska göra en icke-konfidentiell version av resultaten tillgänglig för allmänheten. I artikel 27 finns bestämmelser om medlemsstaternas skyldigheter att samarbeta med varandra. Varje medlemsstat ska se till att dess behöriga myndighet regelbundet utbyter kunskap, information och erfarenheter med andra behöriga myndigheter, bl.a. genom Europeiska unionens grupp av myndigheter för olje- och gasverksamhet till havs (EUOAG), och att den deltar i samråd gällande tillämpningen av relevant nationell rätt och unionsrätt, med branschen, andra intressenter och kommissionen. Utbytet mellan medlemsstaterna ska särskilt avse hur åtgärderna för riskhantering fungerar, förebyggande av allvarliga olyckor, samt kontroll av efterlevnad och räddningsinsatser med avseende på olje- och gasverksamhet till havs inom och utanför unionen. Varje medlemsstat ska se till att dess behöriga myndighet deltar i fastställandet av tydliga gemensamma prioriteringar för utarbetandet av normer och riktlinjer för att fastställa och underlätta genomförande och en konsekvent tillämpning av bästa praxis vid olje- och gasverksamhet till havs. Beredskap och åtgärder vid nödsituationer Artikel 29 innehåller bestämmelser om s.k. externa insatsplaner. Medlemsstaterna ska utarbeta sådana planer som omfattar alla olje- och gasanläggningar till havs, eller ansluten infrastruktur, och potentiellt påverkade områden inom sina jurisdiktioner. Planerna ska utarbetas i samarbete med relevanta verksamhetsutövare och ägare och, i förekommande fall, licensinnehavare och den behöriga myndigheten.