prop · H20362 · 2015-03-16 00:00:00 — Regeringens proposition 2014/15:62 Ändringar i lagen om tillståndsplikt för vissa Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås vissa ändringar i lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher. ska få fler sanktionsmöjligheter mot tillståndshavare som bryter mot villkor för sitt tillstånd eller åsidosätter sin skyldighet att lämna upplysningar eller handlingar enligt lagen. Samma sanktionsmöjligheter ska även finnas mot den tillståndshavare som vägrar tillståndsmyndigheten tillträde till en kampsportsmatch. Syftet är att införa sanktioner som är ändamålsenliga och anpassade efter kampsportsverksamheten och på så sätt skapa bättre förutsättningar för att garantera en godtagbar säkerhet för deltagarna. Det införs också en föreskrift om att uppgifter som lämnas i ett ansökningsärende ska lämnas på heder och samvete. Bestämmelsen medför att generella straffbestämmelser om osann eller vårdslös försäkran blir tillämpliga i de fall oriktiga uppgifter lämnas i en ansökan. Det görs även vissa andra förändringar i ansökningsförfarandet. Dessutom införs en bestämmelse om vad som ska gälla när en tillståndshavare vill tillämpa ändrade tävlingsregler eller säkerhetsbestämmelser efter det att tillstånd har lämnats. Lagändringarna ska träda i kraft . 2014/15:62 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Ändringar i lagen om tillståndsplikt för vissa 4.2Ansökan om att få tillämpa ändrade tävlingsregler Fler sanktionsmöjligheter ska införas............................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................... Sammanfattning av promemoriorna ................................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher. 2014/15:62 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher dels att 5, 11 och 13 §§ och rubriken närmast före 11 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 3 a och 11 a §§, av följande lydelse. Om en ändring har gjorts i tillstånd har lämnats och till- ståndshavaren vill att de nya reglerna eller bestämmelserna ska tillämpas inom ramen för till- ståndet, ska denne ansöka om det falla ansökan, om de nya reglerna kravet enligt 2 § på en godtagbar säkerhet för deltagarna. En ansökan ska göras inom de tidsfrister som anges i 5 §. Ansökan om tillstånd skall göras En ansökan om tillstånd ska göras skriftligen och lämnas in till Om ansökan avser tillstånd för en eller flera matcher, skall sökan avser tillstånd för en eller flera matcher, ska ansökan göras före matchen eller den första av eller den första av matcherna. Om ansökan avser tillstånd för eller tills vidare, ska före det första matchtillfället. De uppgifter som lämnas i ett heder och samvete. får återkalla ett tillstånd om tillståndshavaren i väsentlig grad bryter mot villkor som har meddelats enligt 3 §. får även återkalla ett tillstånd om tillståndshavaren allvarligt åsidosätter sin skyldighet att lämna sådana upplysningar och handlingar som anges i 10 § eller vägrar tillståndsmyndigheten tillträde till kampsportsmatch. Ett beslut om återkallelse gäller om inte annat anges i beslutet. Till böter eller fängelse döms, om gärningen inte är ringa, den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. anordnar en kampsportsmatch utan tillstånd enligt 1 § eller Om tillståndshavaren bryter mot villkor som har meddelats enligt 3 §, får tillståndsmyndigheten meddela en varning eller återkalla tillståndet i vissa delar. Om tillståndshavaren allvarligt bryter mot villkoren, får tillståndsmyndigheten återkalla tillståndet i dess helhet. En varning får förenas med krav på rättelse . Ett beslut om återkallelse av ett tillstånd i vissa delar får begränsas till att gälla . Ett beslut enligt första stycket gäller om inte annat anges i beslutet. Om tillståndshavaren åsidosätter sin skyldighet att lämna sådana upplysningar och handlingar som avses i 10 § eller vägrar tillståndsmyndigheten tillträde till en kampsportsmatch, får tillståndsmyndigheten meddela en varning eller återkalla tillståndet i vissa delar. Om åsidosättandet är allvarligt, får tillståndsmyndigheten återkalla tillståndet i dess helhet. Ett beslut enligt första eller andra stycket gäller om inte annat anges i beslutet. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet anordnar kampsportsmatch utan tillstånd enligt 1 § eller i strid mot ett villkor enligt 3 § döms till böter eller fängelse i högst , om gärningen i strid mot ett villkor enligt 3 §, inte är ringa. uppgift i ett ansökningsärende. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning i län fick i uppdrag att göra en analys av hur regelverket om tillståndsplikt för kampsportsmatcher har tillämpats sedan ikraftträdandet av lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher och vid behov föreslå ändringar i regelverket (Ku2013/1046/MFI). fick även i uppdrag att göra en bedömning av hur den framtida utvecklingen kan förväntas bli inom olika kampsporter och om de generella krav på säkerhet som ska ställas på kampsporter som regeringen angett i propositionen Lag om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher (prop. 2005/06:147) är relevanta och tillämpningsbara. Uppdraget redovisades i promemorian Kampsportslagen till (Ku2014/44/MFI). I promemorian har gjort vissa överväganden när det gäller behovet av författningsändringar. En tilläggspromemoria med förslag till utformning av författningsändringarna och några ytterligare ändringar, i huvudsak av redaktionell karaktär, har tagits fram inom . En sammanfattning av promemoriorna finns i bilaga 1 och lagförslag i bilaga 2. Promemoriorna har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (Ku2014/44/MFI). I propositionen behandlas endast förslag till författningsändringar. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag och Lagrådets synpunkter behandlas i avsnittet 4.2. I förhållande till lagrådsremissen har några språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Ändringar i lagen om tillståndsplikt för Lagen (2006:1006) om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher trädde i kraft , men började inte tillämpas på professionell Lagen innebär att det ställs krav på tillstånd för att anordna tävlings-, tränings- eller uppvisningsmatcher i kampsport där deltagarna tillåts att med slag, sparkar eller annat våld träffa motståndarens huvud. Tillstånd prövas av Kampsportsdelegationen vid i län. kompetens inom juridik, medicin och idrott samt kunskap om kamp- Regleringen av kampsportsmatcher saknade vid lagens tillkomst såväl nationella som internationella förebilder. utifrån den kunskap som då var tillgänglig. 2014/15:62 förändringar skett inom många kampsporter. Allt oftare beslutar de olika internationella förbunden större eller mindre regeländringar, vilket medför att tillståndsmyndigheten måste göra förnyade prövningar av om tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser ryms inom redan beviljade tillstånd. Vid tillståndsmyndighetens tillsyn av kampsportsarrangemang har det visat sig att vissa arrangörer bryter mot de villkor som gäller för tillståndet. är en återkallelse av tillståndet den enda sanktionsmöjligheten mot en tillståndshavare som bryter mot villkor eller åsidosätter skyldigheter enligt lagen. En återkallelse är dock i många fall en långtgående åtgärd och står inte alltid i proportion till överträdelsen. Regleringen av kampsportsmatcher behöver därför ses över. I lagen finns också en särskild straffbestämmelse som bl.a. föreskriver straffansvar för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet skriftligen lämnar oriktig uppgift i ett ansökningsärende. har i sitt betänkande Vad bör straffas? (SOU 2013:38) föreslagit att oriktiga uppgifter till myndigheter i första hand bör kriminaliseras genom bestämmelser och att det i lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher ska införas en uttrycklig föreskrift om att uppgifter som lämnas skriftligen i ett ansökningsärende ska lämnas på heder och samvete. Lagen behöver därför även i denna del ses över. Regeringens förslag: Tidsfristen för ansökan om tillstånd för en eller flera matcher ska förkortas från . En tidsfrist om tre månader ska införas för ansökan som avser tillstånd eller De uppgifter som lämnas i ett ansökningsärende ska lämnas på heder och samvete. Den del av den särskilda straff- bestämmelsen som avser lämnade av oriktiga uppgifter i ett ansök- ningsärende ska upphävas. Promemoriornas förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte något att invända mot det. När det gäller förslaget att uppgifter i en ansökan ska lämnas på heder och samvete ifrågasätter Hovrätten för lämpligheten i att införa en sådan reglering. anser inte att det ska införas ett krav på att uppgifter i en ansökan ska lämnas på heder och samvete. Skälen för regeringens förslag Ansökningstider anpassade efter kampsportens förutsättningar Enligt nuvarande reglering ska förbunden ansöka om tillstånd för en eller flera matcher före den första matchen. län har i sin promemoria informerat om att de har tillfrågat flera kampsportsförbund om detta och att hälften av förbunden har angett att de upplever problem med lagens krav att en ansökan om tillstånd för en flera matcher ska lämnas in i förväg. genomsnittliga handläggningstiden i ansökningsärendena var , och . I promemoria framgår att tillståndsmyndigheten delar uppfattningen att den stadgade ansökningsfristen bör förkortas. I promemorian konstaterar även att det är fullt möjligt att handlägga ansökningar . Regeringen anser mot den bakgrunden att ansökningstiden när det gäller en eller flera matcher ska förkortas och på så sätt bli bättre anpassad efter de faktiska förutsättningarna. I nuvarande lag saknas bestämmelser om en särskild tidsfrist när det gäller ansökan om tillstånd eller tills vidare. För att öka förutsebarheten bör en sådan reglering införas. Regeringen anser att den ansökningstiden ska vara . Ett robust och överskådligt straffrättsligt regelverk I betänkande Vad bör straffas? (SOU 2013:38) görs bedömningen att oriktiga uppgifter till myndigheter i första hand bör kriminaliseras genom generella bestämmelser om osant intygande och osann eller vårdslös försäkran, se 15 kap. 10 och 11 §§ (s. 583). Detta i syfte att åstadkomma ett robust och överskådligt straffrättsligt regelverk. I betänkandet (s. 592) föreslås, vilket uppmärksammas i promemoriorna, att det i lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher ska införas en uttrycklig föreskrift om att uppgifter som lämnas skriftligen i ett ansökningsärende ska lämnas på heder och samvete. Detta resulterar i att bestämmelser om osann eller vårdslös försäkran blir tillämpliga. Den särskilda straffbestämmelsen i 13 § 2 lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher kan då upphävas. I och med en övergång till regler blir det dessutom tydligare att de uppgifter som lämnas elektroniskt i ett ansökningsärende omfattas av straffansvar (se prop. 2012/13:74, s. 54 f.). Som Hovrätten för konstaterar innebär förslaget att det blir en skillnad mellan det föreskrivna straffet vid å ena sidan ansvar för anordnade av kampsportsmatch utan tillstånd eller i strid mot villkor och å den andra sidan felaktiga uppgifter som har lämnats i en ansökan. Eftersom straffskalan i straffbestämmelsen i lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher upptar såväl böter som fängelse, innebär en övergång till straffbestämmelser dock inte någon avsevärd förändring av straffskalan för oriktigt uppgiftslämnande i ansökningsärendena. Skillnaden mellan straffbestämmelsen i lagen om tillståndsplikt för vissa kampsportsmatcher och straffbestämmelse är att det enligt den senare gäller en strängare straffskala – fängelse i högst – för uppsåtligt brott (osann försäkran) som är grovt. Regeringen anser, liksom utredningen, att en skärpning av straffskalan är rimlig, bl.a. mot bakgrund av att en övergång till straffbestämmelser också innebär att det lägsta subjektiva kravet för straffbarhet skärps från enbart oaktsamhet till grov oaktsamhet. Genom att det lägsta subjektiva kravet höjs till grov oaktsamhet anser Hovrätten för att det finns en risk för att vissa klandervärda beteenden undandras från straffansvar. 2014/15:62 bedömning är det emellertid endast de uppsåtliga och grovt oaktsamma fallen som är så klandervärda att de bör föranleda ett straffansvar. har motsatt sig den föreslagna ordningen eftersom förbundet anser att all lagstiftning om kampsporter ska följa de lagar som gäller för all idrott i landet. Som framhålls i lagens förarbeten är det dock av särskilt stor vikt att riktiga och fullständiga uppgifter lämnas i en ansökan om tillstånd för kampsportsmatch (prop. 2005/06:147, s. 43). Anledningen till detta är att matcherna, till skillnad från andra idrotter, innehåller avsiktligt våld mot deltagarnas huvud. Ansökan om att få tillämpa ändrade Regeringens förslag: Om en tillståndshavare vill tillämpa nya säkerhetsbestämmelser eller tävlingsregler inom ramen för sitt till- stånd ska denne ansöka om detta hos tillståndsmyndigheten. ska bifalla ansökan, om de nya reglerna och bestämmelserna uppfyller kravet på en godtagbar säkerhet för Det införs även en tidsfrist för när denna ansökan ska göras. Tidsfristen bestäms om ansökan avser ett tillstånd som omfattar en eller flera matcher och om ansökan avser ett tillstånd som gäller eller tills vidare. Promemoriornas förslag överensstämmer i huvudsak med rege- I promemoriorna föreslås dock en annan struktur av regleringens Det lämnas ett förslag som innebär att tillståndshavaren ska anmäla till tillståndsmyndigheten om dess tävlingsregler eller säkerhets- bestämmelser har ändrats, varefter tillståndsmyndigheten ska avgöra om de nya reglerna eller bestämmelserna kan tillämpas direkt eller om en ny ansökan om tillstånd ska göras. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte några invändningar mot det. Förvaltningsrätten i anser att det bör framgå inom vilken tid en anmälan om ändring ska göras. Kammarrätten i föreslår även, i likhet med Hovrätten för , att bestämmelsen ska inne- hålla en skyldighet för tillståndsmyndigheten att meddela tillstånds- havaren ett besked om huruvida ett nytt tillstånd krävs eller inte. Skälen för regeringens förslag: Ett tillstånd att anordna kampsports- match får förenas med villkoret att de tävlingsregler och säkerhets- bestämmelser som lämnas in med ansökan ska tillämpas. Det är emellertid vanligt att tillståndshavaren ändrar sitt regelverk efter att tillstånd har beviljats. är ändringarna små och påverkar inte deltagarnas säkerhet, exempelvis en ändring som avser färgen på Andra ändringar är dock större och kan påverka säkerheten för deltagarna. För att kunna avgöra om de nya bestäm- melserna uppfyller de krav som ställs för att tillstånd ska beviljas och därmed kunna garantera en godtagbar säkerhet för deltagarna måste tillståndsmyndigheten få vetskap om vilka ändringar som har skett. Detta är oreglerat i lag, men i praktiken meddelar förbunden tillståndsmyndigheten vilken ändring de vill göra. gör sedan en prövning av om den aktuella ändringen kan antas påverka deltagarnas säkerhet. Om så inte bedöms vara fallet meddelar tillståndsmyndigheten förbundet att de kan tillämpa ändringen direkt och ärendet avskrivs. I annat fall informeras tillståndshavaren om att en ny ansökan om tillstånd behöver göras. I promemoriorna förslås att denna ordning formaliseras i lag. Lagrådet påpekar dock att lagförslaget om att tillståndsmyndigheten ska godkänna de nya reglerna inte stämmer väl överens med vad som i övrigt gäller enligt lagen. Det finns nämligen ingen annan bestämmelse om att tillståndsmyndigheten ska godkänna tävlingsregler eller säkerhetsbestämmelser. Vidare anser Lagrådet att förslaget att en ny ansökan ska göras om det kan antas att deltagarnas säkerhet ”påverkas” framstår som alltför ingripande i de fall där det står klart att säkerheten påverkas till det bättre. Lagrådet föreslår därför att paragrafen ges en annan struktur där utgångspunkten är att en kampsportsmatch anordnas i enlighet med lämnat tillstånd och med tillämpning av de tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser som legat till grund för tillståndet. Vidare föreslår Lagrådet att om en anordnare vill tillämpa ändrade regler eller bestämmelser, får anordnaren ansöka om det hos tillståndsmyndigheten. ska sedan pröva om de ändrade reglerna eller bestämmelserna uppfyller kravet på en godtagbar säkerhet i enlighet med 2 §. Regeringen ansluter sig till Lagrådets förslag med den korrigeringen att det är tillståndshavaren som ska ansöka om att få tillämpa ändrade tävlingsregler eller säkerhetsbestämmelser. Vissa remissinstanser, bl.a. Förvaltningsrätten i , anser att det även bör införas en tidsfrist för anmälan av ändringar i tävlingsregler och säkerhetsbestämmelser. Regeringen anser, i likhet med dessa remissinstanser, att tidsfrister skulle öka förutsebarheten för kampsportsförbunden och föreslår därför att det införs tidsfrister för ansökan om att få tillämpa ändrade tävlingsregler eller säkerhetsbestämmelser. Tidsfristerna ska överensstämma med de som föreslås för ansökan om ett nytt tillstånd i 5 §. Såväl Kammarrätten i som Hovrätten för har lyft fram att det i bestämmelsen bör framgå att tillståndsmyndigheten har en skyldighet att lämna tillståndshavaren besked om vilket beslut som fattas med anledning av dess ändringsanmälan. Såväl vid ett anmälningsförfarande som vid det föreslagna ansökningsförfarandet följer en sådan skyldighet för tillståndsmyndigheten av förvaltningslagen (1986:223). Något behov av att komplettera reglerna i detta avseende finns därför inte. Fler sanktionsmöjligheter ska införas Regeringens förslag: Om tillståndshavaren bryter mot villkor för sitt tillstånd eller åsidosätter sina skyldigheter enligt lagen om till- ståndsplikt för vissa kampsportsmatcher, ska tillståndsmyndigheten ha möjlighet att meddela varning eller återkalla tillståndet i vissa delar eller i dess helhet. En varning ska kunna kombineras med krav på Ett beslut om återkallelse av ett tillstånd i vissa delar ska kunna begränsas till att gälla . Promemoriornas förslag överensstämmer i huvudsak med Regeringen föreslår dock inte att det införs en sanktion i form av anmärkning. I förhållande till promemoriornas förslag har också några mindre redaktionella ändringar gjorts. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte haft något att invända mot det. att möjligheten att vid brytande av villkor i ett tillstånd både återkalla tillståndet och döma till straff möjligen kan strida mot förbudet mot dubbelbestraffning enligt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. myndigheten ifrågasätter även nödvändigheten att i lag införa en fyragradig skala med sanktioner. i län och Svenska avstyrker att sanktionen ”tilldelad anmärkning” Inspektionen för vård och omsorg anser när det gäller anmärkning respektive varning att det saknas tydlig koppling till konsekvenser för Skälen för regeringens förslag Fler sanktionsmöjligheter för att garantera en godtagbar säkerhet Enligt nuvarande reglering är återkallelse av tillståndet den enda sanktionsmöjlighet som tillståndsmyndigheten har att tillgå. ett tillstånd är dock en långtgående åtgärd som kan få stora konsekvenser för den ideella föreningsverksamheten eftersom förbundet då inte kan anordna varken tränings- eller tävlingsmatcher i sin idrott. myndigheten har fram till inte återkallat något tillstånd, men har haft frågan uppe till prövning i 15 ärenden. tillsynsärendena har avslutats med kritik, en ordning som det inte finns något uttryckligt lagstöd för. i län har i sin promemoria redovisat att de har tillfrågat flera kampsportsförbund om Merparten av förbunden har i samband med detta efterfrågat mer nyanserade sanktionsmöjligheter. promemoria framgår även att och Kampsportsdelegationen anser att det saknas sanktionsmöjligheter som är lämpliga och anpassade efter kampsportsverksamhetens förutsättningar. Kampsporten har utvecklats sedan lagens tillkomst och det framstår därför som klart att ytterligare sanktionsmöjligheter, som t.ex. varning och partiell återkallelse, behövs. Fler sanktionsmöjligheter kan viss- erligen minska benägenheten för kampsportsförbunden att rapportera avvikelser i den årliga egenkontrollrapporteringen, men den eftersträvade effekten, att garantera godtagbar säkerhet för deltagarna, överväger denna risk. Hur många, och vilka, sanktioner som behövs kan som påpekat diskuteras. i län och anser i linje med detta att en sanktion i form av anmärkning inte ska införas. I likhet med vad som påtalats av Inspektionen för vård och omsorg anser regeringen att en anmärkning närmast är att se som en skriftlig kritik, vilket tillståndsmyndigheten alltid kan tillgripa. Regeringen delar därför uppfattningen att en sådan sanktion inte ska införas. Inspektionen för vård och omsorg har också påtalat att det saknas en tydlig koppling mellan en varning och tillståndsprövningen. Regeringen vill i detta sammahang framhålla att det av lagens förarbeten framgår att misskötsamhet vid tidigare arrangemang av samma anordnare, vilket fått till följd att regler och säkerhetsbestämmelser inte efterlevts, i regel bör innebära att nya tillstånd inte lämnas (prop. 2005/06:147, s. 29). Förbudet mot dubbla förfaranden Bestämmelser om att ingen ska kunna lagföras eller straffas två gånger för samma brott återfinns, utöver i regler, dels i artikel 4.1 i sjunde tilläggsprotokollet till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), dels i artikel 50 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (rättighetsstadgan). Enligt artikel 4.1 får ingen lagföras eller straffas på nytt i en brottmålsrättegång i samma stat för ett brott för vilket han eller hon redan har blivit slutligt frikänd eller dömd i enlighet med lagen och rättsordningen i denna stat. I artikel 50 i rättighetsstadgan föreskrivs att ingen får lagföras eller straffas på nytt för en lagöverträdelse för vilken han eller hon redan har blivit frikänd eller dömd i unionen genom en lagakraftvunnen brottmålsdom i enlighet med lagen. Enligt artikel 52.3 i rättighetsstadgan har artikel 50 samma innebörd som sin motsvarighet i . Av artikel 51 i rättighetsstadgan följer dock att den riktar sig till EU:s medlemsstater endast när de tillämpar unionsrätten. Vid bedömningen av om en sanktion har brottsmålskaraktär i den mening som avses i artikel 4.1 ska sanktionen tolkas med utgångspunkt i begreppet ”straff” (penalty) i artikel 7 punkten 1 i (se Zolotuchin mot , nr 14939/03, ). Vid denna bedömning torde samma kriterier användas som har etablerats av vid tolkningen av begreppet ”anklagelse för brott” i artikel 6 punkten 1 i (se målet m.fl. mot , nr 5100/71 m.fl., ). Enligt domstolen ska hänsyn tas till hur åtgärden betecknas i den nationella rätten, gärningens art samt arten av och strängheten i den sanktion som den enskilde kan åläggas.