prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — på grund av det nära sambandet mellan dessa mål och de upphovs- Prop. 2015/16:57 rättsliga målen. I gruppen immaterialrättsliga mål ingår även brottmål. Enligt nuvarande ordning är exklusivt forum för flertalet patent- rättsliga brottmål med den sammansättning som gäller för tvistemål, vilket innebär att tekniskt sakkunniga ledamöter ingår i rätten (se avsnitt 4.1.2). är vidare exklusivt forum för samtliga mål, dvs. också brottmål, rörande gemenskapsvarumärke och gemenskaps- formgivning. Flertalet övriga immaterialrättsliga brottmål prövas där- emot av alla tingsrätter. Totalt rör det sig om omkring 20 brottmål i hela landet. Att domstolsprövningen av vissa brottmål är koncentrerad är inte unikt för immaterialrättsliga mål. Exempelvis handläggs brottmål rörande sjö- rättsliga frågor enbart av de tingsrätter som är sjörättsdomstolar (21 kap. 8§ sjölagen [1994:1009]). Mot bakgrund av det begränsade målunderlaget i förening med behovet av teknisk kompetens instämmer regeringen i departementspromemo- rians bedömning att de patenträttsliga brottmålen alltjämt bör vara koncentrerade. Dessa mål bör alltså samlas med övriga immaterialrätts- liga mål. Den fråga om en utvidgning av åklagarens möjligheter att väcka åtal för patentintrång som Ingenjörer tar upp behandlas i slutbetänkande Ny patentlag (SOU 2015:41), som bereds i ett annat sammanhang. Frågan behandlas därför inte i detta ärende. När det gäller övriga immaterialrättsliga brottmål finns det inte behov av särskild teknisk kompetens, vilket innebär att nämndemän även fort- sättningsvis bör delta i prövningen. I departementspromemorian föreslås att även dessa mål ska samlas. avstyrker detta förslag. De anser att de upphovs- rättsliga brottmålen även fortsättningsvis bör prövas av samtliga tings- rätter i landet. De framhåller att den lokala förankringen har ett särskilt värde, t.ex. när det gäller att få domar att komma till allmänhetens kännedom och därmed få en brottspreventiv effekt. Regeringen anser inte att den lokala förankringen är avgörande för brottspreventionen när det gäller de ifrågavarande brottmålen. Det finns goda möjligheter att sprida information om domar även när domstols- prövningen är koncentrerad till en domstol. De objektiva förutsättning- arna vid prövningen av ett immaterialrättsligt brottmål om intrång är desamma som vid prövningen av ett immaterialrättsligt tvistemål om intrång. Dessutom är det vanligt förekommande att den skadestånds- rättsliga bedömningen intar en central roll även i brottmålen. Skälen för en samling av de immaterialrättsliga brottmålen är därför desamma som för de immaterialrättsliga tvistemålen. Genom att – på samma sätt som gäller för brottmål rörande patent och gemenskapsrättigheter – samla alla immaterialrättsliga brottmål skapas förutsättningar för en effektivare domstolsprövning av hög kvalitet. Liksom för tvistemålens del anser regeringen att intresset av en effektiv och kompetent domstolsprövning väger tyngre än den enskildes närhet till domstolen. Med hänsyn till detta och med beaktande av det begränsade målantalet anser regeringen att övervägande skäl talar för att samtliga immaterial- rättsliga brottmål samlas med övriga immaterialrättsliga mål. Regeringen anser dock inte att det, som föreslår, finns anled- ning att nu föreslå att även mål enligt lagen om förbud beträffande viss avkodningsutrustning ska omfattas av reformen. Enligt nuvarande ordning finns det bara en immaterialrättslig ärendetyp som handläggs enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden, ÄL, i all- män domstol. Det är ärenden angående ansökan om informationsföre- läggande där ansökan inte görs i ett pågående mål. För dessa gäller samma forumregler som för mål angående rättigheten i fråga (se t.ex. 57 e § PL). Antalet ärenden om informationsföreläggande har varit mycket få. För att ett informationsföreläggande ska kunna meddelas krävs att det är sannolikt att ett intrång skett i en immateriell rättighet. Dessa ärenden har därmed sådan omedelbar koppling till de immaterialrättsliga målen att de även fortsättningsvis bör handläggas samlat med dessa. 5.3.3Mål om namn och utgivningsbevis Regeringens bedömning: Mål om namn och utgivningsbevis för periodisk skrift bör inte samlas med de immaterialrättsliga målen och ärendena. Departementspromemorians bedömning överensstämmer med regeringens (Ds 2014:2 s. 177). Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har inte några invändningar mot den. anser att det bör övervägas att även samla mål om intrång i egenartade efternamn (20–23 §§ namnlagen) med de immaterialrättsliga målen och ärendena. Juridiska fakultetsstyrelsen vid anser att det bör övervägas en möjlighet att kumulera mål och ärenden enligt namnlagen med mål och ärenden som ska prövas i den samlade domstolsordningen. Skälen för regeringens bedömning: Mål om namn och utgivnings- bevis för periodisk skrift handläggs i Patentbesvärsrätten efter överkla- gande av Patent- och registreringsverkets beslut (se avsnitt 4.4.1). Det rör sig om ca 15 namnmål och enstaka mål om utgivningsbevis . Namnmålen handlar om byte av personnamn, främst efternamn. Målen om utgivningsbevis för periodisk skrift rör ansökningar om att få ett sådant bevis, vilket krävs av den som vill ge ut en periodisk skrift, och återkallande av sådana bevis. Dessa två sinsemellan olika måltyper har inget tydligt samband med de frågeställningar som förekommer i de immaterialrättsliga mål som föreslås samlas. Samma bedömning gjorde patentprocessutredning (SOU 2001:33 s. 80). För namnmålens del finns i stället en koppling till de namnmål som handläggs i allmän förvaltningsdomstol efter överklagande av beslut. Det finns därför inga egentliga samordningsfördelar med att låta målen omfattas av den samlade domstolsprövningen. Mot denna bakgrund bedömer rege- Prop. 2015/16:57 ringen att det inte finns skäl att samla de mål om namn och utgivnings- bevis som enligt nuvarande ordning handläggs av Patentbesvärsrätten med de andra mål som ska omfattas av reformen. Det finns inte heller skäl att för namnmålen överväga en särskild kumulationsmöjlighet, vilket Juridiska fakultetsstyrelsen vid föreslår. Med hänsyn till att alla övriga mål som handläggs i Patentbesvärsrätten föreslås bli samlade och målen om namn och utgivningsbevis därför inte kan behålla sin nuvarande prövningsordning behöver en förändring trots allt ske. Vad som ska gälla för dessa måltyper behandlas i avsnitt 13. Mål om intrång i egenartade efternamn (20–23 §§ namnlagen) prövas enligt nuvarande ordning av allmän domstol. Som anför finns det vissa likheter mellan bedömningen av huruvida det före- ligger intrång i ett egenartat efternamn och de bedömningar som aktualiseras i ett mål om intrång i en immaterialrätt. Det finns dock ingen koppling mellan namnmålen och de marknadsrättsliga målen, vilket gör samordningsvinsterna mindre tydliga än för de immaterialrättsliga mål och ärenden som föreslås omfattas av reformen. Med hänsyn till detta och då namnlagen är föremål för en översyn anser regeringen att det inte finns anledning att föreslå att dessa mål ska samlas med de immaterialrättsliga målen och ärendena. 5.3.4Marknadsföringsrättsliga mål och ärenden Regeringens förslag: Samtliga marknadsföringsrättsliga mål och ärenden som handläggs i och allmän domstol ska samlas med de immaterialrättsliga målen och ärendena. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens (Ds 2014:2 s. 178–179). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte några invändningar mot det. anser att även mål enligt lagen (1980:780) om namn och bild i reklam bör omfattas av reformen. Näringslivets Delegation för Marknadsrätt anser att det kan övervägas att också samla ärenden enligt produktsäker- hetslagen (2004:451). anser att en grupptalan som grundas på marknadsföringslagen bör prövas av Patent- och . Skälen för regeringens förslag: De mål och ärenden som grundas på bestämmelserna i marknadsföringslagen och övriga marknadsförings- rättsliga lagar är spridda på och allmän domstol (ca 35 mål i och ca 10 mål i allmän domstol). Förbud eller åläggande enligt marknadsföringslagen kan i fall som inte är av större betydelse meddelas av . För att förbudet eller åläggandet ska gälla förutsätts dock att närings- idkaren godkänner det. kan även väcka talan i angående förbud eller åläggande. får också väckas av en näringsidkare som berörs av marknadsföringen eller en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller löntagare (se 47 § MfL). Om talan också gäller marknadsstörningsavgift eller skadestånd, ska talan i stället väckas vid . om skadestånd förs separat, kan talan väckas vid men får också väckas vid annan tingsrätt. En talan om enbart marknads- störningsavgift ska väckas vid . utdömande av vite som har förelagts med stöd av marknadsföringslagen väcks vid eller vid annan tingsrätt. avgöranden i mål och ärenden enligt marknadsföringslagen överklagas Det gäller dock inte beslut om utdömande av vite, som i stället överklagas till hovrätt enligt viteslagen. grunden rör samma rättsförhållande kan alltså prövas i olika domstolar och i olika instansordningar, vilket är olyckligt ur ett kompetens- och brukarperspektiv och också får negativa konsekvenser för rättsbildningen Det finns flera och starka beröringspunkter mellan de immaterial- rättsliga målen och de marknadsföringsrättsliga målen. sakfrågorna i ett mål om varumärkesrätt eller mönsterrätt i stora delar vara desamma som i ett mål om t.ex. vilseledande efterbildning eller renommésnyltning enligt marknadsföringslagen. Den splittrade domstolsprövningen innebär att det, trots att sakfrågorna i målen är desamma eller närliggande, inte är möjligt att handlägga en immaterialrättslig tvist i allmän domstol gemensamt med en tvist enligt Detta innebär att en part inte kan föra talan vid domstol mot en påstådd efterbildning och göra gällande att efterbildningen utgör varumärkesintrång och att efterbildningen ska förbjudas som vilseledande marknadsföring eller marknadsföringsrättsligt otillåten renommésnyltning. I stället är parten hänvisad till att föra parallella processer i allmän domstol och i Denna ordning skiljer sig från vad som gäller i Den är även svårförenlig med bl.a. avgörande i målet L’Oréal v. Bellure (C-487/07), där domstolen fann att en efterbildning av en exklusiv parfymflaska var såväl varumärkes- intrång som otillåten renommésnyltning. skett en förskjutning av praxis när det gäller sam- bandet mellan immaterialrätten och marknadsföringsrätten i och med att den marknadsföringsrättsliga lagstridighetsprincipen ansetts göra det möjligt att förbjuda olika former av immaterialrättsintrång som otillbör- lig marknadsföring (se MD 2011:29 och 2012:15). att det inte i samma mål är möjligt att yrka på såväl immaterialrättsliga som marknadsföringsrättsliga sanktioner eller åberopa alternativa grunder enligt t.ex. varumärkeslagen och marknadsföringslagen. kan inte anses vara en tillfredsställande ordning. Av nu anförda skäl framstår det som angeläget att de marknadsförings- rättsliga målen och ärendena, inklusive målen enligt de s.k. annexlagar- na, som enligt nuvarande ordning handläggs i och samlas med de immaterialrättsliga målen och ären- Med hänsyn till att marknadsföringsrättsliga överväganden kan aktualiseras i de mål som enligt nuvarande ordning kan förekomma i samtliga tingsrätter, dvs. mål om skadestånd och om utdömande av vite, bör även dessa omfattas av den samlade domstolsprövningen. Under remissomgången har framförts att bestämmelserna om grupp- Prop. 2015/16:57 talan bör ändras så att även en grupptalan som grundas på marknads- föringslagen ska handläggas vid Patent- och . Det är enligt nuvarande ordning inte är möjligt att föra en grupptalan som grundas på marknadsföringslagen enligt lagen (2002:599) om grupp- rättegång, eftersom tvister som ska överklagas till en särskild domstol – t.ex. – faller utanför tillämpningsområdet för den sistnämnda lagen (se propositionen Lag om grupprättegång, prop. 2001/02:107 s. 139). Det finns inte förutsättningar för att i detta lagstiftningsärende göra någon ändring i detta avseende. anser att även mål enligt lagen om namn och bild i reklam bör omfattas av reformen. En prövning av en talan enligt lagen, som förbjuder näringsidkare att vid marknadsföring av vara, tjänst eller annan nyttighet använda framställning i vilken annans namn eller bild utnyttjas utan dennes samtycke (1 §), kan visserligen inbegripa överväganden om användningen av ett namn eller en bild har skett i marknadsföringssyfte. Målen enligt denna lag, som handläggs i allmän domstol enligt allmänna forumregler, har dock enligt regeringen inte ett sådant samband med de marknadsföringsrättsliga målen och ärendena i övrigt att det finns skäl för att nu låta dem omfattas av den samlade domstolsprövningen. Näringslivets Delegation för Marknadsrätt har dessutom väckt frågan om ärenden enligt produktsäkerhetslagen bör inkluderas. Dessa ärenden, som enligt nuvarande ordning handläggs i allmän förvaltningsdomstol, har i första hand ett annat syfte än ett rent marknadsföringsrättsligt, näm- ligen att säkerställa att varor och tjänster som tillhandahålls konsumenter inte orsakar skada på person (1 §). Även om är en av tillsynsmyndigheterna enligt lagen har dessa ärenden därmed enligt regeringens uppfattning inte ett sådant samband med de marknads- föringsrättsliga mål och ärenden som handläggs i allmän domstol och att de bör omfattas av den samlade domstolsprövningen. 5.3.5Konkurrensrättsliga mål och ärenden Regeringens förslag: De mål och ärenden enligt konkurrenslagen som handläggs i och allmän domstol ska samlas med de immaterialrättsliga och marknads- föringsrättsliga målen och ärendena. En talan om skadestånd ska dock även kunna prövas av allmän domstol enligt vanliga forumregler. Regeringens bedömning: Mål om ogiltighet på konkurrensrättslig grund och mål om statsstöd samt de mål med konkurrensrättsliga inslag som handläggs i allmän förvaltningsdomstol bör inte samlas med övriga konkurrensrättsliga mål. Departementspromemorians förslag och bedömning överens- stämmer i huvudsak med regeringens (Ds 2014:2 s. 180–185). Departe- mentspromemorians förslag innebär dock att även målen om ogiltighet ska omfattas av den samlade prövningen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker departementsprome- förslag. En majoritet av remissinstanserna delar departements- promemorians bedömning. Kammarrätten i anser att det fram- över kan finnas anledning att överväga var mål enligt lagen om elektro- nisk kommunikation ska prövas. anser att det när reformen har varit i kraft bör göras en utvärdering av för- och nackdelar med att till den samlade prövningen föra samtliga mål med konkurrensrättsliga inslag som enligt nuvarande ordning handläggs i allmän förvaltningsdomstol. Några remissinstanser anser att vissa ytter- ligare måltyper redan nu bör omfattas av den samlade prövningen. , vid univer- sitet, och Företagarna anser att mål om statsstöd bör omfattas. , och Företagarna anser dessutom beträffande lagen (2007:1091) om offentlig upphandling att mål om skadestånd () respektive skadestånd och upphandlingsskadeavgift (och Företagarna) bör omfattas. anser att en grupptalan som grundas på marknadsföringslagen eller konkurrenslagen bör prövas av Patent- och . Skälen för regeringens förslag och bedömning Mål och ärenden enligt konkurrenslagen De konkurrensrättsliga målen och ärendena enligt konkurrenslagen är enligt nuvarande ordning utspridda på och allmän domstol. I allmän domstol är flertalet mål koncentrerade till , men vissa mål (talan om ogiltighet, skadestånd och utdömande av vite) kan förekomma i samtliga tingsrätter. Totalt rör det sig om färre än tio mål i och allmän domstol. Även om antalet mål således är litet ska det framhållas att, i vart fall de mål som handläggs i och , generellt sett är mycket omfattande. När det gäller splittringen inom konkurrensrätten gäller en likartad ord- ning och finns en likartad problembild som inom marknadsföringsrätten (se avsnitt 5.3.4). Samtliga mål och ärenden enligt konkurrenslagen bör därför handläggas samlat. Det finns flera beröringspunkter i rättsligt hänseende mellan de imma- terialrättsliga och de konkurrensrättsliga målen. Till exempel kan utövan- det av en immaterialrätt strida mot konkurrensrättsliga regler. Över- huvudtaget följer av praxis att konkurrensrättsliga aspek- ter kan behöva vägas in när en domstol tar ställning till omfattningen och utövandet av immateriella ensamrätter. Som exempel kan nämnas mål som gäller möjligheterna till varumärkesrättsligt skydd för formen på en vara. har dessutom i flera fall tagit ställning till om vägran att upplåta licens av en immateriell rättighet innebär missbruk av dominerande ställning (se bl.a. mål C 238/87 v. ). Även på det principiella planet har måltyperna ett samband genom att lagstiftningen på de berörda områdena syftar direkt eller indirekt till att säkerställa en effektiv och utvecklingsfrämjande konkurrens. Detta sam- band mellan immaterialrätten och konkurrensrätten kommer bl.a. till ut- tryck i den unionsrättsliga lagstiftningen. Konkurrensrätten har också på flera sätt ett samband med marknads- föringsrätten (se avsnitt 5.3.4). Det är fråga om två delområden inom marknadsrätten som har till uppgift att normera bedrivandet av närings- verksamhet och företagens handlande på marknaden. Marknadsförings- rätten syftar till att säkerställa att konkurrensen bedrivs med metoder som är tillbörliga med hänsyn till konsumenterna och andra näringsidkare medan konkurrensrätten syftar till att säkerställa en effektiv konkurrens genom regler om otillåten konkurrensbegränsning. I många mål och ärenden inom båda rättsområdena deltar ekonomiska experter i domstol- ens avgörande. Mot den angivna bakgrunden talar starka skäl för att samla de konkur- rensrättsliga mål och ärenden som enligt nuvarande ordning handläggs i och med de immaterialrättsliga och marknadsföringsrättsliga målen och ärendena. Av de mål som kan förekomma vid samtliga tingsrätter bör även mål om skadestånd och mål om utdömande av vite omfattas av den samlade prövningen. Prövningen av dessa mål grundas i stor utsträckning på överväganden av samma slag som görs i rent konkurrensrättsliga mål. Med en ordning där dessa mål handläggs samlat kan den särskilda sakkunskap som en samlad prövning medför utnyttjas bättre (jfr propositionen Ny konkurrenslagstiftning, prop. 1992/93:56 s. 37). Mål om skadestånd och om utdömande av vite bör således omfattas av den samlade domstolsprövningen (se dock nedan om möjligheten att väcka en skadeståndstalan i tingsrätt). I mål som gäller frågan om ett avtals eller avtalsvillkors ogiltighet på konkurrens- rättslig grund kan andra civilrättsliga ogiltighetsgrunder göras gällande än sådana som är av rent konkurrensrättslig natur. För dessa mål bör mot den bakgrunden liksom enligt nuvarande ordning allmänna forumregler gälla. anser att bestämmelserna om grupptalan bör änd- ras så att även en grupptalan på konkurrensrättens område ska samlas. En grupptalan grundad på konkurrenslagens bestämmelser kan bara röra en sådan talan om skadestånd med anledning av överträdelse av konkur- rensrätten som förs fristående. Om talan om skadestånd förs tillsammans med en talan om konkurrensskadeavgift är lagen om grupprättegång inte tillämplig eftersom ett överklagande i så fall ska ske till Marknads- domstolen (jfr avsnitt 5.3.4). Redan enligt nuvarande ordning ska en talan om skadestånd väckas vid olika domstolar beroende på om den förs som en enskild talan eller en grupptalan (jfr 3 kap. 26 § KL med 1 § förordningen [2002:814] om behörighet för tingsrätter att handlägga mål enligt lagen [2002:599] om grupprättegång). Mot bakgrund av den sam- ling av mål och ärenden som föreslås kan det finnas skäl att överväga att ändra forumreglerna för grupptalan på konkurrensrättens område så att även de mål om skadestånd som förs i form av en grupptalan omfattas av den samlade domstolsprövningen. Frågan om var en grupptalan avseende skadestånd för överträdelser av konkurrensrätten ska väckas övervägs inom ramen för genomförandet av Europaparla- mentets och rådets direktiv /104/EU av om vissa regler som styr skadeståndstalan enligt nationell rätt för överträdel- ser av medlemsstaternas och Europeiska unionens konkurrensrättsliga bestämmelser. Den nu aktuella frågan bör därför inte behandlas inom ramen för detta lagstiftningsärende. Eftersom en grupptalan bara kan föras i mål där tingsrätt är behörig (se 2 § lagen om grupprättegång) och i syfte att inte inskränka möjligheterna att föra en grupptalan om skade- stånd enligt konkurrenslagen i förhållande till nuvarande ordning bör lagtexten utformas så att det blir tydligt att denna möjlighet finns kvar. Bland EUF-fördragets konkurrensregler finns vissa bestämmelser om statligt stöd som har till syfte att förhindra att konkurrensförhållanden inom unionen snedvrids genom att medlemsstaterna otillbörligt gynnar vissa företag eller viss produktion ekonomiskt (artiklarna 107–109). Av rättspraxis från följer att svenska domstolar har en skyl- dighet att säkerställa förbudets effektiva genomslag. har slagit fast att talan om vitesförbud eller skadestånd i anledning av olagligt statsstöd i avsaknad av annan reglering kan prövas av allmän domstol (NJA 2009 s. 625). Enligt lagen om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler kan en talan om återbetalning av olagligt statsstöd väckas vid allmän domstol enligt allmänna forumregler. Mark- nadsdomstolen och vid univer- sitet anser att mål om statsstöd bör omfattas av den samlade prövningen. Som skäl för att låta allmänna forumregler gälla mål om återbetalning av statsstöd anfördes i förarbetena till lagen att de aktuella målen närmast kommer att ha karaktären av sedvanliga fordringsmål och att det därför inte finns något behov av att koncentrera prövningen till vissa domstolar (se propositionen Olagligt statsstöd, prop. 2012/13:84, s. 40). Det finns inte anledning att nu göra en annan bedömning. Mål om statsstöd bör således inte omfattas av den samlade prövningen för immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål. Mål med konkurrensrättslig anknytning Vissa mål med konkurrensrättsliga inslag handläggs enligt nuvarande ordning i allmän förvaltningsdomstol. Det handlar i första hand om mål enligt lagen om elektronisk kommunikation och mål enligt lagen om offentlig upphandling. Målsättningen med regeringens förslag om en samlad domstolspröv- ning av immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrens- rättsliga mål är att komma till rätta med de problem som är förenade med att samma eller varandra närliggande frågor prövas i olika domstolar och med olika prövningsordningar. Ett uttryck för detta är att enligt nuvaran- de ordning kan en och samma rättsfråga komma att prövas i antingen specialdomstol eller allmän domstol beroende på hur en part väljer att ut- forma sin talan. Målen enligt lagarna om elektronisk kommunikation och offentlig upphandling kan visserligen sägas syfta till att värna samma intressen som mål enligt konkurrenslagen. Sambandet är dock inte sådant att det sätt på vilket en part utformar sin talan blir avgörande för vilken domstol som ska handlägga målet. Dessa mål har således berörings- punkter med de konkurrensrättsliga mål som enligt nuvarande ordning handläggs i allmän domstol och , men de avser inte samma rättsförhållanden. Dessutom finns det inte något tydligt samband mellan dessa mål och de immaterialrättsliga och marknadsföringsrättsliga målen. Att dela upp den tänkta samlingen på så sätt att konkurrens-