prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — mande inflytande finns inte avseende investerar- avdraget och föreslås inte heller. Något undantag för investeringar i samband med start av ett nytt företag behövs därför inte. Det bedöms inte heller som lämpligt att införa särskilda undan- tagsregler för affärsänglar som Juridiska fakul- teten vid efterfrågar en analys av. Att i skattelagstiftningen försöka definiera vad som avses med en affärsängel skulle komplicera regelverket ytterligare och skapa stora avgränsningsproblem. Det saknas enligt regeringens mening skäl att utreda frågan om en begränsning till oberoende investerare ytter- ligare, vilket bl.a. NSD efterfrågat. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att investeraravdrag inte ska få göras om den skatt- skyldige eller någon närstående under något av de två beskattningsåren närmast före det år för- värvet sker (förvärvsåret) eller under förvärvsåret fram till tidpunkten för förvärvet direkt eller indirekt innehar eller har innehaft andelar i det företag i vilket andelar har förvärvats eller i ett annat företag inom samma koncern. Den nya bestämmelsen bör träda i kraft och tillämpas första gången på förvärv av andelar som sker efter den 31 dec- ember 2015. och LO anser att investerarav- draget bör slopas. Om avdraget inte slopas anser att det bör begränsas ytterligare. anser att investeraravdraget bör reformeras. Dessa frågor behandlas inte i detta lagstiftningsärende. och Företagarna har synpunkter på beskrivningen av förslagets effekter. Dessa be- handlas i avsnitt 6.15.4. Förslaget föranleder att en ny paragraf 43 kap. 17 a § införs i IL, se avsnitt 3.9. 6.15.3EU-rättsliga anpassningar för självständig näringsverksamhet som bedrivs inom EES Regeringens förslag: Enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag som bedriver självständig näringsverksamhet i ett annat EES-land ska beskattas för resultatet på samma sätt som när verksamhet bedrivs i . Ändringarna träder i kraft . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft något att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 kap. 23 § andra stycket IL anses självständig närings- verksamhet som bedrivs utomlands alltid som passiv näringsverksamhet. Bestämmelsen påverkar tillämpningen av andra bestämmelser i eftersom olika regler, i vissa fall, gäller för passiv respektive aktiv näringsverksamhet. All självständig näringsverksamhet som bedrivs av en enskild näringsidkare utomlands räknas vidare enligt 14 kap. 12 § IL alltid som en egen närings- verksamhet. Detsamma gäller enligt 14 kap. 13 § första stycket IL när handelsbolag bedriver självständig näringsverksamhet utomlands. Av 42 kap. 34 § andra stycket IL följer att underskott av näringsverksamhet det beskatt- ningsår en enskild näringsidkare upphör att bedriva näringsverksamhet inte får dras av om det avser självständigt bedriven näringsverksam- het utomlands. De ovan angivna bestämmelserna kan leda till att självständigt bedriven näringsverksamhet i andra EES-länder missgynnas i förhållande till verksamhet som bedrivs i . Regeringen föreslår därför, i likhet med utredningens förslag, att enskilda näringsidkare som bedriver självständig näringsverksamhet i ett annat EES- land ska beskattas för resultatet på samma sätt som när verksamhet bedrivs i . Detsamma ska gälla för delägare i handelsbolag. Förslaget är en anpassning till etableringsfrihet. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 23 § andra stycket, 14 kap. 12 §, 14 kap. 13 § första stycket och 42 kap. 34 § andra stycket IL, se avsnitt 3.9. Utfall för investeraravdraget finns för och preliminärt . lämnades drygt 7 900 kontrolluppgifter med ett sammanlagt underlag om ca 130 företag, med ett sammanlagt underlag om ca Två företag mottog under 2013 ett stort antal investeringar som troligtvis gjorts av externa investerare. Dessa investeringar bedöms stå för av de totala avdragen 2013. Underlaget för avdrag 2016 bedöms uppgå till ca . Baserat på de bedöm- ningar som gjordes angående fördelningen av an- vändningen mellan nystartade företag och ny- emissioner vid avdragets införande, och under antagandet att externa investerare står för av det totala avdragsbeloppet, bedöms förslaget leda till att underlaget minskar med . Då investeraravdraget ger en skattesänkning innebär detta en ökning av skatteintäkterna med ca 2016. Beräkningen av den varaktiga effekten av begränsningen av investerararavdraget kräver bedömningar om utvecklingen av användningen av avdraget framöver. Investeraravdraget har endast varit i kraft , och det är ännu svårt att bedöma hur populärt det kommer att bli. Då utvecklingen är svårbedömd utgår beräkningen från fasta priser och volymer, i enlighet med beräknings- konventioner. Varaktigt bedöms förslaget att begränsa investeraravdraget därför leda till en ökning av skatteintäkterna med . Förslaget om att anpassa bestämmelserna om självständig näringsverksamhet till medför inte några offentligfinansiella effekter. och Företagarna anser att beskrivning- en av effekterna av förslaget att begränsa investeraravdraget är bristfällig. Eftersom av- dragets effekter på investeringar och skatte- intäkter ännu är mycket osäkra kan beräkningar inte göras av de realekonomiska effekterna av en begränsning av tillämpningsområdet för investeraravdraget. Det företag som investeraravdraget hänför sig till ska lämna kontrolluppgift om underlaget för investeraravdrag. Genom att lämna kontroll- uppgift intygar företaget att den skattskyldiges betalning för andelarna i företaget kan ligga till grund för investeraravdrag. Det innebär att före- taget måste kontrollera att de villkor som avser företaget är uppfyllda samt i vilken utsträckning transaktioner mellan företaget och investeraren samt närstående till denne har skett under betalningssåret samt (se prop. 2012/13:134 s. 81 f.). Det nya villkoret som föreslås bedöms därför endast i vissa fall medföra en ökad tidsåtgång för uppgiftslämnandet, och då endast marginellt. Förslaget bedöms mot denna bakgrund inte öka företagens administra- tiva kostnader. behöver ändra blanketter och in- formationsmaterial till följd av förslaget att begränsa investeraravdraget. Dessa förändringar kommer att ingå i den anpassning som görs med anledning av ny eller förändrad lag- stiftning. Eventuella tillkommande utgifter för ska hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvalt- ningsdomstolarna bedöms förslaget inte få några effekter. Förslaget om att anpassa bestämmelserna om självständig näringsverksamhet till bedöms inte få några effekter för vare sig eller de allmänna förvaltnings- domstolarna. Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter 6.16Skattefrihet för ideell secondhandförsäljning 6.16.1 Ärendet och dess beredning En promemoria har tagits fram inom där det föreslås att det i inkomstskattelagen förtydligas att allmännyttiga ideella föreningars och registrerade trossam- funds verksamhet med försäljning av skänkta begagnade varor som nyttjas som finansierings- källa för det ideella arbetet och som främjar återanvändning och återvinning är skattefri. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 9, avsnitt 1. Promemorians lagförslag överens- stämmer med lagrådsremissens lagförslag. Promemorian har remissbehandlats. En förteck- ning över remissinstanserna finns i bilaga 9, avsnitt 2. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2015/02759/S1). I detta avsnitt behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 9, avsnitt 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9, avsnitt 4. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.16.2.3. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets synpunkter. 6.16.2Ideella föreningars och registrerade trossamfunds secondhandförsäljning Återanvändning och secondhandverksamhet som bedrivs ideellt för allmännyttiga ändamål har många positiva aspekter. Verksamheten genererar medel till sociala insatser och utveck- lingsinsatser. Sådan verksamhet kan dessutom tillhandahålla meningsfull arbetsträning för människor som av någon anledning står utanför ordinarie arbetsmarknad och erbjuda volontärer möjlighet till meningsfull sysselsättning i ett socialt sammanhang. Den bidrar även till att resurser återanvänds och till utvecklingen av ett hållbart samhälle och resurseffektiv avfalls- hantering. Secondhandverksamheten är en viktig finansieringskälla för de ideella organisationerna. Av 7 kap. 3 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, framgår att allmän- nyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund som huvudregel är skattskyldiga för inkomst från sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 § IL. Enligt 13 kap. 1 § IL avses med näringsverksamhet förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. En allmännyttig ideell förening eller ett registrerat trossamfund är dock enligt 7 kap. 3 § andra stycket IL inte skattskyldig för bl.a. inkomst från en självständig näringsverksamhet, om inkomsten till huvudsaklig del kommer från verksamhet som har naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål eller som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete. Omsättning i den inkomstskattebefriade verksamhetsdelen är inte heller föremål för mervärdesskatt på grund av kopplingen mellan inkomstskattereglerna och mervärdesskatte- reglerna i 4 kap. 8 § mervärdesskattelagen (1994:200). Någon närmare förklaring till vad som avses med en av hävd utnyttjad finansieringskälla finns inte i lagstiftningen. Enligt förarbetena till inkomstskattereglerna (prop. 1976/77:135 s. 84 f.) räknas till sådana verksamheter bl.a. anordnande av bingo och andra lotterier, fester, basarer, loppmarknader, försäljnings- och insam- lingskampanjer. Om t.ex. en idrottsförening bedriver en vanlig sportaffär eller om en religiös förening bedriver en bokhandel, beskattas däremot dessa inkomster. Vid bedömningen av om förutsättningar för skattefrihet föreligger har i praxis olika faktorer beaktats såsom bl.a. inslaget av frivilligt och oavlönat arbete, verksamhetens omfattning och konkurrenssituationen (se bl.a. RÅ85 1:2, RÅ 1988 not. 599, 600 resp. 603 och RÅ 1999 ref. 50). har i ett avgörande (HFD 2013 ref. 56) bedömt att en ideell förenings försäljning av skänkta varor utgör en sådan verksamhet som enligt inkomst- skattelagen ska anses vara en av hävd utnyttjad finansieringskälla för ideellt arbete. Det bör enligt vara möjligt att göra skillnad mellan försäljning i butiker som är öppna och i vilka även anställd personal är verksam, å ena sidan, och försäljning i en lokal som håller öppet endast vid något enstaka tillfälle och som i allt väsentligt sköts av ideella krafter, å den andra. Det senare slaget av verksamhet kan närmast jämställas med regelbundet anordnade basarer. Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening bör i vart fall butiksförsäljning med skänkta varor som bedrivs under villkor som framstår som jämförbara med kommersiell handel i t.ex. antikvariat, antikhandel eller butiker för andra- handsförsäljning av märkeskläder inte anses jämförbar med den traditionella loppmark- nadsformen. uppfattning i ett ställnings- tagande (dnr 131 92444- 14/111) är att en secondhandverksamhet som bedrivs i en butik som inte håller öppet med till klart övervägande del ideellt arbetande personal kan jämställas med regelbundet anordnade basarer eller lopp- marknader. Sådan secondhandförsäljning ska således, enligt uppfattning, anses vara verksamhet som av hävd utnyttjas som finansieringskälla för ideellt arbete. har även bedömt (ställnings- tagande dnr 131 514551- 14/111) att gåvor till bl.a. ideella föreningars secondhandverksamhet i form av tillgångar som ska säljas vidare av föreningen (lagertillgångar) redovisningsmässigt och skattemässigt ska värderas till nettoförsäljningsvärdet vid förvärvstidpunkten. Med nettoförsäljningsvärdet menas försäljningsvärdet efter avdrag för beräknade försäljnings- och hanteringskostnader och med beaktande av inkurans. Ställnings- tagandet innebär att om föreningar säljer de skänkta varorna för nettoförsäljningsvärdet så uppkommer det inte någon skattepliktig vinst. 6.16.2.3 Övervägande och förslag Regeringens förslag: I inkomstskattelagen anges att allmännyttiga ideella föreningars och registrerade trossamfunds verksamhet med försäljning av skänkta varor som utnyttjas som finansieringskälla för det ideella arbetet ska vara skattefri. Undantaget från skatteplikt gäller om föreningen eller trossamfundet i övrigt uppfyller de krav som ställs för inskränkt skattskyldighet. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Promemorians förslag innehåller dock villkor om att varorna ska vara begagnade och att verksamheten ska främja återanvändning och återvinning. Dessutom har promemorians förslag en något annorlunda lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot att det i inkomstskatte- lagen anges att ideell secondhandförsäljning är skattefri. Ideell Second Hand, Röda Korset, Stadsmissioner och ser positivt på förslaget ur det perspektivet att ideell secondhandverksamhet ska undantas från skatteplikt. Praktisk Solidaritet, och anser att förslaget innebär en rimlig och rättvis skatte- mässig behandling av ideella organisationers försäljning av skänkta begagnade varor till förmån för allmännyttig verksamhet. framhåller att de ideella föreningarnas och registrerade trossamfundens verksamheter med secondhandförsäljning bidrar med möjlighet till arbetsträning för personer som annars kan ha svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. (), Ideell Second Hand (vars yttrande i denna del , Röda Korset, , Myrorna och Erikshjälpen instämmer i), PMU Second hand, Stadsmissioner och föreslår att ordet ”begagnade” ska tas bort i lag- förslaget. De anser att det centrala är att varorna som kommer in bidrar till allmännyttig verksamhet och inte om varorna är begagnade. Exempelvis ska, enligt dessa organisationer, ett företag kunna skänka osålda varor till secondhandverksamhet i stället för att kasta dem. FRII, Ideell Second hand (vars yttrande i denna del , Röda Korset och instämmer i), Stads- missioner och anser att skattefriheten även bör avse varor som inte skänkts så länge försäljningen av dessa främjar återvinning, återanvändning och ett allmän- nyttigt ändamål. Vidare anser de att det är viktigt att det framgår att försäljningen inte nödvändigtvis måste ske av exakt samma vara som tagits emot utan att försäljningen även kan omfatta varor som skapats av de aktuella varorna. FRII, Ideell Second Hand (vars yttrande i denna del , Röda Korset, , Myrorna och Erikshjälpen instämmer i), PMU Second hand, Stadsmissioner och anser att det bör förtydligas att skattefriheten gäller oavsett hur verksamheten bedrivs. Erikshjälpen, och Myrorna anser att fokus i lagtexten bör vara den samhälls- nytta som ideell second hand genererar och på syftet med de ideella secondhandaktörernas verksamhet. Kammarrätten i ifrågasätter om det är nödvändigt att ha med uttrycket ”som främjar både återanvändning och återvinning” och påpekar att försäljning av skänkta begagnade varor i sig bör anses främja återanvändning eller återvinning. Kammarrätten påpekar att det kan anses att förslaget inte utgör ett förtydligande utan snarare en utvidgning av skattefriheten och att om detta är avsikten bör det klart framgå, inte minst för att undvika framtida tillämpnings- svårigheter. Även FRII, Ideell Second Hand (vars yttrande i denna del , Röda Korset, och Myrorna instämmer i), Stadsmissioner, och Second hand ifrågasätter om det är nödvändigt att i lagtext precisera att verksamheten ska främja återanvändning och återvinning samt anför att detta får anses ligga i den ideella secondhand- verksamhetens natur. anser att kravet på återanvändning och återvinning i första hand bör tas bort eftersom något sådant krav inte har funnits tidigare. Om kravet behålls anser att det även bör gälla de som bedriver hävdvunnen secondhandförsäljning skattefritt. anser inte att det är nödvändigt att i lagtexten precisera att verk- samheten ska främja både återanvändning och återvinning samt påpekar att det inte är önskvärt att ideella organisationer ska vara tvungna att ta emot avfall för att få skattelättnaden. Vidare menar att konsekvensanalysen är något tunn och efterlyser bl.a. ett förtydligande kring de offentligfinansiella effekterna. Civos efterfrågar en bredare översyn av den skattelagstiftning som påverkar det civila samhällets organisationer. Läkarmissionen anser att det finns ett flertal aktiviteter som kan anses utgöra antingen sidoordnade aktiviteter eller underordnade aktiviteter i organisationernas secondhandförsäljning och att dessa aktiviter bör tas in i det framtida lagstiftningsarbetet. Även Human framhåller detta. Kammarrätten i anser att det hade varit av värde med en analys av förslagets förenlighet med mervärdesskattedirektivet. menar att secondhandförsäljningen beroende av omfattningen kan komma att omfattas av mervärdesskattedirektivets bestämmelser om beskattningsbara transaktioner som utförs av en beskattningsbar person. Den enskilda organisationen kan enligt begära direkt effekt av bestämmelserna i direktivet. Även FAR och Läkarmissionen har synpunkter om förhållandet till . anser att förslaget innebär att privata aktörer med vinstintresse får sämre förutsättningar att driva verksamhet än vad ideell verksamhet får och att det riskerar att hindra tillväxt och sysselsättning. och Praktisk Solidaritet (vars yttrande Björkå instämmer i) anser däremot att förslaget på intet sätt medför att de ideella organisationers försäljning av skänkta begagnade varor gynnas i konkurrenshänseende i förhållande till den kommersiella handeln med begagnade varor. FRII, Stadsmissioner och anser att skatte- friheten för ideell secondhandförsäljning även bör omfatta allmännyttiga stiftelser. Även Läkarmissionen och Human anser att förslaget bör omfatta samtliga aktörer som använder försäljning av skänkta begagnade varor som finansieringskälla för hjälparbete och biståndsarbete. Skälen för regeringens förslag: Ideella föreningar och registrerade trossamfund är som huvudregel skattskyldiga för inkomst av närings- verksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Allmännyttiga ideella föreningars och registrerade trossamfunds inkomster från hävdvunna finansieringskällor är dock normalt skattebefriade. Vid bedömningen av om det föreligger förutsättningar för skatte- befrielse tas hänsyn till konkurrensför- hållandena. Ideell verksamhet har en lång tradition i . Verksamheten har en stark folklig förankring och den bidrar i hög grad till demokratin, välfärd, trygghet, hälsa och livskvalitet i det svenska samhället. Grunden för att det civila samhället ska kunna spela en aktiv roll i demokratin, både i sin röstbärande funktion och i sin dialog med staten, är att det finns goda och långsiktiga förutsättningar för organisationerna att bedriva såväl verksamhet som organisationsutveckling. Ett starkt, mångfacetterat och engagerat civilsamhälle är omistligt i en demokrati. De ideella föreningarnas och registrerade trossamfundens verksamhet med secondhand- försäljning bidrar ofta med arbetstillfällen för personer som annars kan ha svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Dessa verksamheter utgör även viktiga mötesplatser och kontaktytor för många människor. Dessutom innebär second- handverksamheten att begagnade varor som t.ex. kläder, möbler och husgeråd kan återanvändas och återvinnas, vilket medför positiva miljöaspekter och kan stödja de av fastställda miljökvalitetsmålen genom att främja återanvändning. Återanvändnings- och åter- vinningstanken i de ideella föreningarnas och registrerade trossamfundens secondhandverk- samhet innebär bl.a. att skänkta varor kan lämnas på flera olika sätt och att varorna sedan tas om hand med målet att ingenting ska slängas. Skänkta varor lämnas ofta vid försäljningsstället, gåvomottagningar, återvinningscentraler eller i insamlingsbehållare. Det som exempelvis lämnas i insamlingsbehållare tas om hand oavsett om det som lämnas har något värde eller inte. Varor som inte kan säljas direkt kan behöva tvättas och lagas eller i vissa fall göras om till nyskapade varor för att sedan kunna säljas och åter- användas. Det som inte går att sälja lämnas för återvinning. Den ideella secondhandförsäljningen bidrar till att skapa en cirkulär ekonomi, där krets- loppen sluts, miljöpåverkan minskar och nya affärsmöjligheter uppstår. Vidare handlar det om verksamhet som i stor utsträckning bedrivs av ideellt arbetande personer. Verksamheten ger också utrymme för personer som står långt från arbetsmarknaden och som är i behov av praktik, arbetsträning eller andra rehabiliterande åtgärder. En sådan verksamhet kan därför sammantaget inte anses direkt jämförbar med kommersiell handel som bedrivs i t.ex. antikvariat, antik- handel eller butiker med försäljning av begagnade märkeskläder. En stark och livaktig ideell sektor har stor betydelse för samhällslivet och demokratin. Mot bakgrund av det angelägna arbete som de ideella föreningarna och registrerade trossamfunden utför i samhället, är det viktigt att gällande lagstiftning inte tolkas på ett sätt som medför en risk för försämrade förutsättningar att driva detta arbete. Enligt Kammarrätten i skulle förslaget kunna förstås som en utvidgning av skattefriheten. Lagrådet anser att förslaget innebär en ändring av gällande rätt och inte bara ett förtydligande. Det är riktigt att förslaget innebär att den förändrade tillämpningen av skattereglerna som bl.a. ställnings- tagande har medfört inte längre ska gälla. För regeringen är det viktigt att reglerna om skatteplikt för de ideella föreningarna och de registrerade trossamfunden är så tydliga och förutsebara som möjligt. Det måste också finnas goda möjligheter att finansiera den allmännyttiga verksamheten genom secondhandförsäljning. Det är därför nödvändigt att i inkomst- skattelagen uttryckligen ange att secondhand- försäljning som utgör en finansieringskälla för ideellt arbete, i likhet med annan verksamhet som av hävd utgör en finansieringskälla för ideellt arbete, ska undantas från skattskyldighet. Som framgår av det tidigare redovisade får det anses ligga i den ideella secondhand- verksamhetens natur att främja återanvändning och återvinning. Detta är också vad som har påpekats av flera remissinstanser, bl.a. Kammar- rätten i , FRII, Ideell Second Hand, Stadsmissioner och PMU Second hand. I lagrådsremissen – liksom i den remitterade promemorian – gjordes bedömningen att det i lagtexten ändå bör anges att verksamheten ska främja återanvändning och återvinning. Ideell Second Hand, Kammarrätten i , och m.fl. ifråga- satte dock behovet av detta. Även Lagrådet ifrågasätter om det finns något behov av lagfästa krav i detta avseende. Det ligger som tidigare nämnts i den ideella secondhandverksamhetens natur att främja återanvändning och återvinning. Ur den aspekten saknas det därför anledning att i lagtexten ställa sådana krav på verksamheten. Mot bakgrund av synpunkterna från remiss- instanserna och Lagrådet anser regeringen att det inte är nödvändigt att i lagstiftningen ställa krav på att verksamheten ska främja återanvändning och återvinning. Med en sådan lösning undviks också eventuella frågetecken om hur begreppet återvinning ska tolkas. Regeringen anser i likhet med Erikshjälpen, Myrorna och att syftet med verksamheten är av central betydelse. I lagrådsremissen görs bedömningen, till skillnad från vad Ideell Second Hand m.fl. framfört, att varorna bör vara skänkta och begagnade för att verksamheten ska omfattas av undantaget från skattskyldighet. Vidare görs bedömningen att varor som skänks av privatpersoner i princip alltid ska betraktas som begagnade och att till exempel oanvända klädesplagg som skänks av privatpersoner ska anses som begagnade.