prop · H30369 · 2015-12-17 00:00:00 — Vidare har Transportstyrelsen fått i uppdrag att se över om nuvarande reglering av beställaransvar skapar tillräckliga förutsättningar för ordning och reda i transportbranschen. Sociala villkor kommer vara en viktig del i regeringens flygstrategi som avses presenteras 2016. Rekryteringsförfaranden som inte följer internationella konventioner och är oetiska är en huvudsaklig bakomliggande orsak till att många arbetskraftsinvandrare utnyttjas. Många migranter tvingas t.ex. betala till rekryteringsföretag. Oetiska rekryteringsförfaranden har även negativa konsekvenser för företag. När möjligheten att betala höga rekryteringsavgifter styr snarare än arbetstagarens kompetens och kvalifikationer för ett visst arbete blir matchning och effektivitet sämre. –verka för ordning och reda på arbetsmarknaden, –arbeta för att stärka regelefterlevnaden av arbetsvillkoren på vägtransportområdet, samt avser presentera en flygstrategi där sociala villkor kommer vara en viktig del, –stödja arbetet för etiska rekryteringsförfaranden på den svenska och den globala arbetsmarknaden. Det moderna arbetslivet medför nya utmaningar, ofta av psykosocial art, som mer traditionella arbetsmiljöproblem av teknisk eller fysisk art kvarstår. Den globala konkurrensens ständiga krav på produktivitets- och effektivitetshöjningar får inte ske på bekostnad av arbetstagares hälsa och välmående. Fortsatta insatser för att förebygga den arbetsrelaterade ohälsan är viktiga för att uppnå ett hållbart arbetsliv. En bristfällig arbetsmiljö får aldrig vara en konkurrensfördel på marknaden, vare sig nationellt eller internationellt. De grundläggande kraven på arbetsmiljön läggs fast i arbetsmiljölagen (1977:1160), som tydliggör vilka krav som ställs på företag och verksamheter inom landets gränser. I tillägg till lagstiftningen har arbetsmarknadens parter viktiga uppgifter för att främja en god arbetsmiljö, där ansvaret för arbetsrelaterad rehabilitering vid sjukskrivnas återgång i arbete ingår. Dialogen mellan staten och arbetsmarknadens parter om hur insatserna kan utvecklas är också viktig. I EU-samarbetet bör höga arbetsmiljökrav fortsatt värnas och de initiativ som tagits bör uppmuntras och stödjas, t.ex. ett europeiskt forum för att bekämpa odeklarerat arbete. Forumets mål är att bidra till bättre efterlevnad av EU-rätt och nationell rätt, minska förekomsten av odeklarerat arbete, skapa formella arbetstillfällen samt främja Skr. 2015/16:69 arbetsmarknadsintegration och social delaktighet. driver även ett aktivt påverkansarbete inför de kommande förhandlingarna om det rörlighetspaket som Kommissionen avser föreslå , vilket innefattar samordningen av medlemsstaternas sociala trygghetssystem för arbetstagare i gränsöverskridande situationer. –fortsätta arbetet med en arbetsmiljöpolitik som utgår ifrån det moderna arbetslivets utmaningar och möjligheter, och har som ambition att presentera en ny arbetsmiljöstrategi . Anständiga arbetsförhållanden i ett internationellt perspektiv Förhållandena på arbetsmarknaden är också väsentliga för att uppnå Agenda 2030 för hållbar utveckling. Fria arbetsmarknadsparter, respekt för de mänskliga rättigheterna i arbetslivet, inklusive migranters rättigheter, och anständiga arbetsvillkor är nyckeln för en sysselsättningsutveckling med högre kompetens och bättre produktivitet. ska verka för att kärnkonventioner genomförs i alla länder och att den sociala dialogen får en mer framträdande roll. arbetsmarknad stärks även av social inkludering och aktivering, varför främjar social grundtrygghet. har en nyckelroll i dessa frågor och decent work-agenda utgör en viktig plattform. Lika rättigheter och möjligheter för kvinnor och män är en förutsättning för en hållbar ekonomisk utveckling. Kvinnor och flickor utför merparten av obetalt hushålls- och omsorgsarbetet i både egna och andras hem. ska aktivt stödja en jämställd arbetsfördelning av obetalt hushålls- och omsorgsarbete mellan män och kvinnor respektive flickor och pojkar, liksom förbättrade rättigheter och arbetsförhållanden för dem som arbetar i andras hem. internationella utvecklingssamarbetet ska vidare stärka flickors och kvinnors ekonomiska egenmakt, inklusive tillgång till utbildning och Agendan för anständiga arbetsvillkor syftar till att lyfta fram rätten till anständiga arbetsförhållanden i alla länder som en drivkraft för Regeringen lyfter även vikten av social dialog och förtroende mellan arbetsmarknadens parter och regeringar för produktivitet, jobbskapande och anständiga arbetsvillkor också i utvecklingsländer, bl.a. med konceptet Global . Det kan beskrivas som ett globalt samförstånd som syftar till att värna globaliseringens fördelar och verka för en rättvisare fördelning av det välstånd som Global bygger på att arbetsmarknadens parter tar sitt respektive ansvar för att främja konstruktiva Ett exempel är det globala facket och som har engagerat sig för ett globalt ramavtal för att stärka textilarbetares ställning som bl.a. ger anställda rätt att organisera sig fackligt och teckna kollektivavtal. Inom ramen för Sidas bredare arbete med att främja anständig och 2015/16:69 arbetsmarknadens parter. Sidas stöd till decent work-agenda fokuserar bl.a. på arbetsförhållanden, föreningsfrihet, arbetstagarorganisationer, jämställdhet och organisationens normgivande verksamhet. –verka för att kärnkonventioner genomförs i alla länder och att den sociala dialogen får en mer framträdande roll, –betona vikten av social dialog och förtroende mellan arbetsmarknadens parter och regeringar för produktivitet, jobbskapande och anständiga arbetsvillkor, bl.a. med konceptet Global , –stödja en jämställd arbetsfördelning av obetalt hushålls- och omsorgsarbete och förbättrade arbetsförhållanden för dem som arbetar i andras hem. 4.3Respekt för mänskliga rättigheter Enligt FN:s Global Compact förväntas företag respektera mänskliga rättigheter. Detta ansvar har preciserats i FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Detta avsnitt bygger huvudsakligen på innehållet i nationella handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter, som antogs , men tar även upp . handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter Det internationella systemet bygger på att det är staterna som har en skyldighet att säkerställa att de mänskliga rättigheterna garanteras för landets invånare. I praktiken sker det genom ett fungerande rättsväsende, lagstiftning, socialt stöd och andra åtgärder. Hela den offentliga förvaltningen, liksom domstolarna, har ett ansvar för att de mänskliga rättigheterna säkerställs. I skyddas de mänskliga rättigheterna främst genom de tre grundlagarna: regeringsformen, tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, men även i andra lagar. Enbart stater kan ställas till svars för kränkningar av de mänskliga rättigheterna. lanserade regeringen nationella handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter, i syfte att omsätta FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter i praktisk handling på nationell nivå. Planen är också en viktig del i regeringens höjda ambitionsnivå bl.a. på utrikeshandelsområdet genom exportstrategin, och på området hållbart företagande. Likaså är den en viktig del i politiken för global utveckling (PGU) och i arbetet med Agenda 2030. Den nationella handlingsplanen är uppdelad efter de tre grundpelarna i FN:s vägledande principer: statens skyldighet att skydda de mänskliga rättigheterna, företags ansvar att respektera de mänskliga rättigheterna, vilket innebär att deras verksamhet inte ska bidra till kränkningar av mänskliga rättigheter och att företagen ska agera för att förhindra sådana, samt möjlighet att få sin sak prövad om rättigheterna inte respekteras. Genom t.ex. civilrättslig lagstiftning om rättigheter i arbetslivet och straffrättslig lagstiftning eftersträvar staten att säkerställa att den enskildes mänskliga rättigheter respekteras även av tredje part, inklusive av företag (se även avsnitt 4.2 och 4.4). har även en rad straffrättsliga bestämmelser som innebär ett skydd för mänskliga rättigheter, även om de begås inom ramen för företagande. Stater uppmanas att genomlysa sin lagstiftning för att se om det finns luckor i relation till FN:s vägledande principer som begränsar företagens möjligheter att respektera de mänskliga rättigheterna (s.k. Study). I enlighet med FN:s vägledande principer har regeringen en tydlig förväntan på att företag som är verksamma i eller utlandet ska respektera de mänskliga rättigheterna i all sin verksamhet. Det innebär att företagens verksamhet inte ska orsaka, bidra eller vara kopplade till kränkningar av mänskliga rättigheter, och att de ska agera för att förhindra sådana kränkningar. Likaså bör företagen åtgärda en negativ påverkan på mänskligar rättigheter som de är inblandade i. För ett företags anställda är mänskliga rättigheter i arbetslivet av särskild stor vikt. Rätten att delta i kollektiva förhandlingar och rätten att bilda och ansluta sig till fria fackföreningar är exempel på sådana rättigheter. Särskilda åtgärder bör vidtas för att identifiera och förhindra anti-fackliga policyer eller åtgärder. Men liksom framgår av FN:s vägledande principer varierar förutsättningarna för företagen att respektera mänskliga rättigheter. Företagens arbete med mänskliga rättigheter behöver anpassas efter tillfälle och situation. Rent konkret uppmanas företag att anta en policyförklaring på högsta nivå att respektera mänskliga rättigheter i sin verksamhet; ha en intern process för att kartlägga och ha kontroll över riskerna i värdekedjan när det gäller kränkningar av mänskliga rättigheter (s.k. due diligence) samt vara transparent genom att rapportera om risker, men också införa rutiner för hur anställda kan slå larm om missförhållanden. Enligt FN:s vägledande principer har stater en skyldighet att tillförsäkra effektiva rättsmedel i händelse av att företag har brutit mot de mänskliga rättigheterna. I praktiken handlar det om att det ska finnas möjlighet för enskilda att väcka talan i svensk domstol om man anser att ens mänskliga rättigheter har kränkts av ett svenskt företag. Men det inbegriper också icke-juridiska mekanismer. De rättsmedel som finns till förfogande för detta i det svenska rättssystemet är tre typer av domstolar: de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna och specialdomstolarna. Likaså granskar bl.a. de olika ombudsmännen att de mänskliga rättigheterna följs, t.ex. ombudsmän (), Justitiekanslern (), () och (). Vidare ger riktlinjer för multinationella företag en möjlighet att få sin sak hörd genom de nationella kontaktpunkterna, NKP. Företag har enligt FN:s vägledande principer ett ansvar att se till att deras verksamhet inte kränker någons mänskliga rättigheter och om företaget har orsakat, bidragit eller varit kopplad till detta, försöka hitta ett sätt att gottgöra situationen för den drabbade. 2015/16:69 innebära att ge ekonomisk eller icke-ekonomisk ersättning (t.ex. ursäkt), eller något annat som den drabbade och företaget kommer överens om. Någon färdig modell för hur ett företag bäst organiserar sin egen mekanism för klagomål och gottgörelse finns inte. Varje företag måste själv bedöma vad som är lämpligt utifrån sina specifika förutsättningar. –genomföra en genomlysning av svensk lagstiftning för att se om det finns luckor i relation till FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter som behöver åtgärdas (Study), –öka kompetensen och kunnandet kring FN:s vägledande principer och hållbart företagande generellt på ambassader, så att de kan stödja svenska företag i dessa frågor när företagen är verksamma utomlands, –verka för ett effektivare Global Compact, samt att dess principer om hållbart företagande ska få större spridning till komplexa marknader genom Global Compacts lokala nätverk, –verka för att stärka arbetet för att nå ut med riktlinjer för multinationella företag till icke-OECD länder, –undersöka förutsättningarna för att stärka NKP:n samt öka samarbetet mellan NKP:n med kontaktpunkter i icke-OECD länder. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter () har staterna skyldigheter när det gäller den påverkan företagsverksamhet har på barns mänskliga rättigheter. Det fastställs i de fakultativa protokollen till om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi samt om barnets rättigheter vid indragning av barn i väpnade konflikter. Skyldigheterna täcker en rad frågor och speglar att barn är både rättighetsbärare och intressenter i näringslivet i egenskap av konsumenter, lagligt anställda, framtida anställda och företagsledare, samt som invånare i samhällen och miljöer där näringslivet verkar. I ett förtydligande från för barnets rättigheter () av skyldigheterna definieras näringslivet som alla affärsdrivande företag, både nationella och transnationella, oavsett storlek, bransch, ort, ägande och struktur. Även skyldigheter rörande icke vinstdrivande organisationer som har en roll i att tillhandahålla tjänster som är avgörande för barns mänskliga rättigheter, avhandlas. Staterna måste ha adekvata rättsliga och institutionella ramar för att respektera, skydda och förverkliga flickor och pojkars mänskliga rättigheter, och för att tillhandahålla rättsmedel om dessa rättigheter kränks av näringslivet. Vidare är det av vikt att det finns verktyg som hjälper företag att förstå sin påverkan på barns rättigheter. –ha höga ambitioner inom barnrättspolitiken och fortsätta arbetet med att göra till svensk lag, –fortsätta prioritera skyddet av flickor och pojkar mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp, – bidra till att stärka barns mänskliga rättigheter på internationell nivå Skr. 2015/16:69 och fortsätta prioritera frågor som rör skyddet av barn från våld och övergrepp i internationella sammanhang, –främja barnrättsprinciperna och verka för att företag tillämpar dem i sin verksamhet. 4.4Mångfald och nyanländas etablering Samhället ska byggas utifrån allas rätt att delta och utifrån att människor är olika och har olika förutsättningar. Hinder för människors delaktighet ska rivas och samhället ska utformas med mångfald som grund. Det som åstadkoms med mångfald som utgångspunkt blir användbart och hållbart. En utgångspunkt för hållbarhet är ”universell utformning” dvs. produkter, miljöer, program och tjänster som kan användas av alla i största möjliga utsträckning utan att behöva anpassas eller specialutformas. Mångfald bidrar till efterlevnad av våra åtaganden gällande mänskliga rättigheter. Arbete för mångfald kan också ses som ett strategiskt angreppssätt för att bekämpa diskriminering. Det finns sju diskrimineringsgrunder som omfattas av lagens diskrimineringsförbud: kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder. Det pågår ett ständigt arbete för att säkerställa samma skydd oavsett diskrimineringsgrund, samt att lagstiftningen är så effektiv och heltäckande som möjligt. I bereds förslagen från utredningen om aktiva åtgärder mot diskriminering (se avsnitt 4.1). Delaktighet för personer med funktionsnedsättning förstärktes skyddet mot diskriminering genom att bristande tillgänglighet som en ny form av diskriminering infördes i Lagändringen innebär att skäliga åtgärder för tillgänglighet ska vidtas så att en person med funktionsnedsättning kommer i en jämförbar situation med personer utan funktionsnedsättning. Personer med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att verka i vardagen på lika villkor när det gäller delaktighet och tillgänglighet. har ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, vars syfte är att stärka skyddet av mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning. erkänns bl.a. rätten till arbete på lika villkor vilket innebär att man ska kunna förtjäna sitt uppehälle genom arbete på arbetsmarknaden och i en arbetsmiljö som är öppen, inkluderande och tillgänglig för personer med Rätten till arbete ska skyddas och främjas genom att ändamålsenliga åtgärder vidtas, t.ex. att främja möjligheter till anställning och befordran för personer med funktionsnedsättning och förbud mot diskriminering avseende yrkesverksamhet. Arbetet för ökad tillgänglighet sker även inom offentlig upphandling. Vid en upphandling ska tekniska specifikationer ingå i annonsen om upphandling eller i förfrågningsunderlaget för upphandlingen. 2015/16:69 Specifikationerna bör innehålla kriterier avseende tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning eller samtliga användares behov. Enligt de EU-direktiv på upphandlingsområdet som antogs har reglerna om tekniska specifikationer skärpts. De nya bestämmelserna ska vara genomförda i svensk lag . –verka för att kvinnor och män med funktionsnedsättning kan delta i arbetslivet på jämlika villkor, –se över hur diskrimineringslagens skydd mot bristande tillgänglighet kan stärkas ytterligare. Nyanländas etablering på arbetsmarknaden Allas rätt att delta och förbud mot diskriminering på basis av etnisk tillhörighet, berör frågan om nyanländas möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden. Arbete och utbildning är den främsta nyckeln till etablering i ett nytt land. Regeringens mål är att fler nyanlända ska komma i arbete eller utbildning. För att nå dit måste nyanländas kunskaper och färdigheter bättre tas tillvara. Validering av kompetens och bedömning av utländsk utbildning, liksom kompletterande utbildningar vid behov, kan vara av stor betydelse. Därför tar regeringen i budgetpropositionen ett helhetsgrepp och föreslår ett antal investeringar för en snabbare etablering på arbetsmarknaden, t.ex. valideringssatsning och förstärkta arbetsmarknadsinriktade insatser. Många nyanlända har både utbildning och erfarenhet i yrken där det råder brist på utbildad och erfaren arbetskraft på den svenska arbetsmarknaden. Dessa kvinnor och mäns kunskap och färdigheter behöver tas tillvara snabbare och effektivare. Alla behöver hjälpas åt för att fler nyanlända ska få jobb. Ökad mångfald och insatser för nyanländas etablering kan bidra till att säkra företags kompetensförsörjning och konkurrenskraft. Den snabbt växande befolkningen till följd av ökad invandring innebär stora möjligheter för och kan bidra till en växande och dynamisk ekonomi. Företagen spelar här en viktig roll och regeringen ser positivt på det engagemang som visats . –verka för att fler nyanlända kommer i arbete eller utbildning, i syfte att öka integreringen på arbetsmarknaden och i samhället, –verka för att nyanländas kunskaper och färdigheter bättre tas tillvara. 5Företagens ansvar för intern styrning och transparens I detta avsnitt redogörs för frågor som rör intern styrning och transparens, såsom antikorruption och företagens hållbarhetsrapportering. Korruption är en gränsöverskridande företeelse som har allvarliga negativa konsekvenser på samhällen och ekonomier. Utbredd korruption utgör ett hot mot rättsstatens legitimitet, undergräver förtroendet för demokratiska institutioner, skapar osunda affärsmetoder och bidrar till att snedvrida konkurrensen. Stora värden i den internationella handeln går förlorade genom kostnader som kan hänföras till korruption, inte minst uteblivna skatteintäkter. Korruption är också ett hinder för utveckling. I länder med utbredd korruption hämmas investeringar och korruptionen bidrar till att förvärra fattigdomen genom att underminera mänskliga rättigheter, miljöhänsyn och arbetsvillkor. Enligt beräknas kostnaden för korruption motsvara av den globala bruttonationalprodukten. Arbetet mot korruption är en prioriterad fråga för . Regeringens ansvar är att verka för en tydlig lagstiftning, starka offentliga institutioner och ett aktivt antikorruptionsarbete såväl i som i det mellanstatliga samarbetet. hör till de länder i världen som bedöms ha lägst korruption. Korruption hör också till en av de utmaningar som företag kan ställas inför vid en internationalisering, särskilt på utmanande marknader, och företagen spelar därför en central roll i kampen mot korruptionen. Regeringen förväntar sig att de svenska företagen tillämpar en tydlig antikorruptionspolicy. För svenska företag som bedriver verksamhet internationellt räcker det inte att anpassa sin verksamhet till svensk lagstiftning, utan även andra länders lagstiftning måste beaktas. Det internationella arbetet mot korruption deltar aktivt i det internationella antikorruptionsarbetet och har bl.a. tillträtt flera konventioner inom korruptionsområdet. Till de mest centrala konventionerna hör FN:s konvention mot korruption (United Nations Convention against Corruption, UNCAC) och konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden, som tillträdde 2007 respektive 1999. FN:s konvention mot korruption med 177 parter är det enda universella juridiskt bindande antikorruptionsinstrumentet som finns . UNCAC tar upp olika aspekter av korruption såsom maktmissbruk, kriminalisering av korruption, metoder för brottsbekämpning, internationellt samarbete, återställande av tillgångar, tekniskt stöd och informationsutbyte. konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden har 41 parter. av konventionerna granskas återkommande och avser bl.a. deras mutbrottslagstiftning i vid bemärkelse och tillämpningen av densamma. Vidare tas frågor upp såsom ekonomiska resurser, utbildning av poliser och åklagare gällande ekonomisk brottslighet, ambassader och handelskontors agerande, samt rättsväsendets integritet. I de senaste internationella granskningarna inom ramen för FN:s och konventioner på området konstateras bl.a. att har ett 2015/16:69 robust system och att avsevärda framsteg har gjorts i arbetet mot korruption, bl.a. genom institutionella insatser för att säkerställa aktiv tillämpning av gällande bestämmelser. Även har antagit en straffrättslig respektive en civilrättslig konvention mot korruption som har tillträtt. Att medlemsstaterna följer den straffrättsliga konventionen övervakas av grupp av stater mot korruption (GRECO). Även inom EU bedrivs arbete mot korruption. Dessutom syftar implementeringen av WTO:s avtal om handelsförenklingar även till att minska korruptionen. En stor del av avtalet implementeras med hjälp av (). Genom att förenkla och minska antalet mellanhänder, minskar risken för korruption. –verka för ändamålsenliga och öppna institutioner på alla nivåer i syfte att minska all form av korruption och mutor. Det nationella arbetet mot korruption I trädde en ny och reformerad mutbrottslagstiftning i kraft med bl.a. ändringar i . Syftet var att åstadkomma en tydligare och mer ändamålsenlig lagstiftning. Enligt de ändringar i som då trädde i kraft ska den som tar emot, godtar ett löfte om eller begär en otillbörlig förmån, eller lämnar, utlovar eller erbjuder en otillbörlig förmån, dömas för tagande av muta respektive givande av muta till böter eller fängelse i högst . Genom den nya lagstiftningen har också två nya korruptionsrelaterade brott införts; handel med inflytande och vårdslös finansiering av mutbrott. Den svenska företagsboten när det gäller internationella mutbrott har rönt viss uppmärksamhet. Bland annat har rekommenderat att höja maximibeloppet för företagsboten för internationella mutbrott då den ansågs vara för låg i sig och i jämförelse med de sanktionsavgifter som förekommer i andra sammanhang. beslutade därför att uppdra åt en särskild utredare att göra en bred översyn av företagsbotsregleringen och föreslå nödvändiga författningsändringar (dir. 2015:58). Syftet med uppdraget är bl.a. att säkerställa att det straffrättsliga regelverket anpassas till EU- rättsliga och internationella åtaganden. Uppdraget ska redovisas i Flera myndigheter och andra organisationer stöder på olika sätt arbetet , m.fl. har t.ex. utarbetat en handlingsplan mot korruption, och riksenhet mot korruption har tagit initiativ till ett nationellt nätverk på området.