prop · H30358 · 2015-12-10 00:00:00 — är väntetiden hos Universitets- och högskolerådet 4–8 månader.293 För en läkare med vidareutbildning (motsvarande specialistkompetens) från ett land utanför EU/EES tog det att få en svensk legitimation utfärdad av . För läkare utan vidareutbildning tog det . En tredjelandsutbildad sjuksköterska fick vänta för att få en svensk sjuksköterskelegitimation.294 prövning av den utländska utbildningen, vilket är det första steget i legitimationsprocessen, tar cirka 12 månader.295 För förskollärare och lärare som ansöker om en svensk legitimation är väntetiden 290Svenskt Näringsliv (2014) Utbildningsfällan? – en del av etableringsprocessen för invandrade akademiker. 291Dagens Samhälle (nr 16/2015) Överprövning sinkar integrationsprojekt. 292Riksrevisionen (2011:16) s. 35. 293Universitets- och högskolerådet (2015) Bedömning av utländsk utbildning. (hämtad ). 294Riksrevisionen (2011:16) s. 54. 295Socialstyrelsen (2015) Ansökan om legitimation för dig som är utbildad i annat land, (hämtad ). 9–12 månader.296 Långa ledtider innebär att individens fortsatta etablering försenas. 5.6.2 Ett utlåtande kan påskynda etableringen En rapport från Universitets- och högskolerådet (UHR) visar att fler utländska akademiker får ett arbete om de har ett utlåtande. Studien omfattade 12 500 utländska akademiker som hade fått ett utlåtande över sin avslutade utländska utbildning perioden –2011. var det endast 6 av 10 arbetsgivare som kände till att det finns en myndighet som bedömer utländska utbildningar och en fjärdedel av dem hade sett ett utlåtande i samband med en rekryteringsprocess.297 5.6.3Kortare totaltider ger ekonomiska vinster Det finns stora ekonomiska vinster att göra av en snabbare och effektivare handläggningsprocess på berörda myndigheter. Även små tidigareläggningar av anställningar inom kvalificerade yrken för akademiker med utländsk utbildning ger betydande ekonomiska vinster, både för samhället som helhet (värdet av produktionstillskottet), för individerna (högre inkomster) och för de offentliga finanserna (minskade bidrag och ökade skatteintäkter). I ett räkneexempel har visat att om de drygt 700 akademiker med utländsk utbildning som ingick i granskningen skulle kunna etablera sig på arbetsmarknaden inom sitt yrke en månad tidigare skulle den samhällsekonomiska vinsten, det vill säga värdet av produktionstillskottet, bli Detta visar att även små förkortningar av de sökandes arbetslöshetstider ger betydande ekonomiska vinster.298 Även en enda dags tidsförkortning skulle ge en skattad vinst på och den offentligfinansiella vinsten vid en månads arbetslöshetstidsförkortning skulle bli cirka 30 miljoner kronor.299 296Skolverkets (2015) Så hanterar vi din ansökan, fortbildning/lararlegitimation/handlaggning (hämtad ). 297Universitets- och högskolerådet (2014) Effekter av utlåtandet över utländsk högskoleutbildning. 298Riksrevisionen (2011:16) s. 10. 299Analysen gjordes på uppdrag av av nationalekonomerna på () vid Linnéuniversitetet i , Ekonomihögskolan. Underlaget ingick i (2011:16). GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Projekt: Utländska akademiker I finns ett stort antal invandrade akademiker som inte arbetar med något som motsvarar deras yrkes- och utbildningsbakgrund. Med finansiering från Arbetsförmedlingen drev därför ett arbete för att bearbeta avsaknaden av ett sammanhållet system från kartläggning av individers kompetens till ett arbete, och för att åtgärda bristen på kompletterande utbildningar. Övriga samverkanspartners var bland annat olika högskolor. Syftet med Projekt var att skapa en regional modell för snabb etablering, genomföra den i för att låta den ingå i en nationell strategi. Modellen byggde på tre delar: 2.Ett förberedande steg då individens utbildningar, examina och kompletteringsbehov kartlades. I detta skede påbörjades även en målgruppsanpassad SFI. 3.Kompletteringar och arbetsmarknadsförberedande insatser som identifierats i det förberedande steget. skedde eventuella valideringar och för en del personer kopplades en yrkesmentor in. En uppföljning från visade att av deltagarna hade ett arbete vid slutet av sin kompletterande utbildning. Framgångarna kunde relateras till att utbildningen genomfördes i högskolemiljö, till det stora engagemang som funnits i genomförandet och till att konceptet var tillräckligt bra. Utbildningsanordnarna ansågs dock behöva utveckla samverkan med näringsliv och offentlig sektor för att kunna erbjuda deltagarna praktikplatser. Det fungerade bättre för de utbildningsanordnare som hade etablerade företagsnätverk. Källa: (2015a). Med validering avses en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering och dokumentation samt ett erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter oberoende av hur de har förvärvats.300 Det finns 25 branschmodeller för validering omfattande cirka 140 yrkesroller.301 Till skillnad från validering av reell kompetens bedöms den formella kompetensen (till exempel examina och betyg) av bland andra Universitets- och högskolerådet. En validering av reell kompetens innebär att personens yrkeskunskaper testas under handledning på en arbetsplats. 300Se 22 kap. 26–27 §§ Skollagen (2010:800). 301Arbetsförmedlingen (2015e) Lyft fram din kompetens med hjälp av validering. (hämtad ). För nyanlända inom etableringsuppdraget kan Arbetsförmedlingen upphandla valideringsinsatser av externa aktörer. Utförare kan bland annat vara branschorganisationer eller av branschen godkända utförare men även utbildningsanordnare. Exempel på valideringsinriktade insatser är yrkeskompetensbedömning, meritportfölj samt validering enligt branschmodell. dag finns av Arbetsförmedlingen upphandlad branschvalidering främst inom områdena bygg, vård, industri, transport samt storhushåll och restaurang. I vårändringsbudgeten föreslog regeringen att ska avsättas för valideringsinsatser inom ramen för etableringsuppdraget.302 Därutöver tilldelades i extra medel , vilka ska användas till att validera utländsk utbildning inom hälso- och sjukvårdsyrken.303 5.7.1Få nyanlända erbjuds validering enligt branschmodell Statistik från Arbetsförmedlingen visar att få nyanlända erbjuds validering enligt branschmodell. genomfördes endast 355 branschvalideringar i hela landet (att jämföra med 115 valideringar 2013). var kvinnor och nästan alla fick validering inom vård och omsorg. Enligt beror detta bland annat på att många av de framtagna branschmodellerna gäller mansdominerade yrken. efter avslutad validering har av de nyanlända inom etableringsuppdraget och av övriga inskrivna hos Arbetsförmedlingen ett arbete. Det är också vanligt att gå vidare till kompletterande insatser, till exempel arbetsmarknadsutbildningar.304 Betydligt fler nyanlända har fått del av insatsen meritportfölj, som handlar om att få sin yrkeskompetens bedömd som grund för fortsatta insatser. handlade det om knappt 6 000 personer (varav var kvinnor), vilket var en ökning från drygt 4 100 personer 2013. Yrkeskompetensbedömning är ett arbetsmarknadsprogram som kan genomföras som en praktik i som längst och som ska resultera i en referens och ett intyg till individen. Antalet genomförda yrkeskompetensbedömningar för deltagare i etableringsuppdraget uppgick till 360 bedömningar 2014 (varav är kvinnor). Det är en minskning från 379 bedömningar 2013.305 En annan form av praktik är prova-på-plats som kan pågå upp . 302Pressmeddelande () Arbetsmarknadspolitiska satsningar i vårbudgeten. 303Pressmeddelande () 8,6 miljoner för att säkra valideringsarbete. 304Arbetsförmedlingen (2015b) Arbetsförmedlingens återrapportering . Uppdrag till Arbetsförmedlingen att utveckla metoderna för och omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens () s. 36 ff. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION 5.7.2Behov av bransch- och individanpassad validering Behovet av en mer utvecklad och individ- och branschanpassad validering framhålls ofta som ett effektivt instrument för att underlätta nyanländas arbetsmarknadsetablering. Enligt intervjuer under slutgranskningen finns det emellertid brister i hur valideringsinsatserna upphandlas, genomförs och följs upp. Enligt lokala företrädare för Arbetsförmedlingen finns det brister i till exempel insatsen meritportfölj, där upphandlade leverantörer inte har erbjudit de tjänster som har beställts. Branschvalidering, särskilt inom vissa yrkesområden, anses dock överlag ha fungerat bra.306 Från arbetsgivarhåll anses branschframtagna valideringsmodeller som leder till yrkesbevis ge legitimitet och öka nyanländas anställningsbarhet.307 I många fall brister insatserna när det gäller röd tråd och anpassning till individuella behov. Det är heller inte ovanligt att olika anordnare sinsemellan har svårt att samordna sina aktiviteter så att de nyanlända kan delta i parallella insatser, till exempel sfi och arbetspraktik, vilket förväntas öka insatsernas effektivitet. Bristande progression i exempelvis sfi skapar hinder för deltagande i arbetsförberedande insatser som etableringsplanen ska fyllas med olika aktiviteter så att individen får sin etableringsersättning. Vissa planer brister då i meningsfulla insatser. Målgruppsanpassade insatser, till exempel yrkesinriktad sfi eller svenska för analfabeter och korttidsutbildade, uppvisar i flera fall goda effekter. Trots att dessa insatser troligen är såväl samhällsekonomiskt som offentligfinansiellt motiverade förekommer exempel på att de inte alls tillhandahålls. Utrikes födda kvinnor har betydligt lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet än utrikes födda män. Trots att etableringsreformen skulle öka förutsättningarna för kvinnors deltagande i arbetsmarknadsrelaterade insatser så har detta inte skett i någon större utsträckning. Andelen lågutbildade nyanlända är hög och har ökat . kräver den svenska arbetsmarknaden utbildning på gymnasial eller eftergymnasial nivå. Arbetsförmedlingen uppger att man saknar lämpliga instrument för att höja utbildningsnivån för korttidsutbildade. Många nyanlända är unga och saknar ofta tillräcklig skolunderbyggnad för den svenska 306Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen i , . 307Intervju med privat aktör 10, . Trots detta är andelen nyanlända som deltar i komvux alltjämt mycket låg. De praktiska möjligheterna till en rimlig studiefinansiering kan därvid utgöra ett hinder. Ansvariga myndigheter har långa väntetider för att bedöma nyanlända akademikers kvalifikationer, vilket riskerar att försena de nyanländas arbetsmarknadsetablering. visar beräkningar från att även små förkortningar av de sökandes arbetslöshetstider ger betydande ekonomiska vinster. Validering av yrkeskompetens kan i många fall vara en effektiv insats men är alltjämt kraftigt underutnyttjad. Det finns ett fortsatt behov av en mer utvecklad och branschanpassad validering. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION har granskat om statens insatser är effektiva för att undanröja hinder och skapa förutsättningar för en snabb och ändamålsenlig etablering. Denna slutgranskning bygger på de viktigaste iakttagelserna från nio tidigare genomförda granskningar samt ny kompletterande empiri. Slutgranskningen omfattar regeringen, Arbetsförmedlingen, och länsstyrelserna. I detta kapitel redovisar sina slutsatser och rekommendationer. Statens insatser är inte tillräckligt effektiva för att undanröja hinder och skapa förutsättningar för en snabb och ändamålsenlig etablering. står inför en viktig utmaning. Å ena sidan pågår en stor demografisk förändring där försörjningsbördan för varje yrkesverksam person successivt kommer att öka. Det innebär sämre förutsättningar att upprätthålla den ekonomiska tillväxt som välfärdssystemen kräver. Å andra sidan har allt fler människor sökt sig till av olika skäl. En stor och ökande andel av dessa människor är de asylsökande och deras anhöriga. Antalet asylsökande uppgick till 81 000 personer. Enligt prognos kommer antalet att öka till 90 000 personer 2015 för att därefter ligga kvar på höga nivåer . Detta tillskott av potentiell arbetskraft och entreprenörskap kan antingen hjälpa till att lösa demografiska problem eller bli en börda för samhället i form av ökande kostnader, utanförskap och sociala spänningar. Hur det går bestäms till stor del av de nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Avgörande för detta är goda förutsättningar för en snabb och ändamålsenlig etablering, vilket till stora delar är statens ansvar. Etableringsreformen trädde i kraft och innebar att Arbetsförmedlingen övertog det samordnande ansvaret från kommunerna för de nyanländas etablering. Ett viktigt syfte var att redan i början av processen öka fokuseringen på arbete och därmed snabba på de nyanländas etablering. granskningar inom strategin Etablering och integration har emellertid pekat på flera allvarliga brister när det gäller statens insatser för att underlätta de nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Bland annat fungerar inte den statliga styrningen för bosättning av nyanlända på ett effektivt sätt, de arbetsförberedande insatserna är i många fall inte anpassade till de nyanländas behov och förutsättningar, och det finns brister i den samverkan som måste till mellan ansvariga aktörer. Vidare tar det alltjämt alltför för många nyanlända att etablera sig på arbetsmarknaden, och få hamnar i ett osubventionerat arbete efter Knappt var tionde nyanländ har ett arbete utan stöd efter etableringsperiodens slut. För nyanlända män tar det innan hälften har fått ett jobb. Särskilt besvärligt är det för nyanlända kvinnor där det kan ta innan är etablerade på arbetsmarknaden. Som framgår av denna slutgranskning kvarstår dessa brister och problemen har i flera fall accentuerats i takt med det ökande mottagandet av flyktingar. 6.1.1Det krävs förändringar inom angränsande politikområden Enligt bedömning finns det visserligen ett betydande utrymme att förbättra mottagandet och etableringsinsatserna men detta är inte tillräckligt. Många av de faktorer som påverkar utfallet inom etableringsuppdraget ligger inom andra politikområden. är föremål för en genomgripande förändring med en stark urbanisering och en förändrad sammansättning av befolkningen, vilket ställer krav på att arbetskraften ökar. granskning visar att de nyanlända inte i tillräcklig utsträckning bosätter sig i expansiva kommuner med ökande sysselsättning och goda förutsättningar för snabb etablering. En avgörande faktor bakom denna utveckling är bristen på bostäder. Där det finns jobb saknas det som regel bostäder och tvärtom. Den akuta bostadssituationen är således en mycket kritisk och begränsande faktor för de nyanländas etablering. Den kräver enligt mening en lösning på såväl kort som lång sikt. Ett annat nyckelområde är utbildning. Även om det har anlänt en högre andel flyktingar med akademisk utbildning är det fortfarande många nyanlända som är korttidsutbildade. Om det saknas effektiva utbildningsmöjligheter inom ramen för etableringsuppdraget innebär det ett ökat behov av åtgärder inom det ordinarie utbildningsväsendet. För många nyanlända med kort utbildning kan grundläggande studier således vara ett viktigt första steg mot att bli anställningsbar. Utbildningen bör starta samt bygga på en långsiktig och realistisk planering, vilket förutsätter kvalificerad vägledning. En viktig utmaning för staten i detta sammanhang är att konstruera ett finansieringssystem för anordnare och studenter som premierar samhällsekonomisk lönsamhet. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Det förhållandevis stora antalet lågutbildade aktualiserar också frågor om arbetsmarknadens funktionssätt samt eventuella trösklar som kan försvåra inträdet för nyanlända. För lågutbildade som av olika orsaker inte kan eller vill studera måste naturligtvis arbete så fort som möjligt vara ett alternativ. Problemet är att antalet mindre kvalificerade jobb har minskat kraftigt . Dessutom finns betydande skillnader mellan vad en arbetsgivare är beredd att betala i lön och vad en löntagare anser sig kunna acceptera. I är lönebildning och andra arbetsmarknadsvillkor av tradition och med bred politisk enighet en fråga för arbetsmarknadens parter. Statens roll i sammanhanget kan bland annat handla om generella eller riktade åtgärder för att stimulera efterfrågan på arbetskraft. Det kan också handla om åtgärder för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden. granskningar visar att det finns utrymme för Arbetsförmedlingen att utveckla sitt arbete i detta avseende, exempelvis när det gäller arbetsgivarkontakter. Statens direkta utgifter för migration och integration förväntas öka kraftigt – från 2012 till 2016. Inte minst mot denna bakgrund finns det anledning att se över om statens samlade resurser fördelas effektivt mellan olika politikområden för att påskynda och underlätta de nyanländas etablering. bör också påpekas att staten har ett övergripande ansvar för att premiera samhällsekonomiskt motiverade insatser. Det kan exempelvis handla om utbildningsinvesteringar som på kort sikt innebär ökade statliga kostnader men som på lång sikt ger betydande samhällsekonomiska vinster. Mot ovanstående bakgrund bedömer att det krävs insatser inom flera politikområden för att på ett effektivt sätt ska kunna ta tillvara och utveckla de nyanländas kompetens. Det kan bland annat handla om mer omfattande satsningar och förändringar inom utbildnings-, bostads-, närings- och arbetsmarknadspolitikens områden. Exempelvis kan det röra sig om utbildningsinsatser, att undanröja eventuella inlåsningseffekter och trösklar på arbetsmarknaden samt att stimulera utvecklingen inom arbetsmarknadsregioner med goda förutsättningar för tillväxt. Hur sådana förändringar på bästa sätt kan åstadkommas kräver dock underlag och överväganden som sträcker sig bortom syftet med denna slutgranskning. 6.1.2Fortsätt att utveckla mottagande och etablering övergripande slutsats är att statens insatser inte är tillräckligt effektiva för att undanröja hinder och skapa förutsättningar för en snabb och ändamålsenlig etablering. Som framgått ovan krävs insatser inom angränsande politikområden men det finns ett betydande utrymme att förbättra såväl mottagandet som etableringsinsatserna. När det gäller mottagandet av asylsökande och nyanlända behöver staten ta ett ökat och tydligare ansvar. Detta är ett nationellt åtagande och enligt mening är det inte rimligt att utfallet i så hög grad är beroende av enskilda kommuners vilja till ansvarstagande eller att enskilda kommuner tvingas ta ett ansvar som vida överskrider vad som kan förväntas av dem och vad de mäktar med. Vilken modell staten väljer för att ta detta ansvar är en politisk fråga som inte har några synpunkter på. Däremot är det viktigt att staten tar ett tydligt nationellt ansvar och att den valda strategin genomförs på ett kongruent och ändamålsenligt sätt. Utgångspunkten för analys och förslag i detta avseende är att dagens politik ligger fast, det vill väga att asylsökande och nyanlända i första hand själva ska ordna sitt boende och att staten hjälper till med boendet enbart vid behov. Enligt mening är det dock angeläget att den enskildes förutsättningar för sysselsättning tillmäts en större betydelse än . När det gäller etableringsinsatserna finns det också ett betydande förbättringsutrymme. Här ligger emellertid enligt mening inte lösningen på problemen i att genomföra någon större reform eller att i grunden omorganisera etableringsuppdraget. Tvärtom är troligen förutsägbarhet och stabilitet viktiga framgångsfaktorer att bygga vidare på. Till skillnad från systemet för mottagande handlar det här dock mer om att delegera och decentralisera uppgifter samt att skapa förutsättningar för olika former av lokala och regionala lösningar. Etableringsuppdraget är av nödvändighet komplext och förutsätter därmed samverkan mellan ett flertal aktörer. Vissa problem kan lösas med organisatoriska justeringar men i grunden är det inte möjligt att organisera bort behovet av samverkan i dagens komplexa samhälle. Det är därför av stor vikt att regeringen stimulerar till och ökar förutsättningarna för ett välfungerande samarbete med individens behov och förutsättningar i centrum. Regeringen har genomfört flera förändringar i syfte att åtgärda vissa barnsjukdomar med etableringsreformen. bedömer att reformen i flera avseenden har bidragit till en positiv utveckling, men genomförda granskningar visar att det finns ett betydande behov av ett fortsatt förbättringsarbete. Det förtjänar dock att nämnas att förutsättningarna för ansvariga myndigheter inte varit ideala. som Arbetsförmedlingen förberedde implementeringen av reformen ökade tillströmningen av nyanlända och deras anhöriga betydligt mer än förväntat. som reformen kan ses som ett steg i rätt riktning var den, enligt bedömning, i vissa avseenden inte tillräckligt förberedd när den genomfördes. Det gäller framför allt införandet av etableringslotsar som GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION enligt mening infördes med utgångspunkt i orealistiska antaganden om att en välfungerande marknad för tjänsten snabbt kunde skapas och upprätthållas. Förberedelsearbetet var heller inte tillräckligt för att säkerställa en nödvändig uppföljning och kontroll. Det fanns också från regeringens sida en förväntan att det ökade inslaget av upphandling från kompletterande aktörer skulle innebära effektivare och mer individanpassade insatser. Enligt mening kom emellertid den ökade upphandlingen i kombination med centralstyrningen av Arbetsförmedlingen i praktiken att medföra en ökad standardisering och likformighet av insatserna. granskningar visar också att Arbetsförmedlingen haft svårigheter att följa upp och säkerställa insatsernas kvalitet. Mot bakgrund av ovanstående vill framhålla tre saker när det gäller hur statens insatser för de nyanländas etablering behöver utvecklas. För det första handlar det om att utforma ett bättre mottagande av flyktingar och nyanlända som ökar deras chanser för en snabb och ändamålsenlig etablering och som innebär en rimlig kostnadsfördelning mellan stat och kommun. För det andra bör etableringsinsatserna organiseras och genomföras så att de i praktiken kan utgöra den väg till etablering som statsmakterna har avsett. En förutsättning för detta är insatser med en tydlig röd tråd och progression för den enskilde. För det tredje behövs en organisatorisk struktur med en effektiv och tydlig ansvarsfördelning som ger goda förutsättningar för samverkan mellan alla inblandade aktörer. I följande avsnitt utvecklar dessa slutsatser. Mottagandet av asylsökande och nyanlända har inte varit tillräckligt flexibelt för att kunna ta hand om det ökande antalet flyktingar på ett effektivt sätt. Handläggningstiderna har ökat som få asylsökande deltar i etableringsförberedande insatser. Allt fler nyanlända som beviljats uppehållstillstånd fastnar i mottagningssystem i väntan på att bli mottagna i en kommun och kunna komma igång med sin etablering. 6.2.1Snabbare flöde genom systemet Efter beviljat uppehållstillstånd får många nyanlända vänta på att bli mottagna i en kommun. uppgick antalet till drygt 11 000 personer, vilket innebar mer än en fördubbling . Den genomsnittliga vistelsetiden i mottagningssystemet för denna grupp var , det vill säga en ökning med jämfört med . I väntan på kommunmottagande kan inte etableringsinsatserna starta och många nyanlända upplever frustration över att inte komma igång med sitt nya liv och sin etablering på arbetsmarknaden. Denna situation har skapat en grogrund för handel med fiktiva bostadsadresser. Det är först när en nyanländ är mottagen i en kommun som etableringsuppdraget kan påbörjas och etableringsersättningen betalas ut. Etableringsersättningen är högre än den dagersättning som erhålls i mottagningssystem. Det innebär att det finns incitament för den enskilde att upprätta en etableringsplan, trots att man i praktiken inte är redo att påbörja insatserna. Risken med detta är att den tid som avsatts för särskilda etableringsinsatser slösas bort utan att den nyanlända kan tillgodogöra sig insatserna.