prop · H30326 · 2015-10-14 00:00:00 — Vid bedömningen av om det föreligger synnerliga skäl ska de omständigheter som framgår av 3 d–3 f §§ be- aktas. Rösträtten för aktierna får inte utövas i och med att Finansinspek- tionen har förordnat om detta. Att förbudet har fått laga kraft krävs således inte. Förbudet gäller fram till den tidpunkt då aktieägaren fullgör sin anmälningsskyldighet. Förbudet hindrar inte aktieägaren från att ut- öva ekonomiska rättigheter för aktierna i fråga. Om aktierna överlåts, kan förvärvaren så snart han eller hon har upptagits i aktieboken företräda aktierna. Ett beslut om tillfälligt förbud mot att utöva rösträtten för aktier på- verkar inte bara aktieägarens rätt att delta i beslut på stämman utan kan också medföra negativa verkningar för bolagets skötsel. Enligt andra stycket får därför, på samma sätt som vid bristande budplikt och vid ärenden om ägarprövning, ansöka om att tingsrätten för- ordnar en lämplig person att som förvaltare företräda aktierna som förbudet består om det finns särskilda skäl. Ett särskilt skäl kan vara att bolaget av rättsliga eller ekonomiska orsaker är tvunget att skyndsamt fatta ett för bolaget viktigt beslut. I ett sådant fall skulle det kunna leda till orimliga konsekvenser om beslutet skulle kunna dikteras av en aktieägare eller en grupp av aktieägare som under normala förhåll- anden befinner sig i minoritet i bolaget (jfr prop. 2005/06:140 s. 120). Till förvaltare ska utses en advokat eller annan lämplig person. Enligt tredje stycket har förvaltaren rätt till skälig ersättning för arbete och utlägg. Ersättningen ska betalas av ägaren till aktierna, dvs. den som ägde aktierna när beslutet fattades, och ska på begäran förskotteras av denne. Om den betalningsskyldige inte godtar förvaltarens anspråk, ska ersättningen fastställas av tingsrätten. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. I första stycket, som är nytt, anges att beslut om sanktionsföreläggande enligt 6 kap. 3 h § inte får överklagas. Det som avses är beslut beträffande sanktionsavgift för fysisk person för en juridisk persons överträdelse enligt 6 kap. 3 c §. 2015/16:26 Övriga ändringar är av endast redaktionell art. Övervägandena finns i avsnitt 9.11. Punkten 1 anger när lagen träder i kraft. Av punkten 2 följer att när det gäller en anmälan enligt 4 kap. 3 § om ändring i aktieinnehav som avser förhållanden före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser om beräkning av innehavet och ändring i innehavet och om tidsfristen för anmälan. Av punkten 3 följer att när det gäller anmälan enligt 4 kap. 9 § andra stycket om att den andel av det totala antalet aktier eller röster som inne- havet motsvarar uppnår eller överstiger någon av gränserna i 4 kap. 5 § första stycket 1 eller går ned under någon av dem som avser förhållanden före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser om beräkning av innehavet och ändring i innehavet och om tidsfristen för anmälan. Av punkten 4 följer att när det gäller offentliggörande enligt 4 kap. 18 § första stycket av förvärv och överlåtelse av egna aktier som avser förhållanden före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser om beräk- ning av ändring i innehavet och om tidsfristen för anmälan. Av punkten 5 framgår att äldre bestämmelser gäller för överträdelser som ägt rum före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 10. 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument Paragrafen innehåller definitioner av begrepp som används i lagen. I punkten 6 där begreppet ordinarie delårsrapport definieras tas hänvis- ningen till 16 kap. 6 § LVM bort med anledning av att kravet på att offentliggöra delårsredogörelse tas bort. Se vidare författningskommen- taren till den bestämmelsen. Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) Paragrafen genomför artikel 2.1 i i och iii i öppenhetsdirektivet (artikel 1.1 a ii i och iii i ändringsdirektivet). Paragrafen anger när är hemmedlemsstat för vissa utgivare som inte har säte inom EES. Enligt den nya definitionen i artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet är hemmedlemsstaten för utgivare av aktier eller skuldebrev vars nominella värde understiger per styck och som inte har säte inom EES, den stat inom EES som utgivaren har valt. En sådan utgivare ska välja hemmedlemsstat bland de stater inom EES där utgivarens värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad. Av första stycket följer att utgivarens aktier eller skuldebrev ska vara av visst slag (punkten 1), att de aktuella aktierna eller skuldebreven ska vara upptagna till handel på en reglerad marknad i (punkten 2) och att utgivaren ska ha valt att ska vara hemmedlemsstat och offentliggjort detta val då värdepapperen först togs upp till handel (punkten 3) för att ska vara hemmed- lemsstat för en utgivare som har sitt säte utanför EES. Offentliggörande av val av hemmedlemsstat och anmälan till behörig myndighet regleras i nya 9 b §, se författningskommentaren till den paragrafen. Genom det tillägg som har gjorts i öppenhetsdirektivet ska en sådan utgivare som avses i paragrafen kunna ändra sitt val av hemmedlemsstat i det fall utgivarens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den hemmedlemsstat som tidigare valts, men i en eller flera andra värdmedlemsstater inom EES (se artikel 1.1a ii iii i ändringsdirektivet). Utgivaren kan då välja ny hemmedlems- stat bland de värdmedlemsstater där utgivarens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel. Enligt andra stycket, som är nytt, får en utgivare ändra valet av som hemmedlemsstat om utgivarens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad här i landet. I förevarande lag regleras endast de fall är hemmedlemsstat för en utgivare. Vilka stater som en utgivare, som väljer ny hemmedlemsstat, kan välja mellan framgår därför inte av paragrafen utan följer av de bestämmelser som finns i den stat som utgivaren väljer. Ett ändrat val av hemmedlems- stat är bara giltigt om det görs i enlighet med bestämmelserna om offent- liggörande och anmälan till behöriga myndigheter i nya 9 b §, se författ- ningskommentaren till den paragrafen. Den hänvisning i första stycket 2 till 2 kap. 39 § LHF, som tas bort, kopplar definitionen av hemmedlemsstat till motsvarande definition i fråga om prospektreglerna. Avsikten är dock inte att en sådan emittent ska ha olika hemmedlemsstater i enlighet med öppenhetsdirektivet och prospektdirektivet. Ändringar görs därför i LHF som tydliggör att ett sådant byte, till eller från som hemmedlemsstat, som avses i paragrafen även omfattar valet av hemmedlemsstat enligt den lagen, se författningskommentaren till 2 kap. 39 och 40 §§ LHF. Paragrafen har justerats med beaktande av med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen genomför artikel 2.1 i ii och iii i öppenhetsdirektivet (se artikel 1.1 a ii ii och iii i ändringsdirektivet). Paragrafen anger när är hemmedlemsstat för emittenter av andra överlåtbara värdepapper än sådana som avses i 7 och 8 §§, t.ex. skuldebrev som har ett nominellt värde som uppgår till minst mot- svarande per styck. Ändringarna i första stycket innebär att val av hemmedlemsstat ska offentliggöras enligt 9 b § från den dag de överlåtbara värdepapperen först togs upp till handel. 2015/16:26 Av andra stycket framgår att får väljas som hemmedlemsstat endast om emittenten har säte här eller dess överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad här i landet. I det senare fallet kan komma att bli hemmedlemsstat för emittenter med säte i en annan stat inom EES eller emittenter med säte utanför EES. I tredje stycket anges när en emittent som har valt som hem- medlemsstat får ändra sitt val. Enligt de ändringar som har gjorts i artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet ska vissa emittenter kunna ändra val av hem- medlemsstat i det fall emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna på en reglerad marknad i den stat som valts som hemmed- lemsstat. Punkten 1 innebär inte någon ändring i sak i förhållande till nuvarande tredje stycket. I punkten 2 införs en ny bestämmelse som inne- bär att valet kan ändras också om emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Paragrafen har justerats med beaktande av med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen genomför artikel 2.1 i tredje–femte styckena i öppenhets- direktivet (artikel 1.1 a ii iv i ändringsdirektivet). I paragrafen, som är ny, anges när är hemmedlemsstat för en emittent vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i om emittenten inte har gjort något val av hemmedlemsstat och offentliggjort detta. Enligt första stycket ska emittenten välja hemmedlemsstat från den dag då emittentens överlåtbara värdepapper först togs upp till handel. Om emittentens överlåtbara värdepapper redan är upp- tagna till handel på en reglerad marknad i är hemmedlems- stat om emittenten inte väljer hemmedlemsstat från . Det innebär att valet senast ska vara gjort . Bestämmelser om offentliggörande och anmälan till berörda behöriga myndigheter av val av hemmedlemsstat finns i nya 9 b §, se författningskommentaren till den paragrafen. Enligt andra stycket 1 undantas emittenter av aktier eller vissa skulde- brev vars nominella värde per styck understiger motsvarande och som har sitt säte i en stat inom EES. Skälet för det är att för sådana emittenter är hemmedlemsstaten den stat inom EES där emittenten har sitt säte. Enligt punkten 2 undantas även sådana emittenter som innan redan har gjort ett val av hemmedlemsstat och informerat den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten. Sådana emittenter som innan detta datum redan har gjort ett val av hemmedlemsstat och informe- rat den behöriga myndigheten behöver därmed inte göra något nytt val i enlighet med de bestämmelser om offentliggörande och anmälan till berörda behöriga myndigheter som finns i nya 9 b §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Tredje stycket innebär att inte längre ska vara hemmedlemsstat för en emittent om emittenten väljer en annan hemmedlemsstat och offent- liggör detta. Ett val av ny hemmedlemsstat ska göras i enlighet med be- stämmelserna om offentliggörande och anmälan till behöriga myndig- heter i berörda medlemsstater i nya 9 b §. Paragrafen har justerats med beaktande av med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 2.1 i andra stycket i öppenhets- direktivet (se artikel 1.1 a ii iv i ändringsdirektivet). Paragrafen innebär att en emittents val av hemmedlemsstat ska offentliggöras och anmälas till berörda behöriga myndigheter. Krav på offentliggörande och lämnande av information till gäller enligt Finans- inspektionens föreskrifter (FFFS 2007:17) om verksamhet på marknads- platser (10 kap. 1 a §). Med anledning av de ändringar som har gjorts i öppenhetsdirektivet införs kraven i lag. Bestämmelserna ska tillämpas vid val av hemmedlemsstat i enlighet med 8–9 a §§, dvs. både av emit- tenter som genom valet väljer att ska vara hemmedlemsstat och emittenter som redan har valt som hemmedlemsstat och ändrar detta val. Berörda behöriga myndigheter är de behöriga myndigheterna i emitten- tens nuvarande hemmedlemsstat, behöriga myndigheter i de värdmed- lemsstater där emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad samt, i tillämpliga fall, den behöriga myndigheten i den stat inom EES där emittenten har sitt säte. Ett val av hemmedlemsstat är inte giltigt om det inte offentliggörs och anmäls till berörda behöriga myndigheter. Närmare bestämmelser om offentliggörande av information finns i 17 kap., se författningskommentaren till 17 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. I första stycket tas bestämmelsen om att en emittent ska offentliggöra nya låneemissioner bort med anledning av att artikel 16.3 i öppenhetsdirek- tivet har utgått (se artikel 1.11 i ändringsdirektivet). Övervägandena finns i avsnitt 8.1. I paragrafen, som genomför artikel 8.1 a i öppenhetsdirektivet, anges vilka emittenter som är undantagna från kapitlets tillämpningsområde. I punkten 6, som är ny, införs ett undantag även för Europeiska finan- siella stabiliseringsfaciliteten, (EFSF) samt andra mekanismer som upp- rättats i syfte att upprätthålla den finansiella stabiliteten i Europeiska monetära unionen. EFSF är inrättad genom . De övriga mekanismer som åsyftas är sådana mekanismer som inrättats i syfte att upprätthålla den finansiella stabiliteten i Europeiska monetära unionen genom tillhandahållande av tillfälligt finansiellt stöd till medlemsstater vars valuta är euro. Övervägandena finns i avsnitt 7.1.5. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 4.7 i öppenhetsdirektivet. Emittenter ska upprätta års- och koncernredovisning i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering . Formatet ska specificeras av kommissionen i tekniska standarder för tillsyn. Bestämmelsen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Övervägandena finns i avsnitt 6.7. I paragrafen, som genomför artikel 6 i öppenhetdirektivet, finns en bestämmelse om att emittenter som bedriver sådan verksamhet som avses i 2 § 1 eller 2 den nya lagen om rapportering av betalningar till myndig- heter ska offentliggöra en rapport om betalningar som föreslås i prop. 2015/16:3 Tydligare redovisningsregler och nya rapporteringskrav för utvinningsindustrin. Där anges att med företag med verksamhet i utvin- ningsindustrin avses företag som bedriver prospektering, utveckling, utvinning och därmed jämförlig verksamhet som avser olja, naturgas, kol, torv, sand, grus, sten, lera, salt, eller metallmalmer eller andra mine- raler. Vidare anges att med företag med verksamhet inom avverkning av naturskog avses företag som avverkar naturskog eller som utför transporter för sådan avverkning. Bestämmelser om hur rapporten ska upprättas finns i 4–7 och 10 §§ lagen om rapportering av betalningar till myndigheter. Enligt dessa bestämmelser ska ett moderföretag i en koncern, om något av koncern- företagen bedriver verksamhet i utvinningsindustrin eller inom avverk- ning av naturskog, senast efter räkenskapsårets utgång upp- rätta en rapport över sådana betalningar till myndigheter som anges i 5 § samma lag och som något av koncernföretagen har gjort under räken- skapsåret. Rapporten ska innehålla upplysningar om sådana betalningar för verksamheten som utgör ersättning för produktionsrättigheter, skatt som ska tas ut från företag på inkomst, produktion eller vinst från företag och inte är skatt på fysisk persons inkomst och inte heller mervärdes- skatt, omsättningsskatt eller annan skatt på konsumtion, royalty, utdel- ning, kontrakts-, upptäckts- eller produktionsbonus, ersättning för licens eller koncession, eller betalning för infrastrukturförbättringar. Betal- ningar som ensamma eller tillsammans med andra sammanhängande betalningar är under ett räkenskapsår behöver inte tas med i rapporten. När en rapport upprättas ska hänsyn tas till vad som är en betalnings eller en verksamhets verkliga innebörd. Om en emittent upprättar en rapport enligt lagen om rapportering av betalningar till myndigheter, uppfyller den alltså kraven även i förevar- ande paragraf. Emittenten kan fullgöra kravet på offentliggörande genom att offentliggöra den rapporten. Offentliggörandet sker enligt 17 kap., se 17 kap. 1 § första stycket. En emittent behöver inte upprätta en rapport, om den har upprättat och offentliggjort en rapport enligt lagstiftningen i ett land utanför EES. En nödvändig förutsättning för detta är dock att har be- dömt att rapporteringskraven är likvärdiga med de krav som gäller inom EU. Emittenten omfattas även i detta fall av kravet enligt första stycket på offentliggörande här i landet. Övervägandena finns i avsnitt 6.8. I paragrafen anges vilka bestämmelser om regelbunden finansiell information som ska tillämpas av emittenter utan säte inom EES som har som hemmedlemsstat. Till följd av att bestämmelsen om kvartalsrapport i 7 § tas bort tas bestämmelserna om kvartalsrapport i första och tredje styckena bort. I paragrafen anges att en börs ska övervaka att sådan regelbunden finansiell information som anges i 4 och 5 §§ ska upprättas under vissa förutsättningar, den s.k. redovisningstillsynen. Med anledning av att 7 § upphör att gälla (bestämmelserna om kvartalsrapport) tas hänvisningen till den paragrafen bort. Eftersom kravet att upprätta en rapport om betalningar till myndigheter ersätter kravet på delårsredogörelse i 6 § innebär det således att en börs ska övervaka skyldigheten att offentlig- göra en rapport om betalningar till myndigheter enligt 15 kap. 9 §. Tillägget i första stycket innebär att kapitlets bestämmelser om offentlig- görande av information m.m. ska tillämpas i fråga om val av hemmed- lemsstat för emittenter som har som hemmedlemsstat. Bestäm- melsen omfattar både emittenter som genom valet väljer att ska vara hemmedlemsstat, och emittenter som redan valt som hemmedlemsstat och ändrar detta val. Tillägget i andra stycket innebär att även emittenter som inte har som hemmedlemsstat och som omfattas av bestämmelsen om krav på offentliggörande av hemmedlemsstat i 1 kap. 9 b § omfattas av bestämmelsen om offentliggörande av information i 2 § samt av de föreskrifter om språk som meddelats med stöd av bemyndigandet i 5 § 2. Övervägandena finns i avsnitt 4.2.5. Lagrådet hänvisar när det gäller 25 kap. till det Lagrådet anför beträff- ande 6 kap. LHF. Regeringen konstaterar att inom ramen för förevarande lagstiftningsärende finns det inte heller utrymme att göra en sådan genomgripande omarbetning som det skulle innebära att numrera om paragraferna i 25 kap. förevarande lag. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artiklarna 28a a och 28b.1 b i öppenhetsdirektivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). Ändringarna i punkten 1 innebär att får förelägga en emittent att göra rättelse även om emittenten underlåter att offentlig- göra förändringar i de rättigheter som är knutna till värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad enligt 15 kap. 8 §, upprätta årsredovisning med hjälp av ett elektroniskt rapporteringsformat enligt 16 kap. 4 a § eller offentliggöra rapport om betalningar till myndigheter enligt 16 kap. 6 §. Hänvisningen till 16 kap. 7 § tas bort med anledning av att kravet i den paragrafen på att offentliggöra kvartalsrapport tas bort. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Ändringarna i paragrafen genomför delvis artiklarna 28a a och 28b.1 c i öppenhetsdirektivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). Ändringarna i första stycket innebär att ska besluta att en sanktionsavgift ska tas ut av en emittent även om emittenten under- låter att offentliggöra förändringar i de rättigheter som är knutna till värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad enligt 15 kap. 8 §, upprätta årsredovisning med hjälp av ett elektroniskt rapport- eringsformat enligt 16 kap. 4 a § eller offentliggöra rapport om betal- ningar till myndigheter enligt 16 kap. 6 §. Hänvisningen till 16 kap. 7 § tas bort med anledning av att kravet i den paragrafen på att offentliggöra kvartalsrapport tas bort. Ändringarna i andra stycket innebär att den högsta sanktionsavgift som får fastställas för en emittent ändras. Sanktionsavgiften för en emittent ska som högst fastställas till ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller av emittentens omsättning närmast föregående räkenskapsår eller, i de fall beloppen kan beräknas, två gånger den vinst som erhållits eller två gånger de kostnader som undvikits genom överträdelsen. mande av sanktionsavgiftens storlek utgör det högsta av de beräknade beloppen det högsta belopp som får fastställas. Av tredje stycket framgår att om överträdelsen har skett under emitten- tens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får den uppskattas. I paragrafen ersätts termen särskild avgift med termen sanktionsavgift. Övriga ändringar är endast språkliga. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitten 9.3, 9.4.1 och 9.4.2. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 28.2 i öppenhetsdirektivet (artikel 1.20 i ändringsdirektivet) och är utformad efter förebild av 15 kap. 1 a § LBF och 25 kap. 1 a § LVM. I paragrafen anges när Finans- inspektionen får besluta att en sanktionsavgift ska tas ut av en fysisk person som ingår i en emittents ledning. I första stycket definieras den personkrets som kan påföras en sank- tionsavgift, nämligen en styrelseledamot i emittenten, emittentens verk- ställande direktör eller ersättare för någon av dem. överträdelser som ska kunna föranleda beslut om sanktionsavgift mot- svarar de överträdelser som anges i artikel 28a a i öppenhetsdirektivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). I andra stycket anges de förutsättningar som gäller för beslut om sank- tionsavgift enligt första stycket. Ett beslut om sanktionsavgift får med- delas endast om den juridiska personens överträdelse är allvarlig och per- sonen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. Av tredje stycket framgår att sanktionsavgiften ska fastställas till lägst och högst ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller, i de fall beloppen kan beräknas, två gånger den vinst som erhållits eller två gånger de kostnader som undvikits till följd av överträdelsen. Vid bestämmande av sanktions- avgiftens storlek utgör det högsta av de beräknade beloppen det högsta belopp som får fastställas. Enligt fjärde stycket tillfaller avgiften staten. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitten 9.4.2, 9.7 och 9.8. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 28c.1 a, b och e i öppenhets- direktivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 d § LHF. Se författningskommentaren till den bestämmelsen. När det gäller överträdelsens allvarlighet bör vissa typer av överträdel- ser kunna bedömas som mindre allvarliga än andra, t.ex. i fall där en finansiell rapport lämnas endast efter tidsfristens utgång, utan att överträdelsen för den skull betraktas som ringa (jfr prop. 2006/07:65 s. 230). När det gäller skador som uppstått avses bl.a. skador (förluster) som drabbat tredje man men även den skada marknaden kan lida av att inte i rätt tid få information om regelbunden finansiell information. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 28c.1 f och g i öppenhets- direktivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 e § LHF. Se författningskommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 28c.1 c och d i öppenhetsdirek- tivet (artikel 1.21 i ändringsdirektivet). Paragrafen motsvarar 6 kap. 3 f § LHF. Beträffande förevarande paragraf hänvisar Lagrådet till vad man anför i anslutning till 6 kap. 3 f § LHF. Regeringen gör samma bedöm- ning när det gäller förevarande bestämmelse som den regeringen gör i fråga om motsvarande bestämmelse i LHF. Se författningskommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 9.7. Paragrafen, som är ny, motsvarar 6 kap. 3 h § LHF. Se författningskom- mentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 9.9. Paragrafen, som är ny, motsvarar 6 kap. 3 i § LHF. Se författningskom- mentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 9.9. Paragrafen, som är ny, motsvarar 6 kap. 3 j § LHF. Se författningskom- mentaren till den bestämmelsen. 2015/16:26 En ansökan enligt första stycket ska göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av eventuella beslut om sanktionsavgift mot emittenten för samma överträdelse. Övervägandena finns i avsnitt 9.9. Paragrafen, som är ny, motsvarar 6 kap. 3 k § LHF. Se författningskom- mentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 9.10. Termen särskild avgift ersätts med termen sanktionsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 9.4.1.