prop · H30364 · 2015-12-07 00:00:00 — Paragrafens andra stycke innehåller ett bemyndigande som gör det möjligt att genom förordning eller myndighetsföreskrifter göra lagen tillämplig på sådan utrustning som anges i bilaga II till fritidsbåts- direktivet. Detta kan gälla exempelvis rattar, bränsletankar, fönster m.m., när utrustningen släpps ut på marknaden separat. Paragrafens tredje stycke innehåller också ett bemyndigande. Genom bemyndigandet kan den lista med undantag som finns i artikel 2.2 i fritidsbåtsdirektivet genomföras i förordning eller genom myndighets- föreskrifter. Paragrafens fjärde stycke innebär att fartygssäkerhetslagen inte ska tillämpas i den utsträckning lagen är tillämplig. Mot bakgrund av fritids- båtsdirektivets uttömmande karaktär vad gäller tillverkning, konstruk- tion, certifiering, dokumentation och märkning har kravet på fart- certifikat enligt 3 kap. 1 § fartygssäkerhetslagen för fritidsbåtar inte bedömts vara fullt ut förenligt med direktivet. Det ska därför inte gälla fullt ut för fritidsbåtar. Fjärde stycket anger därför att fartygssäkerhets- lagen inte ska tillämpas i den utsträckning lagen ska tillämpas. Paragrafen, som genomför artikel 2, behandlas i avsnitt 6.3.2. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen förklaras vissa centrala uttryck som används i lagen. Alla uttrycken i paragrafen följer de definitioner som anges i artikel 3 i fritidsbåtsdirektivet som i sin tur motsvarar definitionerna i förordning (EG) nr 765/2008 och rambeslut nr 768/2008/EG. Det är därför ända- målsenligt att hänvisningen till förordning (EU) nr 1025/2012 i fråga om harmoniserad standard även i den svenska lagtexten är dynamisk, dvs. avser förordningen i den gällande lydelsen. Paragrafen, som genomför artikel 3, behandlas i avsnitt 6.3.3. I paragrafen anges vilka grundläggande säkerhets- och miljökrav produkterna måste uppfylla för att få tillhandahållas eller tas i bruk. I första stycket anges därför att produkter som omfattas av lagen endast får tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk om de, korrekt underhållna och använda i enlighet med avsedda ändamål, inte äventyrar hälsa och säkerhet för personer, egendom eller miljö och endast på villkor att de uppfyller grundläggande säkerhets- och miljökrav. För det fall produk- terna inte uppfyller grundläggande säkerhets- och miljökrav har mark- nadskontrollmyndigheten, enligt 28 §, vissa möjligheter att genom före- lägganden och förbud agera för att lagen ska följas. Paragrafens första stycke innehåller bara allmänt hållna krav. I andra stycket finns därför ett bemyndigande som möjliggör preciseringar genom förordning eller myndighetsföreskrifter av de grundläggande säkerhets- och miljökraven, t.ex. de som framgår av bilaga I till fritids- båtsdirektivet. Paragrafen, som genomför artikel 4, behandlas i avsnitt 6.4.1. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att de uppräknade produkterna ska få undantas från lagens krav och om vilka villkor som gäller för produkterna i sådana fall. Bestämmelsen innebär inte att produkterna kan undantas helt från lagen. Den innebär dock att de upp- räknade produkterna kan undantas från exempelvis de grundläggande kraven eller kraven på CE-märkning, men endast under de särskilda villkor som ställs upp i förordning eller i myndighetsföreskrifter. Hän- visningen i paragrafens tredje punkt till annan lagstiftning syftar på vissa motorer som är typgodkända enligt direktiv /68/EG eller förordning (EG) nr 595/2009. Paragrafen, som genomför artiklarna 6.2–6.5 samt 15.5, behandlas i avsnitt 6.4.2. I paragrafen finns en presumtionsregel för bedömningen av produkternas överensstämmelse med de grundläggande kraven enligt 4 § och de före- skrifter som meddelats i anslutning till den paragrafen. Presumtions- regeln gäller sådana produkter som överensstämmer med harmoniserade standarder för fritidsbåtar eller delar av dem till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i den utsträckning som säkerhetskraven omfattas av standarden. stämmer med kraven i de harmoniserade standarderna, presumeras den Paragrafen, som genomför artikel 14, behandlas i avsnitt 6.4.3. I paragrafens första stycke anges att ett ytterligare krav för att produkten ska få tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk är att produkten åtföljs av en försäkran om överensstämmelse eller annan försäkran. ”annan försäkran” avses en försäkran från tillverkaren eller importören rörande delvis färdigställda fritidsbåtar eller vattenskotrar som avses i artikel 15.5 och bilaga III i fritidsbåtsdirektivet. I andra stycket finns ett bemyndigande som möjliggör att föreskrifter om utformningen av och innehållet i en försäkran om överensstämmelse och annan försäkran kan meddelas genom förordning eller myndighets- Paragrafen, som genomför artikel 15.1–15.2 och 15.4–15.5, behandlas i avsnitt 6.4.4. I paragrafens första stycke anges ytterligare ett krav, förutom de i 4 och 7 §§, för att produkten ska få tillhandahållas på marknaden eller tas i bruk, nämligen att den ska vara CE-märkt. Paragrafens andra stycke innehåller en upplysning om att allmänna bestämmelser om CE-märkning finns i förordning (EG) nr 765/2008. Eftersom det är fråga om en upplysningsbestämmelse anges endast EU- förordningens namn och inte vilken lydelse av den som det hänvisas till (dynamisk hänvisning). I paragrafens tredje stycke finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, med stöd av 8 kap. 7 § rege- ringsformen, kan meddela närmare föreskrifter om CE-märkning. föreskrifter som avses är exempelvis var på produkten Paragrafen, som genomför artiklarna 16–18, behandlas i avsnitt 6.4.5. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldigheter gällande vilken dokumentation som ska finnas på en produkt eller följa med produkten under hela leveranskedjan fram till konsumenten. tillverkarens identifikationsmärkning i första punkten åsyftas typ- nummer, partinummer, serienummer eller annan identifikationsmärkning av produkten som tillverkaren ansvarar för. Det anmälda organets identi- fikationsmärkning avser den identifikationskod som det anmälda organet Punkten genomför artiklarna 7.5 och 35.1 i fritidsbåtsdirek- I andra punkten avses uppgifter om namn, varumärke, kontaktadress och liknande uppgifter om tillverkaren och importören. för artiklarna 7.6 och 9.3 i fritidsbåtsdirektivet. Bruksanvisningar och säkerhetsinformation som anges i tredje punkten kan innehålla uppgifter om under vilka förutsättningar produkten inte kan användas och vilka risker som är förknippade med användandet. Ett krav på dokumentationen i tredje punkten kan vara att den är skriven på ett språk som kan förstås av slutanvändaren. Tredje punkten genomför artiklarna 7.7 och 9.4 i fritidsbåtsdirektivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.4.6. I paragrafens första stycke anges att det är tillverkarens ansvar att se till att produkten uppfyller de grundläggande kraven enligt 4 § och de före- skrifter som meddelats i anslutning till den bestämmelsen. Detta uppnås genom att tillverkaren ges ansvar för att en bedömning av överensstämmelse görs. Tillverkaren ska också utarbeta den tekniska dokumentation som kan ligga till grund för bedömningen av överens- stämmelse. Första stycket genomför artiklarna 7.1–7.2 och 25 i fritids- båtsdirektivet. I paragrafens andra stycke finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om hur förfarandet för bedömning av överensstämmelse ska ske. Med detta avses vilken så kallad modul i och rådets rambeslut nr 768/2008/EG som ska användas vid bedömningen. I stycket finns också ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer att meddela föreskrifter om innehållet i den tekniska dokumentationen. Detta kan t.ex. användas till föreskrifter som syftar till att säkerställa att dokumentation om konstruktion, tillverkning och bedömningen av överensstämmelse går att förstå. Andra stycket genom- för artiklarna 19.1, 20–22 och 24–25 i fritidsbåtsdirektivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5.1. I paragrafens första stycke föreskrivs att tillverkaren ska upprätta en försäkran enligt 7 § och CE-märka produkten. Därmed tar tillverkaren ansvar för att produkten uppfyller de grundläggande kraven i lagen. Till- verkarens skyldigheter att upprätta den tekniska dokumentationen och ansvaret för att produkten uppfyller de grundläggande kraven i 4 § kan inte föras över till tillverkarens representant, jfr artikel 8.2. Första stycket genomför artiklarna 7.2 och 15.3 i fritidsbåtsdirektivet. Paragrafens andra stycke reglerar tillverkarens skyldighet att behålla den tekniska dokumentationen som ligger till grund för bedömningen av överensstämmelse samt en kopia av försäkran enligt 7 § av efter det att produkten släppts ut på marknaden. Denna skyldighet får utföras av tillverkarens representant om en sådan utsetts enligt 21 §. Andra stycket genomför artikel 7.3 i fritidsbåtsdirektivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.5.1. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen innebär att en tillverkare måste ha rutiner som gör att all till- verkning av en produkt når upp till de grundläggande kraven enligt 4 § och de föreskrifter som meddelats i anslutning till den bestämmelsen. 2015/16:64 Dessa rutiner ska säkerställa att kraven uppfylls, oavsett hur många enheter som produceras. En tillverkare som hävdar att andra produkter av samma typ har visat sig vara säkra måste ändå åtgärda bristande rutiner för att uppfylla kraven i sin produktion. Paragrafen, som genomför artikel 7.4, behandlas i avsnitt 6.5.1. I paragrafen anges att en importör måste säkerställa att tillverkaren har uppfyllt sina skyldigheter enligt 10 och 11 §§ samt föreskrifter som meddelats i anslutning till 9 §, t.ex. utfört en bedömning av överens- stämmelse, CE-märkt produkten och sett till att produkten åtföljs av rätt dokumentation, innan importören släpper ut produkten på marknaden. Om importören anser eller har anledning att anta att produkten inte är förenlig med de grundläggande kraven, ska importören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheten om detta. Exempel på när importören har anledning att anta att produkten inte uppfyller kraven är om CE-märkningen inte är utförd eller om en försäkran om överensstämmelse eller annan försäkran saknas. Paragrafen, som genomför artikel 9.2, behandlas i avsnitt 6.5.2. Av paragrafen följer att importören av efter det att produkten släppts ut på marknaden ska kunna visa en kopia av den försäkran enligt 7 § som tillverkaren tagit fram. På begäran av en mark- nadskontrollmyndighet ska importören också se till att myndigheten får tillgång till den tekniska dokumentationen som tillverkaren tagit fram för bedömningen av överensstämmelse. Paragrafen, som genomför artikel 9.8, behandlas i avsnitt 6.5.2. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av paragrafens första stycke följer att innan en distributör av en produkt tillhandahåller den på marknaden så ska denne verifiera att produkten är CE-märkt, åtföljs av en försäkran enligt 7 § och att den dokumentation som tillverkaren och importören ansvarar för enligt de föreskrifter som meddelats i anslutning till 9 § finns på och följer med produkten. Detta kan exempelvis åstadkommas genom att distributören inhämtar ett intyg eller uppgift från den berörde aktören om att skyldigheterna fullgjorts. I paragrafens andra stycke finns skyldigheter som motsvarar dem som gäller för importörer enligt 13 § andra stycket. Paragrafen, som genomför artikel 10.2, behandlas i avsnitt 6.5.3. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av paragrafen följer att importören och distributören ska ha rutiner som gör att produkten och dess egenskaper inte förändras när de ansvarar för lagring eller transport av produkten. Paragrafen, som genomför artiklarna 9.5 och 10.3, behandlas i avsnitt 6.5.4. Av paragrafens första stycke följer en skyldighet för tillverkare och importörer att bedriva ett skadeförebyggande arbete i syfte att få känne- dom om risker hos produkter de tillhandahållit. I paragrafens andra stycke finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilket skadeförebyggande arbete tillverkare och importörer ska bedriva. Detta arbete kan omfatta slumpvis provning av produkter och att utreda klagomål. Paragrafen, som genomför artiklarna 7.4 och 9.6, behandlas i avsnitt 6.5.5. I paragrafens första stycke anges att en tillverkare eller en importör som anser eller har anledning att anta att en produkt som denne har släppt ut på marknaden inte är förenlig med de krav som föreskrivs i lagen eller i föreskrifter meddelade i anslutning till lagen ska vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få produkten att överensstämma med kraven eller om det är lämpligt dra tillbaka eller återkalla produkten. Med ”har anledning att anta” avses situationer då tillverkaren eller importören har fått tydliga signaler om att en produkt inte uppfyller kraven genom t.ex. klagomål från konsumenter, distributörer eller efter kontakt med myndigheter. Att få produkten att överensstämma med kraven innebär att rätta till de brister som finns exempelvis avseende konstruktion, märkning, medföljande information eller annan dokumentation som innebär att produkten inte uppfyller direktivets krav. Första stycket genomför artiklarna 7.8 och 9.7 i fritidsbåtsdirektivet. Av andra stycket framgår att ett tillbakadragande eller en återkallelse ska ha det innehåll som anges i 15–18 §§ produktsäkerhetslagen (2004:451) (se prop. 2003/04:121 s. 110 f.) Detta innebär att tillverkaren eller importören ska vidta de åtgärder som anges där. Då produktsäker- hetslagen använder termen återkallelse för åtgärder som enligt lagen avser tillbakadragande från distributör förtydligas i andra stycket att termen tillbakadragande ska användas. I tredje stycket anges att en distributör som anser eller har anledning att anta att en produkt inte överensstämmer med kraven är skyldig att se till att det vidtas nödvändiga korrigerande åtgärder för att få produkten att överensstämma med kraven eller om det är lämpligt dra tillbaka eller återkalla produkten. Distributören behöver alltså inte, till skillnad från tillverkare och importörer, vidta korrigerande åtgärder utan ska i stället säkerställa att nödvändiga korrigerande åtgärder vidtas. Distributörens skyldigheter torde exempelvis kunna utgöras av att denne begär att tidi- gare led i distributionskedjan gör rättelser och vidtar korrigerande åtgärder samt att distributören i avvaktan på åtgärder inte distribuerar produkten. Tredje stycket genomför första meningen av artikel 10.4 i fritidsbåtsdirektivet. Paragrafen, som genomför artiklarna 7.8, 9.7 och 10.4, behandlas i avsnitt 6.5.6. Paragrafen innebär en underrättelseskyldighet för tillverkare, importörer och distributörer när de anser eller har anledning att anta att en produkt som de har släppt ut eller tillhandahållit på marknaden utgör en risk. Exempel på detta kan vara upptäckter i samband med konsumenters klagomål eller upptäckter vid aktörens slumpvisa provtagning eller annat skadeförebyggande arbete som görs i enlighet med 17 §. Paragrafen, som delvis genomför artiklarna 7.8, 9.7 och 10.4, behand- las i avsnitt 6.5.6. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vilka uppgifter som aktörerna, inklusive privatimportörer, ska lämna till en marknads- kontrollmyndighet så att aktörer i tidigare och senare leveransled kan identifieras efter att aktören levererat eller mottagit en produkt. Paragrafen, som genomför artikel 13, behandlas i avsnitt 6.5.7. I paragrafens första stycke finns en bestämmelse om att tillverkaren kan utse en representant att utföra uppgifter i tillverkarens ställe. tanten ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten. I paragrafens andra stycke finns ett bemyndigande som möjliggör för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om innehållet i och omfattningen av fullmakten. skrifter ska hålla sig inom de begränsningar som följer av artikel 8 i fritidsbåtsdirektivet, t.ex. ska fullmakten dock åtminstone ge represen- tanten rätt att inneha en kopia av försäkran om överensstämmelse eller annan försäkran och den tekniska dokumentationen som tagits fram i samband med bedömningen av överensstämmelse så att representanten ska kunna visa denna för marknadskontrollmyndigheterna efter att produkten släppts ut på marknaden. får upprättandet av den tekniska dokumentationen inte delegeras till representanten. Paragrafen, som genomför artikel 8, behandlas i avsnitt 6.6.1. I paragrafen finns bestämmelser om att tillverkarens skyldigheter övertas av importören eller distributören i vissa fall. Det gäller när dessa till- handahåller produkten i eget namn eller under eget varumärke. samma gäller om importören eller distributören ändrar produkten så att överensstämmelsen med kraven i lagen och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen kan påverkas. Paragrafen, som genomför artikel 11, behandlas i avsnitt 6.6.2. I paragrafen finns bestämmelser om skyldigheter för en privatimportör i de fall tillverkaren inte har fullgjort sina skyldigheter. digheter överförs i dessa fall på privatimportören. fattar att produkten t.ex. uppfyller de grundläggande kraven, att bedöm- ning av överensstämmelse genomförs, att upprätta teknisk dokumenta- tion som tas fram vid bedömning av överensstämmelse, att upprätta en försäkran om överensstämmelse eller annan försäkran och att anbringa CE-märkning på produkten. Utöver dessa skyldigheter ska privat- importören, om erforderlig teknisk dokumentation inte finns att tillgå från tillverkaren, se till att den upprättas med lämplig sakkunskap. Därtill ska privatimportören se till att namn och adress till det anmälda organet som utfört bedömningen av överensstämmelse anges på produkten. Paragrafen, som delvis genomför artikel 12, behandlas i avsnitt 6.6.3. I paragrafens första stycke finns bestämmelser om att den som gör en omfattande förändring eller ombyggnad av en produkt eller att den som gör så att en färdigställd produkt som tidigare undantagits från lagen ändrar karaktär så att den omfattas av lagen ska säkerställa att produkten överensstämmer med kraven i lagen och de föreskrifter som har medde- lats i anslutning till lagen. Ett exempel på när bestämmelsen blir tillämp- lig är den situationen att en fritidsbåt byggts för eget bruk men släpps ut på marknaden , jfr artikel 19.4 i fritidsbåts- direktivet. Paragrafens andra stycke innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om förfarandet för bedömning av överensstämmelse med kraven. Genom bemyndigandet kan kraven och skyldigheterna i bilaga 5 till fritidsbåts- direktivet genomföras. Bilagan föreskriver bland annat att bedömning av överensstämmelse ska göras av ett anmält organ, att försäkran om överensstämmelse ska upprättas, vilka dokumentationskrav som gäller, vad det anmälda organet ska utföra samt hur CE-märkning och märkning av produkten ska ske m.m. Paragrafen, som genomför artikel 19.3 och 19.4, behandlas i avsnitt 6.6.4. I paragrafens första stycke finns en upplysning om att bestämmelser om organ för bedömning av överensstämmelse finns i lagen (2011:791) om ackreditering och teknisk kontroll och i föreskrifter meddelade i anslut- ning till den lagen. Av andra stycket framgår under vilka förutsättningar som ett organ för bedömning av överensstämmelse får utföra en bedömning av överens- stämmelse. Paragrafen, som genomför artiklarna 26–34.5, 34.6, 36–40 och 42, behandlas i avsnitt 6.7. I paragrafens första stycke finns en upplysning om att bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008. Eftersom det är fråga om en upplysningsbestämmelse anges endast EU-förordningens namn och inte vilken lydelse av den som det hänvisas till (dynamisk hänvisning). Artiklarna 15–29 i nämnda förord- ning innehåller en gemenskapsram för marknadskontroll och kontroll av produkter som förs in på gemenskapsmarknaden. Av artiklarna framgår bland annat en rad befogenheter som de marknadskontrollerande myndigheterna behöver för marknadskontrollen och kontrollen av produkter som förs in på unionsmarknaden. Paragrafens andra stycke innebär att regeringen utser den myndighet som ska utöva marknadskontroll. Paragrafen, som genomför artikel 43, behandlas i avsnitt 6.8.1. Paragrafen kompletterar artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 i fråga om marknadskontroll av produkter som omfattas av lagen. anges att på begäran av marknadskontrollmyndigheten ska Polismyndig- heten lämna den hjälp som marknadskontrollmyndigheten behöver för att de åtgärder som myndigheten vidtar med stöd av artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska kunna genomföras. Artikel 19 innehåller direkt tillämpliga bestämmelser som riktar sig till den myndighet som avses i Hjälp från får begäras i situationer där det finns ett verkligt behov av polismans särskilda befogenheter att använda våld. Det är den begärande marknadskontrollmyndigheten som ska pröva om förutsättningar finns att begära hjälp av . punkten framgår att hjälp av får begäras om sådana särskilda omständigheter finns som gör att det kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polismans särskilda befogenheter att använda våld enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas. kontrollmyndigheten kan exempelvis begära hjälp av när aktören förklarat sig vägra tillträde till lokalerna. punkten kan marknadskontrollmyndigheten begära hjälp av Polis- myndigheten om det annars finns synnerliga skäl. föreligga om det finns en överhängande risk för att produkter eller hand- lingar kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verk- ställigheten löses på annat sätt. I paragrafen är hänvisningen till EU-förordningen utformad på så sätt att den avser EU-bestämmelsen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk Paragrafens behandlas i avsnitt 6.8.2. Av paragrafens första stycke följer att marknadskontrollmyndigheten har rätt att meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. föreläggande enligt första stycket kan utformas som ett förbud att släppa ut produkten på marknaden om produkten inte uppfyller vissa krav eller som ett föreläggande att åtgärda produkten så att kraven uppfylls. föreläggande kan också utformas så att produkten ska förses med varningar eller märkningar. Bestämmelsen kompletterar också artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 vad gäller åtgärder för marknadskontroll av produkter som omfattas av lagen. Paragrafens andra stycke anger att ett föreläggande eller förbud eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. på situationer när marknadskontrollmyndigheten kan avstå från att förena ett föreläggande med vite är i situationer där det står klart att en aktör kommer att följa föreläggandet. I paragrafens tredje stycke finns bestämmelser om omedelbar verk- ställighet av marknadskontrollmyndighetens beslut. Ett beslut kan behöva gälla i det fall en produkt för med sig risk för allvarlig skada. Detsamma gäller de beslut enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 genom vilka marknadskontrollmyndigheten förelägger en ekonomisk aktör att lämna tillträde till lokaler och att lämna upplys- ningar, handlingar, varuprover eller liknande. Här kan det vara angeläget att beslutet inte förhalas genom att behandlingen av ett överklagande inväntas.