prop · H203101 · 2015-04-15 00:00:00 — Även investe- ringar i järnvägsanläggningar och investeringar hos affärsverket har ökat, medan investeringarna i beredskapstillgångar har sjunkit. De finansiella investeringarna har minskat något. 3.3.3Statens nettoutlåning var lägre än 2014. Tabellen visar de huvuddelar som skiljer har netto- utlåning till gjorts med , som gäller valutaeffekter i samband med omsättning av delar av lånet, medan lån till har amorterats med . Utöver detta har Riksbankslånets värde ökat pga. orealiserade valutakursförändringar. Centrala nyutlåning uppgick till och nettot efter amorteringar till , vilket var samma nivå som 2013. resultaträkningen från statens budget, nämligen poster som finns med i resultaträkningen men inte medför betalningar, förändringar av fordringar och skulder samt övriga transaktioner som medfört betalningar. Posterna finns med i finansieringsanalysen, men i en annan struktur. Genom dessa tre delar är det möjligt att gå från resultaträkningens saldo till finansierings- analysens saldo. Därefter visas justeringsposter hänförbara till statsskulden som utgör skillnaden mellan finansieringsanalysens saldo och saldot i statens budget. Tabell 3.4 Samband mellan resultaträkningens statens budgetsaldo 2014 Justeringar för poster som ej medför 3.3.4Kassaflödet från finansiella aktiviteter förbättrades Nettobetalningar från finansiella aktiviteter var , vilket innebär att kassaflödet från finansiella aktiviteter förbättrades med . Den viktigaste faktorn är att förändringar av till- gångar och skulder i statens upplåningsverksam- het har gett en positiv påverkan på kassaflödet i denna del. Justeringar för förändringar av Övriga transaktioner som påverkar Förändring av inomstatliga innehav av värdepapper, skuldkorrigeringar samt Statens nettoupplåning visar förändringen av statens upplåning justerad för valutakursför- ändringar i utländsk valuta. Statens netto- upplåning uppgick till , dvs. staten har ökat sina lån som följd av det negativa budgetsaldot. Statsskulden ökade med medan orealiserade negativa valutakursförändringar i upplånings- verksamheten innebar att upplåningsbehovet var lägre än förändringen av statsskulden. 3.3.6Samband mellan resultaträkningen och utfallet på statens budget I nedanstående tabell visas sambandet mellan resultaträkningen och saldot i statens budget Transaktioner som ingår i resultaträkningen men inte medför betalningar uppgår till och består av avskrivningar och ned- skrivningar med och avsättningar och fondering med . De omfattar även orealiserade valuta- kursförändringar med och realisationsvinster m.m. med samt resultatandelar i statens hel- och delägda företag som avgår med nära . Förändringar av fordringar och skulder har medfört betalningar, men inte påverkat resultaträkningen. Både fordringar och skulder har förändrats kraftigt, men förändringarna tar till största delen ut varandra. Nettofordringarna för skatter har ökat kopplat till bl.a. slut- avräkningen av kommunalskattemedel, vilket ger en negativ påverkan på likvida medel. Hos har fordringarna minskat och skulderna ökat i statsskuldförvaltningen, vilket ger en positiv påverkan. Nettoförändringen av fordringar och skulder ger en positiv påverkan på likvida medel med . Övriga transaktioner som påverkar betal- ningar är främst investeringar som gav ett utflöde av likvida medel på . Statens utlåning, netto, påverkade kassaflödet negativt med medan utdelningar från statliga bolag gav ett inflöde på . Nettoeffekten av dessa transaktioner var . 3.4.1Redovisningsprinciper, resultat- och balansräkning Räkenskapsåret är kalenderåret. Kostnader och intäkter redovisas enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. oberoende av när betalning sker. Den konsoliderade resultat- och balans- räkningen och finansieringsanalysen är upp- ställda enligt reglerna i 10 kap. 9 och 10 §§ budgetlagen och de mer detaljerade reglerna i 13–15 §§ förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. Budgetlagen och förordningen om årsredo- 3.3.7Justeringar som är hänförliga till visning och budgetunderlag reglerar grund- Finansieringsanalysens saldo var negativt med , vilket är mindre än saldot i statens budget som var negativt med . Att netto- upplåningen är positiv innebär att staten ökat sina lån. Skillnaden mellan statens netto- upplåning och saldot på statens budget beror på att det finns transaktioner som påverkar statsskulden men som inte påverkar budgetens saldo. Å andra sidan finns transaktioner som påverkar budgetens saldo men som påverkar statsskulden först i efterföljande perioder, t.ex. kortfristiga placeringar. Skillnaden beror bl.a. på poster som har påverkat lånebehovet men inte statsskulden, bl.a. gäller det förändring av myndigheters innehav av statspapper och skuldskötselåtgärder, vilket sammantaget påverkat statsskulden med . Myndigheternas innehav av statspapper har ökat med vilket är en viktig del av detta. Årsredovisningen för staten upprättas enligt bestämmelserna i 10 kap. budgetlagen (2011:203), och grundas på de statliga myndig- heternas årsredovisningar. Dessa upprättas enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Dessa utgör, tillsammans med den praxis som utvecklats i årsredovisningen för staten och de praktiska ställningstaganden som varit nödvändiga vid upprättandet, de tillämpade redovisnings- principerna. Denna praxis består av lösningar som anges nedan under rubrikerna Omklas- sificeringar av poster och Kommentarer till särskilda poster, om lösningarna inte bedömts vara oväsentliga. redovisas nya företeelser i årsredovisningen för staten, för vilka inom- statlig reglering eller praxis ännu inte utvecklats. Då hämtas vägledning från principer som fram- går av internationella redovisningsstandarder för offentlig sektor respektive principer som tillämpas i den privata eller kommunala sektorn. Flera företeelser är dock specifika för statlig verksamhet i eller så saknas vägledning i internationella standarder och ställning måste därför tas i enskilda fall. Årsredovisningen för staten upprättas med de statliga myndigheternas årsredovisningar som grund och med information som rapporterats särskilt till statsredovisningen. Principerna för att värdera och klassificera intäkter och kostnader samt tillgångar och skulder utgår därför från bestämmelserna i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Undantag kan emellertid finnas om en myndighet har medgetts undantag från dessa regler och för sådana fall där särskilda principer tillämpas på den konsoliderade nivån. Transfereringar redovisas enligt bokförings- mässiga grunder, dvs. det år som kostnaden hänför sig till. I de flesta fall anses kostnaden sammanfalla med utbetalningen. Kostnaden periodiseras endast när den tydligt går att hänföra till ett visst år. Skatteinkomsterna redovisas fullt periodiserade, dvs. det år intäkterna hänför sig till. Eftersom många skatter för ett kalenderår beslutas först i efterhand, är det slutliga utfallet från beskattningen inte känt förrän efter det aktuella årets utgång. Redovisningen av skatter i årsredovisningen för staten grundas därför till viss del på bedömningar av förväntat beskattningsutfall och förväntade inbetalningar. Metoden för att beräkna periodiserade skatter bygger på modeller för olika skatteslag och på totalsammanställningar som Finansdepartemen- tet och byggt upp och utvecklat . Denna beräknings- metod ger bättre information om skatterna för året än löpande skatteinbetalningar, eftersom den beaktar den makroekonomiska utvecklingen och förändringar i skattereglerna och inte först när betalning görs. och andra berörda myndigheter redovisar löpande debiterade och betalda skatter. Skatterna kan delas in i två huvudkategorier. Den första huvudkategorin är skatter som hänförs till rätt månad eller kvartal i nära anslutning till inbetalningen eller deklarationen, vilket gäller för mervärdesskatt, socialavgifter och de flesta punktskatter. Den andra huvudkategorin är skatter som beslutas vid den årliga inkomstbeskattningen och där den löpande inbetalningen endast är preliminär. Det gäller t.ex. hushållens och företagens inkomst- skatter, fastighetsskatt samt skattereduktioner. När uppgifterna för årsredovisningen för staten för ett visst år tas fram, finns ett i det närmaste korrekt slutligt utfall för många av de skatter som redovisas månads- eller kvartalsvis. För framför allt hushållens och företagens inkomstskatter som beslutas årsvis bygger det redovisade utfallet däremot på en bedömning som grundas på kontrolluppgifter, redovisade preliminärskatter, den ekonomiska utvecklingen, utvecklingen på aktie- och fastighetsmarknaden och annan information. Utifrån informationen prognostiseras de intäkter som slutligt kommer att betalas in för året. Prognosen ligger till grund för att beräkna den redovisade intäkten. Även för övriga skatter tas hänsyn till förväntade tilläggsdebiteringar, omprövningar m.m. som gäller skatter för den aktuella redovisningsperioden. Resultaträkningens skatteintäkter skiljer sig från de periodiserade skatterna i statens budget för det aktuella året på några punkter. Skillnaden mellan fjolårets beräknade periodiserade skatt och det utfall som finns tillgängligt hänförs i resultaträkningen till , medan det periodiserade utfallet revideras i budgetens utfall. För varje skatteslag redovisas dock den senaste beräkningen i not till resultaträkningen. En annan skillnad är att avgifterna till ålders- pensionssystemet och premiepensionssystemet läggs till, eftersom dessa avgifter ingår i skatterna så som de avgränsas i resultaträkningen. Kommunala utjämnings- och inkomstutjäm- ningsavgifter tillförs som följd av principen att bruttoredovisa dessa i årsredovisningen för staten. Slutligen avgår de elimineringar av skatt från myndigheter som görs i årsredovisningen för staten. Resultat- och balansräkningen samt finansie- ringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens netto- upplåning. ses i detta sammanhang som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av samt Första–Fjärde, Sjätte och Sjunde AP- fonden omfattas inte av resultat- och balans- räkningen eller finansieringsanalysen. Inte heller ingår premiepensionssystemets tillgångar och skulder eller dess avkastning. Budgetlagens bestämmelser avseende detta har preciserats i förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. För premiepensions- medlen gäller det särskilda egendomsskyddet enligt 2 kap. 15 § regeringsformen och de är därmed inte statens medel. Att ta in dem i statens balansräkning skulle medföra att redovisningen inte gav en rättvisande bild. anses vara ett eget rättssubjekt med egna tillgångar och skulder och ska därför inte omfattas av statens resultat- och balansräkning. AP-fonderna, utöver den del som tillhör premiepensionssystemet, undantas dels eftersom ålderspensionssystemet bör hanteras på ett enhetligt sätt, dels eftersom de följer ett annat regelverk för redovisningen än övriga myndig- heter, vilket skulle göra det alltför omständligt att konsolidera dem. Redovisningen är en konsolidering av årsredo- visningarna hos myndigheterna under och regeringen, med angivna undantag. Det innebär att balans- och resultaträkningarna slås samman efter det att interna mellanhavanden i form av fordringar, skulder, intäkter och kostnader mellan myndigheterna eliminerats. Finansieringsanalysen upprättas därefter med den konsoliderade resultat- och balansräkningen som underlag. En förteckning över vilka organisationer som ingår i den konsoliderade resultat- och balans- räkningen och finansieringsanalysen finns i bilaga 6 Statliga myndigheter m.m. gäller som gemensam brytdag för myndigheternas räkenskaper. Det är den dag då den löpande bokföringen av händelser som berör räkenskapsperioden avslutas. Den gemensamma brytdagen är i första hand till för att det ska vara möjligt att stämma av mellanhavanden mellan myndigheter, men den påverkar även externa kundfordringar, leverantörsskulder och period- avgränsningsposter. Myndigheterna tillämpar normalt generella värderingsprinciper i enlighet med förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Det finns myndigheter som på grund av verksam- hetens särart, genom dispens, särskilt regerings- beslut eller av annat särskilt skäl avviker från de generella värderingsprinciperna. Sådana avvikel- ser förekommer dock i mycket liten omfattning och bedöms därför inte ha någon väsentlig påverkan på årsredovisningen för staten. Omsättningstillgångar värderas enligt lägsta värdets princip. Detta innebär att de tas upp till anskaffningsvärdet eller till det verkliga värdet om detta är lägre än anskaffningsvärdet. Anläggningstillgångar värderas till anskaffnings- värde, med avdrag för ackumulerade avskriv- ningar. För materiella och immateriella anlägg- ningstillgångar gäller i de flesta fall att endast tillgångar med en förväntad ekonomisk livslängd på lägst , tas upp som anläggningstillgångar. Avskrivningstiderna varierar mellan olika myndigheter eftersom de anpassas till den förväntade nyttjandeperioden för respektive tillgång. Myndigheterna tillämpar vanligen 3–avskrivningstid. För byggnader och större anläggningar tillämpas längre avskrivningstid med hänsyn till myndighetens verksamhet. Även för de specifika särskilt väsentliga tillgångsslagen väganläggningar, järnvägsanläggningar och beredskapstillgångar, tillämpas längre avskriv- ningstider. För statliga väganläggningar tillämpas schablonmässigt linjär avskrivning . För statliga järnvägsanläggningar tillämpas differen- tierade avskrivningstider på . För beredskapstillgångar hos Försvarsmakten, tillämpas 15–för stridsfordon, fartyg, flygplan och helikoptrar, för modifiering av materiel samt 3–för övriga beredskaps- inventarier. För övriga beredskapsvaror – beredskapslager – som är av de redovisade beredskapstillgångarna, sker ingen planenlig avskrivning. Beredskapsvaror omsätts normalt i den löpande verksamheten eller skrivs ned när de inte längre har någon användning i verksamheten. Aktier och andelar i hel- och delägda företag värderas enligt kapitalandelsmetoden. Metoden innebär att statens andel av företagens egna kapital tas upp som en tillgång i balansräkningen. Årets andel av företagens resultat redovisas sedan i resultaträkningen. Även affärsverkens hel- och delägda företag redovisas enligt kapitalandelsmetoden. Vissa typer av transaktioner omklassificeras i årsredovisningen för staten jämfört med myndigheternas redovisning. Anledningen till omklassificeringen är att transaktionerna ur statens perspektiv har en annan innebörd än för den enskilda myndigheten. De fall som bedömts påverka årsredovisningen för staten i väsentlig mening beskrivs nedan. Kostnaderna för tjänstepensioner till statligt anställda redovisas i statens resultaträkning bland personalkostnader, medan Statens tjänste- pensionsverk redovisar kostnaderna för tjänste- pensionsrörelsen i ett eget avsnitt i resultat- räkningen. Se vidare nedan under rubriken redovisas på ett enhetligt sätt. Pågående arbeten i försvarssektorn (framför allt i ) och motsvarande förutbetalda intäkter läggs samman med militära beredskapstillgångar, eftersom de till över- vägande del gäller arbeten för Försvarsmaktens räkning. För myndigheter med en uppställningsform för balans- och resultaträkning som avviker från den generellt föreskrivna, hänförs respektive post i resultat- och balansräkningen i års- redovisningen för staten så som de hade gjort om myndigheten i fråga hade följt de generella uppställningsformerna. Det gäller främst , affärsverken, och . Vanligen görs det direkt genom de inrappor- teringskoder som används vid rapportering till statsredovisningen. Ett antal intäktsposter klassificeras om med utgångspunkten att posten Skatteintäkter av- gränsas i enlighet med den definition av skatter som gäller i statens budget och i nationalräken- skaperna. Intäkterna redovisas som Skatte- intäkter i den konsoliderade resultaträkningen men i flera fall redovisar berörda myndigheter intäkterna på annat sätt, exempelvis: –som avgifter eller andra ersättningar (exempelvis vissa socker- och jordbruks- avgifter vid eller lokalradioavgift vid Myndigheten för radio och TV), –som medel för finansiering av bidrag (exempelvis avgifter för insättningsgarantin vid och Kärnavfalls- fondens avgifter), –som resultatandelar från hel- och delägda företag (Systembolagets inlevererade över- skott som Kammarkollegiet redovisar), eller –enbart i balansräkningen (inleverans av överskott från som Kammarkollegiet redovisar). Finansiella korrigeringar som rör EU-medel redovisas vanligen som kostnader i myndig- hetens resultaträkning (främst Statens jord- bruksverk), eftersom de redovisas som utgifter på anslag i statens budget. I den konsoliderade resultaträkningen omklassificeras de finansiella korrigeringarna istället till intäktsreduktioner, eftersom de är återbetalningar av eller avdrag på erhållna bidrag från EU. För att få enhetlighet vid beräkning av statens tjänstepensionsåtagande i årsredovisning för staten har principerna ändrats för affärsverken och . Med anledning av det har jämförelsetalen justerats och minskat posten Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser med totalt varav hos , hos , hos och hos . Se vidare under rubriken till särskilda poster nedan. I balansräkningen har posten Övriga skulder omklassificerats och delas numera upp på Långfristiga skulder och Övriga kortfristiga skulder. Införandet av nya poster är ett led i anpassningen till internationella redovisnings- standarder. Förändringen har medfört juste- ringar av jämförelsetalen föregående år hos ett fåtal myndigheter, eftersom långfristiga skulder är sällsynta i staten. Justeringen ökade posten Långfristiga skulder med hos och hos ökade posten med . Posten Övriga kortfristiga skulder minskade med motsvarande belopp. Posten Övriga fodringar benämns Övriga kortfristiga fordringar. Det har dock inte föranlett några omklassificeringar. Förändringarna för långfristiga och kort- fristiga skulder och fordringar är uppställda i enlighet med förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. Ändrade redovisningsprinciper hos vissa myndigheter Utöver ändringar i principerna för årsredo- visningen för staten som sådan, förekommer att ändrade principer hos vissa myndigheter påverkar årsredovisningen för staten i mindre omfattning. I de fall en myndighet har ändrat jämförelsetal eller gett motsvarande upplys- ningar, ändras jämförelsetalen även i årsredo- visningen för staten om inte beloppet är oväsent- ligt. Har myndigheten inte ansett det möjligt att ändra i sin årsredovisning har inte heller jäm- förelsetalen i årsredovisningen för staten ändrats. För specifikationer i noter förekommer förändringar mellan delbelopp inom noterna i årsredovisningen för staten. De kan bero på omorganisationer av verksamhet, att ny inform- ation tillkommit eller andra korrigeringar. Andra justeringar av jämförelsetal Jämförelsetalen för posterna Övriga kortfristiga fordringar och Andra långfristiga värdepappers- innhav har justerats upp med respektive jämfört med Årsredovisningen för staten 2013. Det rör finansiella instrument som överfördes till då affärsverket Statens järn- vägar lades ner. redovisade dessa som negativa skulder föregående år och detta korrigeras . Posterna Övriga kortfristiga skulder och Långfristiga skulder ökar med motsvarande belopp. Jämförelsetalet för posten Transfereringar till företag har justerats ned med . Det beror på att kapitaltillskott som staten lämnat till två aktiebolag felaktigt redo- visades både som transferering och som investering i hel- och delägda företag. Inom avsnittet Transfereringar har även viss omklassificering av bidragsmottagare gjorts till följd av en översyn av den realekonomiska klassificeringen. Från mottagarna kommuner och hushåll har flyttats till företag. Saldot i resultaträkningen påverkas inte av den omklassificeringen. Årets underskott i resultaträkningen i Årsredovisningen Årets underskott i resultaträkningen enligt jämförelsekolumnen i Årsredovisningen för staten 2014 Undantag från generella principer Några myndigheter har väsentliga undantag från generella redovisningsprinciper som beskrivs nedan. redovisar marknads- värden för sina tillgångar i premiepensions- systemet (placeringstillgångar) enligt de regler som gäller för försäkringsföretag. Det gäller även för de tillgångar som finns med i årsredo- visningen för staten. Dessutom räknas upplupna ränteintäkter in i värdepapperets bokförda värde. I årsredovisningen för staten har dessa tillgångar värderats till upplupet anskaffningsvärde, sam- tidigt som upplupna räntor särredovisas, i enlighet med den princip som gäller i staten i övrigt. Årsredovisningen för staten skiljer sig alltså från årsredovisning på denna punkt. har enligt regeringsbeslut från dispens från kravet på att redovisa fordringar och skulder för uppbörd som redovisas på annat sätt än via skattekontot. Dispensen utnyttjas för ej restförda uppbördsfordringar redovisade genom de gamla uppbördssystemen. förvaltar, utvecklar och tillgängliggör statliga byggnadsminnen såsom slott, fästningar och andra kulturmiljöer som inte är ekonomiskt bärkraftiga. Myndigheten har för dessa s.k. bidragsfastigheter undantag som innebär att kapitalutgifter för bidragsfastig- heterna inte betraktas som en anläggnings- tillgång. Undantag från regler på finansieringsområdet förekommer, exempelvis rätten eller formerna för att ta ut avgifter, för att ta emot bidrag och donationer eller för att lånefinansiera tillgångar. Eftersom dessa inte påverkar årsredovisningen för staten annat än indirekt redovisas de dock inte här. Vissa verksamheter eller vissa balansposter hos myndigheter med koppling till det försvars- och säkerhetspolitiska området är hemliga, och redovisas därför på ett förenklat sätt i årsredo- visningen för staten. Så långt det är möjligt görs dock redovisningen i dessa fall på ett sätt som är jämförbart med redovisningen i övrigt, och på samma sätt mellan åren, och därför bedöms de inte påverka årsredovisningen för staten i någon väsentlig grad. Kommentarer till särskilda poster Nedan kommenteras vissa poster i de konsoliderade resultat- och balansräkningarna. Det rör poster som i de flesta fall är unika för statens verksamhet och där kännedom om metoden för att ta fram uppgifterna kan ge ökad förståelse för postens innebörd. har beskrivningen bedömts vara alltför omfattande för att passa direkt i kommentarer till utfallet. redovisar enligt regeringens beslut statsskulden som statens andel av den offentliga sektorns bruttoskuld enligt EU:s förordning nr 479/2009 om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (Maastrichtskulden). Undantag görs för skulden till premiepensionssystemet. Den skulden, liksom de tillgångar och skulder i övrigt kopplade till statsskuldsförvaltningen som blir följden av att bokföringsmässiga grunder tillämpas, tas upp under andra poster i balansräkningen. Statsskulden värderas till det belopp som kommer att betalas ut på förfallo- dagen (nominellt slutvärde) och inte till det belopp som erhållits. Dessutom värderas den inklusive derivatinstrument, som skuldbytesavtal och valutaterminer. I balansräkningen i års- redovisningen för staten redovisas den konsoliderade statsskulden, dvs. efter avdrag för statliga myndigheters innehav av statspapper, till skillnad från redovisning av den okonsoliderade statsskulden (se även avsnitt 4 Utvecklingen av statsskulden). Momskompensation till statliga myndigheter nettoredovisas Statliga myndigheter får kompensation för ingående mervärdesskatt i sin verksamhet enligt bestämmelserna i förordningen (2002:831) om myndigheters rätt till kompensation för ingående mervärdesskatt.