prop · H30326 · 2015-10-14 00:00:00 — Avsikten är att definitionerna av termen hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet och prospektdirektivet i tillämpliga delar ska vara samstämmiga även med de nu aktuella förändringarna (se skäl 22 till ändringsdirektivet). Val av hemmedlemsstat för utgivare med säte utanför EES samt byte av hemmedlemsstat Regeringens förslag: En utgivare av aktier eller vissa skuldebrev som har ett nominellt värde som understiger motsvarande per styck och som inte har säte i en stat inom EES, ska kunna välja som hemmedlemsstat om de överlåtbara värdepapperen är upptagna till handel på en reglerad marknad i . ska upphöra att vara hemmedlemsstat för en utgivare som har valt att ska vara hemmedlemsstat, om de överlåtbara värdepapperen är upptagna till handel på en reglerad marknad i och utgivaren väljer en annan hemmedlemsstat. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. I utredningens förslag ersätts termen utgivare med termen emittent. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Definitionerna av hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet och i prospektdirektivet innehåller inte bara regler om hemmedlemsstat för den som har sitt säte inom EES utan även för har sitt säte i en stat utanför EES (artikel 2.1 i respektive artikel 2.1 m). I förevarande avsnitt behandlas de ändringar som genom ändringsdirektivet har gjorts av definitionerna av hemmedlemsstat i de nämnda direktiven när de gäller den som har sitt säte i en stat utanför EES (artiklarna 1.1 och 2 i ändringsdirektivet). lydelsen av artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet är hemmedlemsstaten för av aktier eller skuldebrev vars nominella belopp understiger och som har säte utanför EES densamma som avses i artik- el 2.1 m iii i prospektdirektivet för emittenter av andra värdepapper än aktier eller skuldebrev med ett nominellt värde understigande per styck. Valet ska gälla , om inte emittentens värdepapper upphör att vara upptagna till handel på någon reglerad marknad inom EES. Genom ändringsdirektivet har definitionen av hemmedlemsstat i artik- el 2.1 i i öppenhetsdirektivet ändrats på så sätt att utgivare av aktier eller skuldebrev vars nominella värde understiger per styck och som har säte utanför EES ska välja en hemmedlemsstat bland de med- lemsstater där emittentens värdepapper är upptagna till handel på en 2015/16:26 reglerad marknad (se artikel 1.1 a ii i ändringsdirektivet). Vidare har det införts en möjlighet för sådana emittenter som redan enligt de ursprung- liga reglerna i öppenhetsdirektivet ska välja hemmedlemsstat (emittenter av icke-aktierelaterade finansiella instrument med ett nominellt värde som uppgår till per styck) att ändra detta val tidigare än , i det fall emittentens värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den stat som emittenten ursprungligen har valt som hemmedlemsstat. En emittent ska även kunna ändra valet av hemmedlemsstat tidigare om emittentens aktier eller skuldebrev vars nominella värde understiger per styck inom treårsperioden tas upp till handel på en reglerad marknad inom EES. Emittenten får välja en ny hemmedlemsstat bland de värdmedlemsstater där emittentens värde- papper är upptagna till handel på en reglerad marknad. Fram till dess att emittenten har gjort ett nytt val och anmält det på det sätt som direktivet föreskriver, ska den medlemsstat som emittenten ursprungligen har valt vara hemmedlemsstat. Enligt skälen till ändringsdirektivet ändras defini- tionen för att förtydliga och förenkla fastställandet av hemmedlemsstat för emittenter som inte har sitt säte i en stat inom EES (se skäl 19). Artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet har i svensk rätt genomförts i 4 kap. 1 och 22 §§ LHF samt 1 kap. 5–7 §§ i den numera upphäva lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet, i här relevanta delar ersatt av 1 kap. 7–9 §§ LVM. I definitionen av hemmedlemsstat i 1 kap. 7–9 §§ LVM anges endast när är hemmedlemsstat. Bestämmelserna klargör således inte vilken stat som är hemmedlemsstat för en utgivare i de fall inte är hemmedlemsstat. Enligt 1 kap. 7 § LVM är hemmedlemsstat för en utgivare som har sitt säte i om utgivaren är ett aktiebolag som har gett ut aktier eller skuldebrev med ett nominellt värde som understiger ett belopp som motsvarar som är upptagna till handel på en reglerad marknad. Med skuldebrev avses i detta sammanhang sådana överlåtbara värdepapper som avses i 18 kap. 2 § första stycket LVM, dvs. obligationer och andra överlåtbara skuldförbindelser med undantag för sådana som om de konverteras eller om de rättigheter som de medför utövas, ger rätt att förvärva aktier eller finansiella instrument som kan jämställas med aktier, eller utgörs av penningmarknadsinstrument med kortare löptid än . Enligt 1 kap. 8 § LVM är även hemmedlemsstat för en utgivare med säte utanför EES, om utgivaren gett ut aktier eller skuldebrev som har ett nominellt värde understigande motsvarande , om är hemmedlemsstat enligt 2 kap. 39 § LHF. Med anledning av ändringsdirektivet bör bestämmelsen i 1 kap. 8 § LVM ändras så att det anges att en sådan utgivare som omfattas av paragrafens tillämpningsområde ska välja hemmedlemsstat enligt den lagen. Hemmedlemsstat följer därmed inte längre av 2 kap. 39 § LHF. Det bör vidare anges i paragrafen att valet av hemmedlemsstat kan ändras i det fall utgivarens överlåtbara värdepapper är upp- tagna till handel på en reglerad marknad i . Ändringarna gör det möjligt för utgivare med säte utanför EES att både välja som ny hemmedlemsstat, och ändra valet av som hemmedlemsstat, i det fall förutsättningarna för ett sådant ändrat val är uppfyllda. Den nya definitionen av emittent i öppenhetsdirektivet kräver inte någon lagstift- Termen utgivare bör därför inte ändras i 1 kap. 8 § (se Prop. 2015/16:26 avsnitt 7.8). Som följd av ändringen i öppenhetsdirektivet av definitionen av hemmedlemsstat för emittenter av aktier som inte har sitt säte i en stat inom EES bör även tillämpningsområdet för flaggningsreglerna i LHF anpassas i fråga om aktier som har getts ut av ett aktiebolag som har sitt säte utanför EES. Det bör därför anges i 4 kap. 22 § LHF att 4 kap. 3–18, 20 och 21 §§ den lagen ska tillämpas i fråga om aktier som har getts ut av aktiebolag som inte har sitt säte i en stat inom EES, om är hemmedlemsstat enligt 1 kap. 8 § LVM. Enligt 1 kap. 9 § LVM är hemmedlemsstat för emittenter av andra värdepapper än aktier och skuldebrev vars nominella belopp under- stiger motsvarande per styck, om emittenten väljer att ska vara hemmedlemsstat. En emittent får välja att ska vara hemmedlemsstat bara om emittenten har sitt säte i eller om emittentens värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Om emittenten har valt som hemmedlemsstat får valet ändras tidigast , om inte emittentens värdepapper är upptagna till handel på någon reglerad marknad inom EES. Även denna bestämmelse bör ändras så att det blir möjligt för en emittent som har valt som hemmedlemsstat att ändra sitt val tidigare än , i det fall emittentens värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i . 5.4Hemmedlemsstat i det fall en emittent inte väljer hemmedlemsstat Regeringens förslag: ska vara hemmedlemsstat för en emittent vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i och som enligt öppenhetsdirektivet ska välja hemmedlemsstat, om emittenten från , eller från den dag emittentens överlåtbara värde- papper först togs upp till handel, inte valt att någon annan stat inom EES ska vara hemmedlemsstat. Det nuvarande kravet på att överlåtbara värdepapper som getts ut eller utfärdats av någon som ska välja hemmedlemsstat enligt öppenhets- direktivet inte får tas upp till handel på en reglerad marknad i förrän emittenten har valt hemmedlemsstat tas bort. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock att den tremånadersperiod inom vilken en emittent ska välja hemmedlemsstat ska räknas från . Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Genom ändringsdirektivet har det införts nya regler i öppenhetsdirektivet om det som ska gälla om en emittent som ska välja hemmedlemsstat låter bli att göra ett sådant val (se artikel 1.1 ii iii i ändringsdirektivet). emittent som inte väljer hemmedlemsstat från den dag då emittentens värdepapper tas upp till handel på en reglerad marknad ska vara den stat inom EES där emittentens värde- papper är upptagna till handel på en reglerad marknad (artikel 2.1 i tredje stycket i öppenhetsdirektivet). Om värdepapperen tagits upp till handel på reglerade marknader belägna i eller verksamma inom fler än en stat, ska samtliga dessa länder vara emittentens hemmedlemsstater till dess att emittenten har valt en enda hemmedlemsstat och offentliggjort sitt val. Lagrådet noterar att den svenska regleringen föreslås träda i kraft den först efter den dag då medlemsstaterna skulle ha satt i kraft de bestämmelser som är nödvändiga enligt ändringsdirek- En reglering som innebär att den tidsfrist inom vilken en emittent måste välja hemmedlemsstat om denne inte önskar ha som hem- medlemsstat inleds , dvs. träder i kraft är enligt Lagrådets mening inte godtagbar. Regeringen anser mot denna bakgrund att i stället ska inledas för emittenter vars överlåtbara värde- papper redan är upptagna till handel på en reglerad marknad och som inte har gjort något val av hemmedlemsstat (jfr artikel 2.1 i fjärde stycket i För de emittenter som har gjort ett val före denna tid- punkt finns ett undantag (artikel 2.1 i femte stycket i öppenhetsdirektivet), se avsnitt 5.5. Skälet till dessa ändringar i definitionen av hemmedlemsstat är att emittenter som har sitt säte utanför EES och emittenter av skuldebrev vars nominella värde överstiger motsvarande per styck, tidig- are har kunnat undvika tillsyn genom att inte välja en hemmedlemsstat. Genom ändringarna i definitionen pekas en medlemsstat ut som hem- medlemsstat för emittenter som inte har valt hemmedlemsstat. emittentens värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i fler än en medlemsstat kommer alla dessa medlemsstater att bli hemmed- lemsstater till dess att ett val gjorts. De behöriga myndigheterna i dessa medlemsstater kommer då alla att ha befogenheter att utöva tillsyn över emittenten i fråga. Avsikten med detta är att skapa incitament för emit- tenten att välja hemmedlemsstat (se skäl 20 till ändringsdirektivet). Några motsvarande regler har det tidigare inte funnits i öppenhets- Vid genomförandet av det direktivet i svensk rätt infördes dock ett krav på att en emittent som ska välja en stat inom EES som hemmedlemsstat måste ha gjort ett sådant val innan emittentens värde- papper får tas upp till handel på en reglerad marknad i (se prop. 2006/07:65 s. 98–100). Kravet är infört i 13 kap. 4 § LVM. Ändringarna i definitionen av hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet bör genomföras i svensk rätt på så sätt att motsvarande ändringar och tillägg görs i bestämmelserna om hemmedlemsstat i 1 kap. LVM. I bestämmelserna bör det anges när ska vara hemmedlemsstat för emittenter som enligt öppenhetsdirektivet ska välja hemmedlemsstat men som inte gör ett sådant val. Det nuvarande kravet i 13 kap. 4 § LVM på att en emittent som ska välja en stat inom EES som hemmedlemsstat måste ha gjort ett sådant val innan emittentens värdepapper får tas upp till handel på en reglerad marknad i bör tas bort, då den ändrade definitionen av hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet innebär att det, med undantag som en emittent som ska välja hemmedlemsstat har på sig att göra detta val, inte kan uppstå någon Prop. 2015/16:26 situation där en emittent saknar hemmedlemsstat. Offentliggörande av och meddelande till behöriga myndigheter om val av Regeringens förslag: En emittent ska offentliggöra valet av hem- medlemsstat och anmäla valet till berörda behöriga myndigheter. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Genom ändringsdirektivet har det införts en skyldighet i öppenhetsdirektivet för emittenter att offentliggöra valet av hemmedlemsstat och meddela valet till behöriga myndigheter (artikel 2.1 i andra stycket i öppenhetsdirektivet, se artikel 1.1 ii iv i Valet ska offentliggöras i enlighet med bestäm- melserna i artikel 20 (språk) och artikel 21 (offentliggörande) i direktivet, på samma sätt som gäller för annan obligatorisk information. krav motsvarar i huvudsak det som har gällt enligt i artikel 2 i genomförandedirektivet, som har tagits bort (artikel 3.1 i ändrings- Emittenten ska dessutom anmäla sitt val till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där emittenten har sitt säte (i tillämpliga fall), den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten och de behöriga myndigheterna i alla värdmedlemsstater. Emittenter som valt hemmedlemsstat före och underrättat de behöriga myndigheterna om det valet, undantas från kravet på att offentliggöra valet av hemmedlemsstat (artikel 2.1 i femte stycket i öppenhetsdirektivet, se artikel 1.1 ii iv i ändringsdirektivet). vars värdepapper redan är upptagna till handel på en reglerad marknad inom EES och som redan valt hemmedlemsstat behöver därmed inte offentliggöra något nytt val. För övriga emittenter ska ett val göras och 2015 (artikel 2.1 i fjärde stycket i öppenhetsdirektivet, se artikel 1.1 ii iv i Emittenterna ska således ha meddelat berörda behöriga myndigheter om valet av hemmedlemsstat och offentliggjort Om emittenten inte har gjort detta senast den dagen ska de nya bestämmelserna om vilken medlemsstat som ska vara hemmedlemsstat för en emittent som inte har valt hemmedlems- I avsnitt 5.4 föreslås emellertid att i stället ska räknas från den dag då de lagändringarna som föreslås för att genomföra dessa regler i öppenhetsdirektivet ska träda i kraft. bär att kommer att löpa ut först . De nya reglerna i öppenhetsdirektivet bör genomföras i svensk rätt i Det nuvarande bemyndigandet i 1 kap. 16 § LVM för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att med- dela föreskrifter om hur en emittent ska offentliggöra valet av hemmed- lemsstat bör därför tas bort. 2015/16:26 5.6 Regeringens förslag: Bestämmelserna om hemmedlemsstat i lagen om handel med finansiella instrument anpassas till de nya reglerna i öppenhetsdirektivet om val av ny hemmedlemsstat. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Genom ändringsdirektivet har det även gjorts en ändring i definitionen av hemmedlemsstat i prospekt- direktivet (artikel 2.1 m i prospektdirektivet, se artikel 2 i ändringsdirek- tivet). Ändringen innebär att ett val av ny hemmedlemsstat enligt öppen- hetsdirektivet som görs av emittenter som inte har säte i en stat inom EES och som emitterar aktier eller skuldebrev med ett nominellt värde som understiger per styck även ska gälla enligt prospektdirek- tivet. Genom denna ändring samordnas valet av hemmedlemsstat för emittenter som har sitt säte utanför EES enligt öppenhetsdirektivet med prospektdirektivet i tillämpliga delar. Avsikten är, liksom tidigare, att definitionerna av hemmedlemsstat enligt de båda direktiven ska vara samstämmiga. När det gäller enskilda emissioner av skuldebrev med ett nominellt värde som uppgår till per styck kan en emittent dock välja en annan hemmedlemsstat enligt prospektdirektivet än enligt öppenhetsdirektivet. Reglerna om hemmedlemsstat i prospektdirektivet har genomförts i svensk rätt i 2 kap. 37–39 §§ LHF. Enligt 2 kap. 39 § är hemmedlemsstat för emittenter av aktier eller skuldebrev med ett nominellt värde som understiger motsvarande per styck och som inte har säte inom EES, om det är i som emittentens överlåtbara värdepapper kommer att erbjudas till all- mänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad . Den ändring i prospektdirektivet som har gjorts i ändringsdirek- tivet bör genomföras på så sätt att bestämmelserna i 2 kap. 39 § LHF anpassas så att det framgår att inte längre ska vara hemmedlems- stat för en sådan emittent om ett nytt val gjorts i enlighet med förutsätt- ningarna i LVM, dvs. om emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Det bör också anges att ska vara hemmedlemsstat för en emittent som väljer som ny hemmedlemsstat i enlighet med förutsättningarna i LVM. I fråga om emittenter av icke-aktierelaterade överlåtbara värdepapper som har ett nominellt värde som uppgår till per styck, väljs hemmedlemsstat i fråga om en specifik emission av ett värdepapper (se artikel 2.1 m ii i prospektdirektivet samt 2 kap. 38 § LHF). I ändringsdirektivet har det inte gjorts någon ändring i definitionen av hemmedlemsstat i prospektdirektivet i detta avseende. Definitionen be- döms därför inte utgöra något hinder för ett val av ny hemmedlemsstat enligt öppenhetsdirektivet som görs av emittenter av icke-aktierelaterade överlåtbara värdepapper som har ett nominellt värde som vart och ett motsvarar . Regler om krav på offentliggörande av regelbunden finansiell information inom vissa tidsfrister finns i artiklarna 4–8 i öppenhetsdirektivet. Kraven gäller för företag som har gett ut värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad (emittenter). I svensk rätt har dessa regler genom- förts i 16 kap. lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, förkortad LVM. Detta innebär att emittenter är skyldiga att regelbundet offentliggöra information i form av årsredovisningar och, i förekommande fall, koncernredovisningar, halvårsrapporter och delårsredogörelser (16 kap. 4– 6 §§ LVM). Emittenter som enligt nationell rätt eller enligt reglerna på den reglerade marknaden eller på eget initiativ offentliggör kvartalsrapporter är undantagna från kravet att offentliggöra delårsredogörelse (16 kap. 7 §). Halvårsrapporten ska offentliggöras , men senast efter rapportperiodens utgång (16 kap. 5 §). Års- och koncern- redovisning ska offentliggöras , men senast efter rapportperiodens utgång (16 kap. 4 §). Information som offentliggörs ska lämnas till (17 kap. 3 §). Inspektionen ska se till att det finns en lagringsfunktion där information som lämnas till myndigheten lagras elektroniskt (17 kap. 4 §). 6.2 Nya regler i öppenhetsdirektivet Genom de ändringar i öppenhetsdirektivet som har gjorts genom ändringsdirektivet får länderna inom EES inte ställa krav på ytterligare regelbunden finansiell information utöver årsredovisning och halvårs- rapport annat än i vissa särskilda fall (artikel 1.2 i ändringsdirektivet). Kraven får bl.a. inte utgöra en oproportionerlig börda för emittenterna och det informationskrav som ställs måste vara relevant för investerarna. I fråga om emittenter som är finansiella företag kvarstår dock en oinskränkt rätt att ställa krav på ytterligare rapportering (artikel 1.2 b). Enligt ändringsdirektivet har tidsfristen för offentliggörandet av en emittents halvårsrapport förlängts från efter rapport- periodens utgång (artikel 1.4). Även perioden som års- och koncern- redovisning samt halvårsrapport ska hållas tillgänglig för allmänheten har förlängts från minst fem till (artikel 1.3 a respektive 1.4). Genom ändringsdirektivet införs också ett nytt krav på enhetligt elektron- iskt format för årsredovisningar fr.o.m. , under förutsätt- ning att har genomfört en kostnads- och intäktsanalys (artikel 1.3 b). Vidare har två nya undantag införts från reglerna i öppenhetsdirektivet om att offentliggöra regelbunden finansiell information som gäller för Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) samt för andra mekanismer som har upprättats i syfte att upprätthålla finansiell stabilitet i Europeiska monetära unionen (artikel 1.6 a). Genom ändringsdirektivet har det införts ett nytt krav på att utgivare av aktier som bedriver verksamhet inom utvinningsindustrin eller avverk- 2015/16:26 ning av naturskog ska offentliggöra en årlig rapport om betalningar till myndigheter (artikel 1.5). Som framgår ovan ändras öppenhetsdirektivet på så sätt att det nu- varande kravet på att en emittent av aktier ska offentliggöra en delårs- redogörelse alternativt kvartalsrapport tas bort. Medlemsstaternas möjlig- het att införa nationella krav på kvartalsvis rapportering begränsas dess- utom. Genom ändringsdirektivet har det införts en den ny artikel 3.1a i öppenhetsdirektivet som anger att en hemmedlemsstat endast får ålägga en emittent att offentliggöra kompletterande regelbunden finansiell infor- mation oftare än på års- och halvårsbasis, om följande villkor är upp- fyllda: Den kompletterande finansiella informationen utgör inte en oproportionell finansiell börda i den berörda medlemsstaten, särskilt för små och medelstora emittenter. Innehållet i den kompletterande regelbundna finansiella informa- tionen som krävs måste stå i proportion till de faktorer som bidrar till investerarnas investeringsbeslut i den berörda medlemsstaten. Innan beslut om kompletterande finansiell information fattas ska en medlemsstat göra en bedömning av huruvida det ytterligare kravet kan leda till överdriven fokusering på emittenternas kortsiktiga resultat och huruvida kravet kan ha en negativ inverkan på små och medelstora företags tillträde till reglerade marknader. Dessa hänsyn behöver dock inte tas vid krav på kompletterande finansiell information av emittenter som är finansiella företag. 6.3.2 Bestämmelser om delårsrapport i börsernas regelverk Enligt de regelverk för emittenter som tillämpas av och Nordic Growth Market, NGM, ska emittenter av aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad som börserna driver offentliggöra finansiell information kvartalsvis. De båda börsernas noteringsavtal skiljer sig åt såvitt avser kravet på innehåll i den kvartalsvisa Enligt det regelverk som gäller för emittenter av aktier ska bolag med primärnotering på OMX offentliggöra boksluts- kommuniké samt delårsrapporter kvartalsvis (punkt 3.2.1, , Regelverk för emittenter OMX ). Rapporterna ska offentliggöras senast från utgången av rapportperioden (punkt 3.2.2). Enligt regelverket ska boksluts- kommunikén och halvårsrapporten minst innehålla den information som framgår av den internationella redovisningsstandard som gäller för delårsrapportering (IAS 34 Delårsrapportering). även rapporterna för första och tredje kvartalen. 2015/16:26 dock det kravet slopats. I stället gäller att rapporterna för första och tredje kvartalen minst ska innehålla den information som framgår av 16 kap. 6 § LVM, dvs. motsvarande krav som ställs på innehållet i en delårs- redogörelse (punkt 3.2.3). Enligt gällande regelverk för emittenter av aktier som är upptagna till handel på ska en bokslutskommuniké offentliggöras och delårsrapporter kvartalsvis (punkt 4.2.1, NGM Regler för bolag vars aktier är upptagna till handel på gällande ). Bokslutskommunikén och delårsrapporterna ska offentliggöras senast från utgången av rapportperioden (punkt 4.2.2). Bokslutskommunikén och delårsrapporterna ska minst innehålla den information som framgår av IAS 34 Delårsrapportering (punkt 4.2.3). Öppenhetsdirektivets krav på kvartalsvis rapportering för emittenter av aktier har genomförts på olika sätt inom EES när det gäller krav på innehåll, tidsfrister och vilka emittenter som omfattas. Som utredningen närmare redovisar har de flesta medlemsstater valt att liksom lägga sig i linje med öppenhetsdirektivets krav och införa en valmöj- lighet för emittenter av aktier att offentliggöra en delårsredogörelse eller en kvartalsrapport (SOU 2014:70 s. 168 f.). Även när det gäller inne- hållet i delårsredogörelsen har medlemsstaterna generellt sett valt att lägga sig på direktivets nivå. Ett fåtal medlemsstater, , , , och , har krav på kvartals- rapport.