prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Den höjning från dagens till av den generella koldioxid- skattenivån som sker 2016 bedöms, jämfört med den av beslutade budgeten, minska skatteintäkterna med 2016 och 2017. Till följd av åtgärderna bedöms koldioxid- utsläppen minska med i . Den övervägande delen av utsläppsreduktionerna avser industrin utanför handelssystemet. Sammantaget var växthusgas- utsläppen i , uttryckt i koldioxidekvivalenter. I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter för företag i den omfattning som är nödvändigt i det aktuella lagstiftningsärendet och avseende de aspekter som ska belysas enligt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensut- redning vid regelgivning. Det sker mot bakgrund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjligt. Beskrivningar av förslaget och dess konsekvenser i andra avseenden finns även i andra delar av denna proposition. Härigenom anser regeringen, trots vad som framförs av och vissa andra remissinstanser, att gällande krav på konsekvensanalyser har tillgodosetts. Nästan all energiintensiv industri omfattas av handelssystemet. Bränsleförbrukning som omfattas av handelsystemet berörs inte av skattehöjningarna. De aktuella industriföretagen återfinns framför allt inom gjuteribranschen, livsmedels- industrin, kemisk industri samt gummi- och plastindustrin. För huvuddelen av företagen bedöms effekterna generellt sett bli marginella eftersom industrin överlag har låga energi- kostnader för sådan uppvärmning som ryms inom tillämpningsområdet för det skattenedsatta användningsområdet, dvs. i tillverknings- processen i industriell verksamhet. De berörda verksamheterna har oftast goda möjligheter att byta från fossila till förnybara bränslen. Som en följd av ökade skattekostnader har incitamenten ökat för en övergång från fossila bränslen. Tillgång till förnybara bränslen, fjärrvärme och elektrisk kraft från förnybara källor har lett till ökade möjligheter för industrin utanför handelssystemet att minska sina koldioxidutsläpp. Det bör även noteras att full befrielse från såväl energiskatt som koldioxidskatt gäller för fossila bränslen som används i vissa energiintensiva processer, som t.ex. metallurgiska och mineralologiska processer. Dock finns inom industrin ett mindre antal företag som bedöms få påtagligt högre kostnader till följd av den föreslagna höjningen av koldioxidskatten till den generella nivån. Sannolikt rör det sig om små eller medelstora företag inom livsmedelsindustrin, kemisk industri samt gummi- och plastindustri, där bränsleförbrukningen avser t.ex. torkning och rostning av olika produkter. Emellertid bedöms potentialen för att minska användningen av fossila bränslen i de flesta fallen vara god även för dessa företag. Vid höjningen till den generella koldioxidskattenivån kan dessutom effekterna mildras för utsatta företag då koldioxidskatten höjs stegvis. I praktiken all användning av fossila bränslen i svensk kraftvärmeproduktion bedöms omfattas av handelssystemet. Dessa kraftvärme-anlägg- ningar berörs inte av skattehöjningarna. För jordbruket (exklusive växthusnäringen) och skogsbruket bedöms effekterna bli marginella. Potentialen för att minska använd- ningen av fossila bränslen bedöms, som Jord- bruksverket påpekar, vara god och jord- och skogbruksnäringarna har generellt låga energikostnader för uppvärmning undantaget växthusnäringen. Växthusnäringen (ca 650 växthusföretag 2012) har däremot generellt höga kostnader för uppvärmning. Växthusnäringen har minskat sitt beroende av fossil- uppvärmning. Andelen fossila bränslen har minskat från 2011. Bedömningen är att denna positiva trend därefter har fortsatt och förväntas fortsätta . Olja liksom gasol används fortfarande som extra värmekälla för att få full kapacitet i växthusen, speciellt vid toppbelastning under tidig vår och sen höst. Övergången till förnybara bränslen, främst flis, har dock medfört att växthusbranschen generellt blivit mindre sårbar vid minskade nedsättningar av koldioxidskatten. De föreslagna höjningarna av beskattningen kommer därtill att skapa incitament för enskilda företag i växthus- branschen som ännu inte övergått till förnybart bränsle att konvertera från fossil till förnybar uppvärmning. Det kan även tilläggas att i det nya landsbygdsprogrammets (2014–2020) finns stöd och särskilda medel avsatta för bidrag till effektivisering och investeringar i förnybar energi, som bör kunna användas för att under- lätta en fortsatt omställning från fossila bränslen inom växthusnäringen. Effekter för myndigheter och domstolar Förslaget medför ökade kostnader för (för utveckling av blanketter och informationsinsatser m.m. samt IT-utveckling) och löpande kostnader för IT-utveckling. Tillkommande kostnader för bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget bedöms inte påverka antalet mål eller på annat sätt påverka arbetsbelastningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna och inte heller medföra några ökade kostnader för andra myndigheter. 6.22Förändrat undantag från skatteplikt för elektrisk kraft m.m. 6.22.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa punktskattefrågor inför budget- propositionen tagits fram. Promemorian innehåller bland annat förslag om förändrat undantag från skatteplikt för elektrisk kraft. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 11, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 11, avsnitt 4. Prome- har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 11, avsnitt 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Fi2015/01733/S2). I de delar som rör förändrat undantag från skatteplikt för elektrisk kraft har Utredningen om nettodebitering av el i sitt betänkande Beskattning av mikroproducerad el m.m. (SOU 2013:46) föreslagit förändrade undantag från skatteplikt för energiskatt på elektrisk kraft samt skattskyldighet för energiskatt. Betänkandets lagförslag i dessa delar finns i bilaga 11, avsnitt 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteck- ning över remissinstanserna finns i bilaga 11, avsnitt 5. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Fi2013/02381S2). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 11, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11, avsnitt 5. Regeringen har beaktat lagrådets synpunkter. Regeringen behandlar lagrådets synpunkter i avsnitt 6.22.3 och 6.22.4. Användningen av förnybar energi i Användningen av förnybar energi ökar i alla sektorer. andel förnybar energi i förhållande till slutlig energianvändning har ökat stadigt och uppgick . Bioenergi och vattenkraft står för den största delen. Även värmepumparna gav ett betydande bidrag motsvarande ca (TWh) och likaså vindkraften som producerade . 2013 användes bioenergi inklusive avfall och det producerades elektrisk kraft i vattenkraftverken. har i sin rapport till kontrollstation 2015 bedömt att målet om förnybar energi till 2020 kommer att nås och att den förnybara energin med beslutade styrmedel kan förväntas uppgå till . Sedan elcertifikatssystemets start har det byggts nästan 3 500 nya anläggningar (elcertifikatssystemet beskrivs översiktligt under nästa rubrik). Av dessa anläggningar är ca 2 000 vindkraftsanläggningar (ca 2 400 verk). Deras förväntade årliga produktion är . Det största reella bidraget stod vindkraften för med . Den biobränslebaserade elproduk- tionen bidrog med , vattenkraften med . Den förnybara elproduktionen inom elcertifikatssystemet ökade i med 2014, jämfört med året innan. Solel- anläggningar stod för den största procentuella ökningen , vilket motsvarade en ökning med ca 11 GWh, jämfört med föregående år. Vindkraften stod för det största absoluta tillskottet med ca . Vidare ökade elproduktionen med vattenkraft med ca . infördes ett elcertifikatssystem som är ett marknadsbaserat stödsystem för förnybar elproduktion. Systemet regleras i lagen (2011:1200) om elcertifikat. När elcertifikats- systemet introducerades var det ett svenskt nationellt marknadsbaserat stödsystem men det har därefter kommit att utvidgas till att även omfatta . Systemet ersatte andra stödsystem för förnybar elproduktion och i samband med införandet slopades tidigare investeringsbidrag och driftstöd till vindkraft och annan förnybar elproduktion. Systemet är ett kvotbaserat system för att främja el- produktion med användning av förnybara energikällor. Elcertifikatssystemet bygger på att producenterna av förnybar elektrisk kraft tilldelas elcertifikat av staten och på att det finns en kvotplikt, som innebär en skyldighet för elanvändare att inneha elcertifikat i förhållande till sin förbrukning av elektrisk kraft under det föregående kalenderåret. Om kvotplikten inte fullgörs, ska en kvotpliktsavgift betalas till staten. Elproducenter, vilkas elproduktion uppfyller kraven i lagen om elcertifikat, får ett elcertifikat för varje megawattimme (MWh) elektrisk kraft som de producerar. Genom elcertifikatssystemet ökar de förnybara energikällornas möjlighet att konkurrera med icke förnybara energikällor. Dessutom gynnas utbyggnaden av den mest kostnadseffektiva förnybara elproduktionen genom att systemet är teknikneutralt. Mängden elcertifikat som ska köpas av de kvotpliktiga elanvändarna ökar i takt med att kvotplikten successivt höjs , vilket medför en stigande efterfrågan på elcertifikat. Målet var inledningsvis att produktionen skulle öka med (TWh) (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317). Ett nytt mål om en nivå med till 2020 fastställdes i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik (prop. 2008/09:163). godkände vidare den svenska och det norska ett avtal mellan och regeringar om en gemensam marknad för elcertifikat som innebär ett gemensamt mål om ny förnybar elproduktion . Regeringen aviserade en ambitionshöjning inom elcertifikatssystemet till 2020 i regerings- förklaringen och uttalade följande i den ”har särskilt goda förutsättningar att bygga ut den förnybara energin genom vår goda tillgång till vatten, vind och skog. Regeringen anser att ska ha ett energisystem förnybar energi. Den förnybara elproduktionen bör därför byggas ut ytterligare. 2014/15:100 s. 46) Regeringen har i propositionen Ambitionshöjning för förnybar elproduktion och kontrollstation för el- certifikatssystemet 2015 (prop. 2014/15:123) föreslagit att till 2020 ska finansiera förnybar elektrisk kraft inom ramen för elcertifikatssystemet. I det avtal mellan och som behandlas i avsnitt 6.29 är regeringarna bl.a. överens om att höja det gemensamma målet för ny förnybar elproduktion inom den gemensamma el- certifikatsmarknaden upp till till 2020 i syfte att möjliggöra den av regeringen aviserade ambitionshöjningen. Enligt överenskommelsen ska regeringen lägga fram ett förslag inför som bl.a. innebär en begränsning av nuvarande undantag från skatteplikt i 11 kap. 2 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. Begränsningen ska enligt överenskommelsen gälla för anläggningar som sätts i drift efter och vars installerade produktionskapacitet leder till en årlig elproduktion motsvarande ungefär den som effektgränsen i om 100 kilovoltampere leder till. Allmänt om svensk energiskattelagstiftning Energibeskattningen av elektrisk kraft regleras på nationell nivå i lagen (1994:1776) om skatt på energi. All elektrisk kraft som förbrukas i är som huvudregel skattepliktig och skatten betalas in till staten av de skattskyldiga. De skattskyldiga består i huvudsak av två kategorier, nämligen elproducenter och elleverantörer. För dessa skattskyldiga inträder skattskyldighet för elektrisk kraft när kraften levereras till någon som inte är skattskyldig eller när den tas i anspråk för annat ändamål än försäljning. Energiskatten på elektrisk kraft har traditionellt ansetts vara en fiskal skatt, men är skatten ett kostnadseffektivt och viktigt styrmedel för att uppnå målen för effektivare energianvändning. Styrningen mot effektivare användning av resurser sker genom att skatten är prispåverkande. Nuvarande energiskatt på elektrisk kraft är differentierad utifrån dels var i landet den förbrukas, dels vem som förbrukar den. betalar servicesektorn samma energiskatt på elektrisk kraft som hushållen, medan tillverkningsindustrin samt jord-, skogs- och vattenbruk är lågt beskattade. Skatten för elektrisk kraft i hushålls- och servicesektorerna är (kWh) (19,i vissa kommuner i norra ). För övriga sektorer är energiskatten på elektrisk kraft per kWh. I syfte att upprätthålla skatternas styrsignal över tiden omräknas energi- skattesatserna utifrån förändringar i konsumentprisindex. fast- ställde regeringen omräknade skattesatser genom förordningen (2014:1328) om fastställande av omräknade belopp för energi- skatt på elektrisk kraft för . Möjligheten för att fritt utforma energiskatten på elektrisk kraft är unionsrättsligt begränsad genom bl.a. energiskattedirektivet och . De senare regelverken beskrivs översiktligt i det följande. Möjligheten att nationellt fritt utforma energibeskattningen begränsas, förutom av energiskattedirektivet, också av de regler om statligt stöd som finns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Detta gäller i de fall då driftsstöd i form av vissa skattelättnader ges till andra aktörer än privat- personer. För att det ska anses vara fråga om ett statligt stöd ska fyra kriterier vara uppfyllda. –ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, –snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, –gynna vissa företag eller viss produktion, och –påverka handeln mellan medlemsstaterna. Den omständigheten att en viss åtgärd kan leda till högre miljönytta påverkar inte bedömningen av om åtgärden utgör statligt stöd. Huvud- principen är att allt offentligt stöd till näringslivet är förbjudet. Ett stöd kan emellertid efter prövning av Europeiska kommissionen bedömas vara förenligt med den gemensamma marknaden. Medlemsstaterna ska anmäla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder till kommissionen för granskning och får inte genomföra åtgärderna förrän kommissionen gett sitt godkännande. Det finns undantag från anmälningsförfarandet för stöd som uppfyller förutsättningarna i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (gruppundantagsför- ordningen) eller kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse. Kommissionens har sett över regelverket om statsstöd och har presenterat nya riktlinjer för miljö- och energistöd (Kommissionens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd och energi –2020 (2014/C 200/01)) och en ny allmän gruppundantagsför- ordning (Kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget). Översynen av regelverket har inneburit förändringar av möjligheterna att lämna stöd genom skattenedsättningar och under vilka förutsättningar annat stöd kan lämnas med offentliga medel. Regeringen anser att en viktig princip för skattepolitiken är att regelverket ska vara förenligt med . Det gäller inte bara i förhållande till specifika rättsakter utan även till bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital samt reglerna om statligt stöd (prop. 2014/15:100 s. 105). En strävan efter en förenlighet med EU- rätten är i linje med den allmänna samarbets- och lojalitetsförpliktelse som slås fast i artikel 4.3 fördraget om Europeiska unionens funktions- sätt. och nuvarande regler om skattefrihet för förnybar el elektrisk kraft började beskattas har huvudregeln varit att all elkraft som producerats och yrkesmässigt levererats har beskattas. Elektrisk kraft som framställts i mindre kraftverk och inte yrkesmässigt distribuerats har av administrativa skäl varit skattebefriad. Denna skattebefrielse var ursprungligen utformad som en generell skattebefrielse för elektrisk kraft som framställts av en producent som förfogade över en installerad generatoreffekt understigande (kW) och som inte yrkesmässigt distribuerade elektrisk kraft. Effektgränsen har därefter stegvis höjts och slopades effektgränsen för vindkraftsproduktion medan den behölls för övrig produktion. Enligt 11 kap. 2 § 1 LSE är elektrisk kraft som framställs i vindkraftverk undantagen från skatteplikt om producenten inte yrkesmässigt levererar den eller annan elkraft. Befrielsen är inte begränsad med viss generatoreffekt. Undantaget har varit begränsat med bl.a. 11 kap. 2 § 2 LSE producenters egenförbrukning av elektrisk kraft i vissa fall är undantagen från skatteplikt. Undantaget infördes av administrativa skäl och inte som allmän stimulans (bet. 1993/94:SkU34 s. 17). Det nuvarande undantaget gäller om den elektriska kraften framställts av en producent som inte yrkesmässigt levererar elkraft och som förfogar över en generatoreffekt som är mindre än 100 kW. I samband med att elcertifikatssystemet infördes slopades andra stödsystem såsom exempelvis den s.k. vindkraftsbonusen som förmedlades inom energiskattesystemet. Det särskilda undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i vindkraftverk lämnades emellertid oförändrat utan särskild motivering. Avgörande för om undantagen för skatteplikt är tillämpliga är om den som producerar den elektriska kraften yrkesmässigt levererar elektrisk kraft eller inte. Högsta förvaltnings- domstolen har i tre avgöranden från tagit ställning till undantaget från skatteplikt i 11 kap. 2 § 1 LSE och därmed även vad som utgör yrkesmässig leverans. Avgörandena avsåg överklagade förhandsbesked lämnade av . I ett av avgörandena prövade domstolen frågan om en vindkraftsproducent yrkesmässigt levererat elektrisk kraft när kraften används vid producentens uthyrning av byggnader (HFD 2012 ref. 26). Enligt domstolens bedömning bör egenproducerad elektrisk kraft som en fastighetsägare tillhandahåller vid upplåtelse av fastighet inte anses levererad till hyresgästerna om tillhandahållandet endast ingår som ett osjälvständigt och naturligt moment i upplåtelsen, vilket typiskt sett är fallet när elen ingår ospecificerad i hyran. Om producenten inte yrkesmässigt levererar annan elektrisk kraft omfattas sådan förbrukning alltså av undantaget från skatteplikt i 11 kap. 2 § 1 LSE. Högsta för- valtningsdomstolens bedömning överens- stämmer med den tillämpning som har gett uttryck för i en skrivelse (dnr 131 634650 08/111). gjorde där bedömningen att en fastighetsför- valtare som fördelar egenproducerad elektrisk kraft eller inkommande elektrisk kraft från en leverantör till sina hyresgäster, ska anses leverera kraften, i den mening som avses i 11 kap. 2 § 1–2 och 5 § första stycket 2 LSE, om fastighets- förvaltaren fakturerar den i form av uppmätt eller uppskattad elförbrukning. Ingår däremot den elektriska kraften ospecificerad i hyres- debiteringen anser att fastighets- förvaltaren inte ska anses ha levererat kraften. I ett annat avgörande prövade frågan om en ekonomisk förening skulle anses yrkesmässigt leverera den elektriska kraft som föreningen framställde och levererade till sina medlemmar (HFD 2012 not. Av den ekonomiska föreningens stadgar framgick bl.a. att föreningen hade till ändamål att främja sina medlemmars ekonomiska intressen genom driftansvar och i egen regi producera och/eller arrendera miljövänlig vindkraft för medlemmarnas egen konsumtion. hade funnit att det var föreningen som fick anses framställa vindkraften och att den sedan levererades till medlemmarna. Nämnden fann även att föreningens verksamhet var yrkesmässig. Därigenom var föreningen skyldig att betala energiskatt. Högsta förvaltnings- domstolen fastställde nämndens förhandsbesked och konstaterade att dels definitionen av yrkes- mässighet var densamma som i 4 kap. 1 § 1 mer- värdesskattelagen (1994:200), dels avsaknad av vinstsyfte i praxis inte hindrat att verksamheten hos en juridisk person behandlats som närings- verksamhet vid inkomstbeskattningen eller som yrkesmässig i mervärdesskattesammanhang. Den omständigheten att en av två bolagsmän i ett enkelt bolag kan sälja eller på annat sätt överlåta sin andel av den producerade elektriska kraften till annan har emellertid inte ansetts medföra att även en annan bolagsman ska anses yrkesmässigt leverera elektrisk kraft (HFD dom i mål 5021-11). Av ovanstående avgöranden kan slutsatsen dras att under nuvarande regelverk kan verksamheter och leveranser anses yrkesmässiga oavsett verksamhetens syfte och resultat. Produktion inom ett enkelt bolag kan behandlas på skattemässigt olika sätt eftersom det enkla bolaget inte är en juridisk person och skattskyldigheten inte ”smittar” mellan bolags- män. Formen för hur verksamheten bedrivs har alltså stor betydelse för om skatteplikt föreligger eller inte. För frågan om leverans föreligger eller inte påverkas bedömningen inte enbart av om överlåtelse sker utan även av hur tillhanda- hållandet av den elektriska kraften sker. Överlåtelser av elektrisk kraft till följd av avtalsförhållanden har därmed kommit att inte betraktas som leveranser i situationer där tillhandahållandet sker som ett osjälvständigt och naturligt moment i upplåtelse av lokaler. 6.22.3Ändrade regler för undantag från skatteplikt Regeringens förslag: Dagens särskilda regler om skattefrihet för elektrisk kraft som producerats i bl.a. vindkraftverk begränsas och samordnas med regler för annan elproduktion. slopas den begränsning som innebär att undantaget inte gäller den som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. Undantag från skatteplikt ska gälla för elektrisk kraft som framställts –i en anläggning av mindre installerad generatoreffekt än 50 kW, –av en producent som förfogar över en sammanlagd installerad generatoreffekt av mindre än 50 kW, och –som inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession som meddelats med stöd av 2 kap. ellagen. Vad som ovan avses med installerad generatoreffekt om 50 kW ska för elektrisk kraft som framställs från –vind eller vågor, motsvaras av 125 kW installerad generatoreffekt, –sol, motsvaras av 255 kW installerad toppeffekt, och –annan energikälla utan generator, motsvaras av 50 kW installerad effekt. När elektrisk kraft framställs från olika källor ska de installerade effekterna läggas samman. Ändringarna träder i kraft . Regeringens bedömning: Regeringen avser att se över förutsättningarna för att skatte- mässigt gynna solenergi, i synnerhet den el som produceras och förbrukas bakom en och samma anslutningspunkt eller på en och samma fastighet, och där den elektriska kraften är skattepliktig med anledning av att den produceras i en anläggning som ensam eller tillsammans med andra anläggningar överstiger de föreslagna effektgränserna. Utredningens och promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås dock lägre effektgränser om 32, 80 respektive 144 kW. I promemorian görs ingen bedömning av ytterligare stimulans till produktion av elektrisk kraft med solceller. I utredningens och promemorians förslag begränsas undantagen till att enbart gälla elektrisk kraft som framställts i . Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , Statskontoret, Konkurrens- verket, , , samt har inga synpunkter på förslaget. , , , , , , Energigas , Företagarna, , , , , Svemin, Svensk kollektivtrafik, Svenska Flygbranschen, , och , , , Ekonomi- styrningsverket, , , , AOPA , , Bil och lämnar inte några synpunkter på förslaget. Havs- och vattenmyndigheten, Tillväxtanalys och avstår från att yttra sig över förslaget. , Energimarknads- inspektionen, Fortum, Skogsindustrierna, , Svensk fjärrvärme och tillstyrker förslaget. tillstyrker förslaget att undantag från skatteplikt enligt 11 kap. 2 § 1 inte blir beroende av att producenten inte yrkesmässigt levererar el. efterfrågar en definition av anläggning.