prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — ser mycket positivt på att förslaget inte innebär någon uppdelning mellan gamla och nya anläggningar och fram- håller att det är angeläget att sådan uppdelning inte görs. framför att bestämmelserna bör utformas så att det alltid finns någon som utpekas som skattskyldig för sådan elektrisk kraft som är skattepliktig. I första hand förespråkar att de föreslagna förändringarna bör göras som bestämmelser införs om att nätinnehavarna ska vara skattskyldiga istället för elleverantörerna. För det fall att förändringen av skattskyldigheten inte bedöms möjlig anser att det föreslagna undantaget från skatteplikt i 11 kap. 2 § 1 bör justeras så att det omfattar även sådan elektrisk kraft som överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Ett annat alternativ är att undantaget i 11 kap 5 § femte stycket justeras så att bara den som framställer elektrisk kraft enbart i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a–c LSE omfattas. tillstyrker att möjligheten till skattefrihet för elektrisk kraft som producerats i vindkraftverk begränsas och samordnas med regler som gäller all elproduktion. till- styrker ändrade regler för undantag från skatt- skyldighet som producent. Statens energi- myndighet avstyrker den del i förslaget som innebär att det är den sammanlagda effekten som producenten förfogar över som avgör om undantag från skatteplikt ska gälla. Svebio anser att skattebefrielsen för egen- producerad elektrisk kraft bör avskaffas utom för småskalig produktion, i huvudsak i enlighet med förslaget, men den nedre gränsen för skattebefrielse bör sättas till 100 kW eller utformas som ett fribelopp. Svebio framför vidare att ändringen bör gälla även befintliga anläggningar. Svensk vindenergi anser det är positivt att energiskatteundantaget för egenproducerad elektrisk kraft föreslås försvinna för större anläggningar. Svensk vindenergi bedömer att omfattningen av skattebortfallet via leasingavtal troligtvis är betydligt större än de som nämns i promemorian. Svensk vind- energi anser att mycket viktigt att undantaget tas bort på ett ansvarsfullt sätt med hänsyn till gjorda investeringar genom att avskaffa undantaget successivt via en övergångslösning eller flytta fram datumet för avskaffandet . Svensk vindenergi ställer sig tveksam till en begränsning av energiskatteundantaget till icke koncessionspliktigt nät eftersom möjligheten till effektivt utnyttjande av elnäten för småskaliga kraftanläggningar då försvinner. har inget att invända mot förslaget om ändrade regler för undantag från skatteplikt för elektrisk kraft som producerats i vindkraftverk men avstyrker förslaget att den generella effektgränsen för när elskatt ska betalas sänks. framhåller att förslaget även kan ha andra effekter på miljön än de som nämns i promemorian. nämner att ökad biobränsleanvändning och ökad vattenkraftsproduktion kan bl.a. påverka miljömålen levande skogar, ett rikt växt- och djurliv samt levande sjöar och vattendrag. , Näringslivets regel- nämnd samt Kommuner och landsting avstyrker förslaget. anser att staten bör vara försiktig med att införa skatt på företagsinterna transaktioner. framför att om förslaget att beskatta elektrisk kraft producerad för eget bruk bör insatser göras inom ramen för statsstödsregler i syfte att stimulera och utveckla marknaden för hållbara elproduktionsinvesteringar. och Skogsägarna anför att nuvarande regelverk skapar en orimlig konkurrenssituation. och Skogsägarna framför att förslaget innebär att skattefrihet behålls för små anläggningar vilket de tillstyrker men anför även att förslagen i promemorian om gräns för skattefrihet för elektrisk kraft producerad via exempelvis vind- och solkraft bör justeras. Från vind- och vågkraft bör den övre gränsen ligga vid 250 kW installerad generatoreffekt och från sol motsvaras av 450 kW installerad toppeffekt. föreslår att gränsen per sol- elanläggning höjs till åtminstone 450 kW. föreslår att gränsen sätts per anläggning och inte per juridisk person, att elkunden får använda elnätet för att överföra elektrisk kraft till egna fastigheter för att täcka deras egen förbrukning, att ett undantag införs så att mikroproducenter kan sälja egen el. framför att det är orimligt att producenter blir skattskyldiga bara för att man matar ut delar av den egenproducerade elen på elnätet. framför bl.a. att begränsa skattefriheten för elektrisk kraft som produceras i vindkraftverk ökar effektiviteten i styrningen mot förnybar el. framför att förändringen i högsta grad är motiverad för att regelverket ska uppfylla kraven på teknik- och konkurrens- neutralitet samt lyfter fram att skatteundantaget har kommit att störa effektiviteten i elcertifikats- systemet. Fastighetsägarna, Svensk Solenergi, , , Sol- kompaniet, och Hållbar utveckling Väst, avstyrker regeringens förslag och föreslår att gränsen per solelan- läggning sätts till 450 kW, att gränsen är per anläggning och inte per juridisk person så länge elen reducerar elkundens elförbrukning, att elproducenten får använda det koncessions- pliktiga elnätet till att överföra elektrisk krafttill andra av sina fastigheter för att täcka producent- ens egen förbrukning, att ett undantag införs så att mikroproducenter som omfattas av skatte- reduktionen kan sälja sin elektriska kraft så länge man uppfyller kraven på skattereduktionen, dvs. är nettoköpare av el. anför vidare, efter en jämförelse med produktionsutfallet från en vindkraftspark, att effektgränsen för solceller bör vara åtminstone 266 kW för att uppfylla avtalet med . (SERO) föreslår att äldre regler ska gälla för vindkraftverk som tagits i drift före och att gränsen för undantaget från skatteplikt höjs från föreslagna 80 kW till 250 kW. SERO föreslår vidare att effektgränsen för vattenkraft får vara kvar på 100 kW med ändringen att all egenproducerad och egen- använd elektrisk kraft blir elskattebefriad samt att kravet för eventuell elskattebefrielse att elektrisk kraft inte får överföras via nätet tas bort. förordar att skattebefrielsen tillämpas per anläggning och inte per organisationsnummer för solcellsanläggningar som inte ansluts till elnätet samt framför att om detta inte är generellt möjligt pga. stats- stödsreglerna i EU och risken för att aktörer kan dela upp anläggningar kan det behövas begränsningar. Detta sagt bör man här väga in vikten av att undvika konkurrenssnedvridande effekter där bolagsformen och inte miljönyttan blir avgörande för utbyggnaden för förnyelsebar energi. framför vidare att det vore värdefullt om man i lagstiftningen kan inkludera en möjlighet att dagligvarubutiker bedöms per anläggning när deras solcellsanläggningar inte är kopplade till elnätet. föreslår att nuvarande regelverk ska gälla till utgången av för anläggningar driftsatta före . Detta för att säkerställa att den nuvarande elproduktionen kan hållas intakt samt ge möjlighet för planerade projekt att göra en ny bedömning för fortsatt anpassning utifrån föreslagen tidsram. föreslår att föreslagen i promemoria om ändring endast ska gälla för nya anläggningar som blir driftsatta efter . (), och AB Bostaden föreslår att förslaget kompletteras med en övergångsregel som innebär fortsatt skatte- befrielse för aktörer som producerar förnybar elektrisk kraft för egen användning, även om den distribueras över ett koncessionspliktigt nät, i de fall produktionen sker i en anläggning som tagits i drift före . anser att när det gäller mindre elproduktionsenheter så bör den toppeffekt som inte får överskridas för att erhålla undantag från energiskatt, räknas per fastighet och inte per företag. Fortum, Svebio, , Svensk fjärr- värme gör bedömningen att genomförandet av förändringen bör kunna införas redan från . Svebio framför att ändringen bör gälla även befintliga anläggningar. anför att förutsättningen för undantag från skatteplikt bör vara installerad effekt per inmatningspunkt eller fastighets- beteckning, inte per juridisk person. föreslår att effektgränsen för anläggningar som kan undantas från skatteplikt bör höjas till 250 kW för solceller. anser att 144 kW är för lågt samt att ingen punktskatteplikt bör föreligga så länge produktionen från byggnadens egna solceller inte överstiger byggnadens egna elenergibehov för den egna driften. Klimatkommunerna lägger fram följande idéer för vidare arbete. Sätt gränsen per anläggning istället för juridisk person, sätt elproduktionen i relation till fastigheten genom att bestämma en gräns för maximal andel årlig överproduktion per anläggning, gör all solel som går åt i fastigheten den besörjer skattefri, förtydliga lagstiftningen så att en producent av solel inte kan anses leverera elektrisk kraft yrkesmässigt när solelen överförs till sina egna förbrukningspunkter via elnätet samt sätt gränsen för energiskattebefrielse till 450 kW istället för 144 kW. Ecergy anför att det förefaller ologiskt att en högre effektgräns ska gälla för elproduktion från beskattade bränslen. EEAB och Ecergy anför vidare att det är svaga argument för avskaffad rätt att överföra skattebefriad elektrisk kraft till annan egen fastighet, att det finns behov av ett stabilt regelsystem. EEAB och Ecergy framför att sänkning av effektgränserna från 100, 250 respektive 450 kW inte bör genomföras samt att begränsningen av skattefrihet som överförs inte bör genomföras. föreslår att undantag från skatteplikt ska gälla för elektrisk kraft som framställts i som inte överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession som meddelats med stöd av 2 kap. ellagen samt om sådan ändring inte är möjlig en höjning av effekt- gränsen för solcellsanläggningar till 450 kW. Energikontor sydost anser att de gränsvärden som anges för småskalig biokraftproduktion om 100 kW ska behållas, att förslaget om att elektrisk kraft som inte är yrkesmässigt framställd men som överförs via elnätet till annan fastighet eller verksamhet ägd av elproducenten ska avvisas. Bixia anser att beskedet efter överens- kommelsen mellan och att vindkraftverk drifttagna efter inte skulle omfattas av energiskattebefrielse skulle vara en bra kompromiss. SP föreslår följande att gränserna per anläggning sätts som energimängd (kWh ) istället för effekt, att den årliga energiproduktionen för en enhet beräknas utifrån ett rullande fem års- medelvärde, för att tillåta balansering vid tillfälligt höga effektbehov i elsystemet, att gränsen per solelanläggning sätts till mot- svarande 450 kW, att gränsen per biokraft- anläggning sätts till motsvarande 100 kW, att gränsen är per anläggning och inte per juridisk person så länge elen reducerar elkundens elförbrukning, att elkunden får använda det koncessionspliktiga elnätet till att överföra elektrisk kraft till övriga egna fastigheter för förbrukning där samt att ett undantag införs så att mikroproducenter som omfattas av skattereduktionen kan sälja sin elektriska kraft utan att förlora skattebefrielsen på den egenförbrukade solelen så länge man uppfyller kraven på skattereduktionen, dvs. är nettoköpare av el. , kommun och kommun anser att regeringen i första hand bör bibehålla energiskattebefrielsen och i andra hand ge sol- och vindkraftsel för eget bruk som är i drift innan fortsatt skattefrihet. Kommun uppmanar regeringen att ge vind- kraftsel för eget bruk som är i drift innan fortsatt skattefrihet. föreslår att gränsen för skattskyldighet sätts per fastighet istället för per juridisk person, att gränsen för skattskyldighet sätts som inmatad elektrisk kraft till det koncessionspliktiga elnätet istället för effektgräns per anläggning. Denna gräns kan förslagsvis vara 128 000 kWh . Vidare föreslår att egen producerad elektrisk kraft från mindre anläggningar bör få föras över mellan egna fastigheter, via det koncessionspliktiga elnätet, utan att skatteskyldighet föreligger. Detta gäller enbart elektrisk kraft för eget bruk som inte levereras och debiteras annan juridisk person. anser att den föreslagna lagstiftningen om skatt på installationer med en toppeffekt över 144 kW ska ändras så att solcellsinstallationer där elen används i ägarens egen verksamhet undantas från skattskyldighet. anser att koncessionspliktiga nätet ska kunna användas som distributionsnät utan skatteuttag. Skattebefrielsen bör dock bara utfalla då lika stor mängd elektrisk kraft tas emot av samme ägare som producerats elen och elen inte säljs till annan part. påtalar att för den som valt att producera sin vindkraftsel för eget bruk finns det en möjlighet att göra detta energi- skattebefriat och att använda elnäten för att producera elen på en plats och använda elen på en annan. anför att i detta skede ta bort den möjligheten ändrar förutsätt- ningarna radikalt för dem som investerat i vindkraft samt att den är en viktig parameter för att göra vindkrafts- investeringar om inte lönsamma så åtminstone ”övervintringsbara”. föreslår att eventuella förändringar av undantaget för skatteplikt gällande elektrisk kraft enbart gäller anläggningar som sätts i drift efter , att den toppeffekt som ska gälla som gräns för skattebefriad elektrisk kraft räknas per fastighet och inte per organisationsnummer/juridisk person samt att den toppeffekt som inte ska överskridas för att undantas från energiskatt höjs väsentligt, från 144 kW till en betydligt högre nivå. och instämmer i stort sett med förslaget men anser dock att avgränsningen till juridisk person bör ändras per fastighet istället för per juridisk person om föreslagna effektgränser införs. Reversator har i huvudsak anfört att 144 kW gör att endast en bråkdel av potentialen av en industrifastighet eller livsmedelsbutik kan utnyttjas utan skatt. kommun uppmanar regeringen att ge vindkraftsel för eget bruk som är i drift innan fortsatt skattefrihet. anser att det kommer hämma den gynnsamma utveckling som solcellsut- byggnaden haft om ett bolag som totalt har över 144 kW solkraft ska skatta även om man använder elen inom den egna fastigheten, till och med på redan uppförda anläggningar. föreslår att undan- taget gäller all produktion som konsumeras inom organisation. ställer sig bakom regeringens aviserade höjning av skatten på större solenergianläggningar. Oberoende elhandlare föreslår att effekt- gränsen för solceller sätts till 450 kW samt att gränsen för undantaget sätts per anläggning och inte per juridisk person. Oberoende elhandlare föreslår vidare att elkunden får använda det koncessionspliktiga nätet till att överföra elektrisk kraft till andra av sina fastigheter för att täcka deras förbrukning. m.fl. anför att energiskatt inte bör behöva betalas på egenanvänd solel oavsett storlek på solcellsanläggningen om elen produceras och används inom ett icke- koncessionspliktigt nät. anger att gränsen om 144 kW är onödigt låg och anför att undantaget från skatteplikt även gäller befintliga anläggningar vilket kan få stora konsekvenser för dessa. Skogsindustrierna för fram att många av deras medlemmar har vid sina anläggningar investerat i produktion av egen mottrycksel från för- bränning av biomassa. Den egengenererade elen konsumeras normalt sett lokalt på produktions- anläggningen och går inte ut på nätet. är den belagd med elskatt, men Skogsindustrierna anser att bör skattebefrias. , , , och AB Bostaden riktar kritik mot konsekvensanalysen som anses summarisk och inte uppfyller gällande krav. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Undantaget från skatteplikt har ursprungligen tillkommit av administrativa skäl och har inte varit avsett att utgöra ett finansiellt stödsystem för elproduktion från förnybara källor. Produktion av förnybar elektrisk kraft gynnas i stället i första hand av det med gemensamma elcertifikatssystemet som säker- ställer att det uppsatta målet för systemet uppfylls. Den ambitionshöjning i elcertifikats- systemet som följer av det avtal som träffats mellan och är avhängig av att beslutar om begränsning av undantaget från skatteplikt i enlighet med regeringens förslag. Undantaget från skatteplikt för förnybar elproduktion har kritiserats av bl.a. , Svensk Fjärrvärme och Energi för att det skulle riskera att orsaka snedvridningar inom elcertifikatssystemet, mellan renodlade elproducenter och t.ex. fastighetsbolag, samt mellan energiformer (se exempelvis dnr Fi2014/02811/S2). Det kan konstateras att rättsutvecklingen gjort att tillämpningen av det nuvarande skatteundantaget numera även anses inkludera produktion i stora anläggningar där den elektriska kraften transiteras över elnätet för förbrukning i andra delar av landet. Det innebär att även storskalig elproduktion kan dra nytta av såväl elcertifikatssystemet som skatteundantaget och att dessa anläggningar drar nytta av överlappande stödsystem. Regeringen anser att en viktig princip för skattepolitiken är att regelverket ska vara Det gäller inte bara i förhållande till specifika rättsakter utan även till bestämmelser i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital samt reglerna om statligt stöd (prop. 2015/16:100 s. 105). Principen är viktig, inte bara för att respektera lojalitetsförpliktelsen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget), utan även för att kunna tillhandahålla varaktiga och förutsägbara regler för enskilda. Ett undantag från beskattning av viss elektrisk kraft som i annat fall skulle ha beskattats kan innebära ett statligt stöd från staten genom avstående av beskattning. Nuvarande undantag från skatteplikt har också kommit att ifrågasättas av bl.a. branschföreningarna och som ett otillåtet statligt stöd enligt (se exempelvis dnr Fi2014/02811/S2). För att ett stöd ska vara ett statligt stöd i EUF- fördragets mening krävs dock, som redogjorts för ovan, inte enbart att det ska ges av en medlemstat eller med statliga medel utan stödet måste även snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen, gynna vissa företag eller viss produktion samt påverka handeln mellan medlemsstaterna. Nuvarande undantag från skatteplikt är kopplat till om aktören som producerar den elektriska kraften yrkesmässigt levererar elektrisk kraft eller inte. För det fall att elproducenten yrkesmässigt levererar elektrisk kraft är denne utestängd från skattebefrielsen. Det betyder att en mikroproducent av förnybar elektrisk kraft kan bli utestängd från skattefrihet för hela sin produktion, dvs. även för den del som används för eget bruk, för det fall att denne yrkesmässigt levererar någon elektrisk kraft. För frågan om leverans ska anses föreligga har det varit avgörande om producenten överlåter elkraften till någon annan genom försäljning eller genom annat avtal om överlåtelse. Frågan om en leverans är yrkesmässig är, som beskrivs i avsnitt 6.22.2, bl.a. beroende av i vilken form producenten bedriver sin verksamhet. Lämp- ligheten i att skatteplikten är beroende av en producents organisationsform eller utform- ningen av avtal mellan två parter kan ifrågasättas eftersom det möjliggör för vissa elproducenter att välja om deras elproduktion ska vara skattepliktig eller skattefri. Det är inte heller ovanligt att ekonomiska föreningar säljer elektrisk kraft till medlemmar, elhandelsbolag eller annan utan att vara medvetna om att den som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft inte omfattas av dagens undantag från skatteplikt för egenproducerad elektrisk kraft samt dessutom är skattskyldig för energiskatt på elektrisk kraft. Även om huvudregeln i såväl LSE som energiskattedirektivet är att all elektrisk kraft ska beskattas kan det trots detta anses vara motiverat med ett undantag från skatteplikt för mindre anläggningar av administrativa skäl, med beaktande av systemets art och natur och den administrativa bördan för enskilda aktörer och myndigheter i relation till skatteuppbörden. Mot bakgrund av det ovanstående bör omfattningen av det befintliga undantaget från skatteplikt begränsas. Begränsningen innebär även att villkoren i avtalet med om ambitionshöjning i elcertifikatsystemet respekteras. En sådan förändring värnar huvud- regeln i 11 kap. 1 § LSE att elektrisk kraft som förbrukas i ska beskattas, som den kan undanröja osäkerhet genom att säkerställa en långsiktig hållbart regelverk i förhållande till bl.a. unionsrätten. Av administrativa skäl finns det dock anledning att undanta produktion av små volymer av elektrisk kraft från beskattning. Genom ett undantag kan den administrativa bördan för såväl små företag som enskilda hushåll hållas nere som beskattnings- myndighetens hantering underlättas och ett framtida omotiverat högt skattebortfall kan förebyggas. En sådan administrativ gräns bör utformas så att den omfattar undantag för elektrisk kraft som framställts i små kraftverk som beskattningsmyndigheten har svårigheter att finna och för vilka kostnaderna för administrationen vida överstiger den skatteupp- börd som beskattning skulle lett till. Den nuvarande begränsningen är dock för omfattande för att kunna motiveras av dessa skäl. För att säkerställa att undantagen från skatteplikt är långsiktigt förenliga med unions- rätten bör dels det potentiella stödet begränsas, dels risken för snedvridningar i förhållande till exempelvis andra produktions-sätt eller andra elproducenter undvikas. Ett nytt undantag bör utformas på så sätt att undantaget varken i sin helhet eller i delar kan anses medföra ett statligt stöd till de producenter eller den produktion som omfattas av undantaget. En likabehandling mellan olika produktionssätt bör således eftersträvas. Vidare bör risken för skadlig konkurrens på grund av olika beskattning beroende på val av organisationsform undvikas. I samband med en begränsning av undantaget från skatteplikt kan även hänsyn tas till de aktörer som framställer elektrisk kraft i små anläggningar för egen förbrukning men vars förbrukning inte omfattas av undantaget på grund av att de yrkesmässigt levererar elektrisk kraft, exv. vid temporära överskott av egen- producerad kraft eller vid försäljning av elektrisk kraft som annan framställt. För sådana aktörer kan en förändring av undantaget innebära en förbättring i förhållande till deras nuvarande beskattningssituation. Detta behandlas vidare senare i avsnittet. Undantaget från skatteplikt bör i princip enbart gälla för den elektriska kraft som förbrukas hos producenten. Detta bör åstad- kommas genom att undantaget från skatteplikt inte ska gälla för elektrisk kraft som överförs till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession som meddelats med stöd av 2 kap. ellagen (1997:857). En sådan begränsning av undantaget är även motiverad av andra skäl. En begränsning minskar risken för snedvridning av konkurrensen mellan de aktörer som producerar både för egen och andras förbrukning samt de som enbart producerar för försäljning. Vidare är ett undantag för den elektriska kraft som matas ut på det koncessionspliktiga nätet inte motiverat av administrativa skäl eftersom beskattningsmyndigheten inte bedöms ha större svårigheter att finna skattskyldiga vars kraft förs över koncessionspliktiga nät samt att kostnaden för skatteuppbörden bedöms vara låg. Regeringen anser därför, i motsats till vad ett antal remissinstanser anför, att det inte finns skäl att undanta elektrisk kraft som matas in på ett koncessionspliktigt nät från skatteplikt. Det bedöms som olämpligt att utforma undantagsbestämmelsen på sätt som innebär att skatteplikten blir direkt kopplad till faktisk produktion eller till faktisk produktion i förhållande till förbrukning på årsbasis. Detta beror på både de tröskeleffekter som då kan uppkomma för producenten och för skatt- skyldiga som säljer kompletterande elektrisk kraft till producenten samt på att skatteplikten blir beroende av händelser långt efter produktionstillfället. För att säkerställa lika- behandling mellan produktionssätt bör i stället en effektgräns införas. Regeringen anser därför, i motsats till och SP , vilka föreslår att gränserna per anläggning ska sättas som energimängd och inte effekt, att effektgränser är mer lämpliga än produktionsgränser.