prop · H30373 · 2015-12-21 00:00:00 — IT & Telekomföretagen och anser att det är otyd- ligt vad som avses med helt eller delvis offentligt finansierade projekt. menar att det i promemorian använda uttrycket skäliga villkor är otydligt. anser att nätinnehavaren bör ha på sig för att svara på en begäran om samordning och föreslår att denna ska vara . Kammarrätten i anser att det inte fram- går klart av förslaget om en nätinnehavare ska vara tvungen att avvakta en förhandling och eventuell tvistlösning eller om nätinnehavaren kan fortsätta med projektet detta pågår. Flera länsstyrelser är posi- tiva till förslaget. i understryker att det är viktigt att hänsyn tas till alla parter vid kostnadsfördelning och att den görs utifrån den åverkan som bredbandsförläggningen orsakar. , och Svensk fjärrvärme AB är positiva till att helt privat finansierade projekt inte åläggs tvingande skyldigheter om sam- ordning. () menar att bredbandsut- byggare bör åläggas en skyldighet att efter mottaget beslut om samord- ning senast inom en månad återkomma till nätinnehavaren med en be- ställning eller beslut gällande samordning. är positivt inställt till förslaget men anser att det kan påverka nya och gamla avtal med markägare. Bolaget anser vidare att nätinnehavare måste få täckning för sina kostnader och påpekar att elnät och gasnät är reglerade verksam- heter med fastställda intäktsramar. IT & Telekomföretagen och framhåller att utgångspunkten enligt direktivet är att den som samordnar bygg- och anläggningsprojekt ska få täckning för sina merkostnader men anser inte att det omhändertas i förslaget. menar att förslaget är rimligt och förordar även att om en nätinnehavare har fått tillstånd av en kommun att gräva för att anlägga bredband så bör samordningsansvaret också ligga på kommunen. och är positivt inställda till en mer reglerad skyl- dighet att underlätta samordning och ser det som viktigt för utbyggnaden av bredband i hela landet. påpekar att det bygg- eller anläggningsprojekt som bredbandsutbyggaren vid begäran om samord- ning ska redogöra för kommer att vara affärskänslig information och därför måste hanteras konfidentiellt hos nätinnehavaren. Skälen för regeringens förslag Av artikel 5.2 i utbyggnadsdirektivet framgår att medlemsstaterna ska säkerställa att varje nätinnehavare som genomför ett bygg- eller anlägg- ningsprojekt som finansieras helt eller delvis med offentliga medel, un- der vissa förutsättningar medger samordning av bygg- och anläggnings- projektprojekt. Samordning kan sägas innebära att två eller flera aktörer som planerar var sitt bygg- eller anläggningsprojekt kommer överens om att bygga eller gräva . Samordning av bygg- och anläggningsprojekt kan leda till betydande besparingar vid en utbyggnad av bredbandsnät och därmed påskynda utbyggnaden. Att olika aktörer arbetar tillsammans kan även leda till positiva effekter för miljön, t.ex. genom att antalet grävarbeten minskar. I glesbygd kan ett samarbete medföra att endast en arbetsväg behöver anläggas och att eventuella behov av skogsröjning minimieras. I stadsmiljö kan samordning av projekt även underlätta trafiksituationen för väg- och gångtrafikanter. För omgivningen kan flera av varandra oberoende grävprojekt innebära stora påfrestningar. i viss utsträckning men det skulle vara önskvärt om det sked- de i fler fall med hänsyn till de potentiella vinsterna för samhället. I svensk rätt saknas tvingande bestämmelser om samordning av bygg- och anläggningsprojekt för nätinnehavare. öka andelen samordnade projekt. Det förefaller dock mindre lämpligt att införa en skyldighet för samtliga nätinnehavare att samordna bygg- och anläggningsprojekt med bredbandsutbyggares projekt. nätinnehavarnas frihet alltför mycket. Regeringen anser att det är rimligt att bygg- och anläggningsprojekt som det allmänna är med och finansie- rar utförs på ett sätt som medför största möjliga samlade nytta. denna bakgrund och för att ska leva upp till direktivets krav, bör det införas en skyldighet för nätinnehavare som planerar ett bygg- eller anläggningsprojekt som är helt eller delvis finansierat med offentliga medel att under vissa förutsättningar samordna projektet med en bred- bandsutbyggarens projekt, om bredbandsutbyggaren begär det. För helt privat finansierade projekt bör det däremot inte finnas en mot- I promemorian nämns som exempel på ett sådant privat projekt att ett elnätsföretag helt finansierar ett projekt med avgifter Regeringen anser att alla projekt som utförs av nätinnehava- re som också är offentliga organ bör vara att anse som helt eller delvis offentligt finansierade, oavsett om finansieringen sker genom anslag eller genom avgifter som får disponeras av organet. Det är rimligt att sådana offentliga organ bidrar till att uppnå största möjliga nytta för samhället. Det bör därför i lagen framgå att alla nätinnehavare som är offentliga organ omfattas av skyldigheten. Detta bör även underlätta tolkningen och tillämpningen av den föreslagna bestämmelsen, vilket några remissin- Uttrycket offentliga organ bör motsvara de organ som omfattas av reglerna om offentlig upphandling, t.ex. statliga och kommu- nala myndigheter och kommunala bolag. Avsikten är dock inte att be- stämmelsen ska påverka tolkningen av lagen (2007:1091) om offentlig Nätinnehavare som har fått olika former av bidrag, stöd eller annan offentlig finansiering för sitt projekt bör därmed också träffas av skyldig- heten att samordna bygg- och anläggningsprojekt. För att en skyldighet att samordna ska inträda krävs vidare att bygg- eller anläggningsprojektet har ett samband med den fysiska infrastruktur som gör att nätinnehavaren anses vara just en nätinnehavare, t.ex. genom anläggning av sådan infra- Avsikten med begäran ska vara att bygga ut eller anlägga ett bred- bandsnät, vilket följer av att en skyldighet enligt bestämmelsen endast kan finnas om det är en bredbandsutbyggare som begär samordning. Att samordna bygg- och anläggningsprojekt behöver inte vara liktydigt med en samförläggning, vilket förenklat kan sägas betyda att t.ex. två rör läggs i samma schakt. En samordning kan även resultera i annat samarbete kring arbetet, t.ex. gemensamt utnyttjande av en arbetsväg eller maskiner. Det bör krävas att projekten ska utföras geografiskt mycket nära varandra. Det bör inte ha någon betydelse för bestämmelsens tillämpning om nät- innehavaren utför projektet själv eller använder en underentreprenör. direktivet framgår detta genom uttrycket direkt eller indirekt. I promemorian föreslås att samordningen ska ske på skäliga villkor. Regeringen anser att det är lämpligt att närmare knyta an till direktivets Det bör därför anges i bestämmelsen att samordningen ska ske på rättvisa, icke-diskriminerande och öppet redovisade villkor. Detta bör underlätta en jämförelse med EU-rättslig praxis. Sådana villkor kan t.ex. avse säkerhet eller fördelning av kostnader. Om den begärda samordningen inte är rimlig bör begäran kunna avslås. Det bör exempelvis inte anses som rimligt om samordningen medför merkostnader för nätinnehavarens ursprungliga projekt, t.ex. på grund av förseningar eller annat, om bredbandsutbyggaren inte står för dessa. Samordning bör inte heller anses vara rimlig om kontrollen över samord- ningen inte kan ligga kvar hos nätinnehavaren. Krav på t.ex. driftsäkerhet kan också medföra att samordning inte är rimlig. Vissa undantag från skyldigheten behandlas i avsnitt 9.2. efterlyser att det i lagen anges när en begäran inte är rimlig. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att ange detta i generella termer och att det i stället behö- ver avgöras i varje enskilt fall vad som är rimligt. Viss vägledning för denna bedömning bör kunna hämtas från vad som gäller för tillträde till fysisk infrastruktur, se avsnitt 8.1. framför att samordningsansvaret bör ligga hos kommunen om denna har gett en nätinnehavare tillstånd att gräva för att anlägga bredband. Det finns ingen möjlighet enligt direktivet att ålägga kommunen en sådan skyldighet. Det finns dock inget som hindrar att nätinnehavaren och kommunen kommer överens om att ansvaret för den praktiska samordningen ska ligga hos kommunen, så länge nätinnehava- ren lever upp till sina skyldigheter enligt den nya lagen. När det gäller stads fråga om löpande underhåll och arbete med gatubeläggning hänvisas till möjligheten till undantag som behandlas i avsnitt 9.2. En begäran om samordning ska vara skriftlig och lämnas till nätinne- havaren senast en månad innan nätinnehavaren ansöker om tillstånd hos behöriga myndigheter. Framställs begäran senare bör nätinnehavaren inte vara skyldig att gå med på att samordna projekten. I sammanhanget kan det nämnas att bredbandsutbyggaren bör begära mottagningsbevis eller på annat sätt försöka få bekräftat att nätinnehavaren har tagit emot begä- ran, se avsnitt 8.1. Det framgår inte av direktivet vilken typ av tillstånd som avses. Tillstånd får dock enligt regeringen anses omfatta t.ex. bygglov och marklov. Om flera tillstånd är nödvändiga bör det vara rimligt att tiden räknas från det att den sista ansökan om tillstånd lämnas in. Det kan vara mycket svårt för den som vill begära samordning att veta när denna tidpunkt inträffar. Regeringen anser därför även att nätinnehavaren ska göra viss information om planerade bygg- och anläggningsprojekt till- gänglig för bredbandsutbyggare, se avsnitt 10.5.1. Som Lagrådet berör är det möjligt för en nätinnehavare att som en reaktion på en begäran om samordning försöka undvika sin samordningsskyldighet genom att an- söka om tillstånd och göra gällande att begäran om samordning inkom- mit . Regeringen konstaterar att detta skulle innebära ett brott mot informationsskyldigheten, och tillsynsmyndigheten bör vidta åtgärder mot en nätinnehavare som agerar på det sättet. Eftersom samordnings- skyldigheten träffar offentliga organ och projekt som är helt eller delvis offentligt finansierade bör dock risken för att en sådan nätinnehavare agerar på detta sätt vara begränsad. Mot denna bakgrund finns inte till- räckliga skäl för att sanktionera brott mot informationsskyldigheten med straff eller liknande. Vad som gäller för projekt som inte kräver något tillstånd får avgöras i varje enskilt fall. En begäran om samordning ska innehålla en redogörelse för bredbands- utbyggarens projekt i de delar som är relevanta för samordningen. menar att redogörelsen kommer att innehålla affärskänslig Regeringen vill i detta sammanhang understryka att den information som bör lämnas är den som nätinnehavaren behöver för att ta ställning till begäran. Kravet på redogörelse för projektet innebär alltså inte att den som begär tillträde måste avslöja mer än nödvändigt om sina Vad gäller begäran i övrigt, se avsnitt 8.1. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med- dela verkställighetsföreskrifter om innehållet i begäran och utformningen Nätinnehavaren bör senast en månad från mottagandet av begäran skrift- ligen meddela den bredbandsutbyggare som har begärt samordning om be- gäran medges eller inte. Om en begäran medges, ska meddelandet även innehålla villkoren för samordningen. Medger nätinnehavaren inte sam- ordning ska i stället de omständigheter som nätinnehavaren hänvisar till för att avslå begäran anges. Den som inte lämnar ett besked inom den angivna tiden får anses ha vägrat samordning såväl som brutit mot skyl- digheten att svara på begäran. menar att tiden för att svara på en begäran är för kort. direktivet framgår inte uttryckligen inom vilken tid nätinnehavare ska svara på en begäran om samordning. Regeringen anser, i likhet med vad som angavs i promemorian, att avsikten i direktivet, vid en jämförelse med artikel 5.3, är att svar ska lämnas senast en månad från mottagandet Regeringen anser därför att svarstiden bör vara en månad. föreslår att bredbandsutbyggaren ska åläggas en skyldighet att efter mottaget beslut om samordning senast inom en månad återkomma till nätinnehavaren med en beställning eller beslut gällande samordning. Regeringen delar uppfattningen att det är viktigt att ledtider begränsas och att projekt inte ska försenas. Regeringen bedömer dock att en sär- skild bestämmelse i likhet med förslag inte behövs. möjligt för nätinnehavaren att ställa upp tidsmässiga villkor, särskilt mot bakgrund av att en begäran inte kan anses rimlig om nätinnehavarens projekt försenas av samordningen. Dessutom bör det ligga även i bred- bandsutbyggarens intresse att utbyggnaden fortskrider. synpunkten från Kammarrätten i bör det framhållas att nätinne- havaren inte ska behöva avbryta sitt projekt i avvaktan på förhandling Det är därför viktigt att bredbandsutbyggaren så tidigt som möjligt framställer sin begäran om samordning och att tvistlösning sker i enlighet med de tidsramar som föreslås, se avsnitt 9.3. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med- dela verkställighetsföreskrifter om innehållet i och utformningen av svars- Genom den föreslagna skyldigheten genomförs artikel 5.2. keln får medlemsstaterna även föreskriva regler om kostnadsfördelning i samband med samordningen. , IT & Telekomföretagen och framför synpunkter på vad som anges i promemorian avseende kostnadsfördelning. promemorian finns det inga regler om kostnadsfördelning på detta område, men det har utvecklats en viss praxis om fördelningen i olika Prop. 2015/16:73 branscher, t.ex. kostnadskatalogen EBR som och När det gäller större exploateringsprojekt är ofta ett flertal aktörer inblandade och det möter svårigheter att på förhand före- skriva hur kostnaderna ska fördelas mellan dessa. Hänsyn tas i dessa fall till markförhållanden, behov av grävning, återställning och en rad andra omständigheter. Olika branscher har även olika förväntningar på avkast- ningsnivå. Regeringen anser att det vore olämpligt att störa sådana avtal mellan de samordnande parterna. Risken är att reglerna blir för statiska på en föränderlig marknad. En förhandsreglering av hur kostnaderna ska fördelas i projekt som är offentligt finansierade riskerar även att resultera i oavsiktliga förmögenhetsöverföringar mellan det offentliga och privata nätinnehavare. Mot denna bakgrund anser regeringen att särskilda regler om kostnadsfördelning inte bör införas. Villkor om kostnadsfördelning bör dock vara rättvisa, icke-diskriminerande och öppet redovisade i lik- het med övriga villkor för samordningen. Artikel 5.1 i direktivet handlar om rätten att förhandla om samordning. Av skälen till direktivet framgår att rättsliga restriktioner där huvudre- geln är att förhandlingar om samordning av bygg- och anläggningspro- jekt hindras bör förbjudas (se skäl 24). Det finns i svensk rätt inte några hinder för en nätinnehavare och en tillhandahållare av allmänna kommu- nikationsnät att förhandla om samordning av bygg- och anläggnings- projekt. En sådan samordning av projekt sker också . Mot bakgrund av att sådana restriktioner som avses i direktivet saknas för- anleder artikel 5.1 inte någon särskild lagstiftningsåtgärd. Förhållandet till 2 kap. 17 § regeringsformen Justitiekanslern efterlyser i sitt remissvar en analys av förslagets för- hållande till näringsfriheten i 2 kap. 17 § första stycket regeringsformen. Bestämmelsen i regeringsformen anger att begränsningar i rätten att driva näring eller utöva yrke får införas endast för att skydda angelägna all- männa intressen och aldrig i syfte att enbart ekonomiskt gynna vissa personer eller företag. Regeringen anser att den föreslagna bestämmelsen inte hindrar nätinnehavarna från att bedriva näring. Nätinnehavaren, som är ett offentligt organ eller som annars bedriver ett projekt som är helt eller delvis offentligt finansierat, ska enligt bestämmelsen inte drabbas av förseningar eller extra kostnader av samordningen. Nätinnehavaren kan fortsätta med sitt projekt och får behålla kontrollen över projektet men ska, på rättvisa, icke-diskriminerande och öppet redovisade villkor, sam- ordna projektet med en bredbandsutbyggares projekt. Bredbandsutbygg- nad är dessutom mycket viktigt för samhället och bestämmelsen syftar i förlängningen till att ge människor i hela landet möjlighet till snabb bred- bandsuppkoppling till överkomliga priser. Syftet är alltså inte att gynna bredbandsutbyggarnas ekonomi. Sammanfattningsvis anser regeringen att förslaget är förenligt med rätten att bedriva näring. 2015/16:73 9.2 Undantag för vissa bygg- och Regeringens förslag: Skyldigheten för en nätinnehavare att samordna bygg- och anläggningsprojekt ska inte gälla för bygg- och anlägg- ningsprojekt av mindre betydelse. Skyldigheten ska inte heller gälla om projektet rör fysisk infrastruktur som stöder samhällsviktig verk- samhet om en samordning kan påverka verksamhetens funktion nega- tivt eller om samordningen kan skada allmän säkerhet, totalförsvaret eller säkerhet i övrigt. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på anser att projekt med sträckning om någon eller inte är intressanta för bredbandsutbyggare, med undan- tag för t.ex. broar och tunnlar, och bör hänföras till kategorin bygg- och anläggningsprojekt av mindre betydelse. i är positiv till det föreslagna undantaget men efterlyser ett förtydligande av vad som kan anses vara projekt av mindre betydelse. är positiv till förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.5 får medlemsstaterna bevilja undantag från skyldigheterna för bygg- och anläggningsprojekt av mindre betydelse vad gäller värde, omfattning eller varaktighet eller när det gäller kritisk nationell infrastruktur. Samordning av exempelvis grävarbeten är positivt enligt vad som an- ges i avsnitt 9.1. Det är dock långt ifrån alla bygg- och anlägg- ningsprojekt som lämpar sig för samordning och som kan gynna bred- bandsutbyggnaden. Det kan t.ex. röra sig om till omfattningen mycket begränsade arbeten eller brådskande reparationsarbeten där arbetet endast pågår . En skyldighet att samordna projektet kan då vara orim- ligt betungande för nätinnehavaren. Detsamma gäller om bygg- eller an- läggningsprojektet har ett mycket lågt värde, särskilt om nätinnehavarens omsättning är låg och projektet är av begränsat kommersiellt intresse. Det kan t.ex. gälla mindre bredbandsprojekt på landsbygden, t.ex. byalag, om nu ett sådant har passerat tröskeln för att anses utfört av en nätinne- havare. Det finns således skäl att undanta vissa bygg- och anläggnings- projekt från skyldigheterna. Mot bakgrund av detta föreslår regeringen att bygg- och anläggningsprojekt av mindre betydelse ska vara undan- tagna från samordningsskyldigheten. Regeringen anser att det inte är lämpligt att i lagtexten ge exempel på vad som avses med projekt av mindre betydelse. De närmare gränserna för vad som ska anses utgöra ett sådant projekt får avgöras i praxis. Vissa bygg- och anläggningsprojekt som nätinnehavare utför avser in- frastruktur som stöder samhällsviktig verksamhet. Ytterligare andra pro- jekt kan avse infrastruktur av vikt för allmän säkerhet, totalförsvaret eller säkerhet i övrigt. Om en samordning av projekt skulle kunna riskera sådan infrastrukturs funktion eller annars innebära risk för skada för allmän säkerhet, totalförsvaret eller säkerhet i övrigt, ska skyldigheten att samordna projekt inte gälla. ett sådant undantag från skyldigheten. I risk- och skadebedömningen bör hänsyn även tas till framtida behov av reparationer och drift. Om det Prop. 2015/16:73 uppstår tvist om detta undantags tillämplighet, bör tvistlösnings- myndigheten höra Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap eller Säkerhetspolisen, se avsnitt 14. Vid bedömning av vad som utgör samhällsviktig verksamhet bör ledning till exempel kunna hämtas från den strategi som Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap har tagit fram: Ett fungerande samhälle i en föränderlig värld, Nat- ionell strategi för skydd av samhällsviktig verksamhet (MSB266). Regeringens förslag: Om nätinnehavaren och bredbandsutbyggaren inte når en överenskommelse om samordning ska, om någon av dem begär det, tvistlösningsmyndigheten pröva tvisten. Beslut ska meddelas senast två månader från det att begäran kom in till myndigheten, om inte längre tid är nödvändig med hänsyn till tvistens omfattning eller andra sär- Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på Svensk fjärrvärme AB ifrågasätter om det är realistiskt att ställa upp en så kort tidsfrist med beaktande av att god kvalitet måste kunna garanteras i tvistlösningsförfarandet. Skälen för regeringens förslag: Om en nätinnehavare som är skyldig att samordna bygg- och anläggningsprojekt och den som begär samord- ning inte kan komma överens om villkoren för samordningen, eller om begäran avslås, ska det enligt artikel 5.3 och 5.4 i direktivet finnas en möjlighet att få tvisten löst av en tvistlösningsmyndighet. föreslår därför att nätinnehavaren eller bredbandsutbyggaren ska kunna begära tvistlösning om en överenskommelse om samordning inte har ska då pröva om samordning ska med- ges och, i sådant fall, på vilka villkor detta ska ske. byggare vars begäran har avslagits eller som har fått slutgiltigt besked om villkor som denne inte anser vara rättvisa, icke-diskriminerande eller öppet redovisade redan innan en månad har gått från det att begäran lämnades, bör kunna begära tvistlösning . bör därför enligt regeringen inte krävas att parterna förhandlar om sam- ordning i en månad innan tvistlösning begärs. Samordning av bygg- och anläggningsprojekt är ofta brådskande och tvistlösningsmyndigheten bör avgöra den tvistiga Om inte är nödvändig på grund av tvistens omfattning eller andra särskilda omständigheter, bör beslut meddelas senast två månader från det att en fullständig begäran kom in till myndigheten. Möjligheten att fatta beslut senare än från det att en full- ständig begäran kom in till myndigheten bör tillämpas restriktivt mot bakgrund av parternas behov av ett snabbt besked. eller anläggningsprojekt kan kosta mycket pengar och ett projekt som redan är avslutat kan inte ge upphov till samordning. digheten måste förhålla sig till mycket snäva tidsramar, som Svensk fjärr- 2015/16:73 värme AB påpekar. Förslaget svarar dock mot de krav som ställs i direk- tivet. Av allmänna rättsprinciper följer, i likhet med vad som föreskrivs i di- rektivet, att proportionalitetsprincipen ska tillämpas vid tvistlösnings- myndighetens prövning. Hur tvistlösningsmyndigheten bör utses och vilken myndighet som kan vara lämplig för uppdraget behandlas i avsnitt 14. Möjligheten att över- klaga tvistlösningsmyndighetens beslut behandlas i avsnitt 16. Informationstjänst för utbyggnad av Regeringens förslag: Den myndighet som regeringen bestämmer ska ansvara för en informationstjänst för utbyggnad av bredbandsnät ge- nom vilken information om nätinnehavares fysiska infrastruktur och planerade och pågående bygg- och anläggningsprojekt kan göras till- gänglig elektroniskt för bredbandsutbyggare. också innehålla upplysningar om andra liknande tjänster där sådan in- formation finns tillgänglig. Informationstjänsten ska även innehålla information om tillstånd som kan behövas vid utbyggnad av bredbandsnät och hur man ansöker om sådana tillstånd. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. memorian används termen informationspunkt och det föreslås inte att den ska innehålla upplysningar om andra liknande tjänster. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på in- rättandet av en informationspunkt. att informationspunkten kommer att bli en känslig punkt där en stor mängd data kommer att samlas och att det i promemorian saknas ett informations- analys kring vilka aktörer som kommer att få tillgång till informations- anser att det bör åläggas den myndighet som utses som ansvarig för informationspunkten att genom- föra en grundlig riskanalys för att klargöra vilka risker som kan kopplas till den information som kommer att lagras i informationspunkten.