prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — I andra stycket beskrivs vilka åtgärder som får vidta mot ett kreditinstitut. De åtgärder som förelägger institutet att vidta ska vara ägnade att komma till rätta med situationen och ska inte vara mer långtgående än vad som krävs. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.6. Paragrafen genomför artikel 8.1, 8.2 och 8.5 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar, tillsammans med bestämmelserna i 9–11 §§, vad som gäller för överenskommelser mellan myndigheter om en koncern- återhämtningsplan som involverar kreditinstitut i olika länder inom EES. Det följer av första stycket att i de fall då är samordnande tillsynsmyndighet ska inspektionen se till att samråd kommer till stånd med andra berörda myndigheter. I andra stycket anges inom vilken tid de behöriga myndigheter som är berörda av en koncernåterhämtningsplan ska försöka komma överens och vad överenskommelsen om möjligt ska omfatta. Bestämmelsen är tillämplig både när är samord- nande tillsynsmyndighet och när inspektionen ansvarar för tillsynen över något av dotterföretagen i gruppen. Myndigheterna kan enas om en eller flera av de frågor som räknas upp i första stycket. En överenskommelse som träffas är bindande för , se 11 §. Finansinspek- tionen ska också agera i enlighet med överenskommelsen, se tredje stycket. Om myndigheterna exempelvis har kommit överens om att en svensk bank ska upprätta en individuell återhämtningsplan ska Finans- inspektionen fatta beslut om det och sedan utöva tillsyn över planen enligt 2 § första stycket. behöver inte träffa överenskommelsen med alla övriga berörda myndigheter. Om enbart några av myndigheterna, inklu- sive den samordnande myndigheten, kan komma överens får dessa myndigheter ingå en överenskommelse. En sådan överenskommelse gäller i så fall enbart de kreditinstitut som står under de relevanta myndigheternas tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Paragrafen genomför artikel 8.3 första stycket och 8.4 första stycket i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar vad som gäller om myndigheterna inte kommer överens enligt 8 § (se även 11 §). Om då är samordnande myndighet ska den fatta beslut i de frågor som räknas upp i första stycket och i andra fall i de frågor som räknas upp i andra stycket. När den fattar beslutet ska den dock enligt tredje stycket beakta synpunkter och reservationer som har framförts av övriga berörda behöriga myndigheterna. Detta gäller – i överensstämmelse med artikel 8.3 första stycket i krishanteringsdirektivet – uttryckligen bara i de frågor som rör koncernåterhämtningsplaner eller åtgärder som moderföretaget ska vidta. bör dock även i andra fall ta vederbörlig hänsyn till uppfattningar som redovisats av andra myndigheter. ska underrätta de övriga myndigheterna samt moderföretaget och kreditinstitutet om sitt beslut. Skyldigheten att underrätta övriga myndigheter följer av skyldigheten att samarbeta och utbyta information i 13 kap. 6 a §. Skyldigheten att underrätta berörda företag följer av 21 § förvaltningslagen (1986:223). Ett sådant beslut som fattar med stöd av denna paragraf blir direkt bindande för det berörda företaget. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Paragrafen genomför artikel 8.3 andra stycket och 8.4 andra stycket i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att om en behörig myndighet har hänskjutit ärendet till inom fyramånadersfristen som uppställs i 8 § andra stycket, ska inspektionen skjuta upp sitt beslut och sedan fatta beslut i enlighet med Ebas beslut. Om inte fattar ett beslut inom en månad från det att ärendet hänsköts dit, får dock fatta beslut i enlighet med 9 §. Av andra stycket framgår att får hänskjuta ett ärende till . Ebas bindande medling är begränsad till de frågor som anges i tredje stycket. får inte heller hänskjuta någon annan fråga till enligt andra stycket (se även 13 kap. 6 b §). Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Paragrafen genomför artikel 8.6 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att ett beslut som överenskommits mellan och andra myndigheter i enlighet med 8 § är gäller i och är därmed bindande för . Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Paragrafen innehåller definitioner av två begrepp. Definitionen av finansiellt stöd anknyter till krishanteringsdirektivets definition i artikel 19.5 b. Med finansiellt stöd avses penninglån, utställande av garanti, ställande av säkerhet eller en kombination av dessa stödformer. Koncerninternt finansiellt stöd avser sådant finansiellt stöd som lämnas av ett företag till ett annat i samma koncern när det mottagande företaget uppfyller förutsättningarna för ingripande enligt 15 kap. 2 b §. Av det följer att koncerninternt finansiellt stöd endast får lämnas när det mottagande företaget uppfyller förutsättningarna för ingripande enligt 15 kap. 1 eller 2 § och överträdelserna är av sådan art eller omfattning att det finns skäl att anta att kreditinstitutet kan komma att omfattas av resolution enligt lagen (2016:000) om resolution. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.1. Paragrafen genomför artikel 19 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar vissa grundläggande krav gällande avtal om koncerninternt finansiellt stöd. I paragrafens första stycke anges vilka företag som kan vara parter till ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd. Det moderföretag som ingår avtalet kan vara ett moderinstitut inom EES eller i en medlemsstat, ett finansiellt holdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holdingföretag med blandad verksamhet. I paragrafens andra stycke anges att avtal om koncerninternt finansiellt stöd bara får ingås när ingen av avtalsparterna uppfyller villkoren för tidigt ingripande, Kapitlets bestämmelser omfattar alla former av kreditinstitut enligt denna lag, dvs. bankaktiebolag, sparbanker, medlemsbanker och kredit- marknadsföretag. Paragrafen och rubriken närmast före paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.1. Paragrafen genomför delar av artikel 20 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar förfarandet för handläggning av ansökan om godkännande av ett avtal om finansiellt stöd. Det framgår av första stycket att en ansökan ska göras till Finans- inspektionen, om inspektionen är samordnande tillsynsmyndighet, innan ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd ingås. I sin egenskap av samordnande tillsynsmyndighet ska Finansinspekt- ionen enligt andra stycket överlämna ansökan till de behöriga myndig- heterna för varje avtalspart. Av tredje stycket framgår att ansökan ska göras av moderinstitutet i den koncern inom vilken avtalet om koncerninternt finansiellt stöd avses att ingås, oavsett om detta företag är part till det aktuella avtalet. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.2. Paragrafen genomför artikel 23.1 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller de villkor som gäller för godkännande av avtal om koncerninternt finansiellt stöd. Paragrafens första stycke innehåller villkor med avseende på själva det finansiella stödet. Ett grundläggande krav för att ett avtal om stöd ska godkännas är att det finns rimliga utsikter att stödet i betydande grad kan avhjälpa de finansiella svårigheter som finns i det mottagande företaget samt att det finansiella stödet därmed syftar till bevara eller återställa den finansiella stabiliteten i koncernen som helhet eller i något enskilt mottagande företag. Vidare får stödet inte medföra ett hot mot den finansiella stabiliteten i ett eller flera länder inom EES. Vid sin bedömning enligt detta stycke bör även göra en prövning av stödets förenlighet med den s.k. försiktighetsregeln i 17 kap. 3 § andra stycket aktiebolagslagen (2005:551), förkortad ABL. I paragrafens andra stycke uppställs ett antal krav som rör det givande företaget. Det första av dessa krav berör det givande företagets ledningsorgan. Vid genomförandet av krishanteringsdirektivets bestäm- melser om avtal om koncerninternt finansiellt stöd anses termen ledningsorgan motsvara företagets styrelse. Det krävs inledningsvis att det kan antas att ersättningen för stödet kommer att återbetalas samt, om det rör sig om ett lån, även själva kapitalbeloppet återbetalas. Samma sak gäller i förhållande till den skuld som uppkommer om det finansiella stödet består av en garanti eller annan slags säkerhet, och den garantin eller säkerheten utnyttjas. Det företag som ger stödet ska stödet ges uppfylla de krav som kapitaltäckningsdirektivet ställer på kapitalbas och likviditet och övriga krav som ställs i artikel 104.2 i det direktivet, och ska fortsatt uppfylla dessa krav efter det att stödet har tillhandahållits. Det stödgivande företaget ska också, stödet beviljas, och även efter den tidpunkt då stödet har effektuerats, uppfylla de krav som gäller för stora exponeringar och ska fortsatt uppfylla dessa krav efter det att stödet har tillhandahållits. Regler om stora exponeringar återfinns främst i tillsynsförordningen, men även i före- skrifter. Samtliga de krav gällande stora exponeringar avseende det stödgivande företaget som vid tillfället för prövning följer av gällande rätt, ska således beaktas. möjlig- het att bevilja undantag från de två sistnämnda kraven framgår av para- grafens tredje stycke. Finansiellt stöd får inte heller medföra att likviditeten eller soliditeten i det företag som ger stödet äventyras. Slutligen får stödet inte äventyra möjligheten till resolution av det givande företaget. har utfärdat riktlinjer för att främja en enhetligare praxis för specificeringen av flertalet av dessa villkor. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter gällande prövningen av dessa villkor (se 16 kap. 1 §). Övervägandena finns i avsnitt 10.2.3. Paragrafen genomför artikel 22 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att ska lämna över avtal som godkänts av inspektionen till , i dess egenskap av När har godkänt ändringar i ett sådant avtal, ska även det ändrade avtalet överlämnas till Övervägandena finns i avsnitt 10.2.3. Paragrafen genomför delar av artikel 21 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att de avtalsutkast som har godkänts av , eller av en utländsk samordnande tillsynsmyndighet, ska godkännas av bolagsstämman eller motsvarande organ i respektive avtalspart. Av 8 kap. 4 § ABL följer att det är styrelsen som svarar för bolagets organisation och förvaltningen av bolagets angelägenheter. Det följer vidare av 8 kap. 35 § ABL att styrelsen tecknar bolagets firma. Redan av dessa bestämmelser torde det följa att styrelsen, enligt gällande rätt, har rätt att underteckna ett sådant avtal om finansiellt stöd som avses i artikel 19 i krishanteringsdirektivet, utan att de bolagsrättsliga reglerna därigenom överträds. Att direktivet kräver att bolagsstämman, eller motsvarande organ, ska bemyndiga styrelserna i såväl de givande som i de mottagande företagen att ge respektive ta emot stödet i fråga, utgör därmed ett ytterligare krav. Vid bolagsstämmans behandling av denna fråga bör de ordinarie reglerna om omröstning i 7 kap. 40 § ABL gälla. För andra former av kreditinstut än aktiebolag bör de ordinarie reglerna om omröstning i relevant associationsrättslig reglering tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4. Paragrafen genomför delar av artikel 21 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att bolagsstämmans, eller det motsvarande organets, beslut enligt 6 § ska innehålla ett bemyndigande för styrelsen att ingå själva avtalet om koncerninternt finansiellt stöd. Avtalet ska således ingås av styrelsen efter bemyndigande av bolagsstämman eller det motsvarande organet. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4. Paragrafen genomför artikel 24 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att det är styrelsen i det stödgivande företaget som fattar beslut om koncerninternt finansiellt stöd och vilka uppgifter styrelsens beslut ska innehålla. Styrelsen ska ange vilka överväganden som gjorts och för vilket ändamål stödet lämnas. Vidare ska styrelsen i beslutet särskilt ange hur det finansiella stödet ifråga uppfyller de villkor som gäller för stödet enligt 4 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om innehållet i styrelsens beslut enligt denna paragraf (se 16 kap. 1 § 8). Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4. Paragrafen genomför artikel 24 i krishanteringsdirektivet. Det mottagande företagets styrelse ska fatta beslut om att motta stödet. Det uppställs inga formkrav gällande detta beslut. Ett sådant beslut får dock inte fattas om styrelsen i det mottagande företaget inte fått ett bemyndigande från bolagsstämman eller det motsvarande organet i enlighet med 7 § ovan. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4. Paragrafen genomför delar av artikel 21 i krishanteringsdirektivet. Styrelsen i varje företag som är part till ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd ska rapportera till bolagsstämman eller det motsvarande organet om vilka åtgärder som styrelsen vidtagit med stöd av det bemyndigande den fått enligt 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.4. Paragrafen genomför delar av artikel 25 samt artikel 111.1 b i krishanteringsdirektivet. Första stycket i denna paragraf anger en skyldighet för det givande företaget att göra en anmälan till och innan det koncerninterna finansiella stödet lämnas. I det andra stycket behandlas fallet att inte är behörig myndighet för det mottagande företaget. I sådant fall ska anmälan enligt första stycket också göras till den myndigheten. Av paragrafens tredje stycke framgår att en anmälan enligt första stycket även ska göras till den samordnande tillsynsmyndigheten om denna myndighet inte är behörig myndighet för det givande eller mottagande företaget. Av fjärde stycket följer att ska ingripa mot ett stödgivande företag som har åsidosatt sina skyldigheter enligt paragrafen även om det inte är ett kreditinstitut. Vid ett ingripande mot ett stödgivande företag ska bestämmelserna i 15 kap. om ingripande mot kreditinstitut tillämpas mot företaget. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.5 och 28.1. Paragrafen genomför delar av artikel 25 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller bestämmelser gällande innehållet i den anmälan som avses i 11 §. Anmälan ska innehålla en detaljerad beskrivning av det avtal om koncerninternt finansiellt stöd som avses i anmälan. Till anmälan ska en kopia av det aktuella avtalet bifogas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om den närmare utformningen av en sådan anmälan (se 16 kap. 1 § 9). Övervägandena finns i avsnitt 10.2.5. Paragrafen genomför delar av artikel 25 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att i sin egenskap av behörig myndighet för det givande företaget ska besluta att antingen förbjuda, begränsa eller godkänna det koncerninterna finansiella stödet enligt den anmälan som gjorts enligt 11 §. Till skillnad från vad som gäller enligt 3 § om ansökan om godkännande av ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd, är det den behöriga myndigheten för det givande företaget som har att ensam fatta beslut i frågan. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.6. Paragrafen genomför delar av artikel 25 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller en skyldighet för att efter det att den fattat sitt beslut anmäla detsamma till den samordnande tillsynsmyndigheten, den behöriga myndigheten för det mottagande företaget samt till . Det bör i detta sammanhang noteras att i sin egen- skap av antingen samordnande tillsynsmyndighet för koncernen inom vilket stödet ska utgå, eller i sin egenskap av behörig myndighet för det mottagande företaget, kan hänskjuta eventuella invändningar mot ett beslut av den behöriga myndigheten för det givande företaget till med begäran om bistånd enligt artikel 31 i förordning (EU) nr 1093/2010 (se 13 kap. 6 d §). Ett sådant hänskjutande ska ske från det att anmälan enligt 13 § gjorts till . Övervägandena finns i avsnitt 10.2.6. Paragrafen genomför delar av artikel 25 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att om räknat från det att den mottog en fullständig anmälan enligt 11 §, inte har fattat ett beslut i frågan, har inspektionen därmed gått miste om sin invändningsrätt och det finansiella stödet får lämnas i enlighet med villkoren i det anmälda avtalet. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.6. Paragrafen genomför artikel 26 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen föreskriver en skyldighet för styrelsen i varje företag som ingått ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd att offentliggöra viss information om avtalet. Av den ifrågavarande informationen ska det bl.a. framgå att företaget i fråga ingått ett sådant avtal samt med vilka andra företag inom koncernen som avtalet ingåtts. Vidare ska en översiktlig beskrivning av avtalets innehåll offentliggöras. Av andra stycket framgår att den offentliggjorda informationen ska uppdateras minst en gång . Föreskrifter om offentliggörandet får, enligt bemyndigande i 16 kap. 1 § 10, meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Övervägandena finns i avsnitt 10.2.7. Tredje stycket är nytt. För en närmare redogörelse av bestämmelsen hänvisas till kommen- taren avseende 25 kap. 10 a § ABL. Övervägandena finns i avsnitt 24.1. Paragrafen är ny och genomför artikel 81.1 och 81.2 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår att ett kreditinstitut är skyldigt att underrätta om det fallerar eller sannolikt kommer att fallera enligt lagen om resolution. Med fallera eller sannolikt kommer att fallera avses detsamma som i 8 kap. 2 och 3 §§ nämnda lag. ska informera , i egenskap av resolutions- myndighet, och andra berörda resolutionsmyndigheter om en sådan underrättelse. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 15.4. Paragrafen är ny och genomför artiklarna 81.1, 81.2 och 111.1 d i krishanteringsdirektivet. Första stycket föreskriver en motsvarande underrättelseskyldighet som i 4 a § för andra företag än kreditinstitut som lagen om resolution är tillämplig på. I övrigt hänvisas till författningskommentaren till 4 a §. Av andra stycket följer att ingripandebefogen- heter enligt 15 kap. ska tillämpas mot ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 lagen resolution om företaget har åsidosatt sina skyldigheter enligt första stycket. Paragrafen har justerats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitten 15.4 och 28.1. 6 b och 6 d §§ Paragraferna genomför delar av artiklarna 8.2–8.4, 20.5, 20.7, 25.4 och 30.4–30.7 i krishanteringsdirektivet. I 6 b § anges ett antal situationer då har möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlösning. Den föreslagna ändringen innebär att denna möjlighet utökas till att omfatta de artiklar i krishanteringsdirektivet som räknas upp. I paragrafen 6 d §, som är ny, anges när får begära att bistår de behöriga myndigheterna enligt artikel 31 i förordning (EU) nr 1093/2010 att komma överens med andra behöriga myndigheter. Det handlar i samtliga fall om överenskommelser enligt krishanterings- direktivet. Sådan icke bindande medling kan komma till stånd i fråga om bedömning av koncernåterhämtningsplaner (artikel 8.2 i krishanterings- direktivet), granskning av avtal om koncerninternt finansiellt stöd (artikel 20.5), behörig myndighets rätt att invända mot att koncerninternt 2015/16:5 finansiellt stöd ges (artikel 25.4) och samordning av behöriga myndigheters tillsättande av tillfällig förvaltare eller åtgärder för tidigt ingripande (artikel 30.4). Övervägandena finns i avsnitten 7.3, 10.2.6 och 12.8. Paragrafen är ny och genomför artikel 5.8 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att får kräva att ett kreditinstitut ska föra register över ingångna avtal. Inspektionen kan när som helst kräva att institutet upprättar ett sådant register. De avtal som ska registreras är finansiella avtal och andra avtal som kan få väsentlig betydelse vid resolution. Med den sistnämnda typen av avtal avses bl.a. avtal som är hänförliga till den företagskritiska verksamheten, t.ex. it-avtal som rör sådan verksamhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om bl.a. registrens innehåll, se 16 kap. 1 § 14. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. Paragrafens andra stycke är nytt. Av andra stycket framgår att får ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt lagen. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter om avgifter finns i 16 kap. 1 § 14. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Paragrafen är ny och genomför delar av artikel 38.8 och artikel 47.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen följer att vissa bestämmelser i detta kapitel inte ska gälla om bestämmelserna aktualiseras som ett resultat av att resolutions- myndigheten har vidtagit vissa åtgärder enligt lagen om resolution. Det rör sig om beslut av resolutionsmyndigheten att 1.överföra tillgångar, förpliktelser eller äganderättsinstrument genom användning av försäljningsverktyget (17 kap. 2 § lagen om resolution), 2.minska eller konvertera äganderättsinstrument genom nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument (6 kap. 11, 13 eller 14 § lagen om resolution), 3.vidta åtgärder mot ägare (16 kap. 1, 3 eller 4 § lagen om resolution) eller 4.använda skuldnedskrivningsverktyget (21 kap. 16 § lagen om resolution). Övervägandena finns i avsnitten 12.4.2 och 15.3. Punkterna 17–20 i första stycket är nya och genomför delar av artikel 111 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlas i prop. s.36–52 och 68. Övervägandena finns i avsnitt 28.1. Paragrafen är ny och genomför delar av artikel 27.2, delar av artikel 81.2 och delar av artikel 121.2 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafens första stycke framgår att ska underrätta resolutionsmyndigheten när inspektionen har anledning att ingripa mot ett institut och överträdelserna är av sådan art eller omfattning att det finns skäl att anta att institutet kan komma att omfattas av sådant resolutionsförfarande som avses i lagen om resolution. Det innebär således att det inte fordras något konkret ingripande från inspektionen för att underrättelseskyldigheten ska utlösas utan det räcker med att inspektionen i sin tillsyn har konstaterat att grund för ingripande föreligger. Anledningen till att underrättelseskyldigheten inte gjorts beroende av ett konkret ingripande är att resolutionsmyndigheten i ett tidigt skede ska kunna förbereda ett eventuellt resolutionsförfarande även om något konkret ingripande enligt 1 eller 2 § inte görs. En sådan situation är t.ex. om andra åtgärder kan behöva vidtas såsom nedskrivning eller konvertering av skuldinstrument, utseende av tillfällig förvaltare eller beslut om resolution. Med överträdelser avses även sådana situationer som anges i 15 kap. 1 § tredje stycket. Av förevarande paragraf framgår att det endast är överträdelser som ger skäl att anta att institutet kan komma att omfattas av ett eventuellt resolutionsförfarande som ska utlösa underrättelseskyldigheten. Vidare framgår att Finansinspekt- ionen ska lämna de uppgifter som resolutionsmyndigheten behöver för att förbereda åtgärder, t.ex. kontakta potentiella köpare enligt 5 kap. 4 § lagen om resolution. Av andra stycket framgår att ska underrätta institutet i de fall förutsättningarna enligt första stycket är uppfyllda och inspektionen bedömer att en kapitalökning i institutet är nödvändig för att institutet inte ska fallera. Innebörden av fallera i denna bestämmelse är densamma som enligt 8 kap. 2 och 3 §§ lagen om resolution. Bestämmelsen får betydelse för de aktiebolag som i sin bolagsordning beslutar att ta in bestämmelser om förkortad kallelsetid till bolagsstämma för beslut om kapitalökning, jfr 7 kap. 20 § ABL. Övervägandena finns i avsnitt 12.3. Paragrafen, som är ny, genomför delar av artikel 27.1 i krishanterings- direktivet.