prop · H203114 · 2015-03-17 00:00:00 — Strategisk exportkontroll 2014 - krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Regeringens skrivelse 2014/15:114 Strategisk exportkontroll 2014 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för den svenska exportkontrollpolitiken i fråga om krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . Skrivelsen innehåller också en redovisning av den export som har förekommit . Dessutom beskrivs samarbetet inom EU och i andra internationella forum i frågor som rör strategisk exportkontroll av såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. 2014/15:114 Innehållsförteckning Regeringens skrivelse om strategisk exportkontroll ......................... Bakgrund och regelverk ..................................................... Exportens roll ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv.............. 2.3Samarbetet inom EU om exportkontroll av 2.4Internationellt samarbete om exportkontroll av 3 Produkter med dubbla användningsområden .................................. Bakgrund och regelverk ................................................... 3.2Samarbete inom de internationella 3.3Samarbetet inom EU om produkter med dubbla 3.4FN:s säkerhetsråds resolution och Initiative (PSI)............................... Statistik och begrepp....................................................................... Bilaga 1 Export av krigsmateriel......................................................... Bilaga 2 Export av produkter med dubbla användningsområden........ Bilaga 3 Regelverk i urval................................................................... Bilaga 6 Vägledning till andra källor .................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... I denna skrivelse redovisar regeringen sin politik när det gäller den strategiska exportkontrollen – dvs. exportkontrollen av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Kontrollen av export av krigsmateriel är nödvändig för att uppfylla både våra nationella målsättningar och våra internationella åtaganden, genom att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla mottagarländer enligt fastställda riktlinjer. Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Tillståndsprövningen sker i enlighet med både de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport, och EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport. prövas utförselansökningar också enligt kriterierna i (FN:s) vapenhandelsfördrag (eng. , ATT). De multilaterala avtalen och instrumenten om nedrustning och icke- spridning av massförstörelsevapen är viktiga uttryck för statssamfundets arbete med att förhindra spridning och okontrollerad handel med produkter med dubbla användningsområden (PDA) som kan användas för framställning av massförstörelsevapen, ett arbete vars målsättningar fullt ut delar. Det krävs dock att avtalen kompletteras med en strikt och effektiv nationell exportkontroll för att de uppställda målen ska uppnås. Exportkontrollen är därför ett centralt instrument som möjliggör för enskilda stater att uppfylla sina internationella åtaganden på icke- spridningsområdet. Detta är trettioförsta gången som regeringen i en skrivelse till redogör för sin exportkontrollpolitik. Den första skrivelsen överlämnades . var då ett av de första länderna i som på ett öppet sätt började redovisa det gångna årets aktiviteter på exportkontrollområdet. Förutom att bidra till parlamentarisk insyn i exportkontrollpolitik syftar skrivelsen till att bidra med underlag till en bredare diskussion om frågor relaterade till exportkontroll av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Skrivelsen har utvecklats från en kortfattad sammanställning av svensk krigsmaterielexport utan längre förklaringar, till en relativt omfattande redogörelse för svensk exportkontrollpolitik i sin helhet. Fler statistiska uppgifter kan lämnas tack vare bättre informationsbehandlingssystem och en öppnare politik. Parallellt med den svenska redovisningen har medlemstaterna i EU gradvis utvecklat en gemensam, detaljerad redovisning. Regeringen eftersträvar kontinuerligt ökad öppenhet på exportkontrollområdet. Skrivelsen består av tre delar och ett statistikavsnitt. Den första delen består av en redogörelse för svensk exportkontroll av krigsmateriel. Den andra behandlar om svensk exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden. I den tredje delen redogör regeringen för ansvariga myndigheter på området. Därefter följer ett avsnitt där statistik över bl.a. svensk krigsmaterielexport och export av produkter med dubbla 2014/15:114 användningsområden redovisas. På regeringens begäran lämnar () och () underlag till skrivelsen. Statistiken i skrivelsen kompletterar den information som lämnas i myndigheternas egna publikationer. Efter riksdagsbehandling av prop. 2013/14:190 tillträde till ratificerade detta fördrag . Regeringen beslutade att skulle börja tillämpa fördragets centrala bestämmelser . Efter att 50 ratifikationer hade uppnåtts trädde fördraget formellt i kraft . påbörjades också förberedelserna för fördragets första statspartskonferens som är tänkt att äga rum . har deltagit aktivt i arbetet och har även lanserat en svensk kandidat till posten som chef för det sekretariat som ska beslutas vid och inrättas efter den första statspartskonferensen. Som en följd av vapenhandelsfördragets ikraftträdande fortsatte även arbetet med att uppdatera den användarhandbok som kompletterar rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel. överlämnade () ett delbetänkande med bl.a. förslag om införande av s.k. sanktionsavgifter för överträdelser av regelverken för exportkontroll. Regeringen har gett utredningen förlängd tid till och med att slutredovisa sitt uppdrag. togs nästa steg i den pågående översynen av EU:s gemensamma regelverk för exportkontroll av PDA, genom att kommissionen presenterade ett meddelande och rådet antog rådsslutsatser som vägledning för det fortsatta arbetet med översynen. I kommissionens arbetsdokument Strategisk exportkontroll: säkerhet och konkurrenskraft i en föränderlig värld sammanfattas resultatet av den breda offentliga konsultation som genomförts. Sammanfattning av det statistiska underlaget Redovisningen av den svenska krigsmaterielexporten görs i en bilaga till denna skrivelse. Statistik visas även från , eftersom enstaka försäljningar och leveranser av större system kan orsaka kraftiga svängningar i den årliga statistiken. Uppgifterna i skrivelsen baseras på lagstadgad årlig rapportering från de krigsmateriel- exporterande företagen och myndigheterna för som sammanställts av ISP. tog 54 länder samt FN-organ emot leveranser av svensk krigsmateriel. Därutöver mottog 7 länder utanför EU enbart jakt- och sportskytteammunition. Värdet av de faktiska exportleveranserna av krigsmateriel var ca . Den totala exporten har därmed minskat med jämfört med . Av den faktiska exporten 2014 bör dock noteras att är sådan materiel (tekniskt Skr. 2014/15:114 bistånd och pansarplåt) som innan inte var exportkontrollerad i . har andelen leveranser av större system minskat vilket får stort genomslag i statistiken. Största enskilda mottagarländer för svensk krigsmateriel var, förenta stater (), (), () () och (). Till levererades främst ammunition, och delsystem (vapen samt ledningssystem). Till fortsatte leveranser av . Exporten till gällde främst vidmakthållande av levererade flygsystem samt ammunition. Till levererades främst reservdelar till fordon samt ammunition. Exporten till dominerades av följdleveranser till tidigare exporterad armémateriel, framför allt ammunition men även kompletterande beställningar på reservdelar samt komponenter. När det gäller traditionella samarbetsländer kan konstateras att även exporten till , , och varit omfattande. Värdet av de beviljade utförseltillstånden uppgick till , vilket är en minskning jämfört med (ca ). I statistikredovisningen återfinns också en beskrivning av den svenska exporten av produkter med dubbla användningsområden (PDA). Till skillnad mot krigsmaterielexporten lämnas inga leveransdeklarationer av berörda företag. Antal ärenden för PDA samt sanktionsärenden har fortsatt att öka. Andelen ärenden som rör finansiella transaktioner som rör sanktioner ökade med (se tabell 1 i bilaga 2). Kontrollen vid export av krigsmateriel är nödvändig för att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla Det svenska exportkontrollregelverket består av lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel samt av regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport vilka har godkänts av . Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och om det inte strider Därutöver ska även EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport (2008/944/Gusp) tillämpas vid den nationella tillståndsprövningen liksom, , FN:s ISP har som fristående myndighet till uppgift att pröva ansökningar om tillstånd i enlighet med regelverket. Kontrollen enligt lagen om krigsmateriel omfattar tillverkning, tillhandahållande och utförsel av krigsmateriel liksom vissa avtal om tillverkningsrätt m.m. avseende sådan materiel. Enligt samma lag krävs även tillstånd för att bedriva militärt inriktad utbildning. dels materiel som är utformad för militärt bruk och som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel, dels tekniskt stöd avseende krigsmateriel som enligt regeringens föreskrifter utgör tekniskt bistånd. Förteckningen över krigsmateriel och tekniskt bistånd i bilagan till krigsmaterielförordningen överensstämmer med EU:s gemensamma militära förteckning, sånär som på tre nationella tillägg; kärnladdningar och speciella delar till sådana, befästningsanläggningar m.m. samt vissa kemiska stridsmedel. Det är främst genom krigsmaterielförordningen som och rådets direktiv /43/EG av om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen har genomförts i svensk rätt. för översyn av exportkontrollen av krigsmateriel Regeringen ska återkomma till med förslag till en ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. I utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU3 tillkännagav som sin mening att regeringen skulle återkomma till med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. beslutade den dåvarande regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté för översyn av exportkontrollen av krigsmateriel. Kommittén, som består av representanter från samtliga åtta riksdagspartier, har som uppgift att utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Det huvudsakliga syftet med utredningen är att lämna förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater (dir. 2012:50). , riksdagsledamot och ledamot av försvarsutskottet och försvarsberedningen samt suppleant i utrikesutskottet till ordförande för utredningen. utrikesministern och vice statsministern utsågs till vice ordförande. Utgångspunkten för utredningen utgörs av de förutsättningar som gäller för den svenska utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiken samt internationella åtaganden bland annat på exportkontrollområdet och mänskliga rättighetsområdet. Utredningsuppdraget består av två huvudsakliga delar. En del avser den övergripande frågan om en skärpt exportkontroll avseende krigsmateriel gentemot icke-demokratiska stater och därtill hörande delfrågor. Den andra delen avser frågan om ett effektivare sanktionssystem i krigsmateriellagen och i lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd (PDA-lagen). Kommittén redovisade i ett delbetänkande sitt förslag till hur sanktionssystemet kan förbättras. Kommittén fann bl.a. att det nuvarande sanktionssystemet i krigsmateriellagen och i PDA-lagen inte är ändamålsenligt för att beivra vissa av de överträdelser som förekommer. Sanktionssystemet borde därför förändras så att det blir mer tillämpbart, särskilt mot mindre allvarliga överträdelser. 2014/15:114 föreslog att det i krigsmateriellagen och i PDA-lagen genomförs en Sanktionsväxlingen består i att straffrättsliga sanktioner ersätts eller kompletteras med administrativa sanktioner. Enligt kommitténs bedömning skulle den föreslagna förändringen leda till att tilltron till och efterlevnaden av exportkontrollagstiftningen förbättras. Man föreslår också vissa andra ändringar som avser tillsynen. beslutade regeringen att ge utredningen ytterligare tid för uppdraget (dir 2014:148). Utredningen ska nu slutredovisa sitt uppdrag . Exportkontroll och politiken för global utveckling Regeringen vill se en nystart för den gemensamma politiken för en rättvis och hållbar global utveckling. politik för global utveckling, PGU (prop. 2002/03:122), ger regeringens samtliga politikområden uppdraget att formulera och genomföra politik på ett sätt som stärker det svenska bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. PGU bygger på tanken om att globala utvecklingsutmaningar kräver gemensamma lösningar där alla tar ett ansvar. Politiken ska präglas av ett rättighetsperspektiv och av de fattigas perspektiv på utveckling. En nystart för PGU innebär att politiken ska ha en central plats i regeringens arbete. Genomförandet av nya globala hållbarhetsmål efter 2015 utgör ramen för detta arbete. Samstämmighet kring de tre dimensionerna av hållbar utveckling (den sociala, den ekonomiska och den miljömässiga) är centralt. Regeringen kommer också framgent att stärka arbetet med att hantera s.k. mål- och intressekonflikter inom PGU. Regeringens strävan är att effekter av den svenska krigsmaterielexporten som är negativa för ansträngningarna att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling ska undvikas. Vissa aspekter som avser PGU vägs in i de bedömningar som görs när det gäller svensk krigsmaterielexport, exempelvis genom tillämpningen av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport, vars åttonde kriterium lyfter fram mottagarländers tekniska och ekonomiska förmåga samt behovet av att beakta huruvida den hållbara utvecklingen riskerar att allvarligt hindras. Till den gemensamma ståndpunkten hör även en användarguide som mer i detalj anger hur ståndpunktens kriterium bör tillämpas. Regeringen arbetar för att den svenska krigsmaterielexporten ska ta hänsyn till PGU:s mål om rättvis och hållbar global utveckling. kommer även att beakta Politiken för global utveckling (PGU) och svensk exportkontroll. Kommittén kommer att undersöka hur detta område omvandlats i praxis och hur förändringar skett . Korruptionsbekämpning inom internationell handel med vapen Såväl givande som tagande av muta är straffbelagt i svensk lagstiftning. Vid reformen av mutbrottslagstiftningen infördes dessutom en bestämmelse som straffbelägger vårdslös finansiering av mutbrott. Bestämmelsen tar sikte på t.ex. fall där ett moderbolag i 2014/15:114 av oaktsamhet skapar förutsättningar för mutbrott som begås inom ramen för ett dotterbolags verksamhet utomlands. Regeringen tar starkt avstånd från varje form av korruption i internationella affärstransaktioner. arbetar aktivt i olika internationella forum för att konventioner som förbjuder givande av muta i internationella affärstransaktioner tillämpas på ett effektivt sätt. Det gäller bl.a. konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden och FN:s konvention mot korruption . granskades 2013 i en s.k. peer-review inom ramen för FN:s konvention mot mutor. I slutrapporten konstaterades bl.a. att har ett robust institutionellt ramverk på plats för att bekämpa korruption. granskades också under . Vid granskningen framhölls de framsteg gjort på området. Regeringen uppmanar företag att följa principerna i FN:s Global Compact som handlar om mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och antikorruption och att tillämpa riktlinjer för multinationella företag. Regeringen välkomnar att initiativ tagits av tillverkare av krigsmateriel, först på europeisk basis genom den europeiska branschorganisationen and () och sedan gemensamt med dess amerikanska motsvarighet, för att utveckla och tillämpa en internationell uppförandekod inklusive nolltolerans mot korruption. Den största svenska branschorganisationen, Säkerhets- och försvarsföretagen (SOFF) som organiserar av företagen inom försvarsindustrin i , ställer också krav på att företag undertecknar och följer en uppförandekod för att få vara medlemmar.. () och SOFF har också tagit fram en webbaserad antikorruptionsutbildning. 2.2Exportens roll ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv Grunden för den moderna svenska försvarsindustrin lades under det . neutralitetspolitik, såsom den utformades efter , byggde på en stark försvarsmakt och en stark nationell försvarsindustri. Ambitionen var att skulle vara oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev således en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. Strävan efter oberoende vad gäller tillgången till krigsmateriel för det svenska försvaret har sedan slut gradvis ersatts av ett växande behov av materielsamarbete med likasinnade stater och grannar. Både och dess samarbetsländer är ömsesidigt beroende av avtalsförpliktelser och leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom produkter som är tillverkade i respektive land. Försvarsberedningen slår i Försvaret av , Starkare försvar för en osäker tid (Ds 2014:20) fast att säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och att hot mot fred och säkerhet bäst kan avvärjas i gemenskap och samverkan med andra länder och Skr. 2014/15:114 organisationer. Det ligger i säkerhetspolitiska intresse att värna om ett långsiktigt och kontinuerligt samarbete i materielfrågor med traditionella samarbetsländer. Detta ömsesidiga samarbete bygger på såväl export som import av krigsmateriel. Det ligger likaledes i utrikes- och säkerhetspolitiska intresse att kunna bidra till internationell fred och säkerhet genom en aktiv medverkan i internationell fredsfrämjande verksamhet. Den svenska förmågan att kunna verka effektivt inom sådana insatser är beroende av att vår materiel är kan fungera tillsammans med samarbetspartnernas materiel, liksom att den är tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig. Detta är i många fall viktigare än att den har högsta tekniska prestanda. I budgetpropositionen för (prop. 2014/15:1) framhåller regeringen att försvaret är en nationell angelägenhet och att EU- medlemsstaternas val av säkerhetspolitisk lösning återspeglas i materielförsörjningen, t.ex. när det gäller synen på försörjningstrygghet och upprätthållandet av strategiska kompetenser för militära förmågor. Det fortsatta arbetet med industri- och marknadsfrågor inom EU bör därför beakta försvarsmaterielmarknadens särart och behovet att tillgodose medlemstaternas säkerhetsintressen inom ramen för den gemensamma marknaden. I detta sammanhang ska också möjligheten att upprätthålla den transatlantiska länken beaktas. Regeringen anser vidare att deltagande i bilaterala och multilaterala materielsamarbeten tydligt bör bidra till Försvarsmaktens operativa förmåga på ett kostnadseffektivt sätt. I takt med att civil-militär samverkan ökar och nya teknologier görs tillgängliga för militär användning levererar allt fler it-företag och andra företag med högteknologisk inriktning produkter och tjänster till försvarssektorn. En internationellt konkurrenskraftig teknologinivå bidrar till att förblir ett intressant land för det internationella samarbetet. Det medför också bättre möjligheter för än annars att påverka det internationella exportkontrollsamarbetet. Detta gäller främst inom EU men även i ett bredare internationellt sammanhang. En viktig fråga blir den uppföljning av Europeiska rådets diskussion om den gemensamma försvars- och säkerhetspolitiken, och dess betydelse för materielförsörjningen, som ska ske vid . deltar i olika samarbetsprojekt som den Europeiska försvarsbyrån () bedriver. Regeringens grundläggande inställning är att ska medverka i och påverka de processer som sätts igång för att gå vidare i det europeiska samarbetet, vilket också avser arbetet inom den Europeiska försvarsbyrån. Samarbetet inom har inneburit bättre möjligheter för Försvarsmakten att verka effektivt, och även förbättrat förutsättningarna för en mer effektiv materielförsörjning. Genom att delta i det s.k. sexnationsinitiativet mellan de sex stora försvarindustristaterna i (Framework Agreement/Letter of Intent, FA/LoI) kan vara med och påverka den försvarsindustri- och exportpolitik som utvecklas i . Det ger direkt och indirekt ett större inflytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. 2014/15:114 Samarbeten kring multilaterala ramverk ger utdelning avseende resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och för en mer harmoniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkans- förmåga. och /Partnerskap för fredssamarbetet utgör här grundbultar tillsammans med FA/LoI-samarbetet och det nordiska försvarssamarbetet (Nordefco). De viktigaste militära produktområdena inom de svenska försvars- och säkerhetsföretagen är : •stridsflygplan, bemannade och obemannade, •ytfartyg och ubåtar, •stridsfordon, bandvagnar, •vapensystem med kort respektive lång räckvidd; mark- och sjöbaserade samt flygburna, •fin- och grovkalibrig ammunition, •mark- och sjöbaserade samt flygburna radar- och IR-system, •telekrigssystem; passiva och aktiva, •telekommunikationssystem, inklusive teleskydd, •ledningssystem för mark-, sjö- och flygtillämpningar, •system för övning och utbildning, •signaturanpassning (t.ex. kamouflagesystem och radar), •system för samhällssäkerhet, •vidmakthållande och underhåll av flygmotorer, •krut och annat pyrotekniskt material, •tjänster och konsultverksamhet, •stödsystem för drift och underhåll. 2.3 Samarbetet inom EU om exportkontroll av krigsmateriel EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport EU:s medlemsländer har nationella regler när det gäller Medlemsländerna har emellertid också i viss utsträckning valt att samordna sin exportkontrollpolitik. uppförandekod för vapenexport som antogs 1998 innehöll gemensamma kriterier för export av krigsmateriel, som ska tillämpas vid den nationella prövningen av exportansökningar. Medlemsländerna kan fortfarande ha, egna striktare riktlinjer. Uppförandekoden stärktes och antogs som gemensam ståndpunkt (2008/944/Gusp). Den gemensamma ståndpunkten tillämpas av alla EU:s Även vissa länder som inte är medlemmar i har officiellt anslutit sig till kriterierna och principerna i ståndpunkten, såsom Bosnien och , , f.d. jugoslaviska republiken . 2014/15:114 , , och . Den gemensamma ståndpunktens första del innehåller åtta kriterier som vart och ett ska beaktas innan ett beslut tas om att tillåta vapenexport till ett land. Dessa kriterier handlar om •situationen i mottagarlandet, •situationen i mottagarlandets region och •avsändarlandets och mottagarlandets internationella åtaganden. När det gäller situationen i mottagarlandet ska hänsyn tas till respekten för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt, huruvida det råder spänningar eller väpnad konflikt i det mottagande landet, risken för att vapnen kommer på avvägar eller vidareexporteras och huruvida exporten allvarligt skulle störa landets hållbara utveckling. Situationen i regionen avser stabiliteten i området och risken för att mottagaren skulle kunna använda vapnen i en regional konflikt.