prop · H3031d19 · 2015-09-21 00:00:00 — Fysisk aktivitet hos vuxna genomför en rikstäckande undersökning om folkhälsa, Na- folkhälsoenkäten. Undersökningen visar hur befolkningen mår och följer upp föränd- ringar i hälsa . Frågeställningarna om fysisk aktivitet är medvetet brett for- mulerade, med följd att fysisk aktivitet inbegri- per alltifrån rena idrotts- och träningsaktiviteter 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 till trädgårdsarbete och tyngre hushållsarbete. Här redovisas de delar som i Nationella folkhäl- soenkäten rör hur som de svarande ägnar åt fysiska aktiviteter. Den statistiken förbättrar möjligheten att analysera huruvida den svenska befolkningen motionerar i enlighet med rörande hälsofrämjande fysisk aktivitet. Var femte kvinna och närmare var fjärde man ägnar sig åt regelbunden motion och idrott un- der minst . Vidare framgår att unga (16–) i störst utsträckning tränar på denna nivå och att andelen därefter minskar successivt i takt med ökad ålder. I åldrarna 16–tränar män i högre utsträckning än kvinnor. Bland äldre åldersgrupper (45–) är köns- skillnaderna små. Denna undersökning visar således på att män motionerar och idrottar något mer än kvinnor vilket motsägs av enkätstu- die, som redovisas ovan, som visar på att kvinnor motionerar i högre utsträckning än män. Detta beror sannolikt på att kvinnor sammantaget motionerar något mer än män, dock motionerar män mer inom föreningslivet än kvinnor. Ett annat mått på fysisk aktivitet i den nation- ella folkhälsoenkäten var frågan om hur mycket tid som de tillfrågade under en vanlig vecka äg- nade sig åt måttligt ansträngande aktiviteter ”som får dig att bli varm”, exempelvis ”prome- nader i rask takt, trädgårdsarbete, tyngre hus- hållsarbete, cykling, simning, etc.”. Resultatet indikerar att drygt hälften av alla svenskar i ål- dern 16–är fysiskt aktiva på en nivå som motsvarar . har stillasittande lyfts fram som en oberoende riskfaktor för ohälsa. Enligt enkäten uppger av den svenska be- folkningen att de har en i huvudsak stillasittande fritid. Skillnaderna mellan kön och åldersgrupper är förhållandevis små. Däremot framträder vissa socioekonomiska mönster, i och med att andelen inaktiva minskar i takt med stigande utbild- ningsnivå. Likaså är andelen med stillasittande fritid högre hos personer födda utanför . Kvinnor och män på ledande positioner var det endast 21 av Riksidrottsförbun- dets (RF) då 70 specialidrottsförbund som hade en jämställd förbundsstyrelse, dvs. att båda könen uppgår till bland var kvinnodomine- rade såtillvida att andelen män i förbundsstyrel- serna understeg . I resterande 44 för- bund var situationen den motsatta, dvs. att andelen kvinnor understeg . Sam- mantaget var förbundsstyrelserna mer jämställda i sin sammansättning 2013 än 2012. till förbundsstyrelsemedlemmarnas kön och ålder kan konstateras att kvinnor dominerar i den yngsta ålderskategorin men att män i övriga ålderskategorier utgör majoriteten. Sammantaget visar utvecklingen på att jämställdheten har ökat påtagligt men att utvecklingen tende- rat att stanna av. var fördelningen kvinnor och män. Det bör påpekas att styrelserna i RF och i distriktsid- rottsförbunden är jämställda vilket är en förut- sättning i enlighet med . Tabell 15.3 Styrelseledamöter i specialidrottsförbundens styrelser 30–45 år 46–60 år Källa: Specialidrottsförbunden, CIF:s rapport stöd till idrotten, uppfölj- ning 2014. ) har på re- geringens uppdrag gjort en fördjupad analys av i vilken utsträckning som idrottsrörelsen gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion samt hur idrotten når olika grupper i samhället, med avseende på exempelvis kön, ålder, utländsk bakgrund och socioekonomiska förhållanden. har även undersökt vilka kri- terier som ligger till grund för idrottsrörelsens beslut om nivån på medlems- och träningsavgif- ter. Tillgängligheten varierar mellan sociala grupper En första slutsats som drar är att idrotten når många, men att tillgängligheten till idrott och motion varierar mellan olika grupper. Fler kvinnor än män säger sig motionera regelbundet, men andra studier ger delvis en annan bild. Id- rotten engagerar personer i alla åldersgrupper, men idrottsdeltagandet är högst bland unga för att därefter minska i takt med ökad ålder. Analysen visar även socioekonomiska möns- ter. Till exempel idrottar barn till föräldrar med högskoleutbildning i större utsträckning än barn till föräldrar med endast gymnasieutbildning. Barn till ensamstående idrottar i mindre ut- sträckning än barn till sammanboende föräldrar. Som redovisats ovan är deltagandet i före- ningsidrotten något högre för pojkar med ut- ländsk än för dem med svensk bakgrund. Bland flickor är skillnaden större och den omvända, vilket medför att flickor med utländsk bakgrund är den grupp som idrottar i minst utsträckning. Dyrare idrott och ökat marknadstryck CIF:s fördjupningsstudier om kostnader inom barn- och ungdomsidrotten visar att förenings- idrotten alltjämt har en stark ställning hos både föräldrar och föreningar. Å andra sidan upplever båda grupperna ett starkt marknadstryck, dvs. att verksamheten tenderar att i ökad utsträck- ning kommersialiseras. För föräldrar med barn och unga i föreningsidrotten handlar det om ökade kostnader för barnens idrottande. Detta sker i form av avgifter t.ex. för deltagande i cuper och träningsläger. Likaledes upplever dessa för- äldrar föreningarnas förväntningar på ideella insatser som betungande. Idrottsföreningarna upplever i sin tur krav på att bedriva en alltmer professionaliserad och kundorienterad verksam- het. pekar på att marknadstrycket tenderar att höja kostnader för att delta i föreningsidrott. Därtill utmanas och förtunnas relationen mellan en förening och dess medlemmar genom att föreningens verksamhet får karaktären av en tjänst eller vara som kan köpas utan motkrav på varken medlemskap eller ideellt engagemang. Både föräldrar och föreningsrepresentanter beskriver det rådande marknadstrycket som en sorts oundviklig samhällsprocess och ett uttryck av tidsandan. lyfter fram att dessa aktörer därmed bortser från att de själva är delaktiga i att forma utvecklingen. menar fortsatt att en utveckling där idrottsrörelsens föreningar möter ett ökat marknadstryck och kommersiellt bedri- ven idrottsverksamhet genom att själva utveckla företagslika strategier och synsätt, riskerar att underminera föreningsidrottens mest grundläg- gande principer om öppenhet, frivilligt engage- mang och medlemsinflytande. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 pekar på att om ambitionen är att erbjuda ett alternativ till kommersiella idrottsaktiviteter bör rimligen rakt motsatt strategi väljas –håll ner avgifterna istället för att höja dem, –betona medlemskapets olika dimensioner snarare än att betrakta medlemmarna som kunder, och –betona de sociala värden och den gemen- skap som skapas i ideella verksamheter. Nationell samordning för att stärka den positiva supporterkulturen och motverka idrottsrelaterad brottslighet Den nationella samordningen för att stärka den positiva supporterkulturen och motverka idrottsrelaterad brottslighet har pågått . Lagstiftningen har skärpts och insatser för att få berörda aktörer att samverka har genomförts. Den tidigare nationella samordna- ren överlämnade sin rapport och redovisade vilka insatser som gjorts med an- ledning av uppdraget. En slutsats var vikten av att brett genomföra den nationella strategin för att minska otrygghet, brott och ordnings- störningar i samband med idrottsevenemang. Strategin som gäller för åren 2014–2017, har tagits fram i samråd med , , Svensk Elitfotboll, , Svenska Hockey- ligan och Polismyndigheterna i , och under dåvarande ledning. Därefter har en ny nationell samordnare ut- setts med en annan inriktning. I uppdraget ingår främst att verka för att den ovan nämnda nation- ella strategin genomförs. Genom samverkan och genom att alla aktörer tar ansvar för att förverk- liga den gemensamma strategin kan dess inten- tioner uppnås. Samordnaren ska stimulera sam- verkan och bistå myndigheter, idrottsorganisa- tioner, arrangörer och andra relevanta aktörer så att genomförandet av strategin blir så effektiv som möjligt. Skolning i demokrati, ansvarstagande och etik En utgångspunkt för statens idrottspolitik är att föreningsidrotten genererar positiva externa effekter i form av demokratisk skolning och 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 delaktighet, jämställdhet och sunda etiska ideal. Det är dock svårt att belägga direkta orsakssam- band mellan föreningsidrott och dessa önskade effekter. Regeringen beslutade om ett uppdrag till ning att genomföra en fördjupad analys av hur idrottsrörelsen bidrar till demokratisk fostran och delaktighet bland befolkningen. Analysen ska utgå ifrån de mål och syften staten har med sin bidragsgivning och särskilt intresset av en fri och självständig idrottsrörelse, byggd på ideellt engagemang, och som värnar om demokratisk utveckling och delaktighet. Uppdraget ska redo- visas . Ungdomar och uppdrag som ledare I () undersökning Svenska folkets relation till motion och idrott 2013 uppgav 236 000 barn och ungdomar i ål- dern 7–att de hade uppdrag som ledare, tränare, styrelsemedlem, domare, funktionär eller motsvarande i en idrottsförening. Det var främst ungdomar i tonåren som hade olika le- daruppdrag. I ungdomsgruppen 13–uppgav av flickorna och av poj- karna att de var aktiva som ledare. är idrottens studie-, bildnings- och utbildnings- organisation. Omfattningen på SISU:s studie- verksamhet, som främst riktar sig till förbund och föreningar inom RF, är ett mått på idrotts- rörelsens insatser för att utbilda sina ideella ledare. SISU:s studieverksamhet har ökat konti- nuerligt . var antalet arrange- mang, deltagare och studietimmar det högsta . Att minska bruket av dopningspreparat är en del av statens folkhälsomål. Bruket finns både inom idrotten och i samhället i stort. Antidopningsar- betet är därför ett led i att sluta de påverkbara hälsoklyftorna inom en generation (utgifts- område 9, avsnitt 5.1). I är det () som ansvarar för anti- dopningsarbetet inom idrottsrörelsen. Alla specialidrottsförbund har egna antidopnings- program och RF:s 21 distriktsförbund arbetar förebyggande mot dopning. Dopning utanför idrotten förekommer framför allt bland unga män i gymmiljöer. För att nå dessa miljöer fördelar medel till PRODIS (Prevention av dopning i ) för att bedriva antidopningsprojektet ren hårdträning, som omfattar träningsanläggningar över hela . RF:s statistik i fråga om dopningsprover och bestraffningar speglar i första hand den egna antidopningsverksamheten, det är inte ett mått på det allmänna bruket av dopningsmedel varken inom idrottsrörelsen eller i det omgivande samhället. Antalet utförda kontroller 2013 var 3 434 stycken vilket var något färre än 2012. Totalt fälldes 2013 sammanlagt 19 personer för dop- ningsförseelser, jämfört med 34 personer 2012. Minskningen berodde på färre positiva fall inom elit- och tävlingsidrotten. Av de idrottare som fällts för dopningsbrott har varit på elitnivå, på tävlingsnivå och på mot- ionsnivå. har sammanlagt drygt 37 000 dopningsprover från idrottsutövare och motionärer inom RF analyserats. Av sam- manlagt 262 bestraffade personer är 257 män och 5 kvinnor. Andelen bestraffade uppgår till av dopningspro- verna. En ny världsantidopningskod trädde i kraft . Koden är det internationella regelverk som styr arbetet mot dopning inom den organiserade idrotten. Såväl RF som har skrivit under och därigenom för- pliktat sig att följa koden. Medaljer i internationella mästerskap Det är svårt att jämföra idrottsliga prestationer såväl mellan nationer som mellan idrotter. Många idrotter anordnar inte världsmästerskap () eller andra mästerskap . Möjlig- heten att tävla och utmärka sig varierar därmed . Med den reservationen kan följande nämnas. deltog 162 landslagstrupper i ett eller motsvarande. Totalt vanns 231 me- daljer varav 58 guld, 83 silver och 90 brons. Jämförelsevis vanns 216 medaljer 2012. Inom EU har det nya programmet för utbild- ning, ungdom och idrott, Erasmus+ påbörjats. Under den sjuåriga programperioden –2020 är avsatta för insatser inom idrottsområdet med en särskild inriktning mot idrott på gräsrotsnivå. Stödberättigad verksam- het är bl.a. gränsöverskridande samarbetspart- nerskap och ideella europeiska idrottsevene- mang. Regeringens hållning om att idrottspoliti- ken först och främst är en nationell angelägenhet kvarstår. () har beslutat om ett strategiarbete kring föreningsidrottens framtida förutsättningar. Arbetet syftar till att utveckla svensk idrotts verksamhet och organisation för att möta människors önskemål och behov, utan att göra avkall på idrottsrörelsens grundläggande värderingar. Vidare avser RF att inom ramen för arbetet verka för att fler, oavsett socioekono- miska förhållanden, kan få del av föreningsid- rotten, samt att öka kännedomen om demokrati- och föreningskunskap för att få fler medlemmar att delta och aktivt engagera sig i föreningarna. RF inledde ett samarbete med 2013 för att stärka det förebyggande arbetet mot upp- gjorda matcher. Fokus har varit att sprida kunskap och information, ge stöd till specialidrottsför- bunden samt att öka samverkan med polis och åklagare och andra aktörer genom återkom- mande möten och seminarier. 15.6.3 Analys och slutsatser Idrottsrörelsen är alltjämt största folk- rörelse. Den engagerar många barn, ungdomar och vuxna, både som aktiva och ledare. Det ide- ella arbetet är omfattande och skapar goda förut- sättningar för ett aktivt idrottande runt om i hela landet. Av det totala stödet 2014 på har varit öronmärkta till Idrottslyftet med syfte att attra- hera fler barn och ungdomar att delta i före- ningsidrotten. Kritik har riktats mot idrottens måluppfyllelse och () har för avsikt att anta nya riktlinjer för Idrotts- lyftet . Utifrån det statistiska un- derlag som LOK-stödet ger kan konstateras att antalet deltagartillfällen har minskat och det är 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 främst flickors deltagande som har minskat. De redovisningar som gjorts pekar på att stödet och därigenom antalet deltagare och/eller deltagar- tillfällen i föreningslivet är påtagligt störst i me- delstora och socioekonomiskt välmående städer och förortskommuner, särskilt i Stockholms- och . Lägst stöd tillföll små kom- muner huvudsakligen belägna i landsbygd eller glesbygd. Regeringen noterar att forsknings () granskning av avgifterna inom svensk idrott pekar på att kostnaderna för att delta i barn- och ungdomsidrotten har ökat, bl.a. genom tillkommande avgifter för exempelvis cuper och träningsläger. pekar på att om ambitionen är att erbjuda ett alternativ till kom- mersiella idrottsaktiviteter bör idrottsrörelsens strategi vara att hålla ner avgifterna istället för att höja dem, betona medlemskapets olika dimen- sioner snarare än att betrakta medlemmarna som kunder samt betona de sociala värden och den gemenskap som skapas i ideella verksamheter. En av utgångspunkterna för statens stöd till idrotten är att idrotten ska vara öppen för alla, oavsett ålder, kön, könsidentitet, könsuttryck, sexuell läggning samt social, etnisk och kulturell bakgrund och funktionsnedsättning. Trots detta är det många grupper som inte deltar i före- ningsidrotten. Som redovisats ovan finns en tendens att socioekonomiskt svaga grupper re- dan faller utanför idrottsrörelsens verk- samhet. Främst gäller det för flickor med ut- ländsk bakgrund som i lägre omfattning än andra deltar i idrottsrörelsens verksamhet. Mot bak- grund av det minskande deltagandet samt den fortsatta ojämställdheten och ojämlikheten inom föreningsidrotten bedömer regeringen att ge- nomförandet av de beslut om strategiskt arbete som RF-stämman beslutat är angelä- get. Idrottsrörelsen vill i detta arbete utveckla verksamheten så att barn, unga, vuxna och äldre väljer att idrotta under hela livet i framtidens ideella och demokratiskt uppbyggda idrottsrö- relse. Den förhållandevis jämställda fördelning som kännetecknar idrottsrörelsens aktiva medlemmar återspeglas inte i styrelserummen. ska till regeringen redovisa en fördjupad analys av hur idrottsrörelsen bidrar till demokratisk fostran och delaktighet bland befolkningen. Analysen ska utgå ifrån de mål och syften som staten har med sin bidragsgivning och särskilt intresset av en fri och självständig idrottsrörelse, 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 byggd på ideellt engagemang, och som värnar om demokratisk utveckling och delaktighet. Arbetet mot uppgjorda matcher fortsätter och RF och andra berörda aktörer samordnar sina insatser. Regeringen deltar aktivt i arbetet inom EU med att förhandla om hur en anslutning till den internationella konventionen om manipule- rade resultat inom idrotten som antagits i Euro- parådet kan ske. Antidopningsarbetet fortsätter och den nya världsantidopningskoden stärker detta arbete. Det är viktigt att aktivt motverka dopning i hela samhället och därigenom bidra till att sluta ohäl- soklyftorna. har fastställt det övergripande målet för friluftslivspolitiken. Målet är att stödja män- niskors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet till naturupplevelser, välbefinnande, social ge- menskap och ökad kunskap om natur och miljö (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Friluftsliv är ett allmänt intresse och spänner över flera politikområden, bl.a. naturvårdspoliti- ken, den regionala tillväxtpolitiken, skogs- och jordbrukspolitiken, politiken för landsbygdens utveckling samt utbildnings- och forskningspo- litiken. Friluftslivets folkhälsoaspekter är cen- trala för friluftslivspolitiken, liksom kulturlivet och samhällsplaneringen. ska verka för att förutsätt- ningarna för friluftslivet bevaras och utvecklas, samt samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och samverka med andra be- rörda. 15.7.1 Mål för friluftslivspolitiken Tio mätbara mål har redovisats till (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). Målen berör följande områden: –Tillgänglig natur för alla –Starkt engagemang och samverkan –Tillgång till natur för friluftsliv –Attraktiv tätortsnära natur –Hållbar regional tillväxt och landsbygdsut- veckling –Skyddade områden som resurs för friluftsli- vet –Ett rikt friluftsliv i skolan –Friluftsliv för god folkhälsa –God kunskap om friluftslivet De tio målen har preciseringar som förtydligar innebörden av målen. Preciseringarna är ett stöd i genomförande av åtgärder. De är också un- derlag för att kunna mäta och följa upp målen samt för att kunna fortsätta utveckla friluftslivs- politiken. Varje friluftslivsmål berör flera olika myndig- heter och organisationer. För vart och ett av dem utpekas en till två myndigheter som ansvariga för uppföljning och utveckling av respektive mål. Regeringen anser att alla involverade myndig- heter och organisationer bör ta aktiv del i att nå målen genom att genomföra olika delar av åtgär- derna. Ett viktigt syfte med friluftslivsmålen och preciseringarna av dem är att de ska vara vägle- dande för arbetet med friluftslivsfrågor på alla nivåer i samhället. har beslutat om ett generationsmål för miljöarbetet och om 16 miljökvalitetsmål som uttrycker den miljömässiga dimensionen av hållbar utveckling (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rksr. 2009/10:377). Flera av miljökvalitetsmålen har även preciseringar som rör friluftslivet, liksom etappmål som identifierar en önskad samhällsomställning och som anger steg på vägen för att nå generationsmålet och ett eller flera miljökvalitetsmål (se utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård). Uppföljningen av friluftslivsmålen ska sam- ordnas med miljömålsuppföljningen. Arbetet med måluppfyllelse och uppföljning behöver utvecklas kontinuerligt. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De tio mätbara målen för friluftslivspolitiken redovisas ovan. Den första uppföljningen av målen rapporteras enligt Natur- vårdsverkets anvisningar. Resultatredovisningen nedan baseras bl.a. på årlig uppföljning av miljö- kvalitetsmålens preciseringar som berör frilufts- liv, den nationella enkät om friluftsliv som Na- turvårdsverket genomfört 2014 och redovisning av statsbidrag till friluftslivsorganisationer. Na- turvårdsverket redovisar till hur arbetet med samordningen av be- rörda myndigheters friluftslivsarbete utvecklas, liksom samverkan med andra aktörer såsom friluftslivsorganisationerna. Förslag till en sam- lad uppföljning av friluftslivet inom miljö- och friluftslivsmålen har tagits fram i ett samver- kansprojekt mellan flera myndigheter. Enligt enkäten om friluftsliv, som utförts på uppdrag av , är av befolkningen mycket eller ganska ofta ute i naturen på vardagarna. Motsvarande siffror för utevistelse i naturen är och under längre ledigheter . Nöjes- och motionspromenader är den vanligaste friluftsak- tiviteten, följt av strövande i skog och mark, trädgårdsarbete och solbad. Aktiviteter med högt deltagande året runt är nöjes- och motions- promenader, vistelse i skog och mark, cykling, picknick eller grillning i naturen, hundpromena- der, joggning eller löpning i terräng, studier av växter, djur och fåglar samt stavgång. av de som svarat på enkäten skulle vilja utöva aktiviteterna oftare än de har gjort. De tre främsta anledningar till att inte utöva friluftsliv i den utsträckning man vill är tidsbrist, att man saknar någon att utöva aktiviteten med och att man saknar tillgång till lämpliga platser eller områden. Friluftsliv utövas ofta i natur som ligger nära där man bor och många besök sker inom från bostaden. Skog är den vanligaste naturmiljön för friluftsliv. Enkäten visar att de tre främsta upplevelserna när frilufts- liv utövas är trygghet, möjlighet till återhämt- ning och naturpräglad miljö. Fler kvinnor än män är aktiva när det gäller de aktiviteter som flest människor utövar, exempel- vis att ta nöjes- och motionspromenader och att arbeta i trädgården. Fler män än kvinnor är ak- tiva när det gäller aktiviteter som kräver en spe- cifik fysisk miljö, något större fysisk ansträng- ning och någon form av utrustning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 tistik visar att utflykt i fritidsbåt, fritidsfiske och jakt utövas av män i mycket större utsträckning än kvinnor. Utrikes födda är mindre friluftsak- tiva än infödda svenskar. Det finns också en tydlig regional skillnad – människor bosatta i ägnar sig i betydligt högre grad åt fri- luftsaktiviteter än invånarna i andra delar av lan- det. Fritidsfiske är en av de viktigaste fritidsakti- viteterna som sker i hav, sjöar och vattendrag. fiskade ungefär 1,6 miljoner perso- ner i åldern 16–åtminstone . En fjärdedel av de som fiskar är kvin- nor. Utöver detta tillkommer ett stort men okänt antal barn, ungdomar och utländska tu- rister. Det går att skönja en trend att vistelse i natu- ren har minskat jämfört med , enligt fri- luftsenkäten. Det är svårt att uttala sig om hur mycket barns och ungas friluftsvanor har för- ändrats eftersom det saknas kontinuerliga mät- ningar över barn och ungdomars fri- luftsliv. Det finns flera aspekter som sammanta- get tyder på att barns och ungdomars friluftsliv undanträngs av ökad möjlighet att aktivera sig inomhus, genom inomhushallar för lek och id- rott, större bostäder och tillgänglighet till inter- net och TV-spel. Barns rörelsefrihet minskar också genom föräldrars eller andra ansvarigas oro. Många barn växer upp i storstadsregioner där grönområden och friytor tas i anspråk för bebyggelse och där trafiksituationen skapar en otrygg miljö. Flera län har arbetat med insatser för att förbättra leder, parkeringsplatser eller andra åtgärder för ökad tillgänglighet. Skogs- styrelsen har tagit fram informa- tionsmaterial om skogens sociala värden. Skogs- styrelsen har redovisat hur de arbetar med skogar med höga sociala värden och hur arbetet kan utvecklas. beviljades i bi- drag till tätortsnära projekt i lokala naturvårds- satsningen (). Totalkostnaden för dessa projekt var ca .