prop · H30326 · 2015-10-14 00:00:00 — Skälet är att de bestämmelser som föreslås i förevarande lagstiftningsärende för att genomföra öppenhetsdirektivet i svensk rätt, i vissa avseenden utgör en ramlagstiftning som ska fyllas ut med detaljerade regler från kommis- sionen. Därtill kommer att , bl.a. med beaktande av den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna, ska upprätta och regelbundet uppdatera en vägledande förteckning över finansiella instrument som omfattas av anmälningsskyldigheten. Regeringen anser därför, till skill- nad från utredningen, att möjligheten att meddela föreskrifter på området bör kvarstå. Vid genomförandet av öppenhetsdirektivet gjordes bedöm- ningen att det inte är lämpligt att i lagen närmare ange vilka finansiella instrument som skulle omfattas av flaggningsbestämmelserna enligt det som anges i artikel 11.1 i genomförandedirektivet. Regeringen ansåg att en sådan uppräkning i stället bör göras i verkställighetsföreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (prop. 2006/07:65 s. 181). Även om en uppräkning motsvarande den som fanns i genomförandedirektivet nu föreslås tas in i LHF anser regeringen att det även i fortsättningen finns skäl för att meddela verkställighetsföre- skrifter (4 kap. 2 § tredje stycket). Eftersom Esmas vägledande förteck- ning inte är direkt tillämplig i svensk rätt kan det finnas ett behov av att förtydliga tillämpningsområdet för anmälningsskyldigheten i verk- ställighetsföreskrifter. Lagrådet ifrågasätter om det är möjligt att förtydliga tillämpnings- området mot bakgrund av att öppenhetsdirektivet är fullharmoniserat i denna del och vägledning skapas genom Esmas riktlinjer. Enligt rege- ringens uppfattning finns det inte något hinder mot att Esmas riktlinjer vid behov tas in i verkställighetsföreskrifter. Esmas riktlinjer är till skill- nad från en EU-förordning inte direkt tillämpliga utan de är snarare att jämställa med allmänna råd som inte är bindande. Det kan därför finnas skäl för att även i fortsättningen meddela verk- ställighetsföreskrifter för att förtydliga tillämpningsområdet för anmäl- ningsskyldigheten. Enligt Lagrådet riskerar verkställighetsföreskrifterna att omfatta fler finansiella instrument än de som faktiskt omfattas av direktivet. Regeringen understryker härvid vikten av att eventuella bestämmelser som införs i verkställighetsföreskrifter utformas med beaktande av de principer som öppenhetsdirektivet ger uttryck för och de ramar som direktivet ställer upp. Andra–Fjärde AP-fonderna anser att även innehav genom kapital- försäkringar bör omfattas av anmälningsskyldigheten. 2015/16:26 konstaterar dock att det inom ramen för förevarande lagstiftningsärende inte finns utrymme för att närmare överväga denna fråga. anser att regeringen bör verka för en mildring av EU-regeln såvitt gäller kontantavräknade instrument som innehas av fonder. Regeringen konstaterar att regeln anges i direktivet och att det i förevarande sammanhang inte finns någon möjlighet att mildra den. Genom ändringsdirektivet har ett nytt krav på innehåll i en flaggnings- anmälan införts i ett nytt andra stycke i artikel 13.1 i öppenhetsdirektivet (1.9 a andra stycket i ändringsdirektivet). I det nya andra stycket anges att en anmälan ska innehålla en uppdelning per kategori av finansiella instrument som innehas i enlighet med första stycket a och finansiella instrument som innehas i enlighet med första stycket b. Enligt punkten 1 andra stycket i den nya artikel 13a i öppenhetsdirektivet ska en anmälan enligt första stycket i samma artikel innehålla en uppdelning av det antal rösträtter som är knutna till aktier som innehas i enlighet med artiklarna 9 och 10 och rösträtter som är knutna till andra finansiella instrument som avses i artikel 13 (artikel 1.10 i ändringsdirektivet). Regeringen anser i likhet med utredningen att de nya reglerna om innehållet i en flaggnings- anmälan bör framgå av föreskrifter som meddelas med stöd av bemyn- digandet i 4 § 5 förordningen om handel med finansiella instrument. Genom punkten 2 i nya artikel 13a i öppenhetsdirektivet har regler införts om att rösträtter, som är knutna till finansiella instrument som redan har anmälts ska anmälas igen i vissa fall (artikel 1.10 i ändrings- direktivet). Anmälan ska göras när en fysisk eller juridisk person har förvärvat de underliggande aktierna och ett sådant förvärv leder till att det antal rösträtter som är knutna till de aktier som har emitterats av samma emittent uppnår eller passerar någon av flaggningsgränserna. I LHF finns det en bestämmelse som motsvarar regeln för de finansiella instrument som anmälningsskyldigheten gäller (4 kap. 5 § tredje stycket). Regeringen anser i likhet med utredningen att den bestämmelsen således bör gälla även för de nya kategorier av finansiella instrument som omfattas av anmälningsskyldigheten. 7.4Ny beräkningsmetod för finansiella instrument som endast kan avvecklas kontant Regeringens förslag: För finansiella instrument som endast kan avvecklas kontant ska en innehavares andel av aktier och röster i en emittent beräknas enligt en s.k. deltajusterad beräkningsmetod. Vid beräkning av anmälningsskyldighet får motpositioner som hän- för sig till samma underliggande emittent inte beaktas, dvs. från en lång position får det inte göras avdrag med eventuella korta positioner som hänför sig till samma emittent. Regeringens bedömning: Den nya regeln i öppenhetsdirektivet om att antalet rösträtter för finansiella instrument som inte avvecklas kontant ska beräknas med hänsyn till det finansiella instrumentets totala nominella antal underliggande aktier kräver inte någon lagstift- ningsåtgärd. Den nya regeln i öppenhetsdirektivet om att alla aktier och andra finansiella instrument som avser samma emittent ska läggas samman vid beräkning av anmälningsskyldighet kräver inte någon lagstift- ningsåtgärd. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med reger- ingens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att det saknas definitioner av eller förklaringar till vad som avses med vissa väsentliga begrepp såsom det nominella antalet underliggande aktier, lång och kort position och instrumentets deltavärde. Enligt föreningens mening bör de viktigaste begreppen definieras i lag eller i vart fall utvecklas i förarbetena. Vidare bör det noga anges hur beräkningen av innehav ska gå till i det kommande lagförslaget. Andra–Fjärde AP-fonderna menar att det med hänsyn till rättssäkerhetsskäl, behovet av en enhetlig information på marknaden samt kraftigt höjda sanktioner behövs tydliga riktlinjer avseende hur beräkningen av röster och aktier ska göras då det kommer föreligga ett visst mått av subjektivitet i beräkningarna. Otydliga flaggningsregler riskerar att generera flaggningar ”för säkerhets skull”, vilket kan leda till att missvisande information cirkulerar på marknaden. anser att innebörden av begreppen långa respektive korta positioner bör tydliggöras. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Med anledning av att anmälningsskyldigheten utvidgas till att även omfatta finansiella instrument som avvecklas kontant har det genom ändringsdirektivet införts en s.k. deltajusterad beräkningsmetod i artikel 13.1a i öppenhets- direktivet för att beräkna anmälningsskyldighet (artikel 1.9 b i ändrings- direktivet). Enligt skälen är deltavärdet ett mått på hur det teoretiska priset på ett finansiellt instrument påverkas när priset på den underlig- gande aktien förändras (se skäl 10). Deltavärdet representerar också sannolikheten att ett derivatinstrument blir inlöst och därmed ger innehavaren kontroll över de underliggande aktierna och rösträtterna. I den engelska språkversionen av öppenhetsdirektivet anges ”notional amount of shares underlying the financial instrument” där det i den svenska språkversionen anges ”nominella beloppet för det finansiella instrumentets underliggande aktier”. Regeringen instämmer med utredningen att ”notional amount” i detta sammanhang bör förstås som ”nominella antalet” snarare än ”nominella beloppet”. Den nya beräkningsregeln innebär således att det nominella antalet underliggande aktier, dvs. emittentens samtliga utestående aktier, multipliceras med instrumentets deltavärde vid beräkning av huruvida en flaggningspliktig gräns har uppnåtts eller passerats. Andra–Fjärde AP-fonderna och efterfrågar tydligare riktlinjer när det gäller den deltajusterade beräk- ningsmetoden. Enligt regeringens uppfattning är det inte möjligt att i detta sammanhang i detalj närmare redogöra för den deltajusterade be- räkningsmetoden. Skälet för det är att reglerna i artikel 13.1a i öppen- hetsdirektivet utgör en ramreglering som kommer att specificeras i tekniska standarder för tillsyn. Regeringen bedömer därför att det inte finns anledning att gå in närmare på hur beräkningsmetoden ska tillämp- Enligt artikel 13.1a i öppenhetsdirektivet ska kommissionen nämligen anta tekniska standarder, efter förslag från , för att specificera dels den metod som ska användas för att beräkna antalet rösträtter i en korg av aktier eller ett index, dels metoderna för att fastställa deltavärdet (artikel 1.9 b i ändringsdirektivet). Enligt regeringens uppfattning bör reglerna i artikel 13.1a i öppenhetsdirektivet genomföras i bestämmelser Vid tillämpningen av de bestämmelserna ska de beräknings- grunder som kommer att anges i de tekniska standarderna användas. Enligt artikel 13.1a i öppenhetsdirektivet ska endast långa positioner beaktas vid beräkning av antalet rösträtter. Från en lång position får det inte göras avdrag med eventuella korta positioner som hänför sig till samma emittent (nettning). av termerna långa respektive korta positioner bör tydliggöras. regeringens uppfattning bör artikel 13.1a förstås på så sätt att om någon t.ex. förvärvar såväl en köpoption (lång position) som en säljoption (kort position) avseende en underliggande aktie som hänför sig till samma emittent får den som ska beräkna om en flaggningspliktig gräns har uppnåtts eller passerats inte göra avdrag med den korta positionen från den långa positionen. När det gäller innebörden av korta och långa positioner bör ledning kunna hämtas i t.ex. det som anges i artikel 3 i och rådets förordning (EU) nr 236/2012 av om blankning och vissa aspekter av kreditswappar (den s.k. blankningsförordningen). Enligt regeringens uppfattning bör det inte införas någon definition av dessa båda termer i LHF. anser emellertid att det i enlighet med Lagrådets förslag bör tas in en hänvisning i lagen till bestämmelserna i blankningsförordningen i detta Av artikel 13.1a i öppenhetsdirektivet följer att för finansiella instru- ment som inte avvecklas kontant, ska beräkning av rösträtter ske med hänsyn till det finansiella instrumentets totala nominella antal underlig- I svensk gällande rätt beräknas antalet rösträtter nominellt i förhållande till emittentens samtliga utestående aktier. Det som anges i artikeln motsvarar därför det som gäller enligt 4 kap. 5 § andra I den bestämmelsen anges att en aktieägare ska grunda en beräkning av hur stor andel av samtliga aktier eller av röstetalet för samtliga aktier som ett innehav representerar på de uppgifter som bolaget har offentliggjort enligt 4 kap. 9 § första stycket samma lag. ningen ska även sådana aktier som inte får företrädas på stämman Regeringen anser därför i likhet med utredningen att de nya reglerna i öppenhetsdirektivet inte kräver någon lagstiftningsåtgärd. Genom ändringsdirektivet har det även införts regler gällande krav på sammanläggning av finansiella instrument i artikel 13a.1 första stycket i öppenhetsdirektivet (artikel 1.10 i ändringsdirektivet). svarar dem i artikel 11.2 i genomförandedirektivet, som har tagits bort (artikel 3.2 i ändringsdirektivet). I skälen till ändringsdirektivet anges att ett harmoniserat ramverk för anmälningsskyldigheten, särskilt vad gäller sammanläggningsreglerna, förbättrar rättssäkerheten, ökar transparensen och minskar den administrativa bördan för gränsöverskridande investe- rare (skäl 12). Av gällande svensk rätt följer emellertid att alla finansiella instrument som omfattas av anmälningsskyldigheten ska behandlas på samma sätt som aktier (4 kap. 2 § LHF). Det innebär att vid beräkningen Prop. 2015/16:26 av om anmälningsskyldighet har uppkommit ska en innehavare av andra finansiella instrument än aktier lägga samman det med sitt innehav av aktier som avser samma emittent. Regeringen anser därför i likhet med utredningen att de nya reglerna i öppenhetsdirektivet inte kräver någon lagstiftningsåtgärd. Ändrad tidsfrist för flaggningsanmälan Regeringens förslag: En flaggningsanmälan ska ha kommit in till bolaget och till , men senast efter den dag då anmälningsskyldigheten uppkom. Ett bolag som blir anmälningsskyldigt för förvärv eller överlåtelse av de egna aktierna ska offentliggöra uppgifter om detta så snart som möjligt, men senast efter förvärvet Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningens förslag avviker från regeringens förslag genom att enligt utredningens förslag ska en anmälan ske utan dröjsmål och senast efter efter att anmälningsskyldigheten uppkom. föreslår inte någon ändring av tidsfristen för ett bolag som blir anmälningsskyldigt för förvärv av de egna aktierna. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. instämmer i utredningens bedömning om att den engelska språkversionen ska utgöra utgångspunkt för beräkningen av flaggningsfristen. föreningens uppfattning möjliggör fristen, i vart fall teoretiskt sett, att en investerare kan komma att flagga ner före man flaggar upp och vice anser att den föreslagna fristen är väl lång. Som anförs i förarbetena till den nuvarande lagstiftningen är information om förvärv eller överlåtelse av större aktieinnehav typiskt sett sådan information som är av stort intresse för marknaden och som därför bör spridas (prop. 2006/07:65 s. 196). ett flaggningsmeddelande kan också vara kurspåverkande. inspektionen ställer sig kritisk till den föreslagna fristen och anser att en flaggningsanmälan inte bör ske senare än en anmälan till insynsregistret enligt och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av om marknadsmissbruk, dvs. transaktionsdagen (artikel 19.2). Utredningens förslag innebär en avse- värd förlängning vilket försämrar genomlysningen av den svenska aktie- noterar även att utredningen inte föreslår någon ändring i 4 kap. 18 § andra stycket LHF. sen beskriver när ett aktiebolag ska flagga vid förvärv eller överlåtelse av egna aktier, bör fristen för offentliggörande motsvara den som gäller för Andra–Fjärde AP-fonderna instämmer i utred- ningens bedömning att omständigheterna motiverar en längre tidsfrist. Det finns till och med en risk att tillräcklig information för en korrekt deltajusterad beräkning inte kan erhållas . tidsfrist som motverkar dock det övergripande syftet med flaggningsreglerna, nämligen att offentliggöra information om innehav till marknaden. I en förvärvssituation kan det vara avgörande att dag för dag få veta hur ägandet är fördelat. Tydliga och så enkla regler som möjligt minskar behovet av en förlängd tidsfrist. anledning att utreda frågan om olika tidsfrister för olika typer av innehav. Skälen för regeringens förslag: I den engelska språkversionen av den ursprungliga lydelsen av artikel 12.2 i öppenhetsdirektivet anges att ”the notification to the issuer shall be effected as soon as possible, but not later than four trading days, the first of which shall be the day after the date on which the shareholder”. Enligt den nya lydelsen anges att ”the notification to the issuer shall be effected promptly, but not later than four trading days after the date on which the shareholder” (artikel 1.8 i I den svenska språkversionen av artikel 12.2 anges att en flaggningsanmälan ska göras , men senast , räknat från och med dagen efter den dag då Någon ändring av ”så snart som möjligt” i artikel 12.2 har inte gjorts i den nya lydelsen av artikeln enligt ändringsdirektivet oaktat att en ändring i den engelska språkversionen har gjorts från ”as soon as possible” till ”promptly”. bör ”promptly” förstås som ”utan dröjsmål” snarare än ”så snart som möjligt” och utredningen föreslår därför en ändrad lydelse av flaggnings- bestämmelsen i enlighet härmed (SOU 2014:70 s. 145 f.). instämmer emellertid inte i utredningens bedömning i det här avseendet utan anser att kravet på att en flaggningsanmälan ska göras ”så snart som möjligt” inte bör ändras. Enligt regeringens uppfattning framstår det inte som att någon ändring i sak har gjorts i direktivet och formuleringen i bestämmelsen i lagen bör därför inte ändras. Vid genomförandet av öppenhetsdirektivet utnyttjade , till skillnad från flertalet övriga länder inom EES, möjligheten att införa ett annorlunda utformat krav avseende flaggningsfristen. med att informationsgivningen inte skulle försämras i förhållande till det som i praktiken gällde enligt självregleringen i form av Näringslivets s.k. flaggningsregler (Regler rörande offentliggörande vid förvärv och överlåtelse av aktier m.m.). Information om förvärv eller överlåtelse av större aktieinnehav är typiskt sett sådan information som är av stort intresse för marknaden och som därför bör spridas så snart som möjligt (prop. 2006/07:65 s. 196). En flaggningsanmälan ska därför ha kommit in till och emittenten senast handelsdagen efter den dag då den anmälningsskyldige har ingått avtal om förvärv eller överlåtelse (4 kap. 10 § LHF). Vad som vid genomförandet av öppen- hetsdirektivet anfördes om behovet av snabb informationsgivning gör sig De uppenbara fördelar för investerare som följer av snabb informationsgivning om förvärv eller överlåtelse av större innehav behöver dock vägas mot vissa nackdelar som nuvarande ordning medför. Regeringen anser att de skäl som låg bakom att valde att införa en annorlunda utformad tidsfrist för flaggningsanmälan har mindre En väsentlig skillnad jämfört med hur förhållandena var vid genomförandet av öppenhetsdirektivet är att det, efter de ändringar som har gjorts genom ändringsdirektivet, i direktivet numera anges att länderna inom EES är skyldiga att införa en minimiuppsättning av vissa typer av sanktioner och åtgärder som är mer kraftfulla och ingripande än de som gäller enligt svensk rätt (se avsnitt 9 om sanktioner). 2015/16:26 Sanktionsavgifterna vid överträdelser av flaggningsbestämmelserna ska kunna uppgå till betydligt högre belopp än . I vissa fall ska även administrativa sanktioner kunna riktas mot fysiska personer som ingår i ett flaggningsskyldigt bolags ledningsorgan till följd av att bolaget inte fullgör sin anmälningsskyldighet. Investerare kommer även att behöva ta hänsyn till att anmälningsskyldigheten omfattar ett stort antal nya finan- siella instrument och de kommer att behöva tillämpa en komplicerad beräkningsmetod. Det finns dessutom risk för att ett strikt krav i svensk rätt om anmälan endast en handelsdag efter avtalet om förvärv eller över- låtelse orsakar administrativa bördor för investerare som gör investe- ringar i olika länder och konkurrensmässiga nackdelar för emittenterna. För att investerare med ett stort antal spridda innehav, exempelvis finan- siella företag och koncerner, ska ha möjlighet att fullgöra anmälnings- skyldigheten på de olika marknader där de agerar krävs i regel avan- cerade rutiner och system. För sådana större investerare med spridda innehav består händelseförloppet bakom en flaggningsanmälan ofta av flera olika led med ett antal olika aktörer inblandade, exempelvis dotter- bolag och utländska filialer. Enskilda administrativa misstag i hante- ringen eller tillfälliga tekniska störningar kan då relativt enkelt medföra svårigheter att uppfylla nuvarande tidsfrister och i värsta fall riskera att dessa inte kan hållas. Även med tekniskt väl utvecklade rapporterings- system innebär transaktionskedjorna ofta svårigheter för till exempel moderbolag att hinna flagga för det konsoliderade innehavet . En alltför snävt tilltagen tidsfrist lämnar inte heller något utrymme för kontroller, vilket kan leda till felaktiga flaggningar som i efter- hand måste korrigeras. , och Andra–Fjärde AP- fonderna är kritiska till den av utredningen föreslagna tidsfristen som de anser vara väl lång. Regeringen instämmer med remissinstanserna och anser mot bakgrund av det anförda att det är lämpligt att utforma fristen på ett direktivkonformt sätt, men att anmälan ska ske senast . Regeringen instämmer också med att tidsfristen för ett bolag som blir anmälningsskyldigt för förvärv av de egna aktierna enligt 4 kap. 18 § LHF bör förlängas. Uppgifter om detta bör i så fall offentliggöras , men senast efter förvärvet eller överlåtelsen. anser att flaggningsfristen möjliggör att en investerare kan komma att flagga ner före den flaggar upp och vice versa och att det därför bör anges att flaggning alltid måste ske i ”rätt” ordning. Regeringen konstaterar att en flaggningsanmälan ska göras . Enligt regeringens uppfattning finns det därför inte något skäl för att ange i vilken ordning flaggning ska ske. 7.6Anmälningsskyldighet för annans aktieinnehav Regeringens förslag: Kravet i lag på att vissa indirekta aktieinnehav ska räknas till den anmälningsskyldiges aktieinnehav tas bort. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10 i öppenhetsdirektivet ska kraven på anmälan i artikel 9.1 och 9.2 tillämpas även på den som kan förvärva, avyttra eller utöva rösträtt i något av de i artikeln uppräknade fallen eller i en kombination av dem. Ett av dessa fall är om flera aktieägare har träffat ett avtal som förpliktar dem att anta en bestående gemensam hållning i fråga om förvaltningen av bolaget på grundval av ett samordnat utnyttjande av rösträtterna (artikel 10 a). Genom ändringsdirektivet får medlemsstaterna enligt artikel 3.1 i öppenhetsdirektivet inte längre ställa strängare krav än vad öppenhets- direktivet föreskriver på den som blir anmälningsskyldig (se artikel 1.2 i I skälen till ändringsdirektivet anges att en harmoni- serad regim för anmälningsskyldigheten, särskilt vad gäller sammanlägg- ningsreglerna, förbättrar rättssäkerheten, ökar transparensen och minskar den administrativa bördan för gränsöverskridande investerare (skäl 12). Artikel 10 i öppenhetsdirektivet har i svensk rätt genomförts i 4 kap. 4 § LHF (se prop. 2006/07:65 s. 170–174). I den paragrafen anges vilka innehav som ska räknas till den anmälningsskyldiges innehav. andra stycket 9–11 ska bl.a. även sådana aktier som innehas av make, sambo eller omyndiga barn till förvärvaren eller överlåtaren räknas till den anmälningsskyldiges aktier. Detta innebär att kraven i LHF går längre än dem i artikel 10 i öppenhetsdirektivet. ningsskyldighet i öppenhetsdirektivet har fullharmoniserats genom den ändring i artikel 3.1 som har gjorts genom ändringsdirektivet. nuvarande kraven i 4 kap. 4 § andra stycket 9–11 LHF går längre än kraven i öppenhetsdirektivet och måste därför tas bort. Regeringens förslag: Från anmälningsskyldigheten undantas förvärv av aktier som görs i stabiliseringssyfte. Regeringens bedömning: De nya regler i öppenhetsdirektivet som innebär att vissa undantag från anmälningsskyldigheten blir obliga- toriska kräver inte någon lagstiftningsåtgärd. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att det i lag bör tas in en definition av Skälen för regeringens förslag och bedömning: I artiklarna 9.4–9.6 och 12.3–12.6 i öppenhetsdirektivet finns vissa undantag från anmäl- ningsskyldigheten i fall då förvärv görs i ett annat syfte än att få ett ägarinflytande över bolaget.