prop · H30312 · 2015-09-28 00:00:00 — Det gäller även om den slutliga prövningen av sakfrågan ska ske i en annan stat (se artikel 43.2). Till skydd för gäldenären och andra berörda personer får domstolen vid bifall till en interimistisk framställan besluta om vissa villkor som anses nödvändiga för att säkerställa att borgenären vidtar åtgärderna på ett affärsmässigt sätt och inte underlåter att fullgöra sina förpliktelser enligt konventionen eller protokollet. Villkoren kan också ställas upp i syfte att skydda gäldenären och andra berörda personer; det är ju inte säkert att borgenären vid den slutliga prövningen kan styrka sitt anspråk. Det internationella registret (artiklarna 16–28) Möjligheten att registrera internationella säkerhetsrätter i ett gemensamt internationellt register är avgörande för Kapstadskonventionens tillämp- ning. Det internationella registret för sådan egendom som omfattas av luftfartsprotokollet ligger på . Registret är helt automatiserat och tillgängligt dygnet runt. Uppgifter som är hänförliga till en registrering i det internationella registret är tillgängliga för privatpersoner och nationella myndigheter. Andra uppgifter ska behandlas konfidentiellt inom registreringsorganet (artikel 18.1c). Offentligheten för uppgifter som finns eller kan komma att finnas hos svenska myndigheter påverkas inte. Det huvudsakliga syftet med registrering i det internationella registret är att avgöra prioriteten mellan konkurrerande intressen i viss egendom. Utgångspunkten är att den säkerhetsrätt som registreras först också har bäst prioritet. Det är bara prioriteten mellan registrerade säkerhetsrätter och mellan registrerade och oregistrerade säkerhetsrätter som avgörs med hjälp av registret. Förhållandet mellan oregistrerade säkerhetsrätter reg- leras inte, utan överlämnas till nationell rätt. Det internationella registret är avsett att ge upplysningar om att ett visst objekt är belastat med en internationell säkerhetsrätt. Till skillnad från det , där det framgår hur stort belopp ett luftfartyg är intecknat för, framgår av det internationella registret endast att det finns en internationell säkerhetsrätt i objektet. Det framgår inte heller vad det är för typ av internationell säkerhetsrätt (dvs. om det är ett pantavtal, köp med äganderättsförbehåll eller ett leasing- avtal). Den som söker i registret får i stället själv skaffa ytterligare upp- lysningar om säkerhetsrättens beskaffenhet. Det görs ingen kontroll av de uppgifter som lämnas vid en registrering. I stället krävs för registrering att båda parter i det avtal som grundar säkerhetsrätten samtycker till registreringen (artikel 20). På så sätt ska det så långt som möjligt garanteras att registreringen är riktig. Om det trots allt uppstår felaktiga registreringar, kan en part begära att registreringen ska ändras eller tas bort (artikel 25.4). Det internationella registret övervakas av en tillsynsmyndighet (den internationella organisationen för civilflyg, ). Registret är självfinansierat och avgifterna för olika tjänster fastställs så att de täcker kostnaderna. Registreringsorganet har ett visst ansvar för felaktigheter i de uppgifter som finns i det internationella registret och registreringsorganet kan bli skyldigt att betala skadestånd (artikel 28). Registrering i det internationella registret är inte nödvändigt för att skapa en internationell säkerhetsrätt eller för att bevisa att en sådan existerar. Registrering är inte heller någon garanti för att säkerhetsrätten finns. Om köparen i ett avtal med äganderättsförbehåll betalar av sin skuld, upphör säljarens säkerhetsrätt i egendomen. Det saknar då bety- delse om den internationella säkerhetsrätt som säljaren haft har av- registrerats i det internationella registret eller inte. Registret är i första hand avsett för internationella säkerhetsrätter som faller under konventionens bestämmelser, men även andra rättigheter och säkerhetsrätter kan skrivas in (artikel 16). Även framtida internationella säkerhetsrätter, som kommer att bli internationella säkerhetsrätter sedan en viss åtgärd vidtagits eller en viss händelse inträffat, kan registreras. Registreringen får i de fallen effekt först när säkerhetsrätten blir en inter- nationell säkerhetsrätt. Den behöver då inte registreras på nytt, utan i frågor om prioritet anses säkerhetsrätten tillkommen då den framtida internationella säkerhetsrätten registrerades (artikel 19.4). Av artikel 16.1d framgår att nationella säkerhetsrätter kan registreras i det internationella registret. Med nationella säkerhetsrätter avses här sådana säkerhetsrätter som uppkommit genom en intern transaktion som omfattas av en förklaring enligt artikel 50.1 (artikel 1.r, se vidare nedan). Enligt konventionen finns det ingen möjlighet att registrera vanliga försäljningar i det internationella registret. 2015/16:12 emellertid enligt luftfartsprotokollet, som även möjliggör registrering av framtida försäljningsavtal (se artikel III). Fördragsslutande stater som vill centralisera översändandet av upp- gifter till det internationella registret kan utse s.k. kontaktpunkter (artikel 18, jfr artikel XIX i luftfartsprotokollet). Dessa ska då bara skicka över uppgifter till det internationella registret och alltså inte pröva begäran om registrering. hade knappt en halv miljon registreringar gjorts i det inter- nationella registret för luftfartsobjekt. Frågor om prioritetsordning (artikel 29) En central bestämmelse i konventionen är den som reglerar prioritets- ordningen mellan olika säkerhetsrätter i samma objekt (artikel 29). Bestämmelsen avser samtliga säkerhetsrätter som har registerats i det internationella registret avseende ett visst objekt och inte bara inter- nationella säkerhetsrätter. Huvudregeln är att en säkerhetsrätt som har registrerats i det inter- nationella registret har prioritet framför varje därefter registrerad säker- hetsrätt och framför oregistrerade säkerhetsrätter. För prioritet framför en oregistrerad säkerhetsrätt saknar det betydelse huruvida det var möjligt att registrera säkerhetsrätten i det internationella registret eller inte. Huvudregeln om prioritetsordning gäller även om den som förvärvade och registrerade säkerhetsrätten visste om att det fanns en tidigare avtalad säkerhetsrätt som inte var registrerad i det internationella registret. Bestämmelserna i artikel 29 om prioriet gäller även för konkurrerande överlåtelser som omfattas av artikel 35 (se nedan). Prioritetsbestämmelserna gäller även avkastning från objektet, t.ex. försäkringsutbetalningar om objektet förstörs. De enda oregistrerade säkerhetsrätter som undantas från prioritets- ordningen är legala rättigheter och säkerhetsrätter som skapats enligt nationell lag och som omfattas av en förklaring enligt artikel 39.1. Även rättigheter och säkerhetsrätter som uppkommit före tillträdet till konven- tionen undantas och behåller den prioritet de hade enligt nationell lag (artikel 60). Registrering i det internationella registret är till för att borgenären ska kunna skydda sig mot tredje man. Gäldenärens och borgenärens relation påverkas däremot inte av om en registrering har gjorts eller inte. En leasetagare har enligt leasingavtalet vissa skyldigheter gentemot lease- givaren och dessa skyldigheter påverkas alltså inte av huruvida lease- givaren valt att registrera sin säkerhetsrätt som leasegivare eller inte. Leasetagaren kan t.ex. inte ”gå om” leasegivaren genom att i andra hand leasa ut objektet och registrera denna säkerhetsrätt. En köpare av ett objekt förvärvar rätten till objektet belastad med de säkerhetsrätter som var registrerade när förvärvet skedde. Köparen är fri från varje icke registrerad säkerhetsrätt, även om köparen har kännedom om säkerhetsrätten (artikel 29.3). Artikeln innehåller också särbestämmelser om vad som gäller om en säljare med äganderättsförbehåll pantsätter sin säkerhetsrätt och sedan gör sig skyldig till avtalsbrott gentemot panthavaren. Köparen är då Prop. 2015/16:12 skyddad gentemot säljarens borgenärer, förutsatt att säljarens säkerhets- rätt (dvs. äganderättsförbehållet) registrerats före panthavarens säkerhets- rätt (artikel 29.4). En leasetagare är också skyddad i motsvarande situa- tion, om leasegivaren har registrerat sin säkerhetsrätt och därefter pant- sätter den. Innehavare av konkurrerande säkerhetsrätter eller rättigheter har möjlighet att avtala om en annan prioritetsordning än den som redogjorts för (artikel 29.5). Ett sådant avtal om s.k. efterställning, dvs. att en säkerhetsrätt ska ha sämre prioritet än vad som föreskrivs i artikel 29, måste registreras i det internationella registret för att det ska vara bindande för en förvärvare av den efterställda säkerhetsrätten (jfr artikel 16.1e). Säkerhetsrätter i föremål som har installerats på ett sådant objekt som omfattas av konventionen och luftfartsprotokollet, t.ex. datorer som har installerats i ett luftfartyg eller reservdelar som har monterats i motorn, påverkas som huvudregel inte så länge säkerhetsrätten eller rättigheten enligt tillämplig lag ska gälla även efter installationen. Inte heller hindrar konventionen att säkerhetsrätter och andra rättigheter uppkommer i föremål som har varit installerade i ett objekt sedan det har tagits ur objektet, om detta är möjligt enligt tillämplig lag. Undantag görs för flygmotorer, vilka behandlas som separata objekt enligt luftfartsprotokollet. Frågor om prioritet där en motor som utgör en säkerhet har monterats i ett flygplan regleras särskilt i luftfartsprotokollet (artikel XIV.3 i luftfartsprotokollet). Behandlingen av den internationella säkerhetsrätten vid gäldenärens insolvens (artikel 30) En internationell säkerhetsrätt ska som huvudregel kunna göras gällande i ett insolvensförfarande mot gäldenären, förutsatt att säkerhetsrätten var registrerad i enlighet med konventionen innan insolvensförfarandet in- leddes (artikel 30.1). Med insolvensförfarande avses enligt konventionen konkurs, likvidation eller andra rättsliga eller administrativa förfaranden varvid gäldenärens tillgångar och rörelse kontrolleras eller övervakas av en domstol för rekonstruktion eller likvidation. Denna definition av insolvensförfarande omfattar också företagsrekonstruktioner enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Även interimistiska förfaranden omfattas. Den separationsrätt eller förmånsrätt som finns för en internationell säkerhetsrätt som är registrerad i det internationella registret kan alltså inte sättas åt sidan genom nationell lagstiftning. Om en fördragsslutande stat exempelvis har som krav att en säkerhetsrätt av en viss typ måste registreras i ett nationellt register för att erkännas i ett insolvens- förfarande, får en sådan bestämmelse ingen verkan om konventionen är tillämplig. Detta förutsätter emellertid att den internationella säkerhets- rätten var registrerad i det internationella registret innan insolvens- förfarandet inleddes. Tidpunkten för när insolvensförfarandet anses inlett avgörs av tillämplig lag. 2015/16:12 Om den fördragsslutande staten har avgett förklaringar till artiklarna 40 och 50.2, kan även andra typer av registrerade säkerhetsrätter än de internationella vara skyddade i gäldenärens konkurs. Om en internationell säkerhetsrätt medför förmånsrätt eller separa- tionsrätt enligt den nationella lagen (som ska tillämpas enligt interna- tionellt privaträttsliga bestämmelser), är den skyddad i gäldenärens kon- kurs även om den inte har registrerats i det internationella registret (artikel 30.2). Artikel 30 påverkar alltså inte möjligheten att göra gällande en internationell säkerhetsrätt om den kan göras gällande enligt den tillämpliga nationella lagen utan att vara registrerad. Konventionens bestämmelser om insolvens påverkar inte tillämp- ningen av nationella bestämmelser om återvinning i konkurs eller av processuella regler om bättre rätt till sådan egendom som konkurs- förvaltaren (eller motsvarande) kontrollerar eller utövar tillsyn över (artikel 30.3). Ett exempel på det sistnämnda torde vara huvudregeln om att utmätning inte får ske sedan ett beslut om konkurs respektive inledande av företagsrekonstruktion meddelats (se 3 kap. 7 § konkurs- lagen [1987:672] och 2 kap. 17 § lagen om företagsrekonstruktion). För egendom som omfattas av luftfartsprotokollet finns särskilda bestämmelser om vad som gäller vid insolvens (se avsnitt 6). Effekterna av överlåtelse av internationella säkerhetsrätter och tillhörande rättigheter (artiklarna 31 och 32) Med tillhörande rättigheter avses i konventionen vissa avtalsbaserade rättigheter till betalning eller annan prestation som är säkerställda med objektet eller som är knutna till det. Dessa rättigheter – som inte går att registrera i det internationella registret – kan vara säkerställda genom pantavtal eller knutna till ett avtal om köp med äganderättsförbehåll eller ett leasingavtal. Vid ett pantavtal är de huvudsakliga tillhörande rättig- heterna återbetalning av lånet och räntebetalning. Vid ett köp med äganderättsförbehåll är rätten till betalning av köpeskillingen en till- hörande rättighet. Om ett leasingavtal grundar säkerhetsrätten, är leasing- avgiften den huvudsakliga tillhörande rättigheten. Det kan också vara fråga om rätt till andra former av prestation, t.ex. försäkring, reparation av objektet och skadestånd. Anledningen till att de här rättigheterna i konventionen benämns som ”tillhörande”, när det är fråga om själva huvudförplik- telsen för säkerhetsställaren, är att Kapstadskonventionen är uppbyggd kring den internationella säkerhetsrätten och registreringen av denna och inte kring den prestation som säkerhetsrätten är till för att säkerställa. De tillhörande rättigheterna kan överlåtas tillsammans med den inter- nationella säkerhetsrätten eller separat. Med ”överlåtelse” avses här alla former av avtal genom vilka tillhörande rättigheter flyttas över från en fysisk eller juridisk person till en annan. För att det ska vara en över- låtelse i konventionens mening krävs att avtalet är skriftligt och att det är möjligt att identifiera de tillhörande rättigheterna (artikel 32, jfr artikel 7 om formkraven för en internationell säkerhetsrätt). Om kraven i artikel 32 inte är uppfyllda, överförs inte den internationella säkerhets- rätten och överlåtelsen faller då utanför konventionens tillämpnings- Konventionens bestämmelser är bara tillämpliga på överlåtelse av till- hörande rättigheter om den aktuella internationella säkerhetsrätten sam- tidigt överlåts (artikel 32.3). En säljare med äganderättsförbehåll kan ändå välja att överlåta t.ex. den tillhörande rätten till framtida avbetal- ningar och behålla själva äganderätten till objektet som grundar säker- hetsrätten, men en sådan överlåtelse omfattas då inte av konventionens bestämmelser. Om flera överlåtelser av olika tillhörande rättigheter har skett men endast en av överlåtelserna omfattar den internationella säker- hetsrätten, behöver förvärvaren av denna bara registrera den för att få prioritet. Övriga överlåtelser kommer att falla utanför konventionen, eftersom de inte medför överlåtelse av aktuell internationell säkerhetsrätt. Huvudregeln är således att den internationella säkerhetsrätten och de tillhörande rättigheterna ska följas åt. Detta kommer till uttryck i konven- tionen där det anges att om inte parterna har avtalat annat, ska en överlåtelse av tillhörande rättigheter även innebära att den internationella säkerhetsrätten och överlåtarens samtliga säkerhetsrätter enligt konven- tionen övergår till förvärvaren (artikel 31.1). Förvärvaren får då samma prioritet för sin säkerhetsrätt som överlåtaren hade. Säkerhetsrättens prioritet avgörs alltså inte av när överlåtelsen registrerades, utan av när den internationella säkerhetsrätten registrerades. Denna princip, dvs. att säkerhetsrätten är accessorisk till de rättigheter som är säkrade och följer dessa, förekommer i många rättssystem, även det svenska (jfr artikel 35). En överlåtelse av en internationell säkerhetsrätt i form av en panträtt kräver att även några eller alla tillhörande rättigheter överlåts. Skälet är att själva syftet med ett pantavtal är att säkra betalning eller annan pres- tation. Om panträtten har överlåtits men däremot ingen av de säkerställda rättigheterna, fyller panträtten ingen funktion. Om det är fråga om ett leasingavtal eller försäljning med äganderättsförbehåll, kan säker- hetshavaren däremot överlåta den internationella säkerhetsrätten utan att överlåta de tillhörande rättigheterna, dvs. rätten till betalning eller annan prestation under leasingavtalet respektive köpeavtalet (artikel 32.2). Gäldenärens rätt till invändningar gentemot förvärvaren av de tillhörande rättigheterna ska avgöras med hjälp av tillämplig nationell rätt. Om de tillhörande rättigheterna har överlåtits som säkerhet för en förpliktelse och förpliktelsen har fullgjorts, återgår de överlåtna tillhör- ande rättigheterna till överlåtaren (artikel 31.5). Gäldenärens förpliktelser gentemot förvärvaren (artikel 33) För att gäldenären ska vara bunden av en överlåtelse av en internationell säkerhetsrätt och tillhörande rättigheter krävs att gäldenären underrättas om överlåtelsen av överlåtaren eller på uppdrag av denna och att det av underrättelsen framgår vilka tillhörande rättigheter som har överlåtits (artikel 33, jfr 3 kap. 31 § lagen [1936:81] om skuldebrev). Gäldenären kan efter underrättelsen betala eller på annat sätt uppfylla sina förplik- telser med befriande verkan till förvärvaren. Om luftfartsprotokollet är tillämpligt, krävs också att gäldenären lämnar ett skriftligt samtycke (artikel XV i luftfartsprotokollet). Ett så- dant samtycke kan lämnas i förväg. 2015/16:12 Artikel 33 är bara tillämplig när den internationella säkerhetsrätten överlåts. Om bara de tillhörande rättigheterna överlåts, tillämpas nationell rätt. Överlåtelse som säkerhet för fordran (artikel 34) Den internationella säkerhetsrätten och tillhörande rättigheter kan över- låtas som säkerhet för en skuld som överlåtaren har till förvärvaren. Vid överlåtarens avtalsbrott tillämpas artiklarna 8, 9 och 11–14 med vissa modifieringar i relationen mellan överlåtaren och förvärvaren (artikel 34). Bestämmelsen i artikel 34 påverkar således inte gäldenärens rättig- heter. Förvärvaren kan sälja eller på annat sätt överföra sina rättigheter till betalning eller annan prestation. Bestämmelsen blir bara aktuell om överlåtelsen avser både de tillhör- ande rättigheterna och den internationella säkerhetsrätten. Den blir alltså inte tillämplig vare sig på överlåtelser som enbart avser den interna- säkerhetsrätten eller som enbart avser tillhörande rättigheter. Prioritet mellan konkurrerande överlåtelser (artiklarna 35 och 36) Om tillhörande rättigheter knutna till samma internationella säkerhetsrätt har överlåtits till flera, tillämpas bestämmelserna om prioritet i artikel 29 (artikel 35.1). En förutsättning är att minst en av överlåtelserna även omfattar den aktuella internationella säkerhetsrätten och att denna är registrerad i det internationella registret. Första punkten i artikel 35 ska enligt den officiella kommentaren läsas som att när det i artikel 29 hän- visas till en registrerad eller oregistrerad säkerhetsrätt ska i det här sammanhanget avses en registrerad respektive oregistrerad överlåtelse av en tillhörande rättighet. Detta kan dock inte vara riktigt. Det som måste avses är överlåtelser av internationella säkerhetsrätter, eftersom över- låtelser av tillhörande rättigheter inte kan registreras i det internationella registret (jfr artikel 16.1). En överlåtelse som inte omfattar den interna- säkerhetsrätten faller, som anges ovan, dessutom utanför konven- tionens tillämpningsområde (artikel 32). Om det bara finns en överlåtelse av tillhörande rättigheter som inkluderar en överlåtelse av den internationella säkerhetsrätten, får denna bästa prioritet (artiklarna 29 och 35). Företrädesordningen mellan övriga överlåtelser av tillhörande rättigheter i den internationella säkerhetsrätten avgörs enligt nationell lag. Om det t.ex. finns tre olika överlåtelser av tillhörande rättigheter som alla inkluderar överlåtelse av samma inter- nationella säkerhetsrätt, ska däremot den först registrerade överlåtelsen ha företräde framför senare registrerade eller oregistrerade överlåtelser. Bestämmelserna om prioritetsordning tillämpas endast om vissa förut- sättningar är uppfyllda (artikel 36). En sådan förutsättning är att det i avtalet som ger upphov till de tillhörande rättigheterna anges att objektet utgör säkerhet för dem eller är knutet till dem. Förutsättningen gäller även i förhållande till förvärvare av tillhörande rättigheter, dvs. anknyt- ningen till den internationella säkerhetsrätten måste bestå för att förvärvaren ska skyddas av konventionen. I annat fall ska prioriteten mellan konkurrerande överlåtelser av tillhörande rättigheter fastställas enligt nationell lag. Övriga frågor knutna till överlåtelse av tillhörande rättigheter (artiklarna 37 och 38) Vid insolvensförfaranden mot den som har överlåtit den internationella säkerhetsrätten och tillhörande rättigheten tillämpas bestämmelserna om hur säkerhetsrätter ska behandlas vid gäldenärens insolvens (artikel 37, jfr artikel 30). Med gäldenär ska då i stället avses överlåtaren. Det innebär att om ett insolvensförande inleds gentemot överlåtaren, ska förvärvaren av den överlåtna internationella säkerhetsrätten och de tillhörande rättigheterna ha separationsrätt, förutsatt att överlåtelsen har registrerats innan insolvensförfarandet inleddes. När ett insolvens- förfarande inleds avgörs av nationell rätt. Förvärv av en internationell säkerhetsrätt och tillhörande rättigheter som uppstått till följd av legal eller avtalad subrogation påverkas inte (artikel 38). Det innebär att rättigheter som en part har enligt nationell rätt, t.ex. i egenskap av borgensman vid betalning till borgenären, inte påverkas av konventionens bestämmelser. Rättigheter och säkerhetsrätter som uppkommit enligt nationell rätt (artiklarna 39 och 40) I de flesta rättssystem finns vissa säkerhetsrätter och andra rättigheter som uppkommer direkt till följd av en bestämmelse i den nationella rätten, och som inte är beroende av avtal, och där innehavaren av säkerhetsrätten eller rättigheten har förmånsrätt vid utmätning av gäldenärens tillgångar eller vid dennes konkurs. Dessa benämns i konventionen legala säkerhetsrätter och rättigheter. Konventionen berör två typer av legala säkerhetsrätter och rättigheter som har uppkommit enligt nationell lag, nämligen sådana som får prioritet enligt konventionen utan att registreras i det internationella registret (artikel 39) och sådana som kräver registrering i det inter- nationella registret för att få prioritet (artikel 40). Båda typerna av legala säkerhetsrätter och rättigheter kräver förkla- ringar från den fördragsslutande staten för att ges prioritet. Om inte någon förklaring avgetts, kommer registrerade internationella säkerhets- rätter att få företräde. En förklaring till artikel 39.1a innebär att en fördragsslutande stat anger att vissa kategorier av legala säkerhetsrätter och rättigheter ska prioriteras före registrerade internationella säkerhetsrätter trots att de inte är registrerade i det internationella registret. Det ska vara fråga om legala rättigheter och säkerhetsrätter som enligt nationell rätt har företräde framför en säkerhetsrätt likvärdig med den som innehas av en innehavare av en registrerad internationell säkerhetsrätt (dvs. rätten hos en pant- havare, leasegivare eller säljare med äganderättsförbehåll). Luftpanträtten är ett exempel på en rättighet inom svensk rätt som skulle kunna omfattas av en sådan förklaring. Förklaringen kan vara generell och ange att alla kategorier av legala rättigheter eller säkerhetsrätter, som enligt befintliga och kommande bestämmelser i den nationella lagen har företräde framför likvärdiga internationella säkerhetsrätter, ska ha prioritet framför en registrerad internationell säkerhetsrätt. Förklaringen kan också vara mer specifik och