prop · H20365 · 2015-03-11 00:00:00 — I de fall det finns rimligt tvivel ska myndigheterna i en medlemsstat kunna kontrollera om t.ex. en utländsk officiell handling är äkta. Förslaget innehåller också vissa regler om översättning av officiella handlingar. har förslaget förhandlats i rådsarbetsgrupp. Vid rådsmötet den 4–godkändes riktlinjer inför de fortsatta förhandlingarna i rådsarbetsgruppen. informerades om förhandlingarna och samråd ägde samma månad rum med . 23.1.8 Övergångsregler för kommissionens och EU- domstolens behörighet upphörde de speciella övergångslösningar för kommissionens och behörighet som gällt för de rättsakter som antagits före Lissabonfördragets ikraftträdande Kommissionen kan efter även när det gäller dessa rättsakter inleda överträdelseförfarande vid bristfälligt genomförande eller felaktig tillämpning och de nationella domstolarna i medlemsstaterna kan också begära förhandsavgörande av i tvister som rör dessa rättsakter. Övergångsreglerna återfinns i artikel 10 i protokoll 36 till fördragen. 2014/15:65 Protokollet ger också en möjlighet att utträda ur samarbetet när det gäller samtliga de rättsakter som berörs av övergången , men också en möjlighet att återinträda i enskilda rättsakter. Den senare möjligheten förutsätter dock särskilda beslut av rådet med enhällighet när det gäller rättsakter inom ramen för och av kommissionen när det gäller de övriga rättsakterna. stod det klart att avsåg att utnyttja möjligheterna i protokoll 36. inrättades en särskild vängrupp med uppgift att dels gå igenom de ca 135 rättsakter som berördes av övergången , dels förbereda rådets ställnings- tagande när det gäller utträde respektive återinträde i samarbetet. Efter flera behandlingar i rådet kunde slutligen såväl rådet som kommissionen anta två beslut om återinträde i 35 av de mest centrala rättsakterna på området. Ytterligare två rådsbeslut innehåller övergångsregler samt ekonomiska förpliktelser för . Samråd med ägde rum , juni, . presenterade kommissionen tre förslag om att upphäva ett antal av de rättsakter som berörs av övergången och som bedöms vara obsoleta. Hanteringen av dessa förslag i rådet och i kommer att fortsätta . 23.2Informationsutbyte för att förebygga och bekämpa brott 23.2.1Utbyte av DNA-uppgifter m.m. Ett viktigt steg mot ett effektivare informationsutbyte är genomförandet av Prüm-rådsbeslutet, med dess möjligheter till ett effektivare utbyte mellan medlemsstaterna av DNA-, fingeravtrycks- och fordons- registeruppgifter. har börjat utbyta DNA-uppgifter med 6 andra medlemsstater. Godkännande för utbyte av fingeravtrycks- uppgifter planeras . 23.2.2Utbyte av uppgifter ur kriminalregister Det förbättrade utbytet av uppgifter mellan medlemsstaternas kriminal- register syftar till att varje medlemsstat ska ha information om alla de domar som har meddelats inom EU mot de egna medborgarna. Det ska också påskynda och förenkla förfarandet när uppgifter ur kriminalregister begärs i ett enskilt ärende från en annan medlemsstat. Informationen ska göras tillgänglig i mer begriplig form och via elektronisk överföring. är nu uppkopplat mot 23 av 25 aktiva medlemsstater. Arbetet kommer att fortsätta . Tillgång till informationssystemen för viseringar och fingeravtryck från asylsökande i beslutades att medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och Europol under vissa förutsättningar ska få åtkomst till informationssystemet för viseringar (VIS) och informationssystemet för asylsökandes fingeravtryck (EURODAC). Syftet är att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott. bereder förslag till författnings- ändringar som behövs. Proposition om brottsbekämpande myndigheters tillgång till VIS planeras läggas . Förhandlingar med om ett dataskyddsavtal Den gränsöverskridande brottsbekämpningen förutsätter ett gräns- överskridande informationsutbyte. För att möjliggöra fortsatt utveckling av informationsutbytet är det viktigt att parterna som utbyter information kan lita på varandras regelverk när det gäller dataskydd. För att det viktiga informationsutbytet mellan och ska kunna utvecklas anser EU:s medlemsstater att det är önskvärt med ett rättsligt bindande avtal om skydd av personuppgifter inom ramen för det brottsbekämpande informationsutbytet mellan parterna. antog rådet för rättsliga och inrikes frågor ett beslut om att inleda förhandlingar med och gav kommissionen mandat att genomföra förhandlingarna. Förhandlingarna har pågått . Beslut om att ingå dataskyddsavtalet kommer att fattas först när alla parter har godkänt förhandlingsresultatet. trädde förordningen om det europeiska gräns- övervakningssystemet EUROSUR i kraft (se faktapromemoria 2011/12:FPM88). Syftet med EUROSUR är att upptäcka, förhindra och bekämpa olaglig invandring och gränsöverskridande brottslighet samt bidra till att säkerställa skydd för och att rädda migranters liv. De medlemsstater som har sydlig yttre sjögräns och östlig yttre landgräns är anslutna , medan m.fl. anslöt sig . Paket om smart gränsförvaltning I rådsarbetsgruppen för gränsfrågor avslutades en första genomgång av kommissionens förslag om smart gränsförvaltning(se faktapromemoria 2012/13:FPM80). Kommissionens förslag innebär att och utresesystem och ett program för registrerade resenärer 2014/15:65 inrättas. Dessutom föreslås ändringar i gränskodexen med anledning av inrättandet av de två systemen. Förslaget om att inrätta ett in- och utresesystem syftar till att förbättra förvaltningen av den yttre gränsen genom att skapa ett tillförlitligt och mer skyndsamt sätt att kontrollera tredjelandsmedborgares resor till och från Schengenområdet. Detta ska ske genom att kravet på stämpling av tredjelandsmedborgares pass vid in- och utresa ersätts med en datoriserad registrering för att på ett mer tillförlitligt sätt kunna bedöma den tillåtna vistelsetiden för den resande enligt gränskodexen. Förslaget om ett program för registrerade resenärer syftar till att skapa möjlighet att utnyttja ny teknik för att underlätta passage av yttre gräns för att möta det ökande passagerarflödet. Alla tredjelandsmedborgare, oavsett om de är viseringspliktiga eller inte, föreslås kunna ansöka om att bli en registrerad resenär, dvs. en på förhand kontrollerad resenär. Om en sådan ansökan godkänns kan resenären vid ankomst och avresa kontrolleras i och passera genom en automatisk spärr, om sådan finns vid den aktuella gränsövergången. startades en studie där syftet var att analysera ett antal nyckelfrågor som bedömdes kräva ytterligare utredning. Studien skulle också identifiera några huvudalternativ som sedan ska testas i kommande pilotprojekt. kommer att genomföras . Studien har presenterat sina resultat i en slutlig rapport. Vissa principiella frågor, som tillgång till in- och utresesystemet för brottsbekämpande syften, har diskuterats i rådet. Driftsättning av systemen beräknas ske . 23.3.3Regler för operativt samarbete vid de yttre sjögränserna Rådet antog kommissionens förslag till förordning med regler för sjöövervakning inom ramen för gränskontrolloperationer samordnade av EU:s gränsbyrå Frontex (se faktapromemoria 2012/2013:FPM99). Förordningen reglerar hur de medlemsstater som deltar i en sådan sjöoperation ska agera om de upptäcker ett fartyg på ett territorialhav, en angränsande zon eller på det fria havet. Förordningen reglerar även hur sjöräddning och landsättning av migranter ska gå till. inrättades en ny Schengenutvärderingsmekanism (förordning EU nr 1053/2013). Syftet med den nya utvärderings- mekanismen är att kontrollera befintliga och tillkommande Schengen- staters korrekta tillämpning av . I och med den nya förordningen ges kommissionen huvudansvar för planering och genomförande av utvärderingarna. började den nya utvärderingsmekanismen att tillämpas. antog och rådet direktiv /41/EU om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området. Direktivförslaget presenterades ursprungligen av och sex andra medlemsstater (se faktapromemoria 2009/10:FPM94). Direktivet syftar till att förbättra det straffrättsliga samarbetet kring bevisinhämtning mellan åklagare och domstolar inom EU. Tanken med direktivet är att skapa ett heltäckande instrument för bevisinhämtning baserat på principen om ömsesidigt erkännande, i enlighet med målsättningarna i bl.a. Stockholmsprogrammet. En europeisk utredningsorder ska kunna utfärdas i syfte att hämta in bevisning som finns i en annan medlemsstat. Det kan röra sig om att hålla ett förhör, ta egendom i beslag eller att genomföra en hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Förslaget är i princip grundat på en skyldighet för den verkställande staten att inom en viss tidsfrist erkänna och verkställa en utredningsorder, under förutsättning att någon av direktivets vägransgrunder inte är tillämpliga. Direktivet ska vara genomfört . Samråd ägde rum med , inför antagandet av rättsakten. presenterade kommissionen ett förslag till förordning om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet (Eppo, se faktapromemoria 2013/14:FPM10. Förslaget lades fram som ett lagstiftningspaket tillsammans med förslaget till förordning om Eurojust och syftar till att stärka skyddet av EU:s finansiella intressen. Förslaget innebär att det ska inrättas en överstatlig europeisk åklagarmyndighet med uppgift att utreda och åtala för brott mot EU:s finansiella intressen, exempelvis bedrägerier riktade mot EU. Det står medlemsstaterna fritt att välja om de vill delta i eller ställa sig utanför Eppo. Under det alltjämt pågående förhandlingsarbetet har förslaget genomgått stora förändringar, främst när det gäller myndighetens ledningsstruktur och behörighet. Regeringen har ännu inte tagit ställning till om bör delta i denna nya version av myndigheten. Information lämnades till justitieutskottet , maj, . Överläggning med justitieutskottet ägde rum . Samråd skedde med , maj, . presenterade kommissionen ett förslag till förordning om för straffrättsligt samarbete – Eurojust (se faktapromemoria 2013/14:FPM1). Förslaget lades fram som ett lagstiftningspaket tillsammans med förslaget till förordning om den europeiska 2014/15:65 åklagarmyndigheten. Syftet med förslaget är i huvudsak att effektivisera verksamheten vid Eurojust genom att införa en ny ledningsstruktur och att säkerställa Eurojusts nära samarbete med den föreslagna europeiska åklagarmyndigheten. Förslaget förändrar inte Eurojusts kärnverksamhet; Eurojust ska även främja och förbättra samordning och sam- arbete mellan medlemsstaterna när de bekämpar grov gränsöverskridande brottslighet. Eurojustförslaget har förhandlats och det antogs en partiell allmän inriktning vid den 4–. Förordningen antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, vilket innebär att rådet beslutar med kvalificerad majoritet och att Europarlamentet är medbeslutande. stödde inte den partiella allmänna inriktningen eftersom den innebar att och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhetsförordningen), inte gjordes fullt ut tillämplig på Eurojust. Enligt den partiella allmänna inriktningen skulle öppenhets- förordningen endast tillämpas på dokument med anknytning till Eurojusts administrativa uppgifter. Information lämnades till justitieutskottet och det hölls överläggning med utskottet . Samråd skedde med . 23.5.1Frysning och förverkande av utbyte av brott presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om frysning och förverkande av utbytet av brott inom Europeiska unionen (se faktapromemoria 2011/12:FPM132). Med frysning – ett begrepp som vanligen inte används i svensk lagtext – menas att egendom tillfälligt tas om hand eller görs omöjlig att disponera i avvaktan på ett beslut om förverkande. förhandlingsarbete antogs det slutliga direktivet (2014/42/EU) . Direktivet bygger på två rambeslut inom samma område och syftar till att stärka medlemsstaternas system för frysning och förverkande av tillgångar som härrör från brottslig verksamhet. Direktivet innehåller bestämmelser om bl.a. förverkande i vissa fall utan samband med fällande dom, förverkande hos tredje man, utvidgat förverkande och frysning av egendom för framtida förverkande. Det innehåller även regler om hantering av fryst egendom och krav på effektiv verkställighet av förverkandebeslut samt vissa skyldigheter att föra statistik. Direktivet ska vara genomfört . 23.5.2 Skydd av EU:s finansiella intressen genom inleddes förhandlingar med anledning av kommissionens förslag till ett direktiv om skydd av EU:s finansiella intressen genom straffrättsliga bestämmelser (se faktapromemoria 2011/12:FPM181). Enighet om en allmän inriktning inom rådet nåddes och antog en ståndpunkt i frågan . inleddes trepartssamtal mellan , det italienska ordförandeskapet och kommissionen. Det föreslagna direktivet syftar till att förebygga och bekämpa bedrägerier och annan bedrägerirelaterad brottslighet som riktar sig mot unionens finansiella intressen. Direktivet ska ersätta bedrägerikonvention och dess tre protokoll. Förslaget innehåller brottsdefinitioner när det gäller bedrägerier och bedrägerirelaterad brottslighet som riktar sig mot EU:s finansiella intressen. Det innehåller också regler om påföljder, jurisdiktion och preskription. Under förhandlingarna har verkat aktivt för att direktivet ska få en acceptabel utformning och också vunnit gehör i flera frågor. Regeringen lämnade information till justitieutskottet och samrådde med . 23.5.3Straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot förfalskning presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om straffrättsligt skydd av euron och andra valutor mot förfalskning (se faktapromemoria 2012/13:FPM70). Direktivet bygger vidare på ett rambeslut inom samma område och syftar till att komplettera det tidigare rambeslutet med ytterligare bestämmelser om påföljdsnivåer, om utredningsverktyg och om analys, identifiering och spårning av falska eurosedlar och euromynt under pågående rättsliga förfaranden. Direktivet (2014/62/EU) antogs och ska vara genomfört . presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om ändring av rådets rambeslut /757/RIF om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel (narkotika- rambeslutet) när det gäller definitionen av narkotika (se faktapromemoria 2013/14:FPM12). Förslaget lämnades som ett förslag till en förordning om nya psykoaktiva ämnen som ska ersätta rådets beslut /387/RIF (se avsnitt 31.1). Direktivförslaget syftar till att utvidga tillämpningsområdet för narkotikarambeslutet till att även omfatta sådana nya psykoaktiva ämnen som är föremål för kontrollåtgärder enligt rådets beslut /387/RIF och sådana ämnen som efter kommissionens beslut ska vara föremål för permanent marknadsbegränsning enligt den föreslagna förordningen. 2014/15:65 informerades om direktivförslaget . Förslaget har presenterats på rådsarbetsgruppsnivå. 23.5.5Straffrätt enligt artikel 83.2 i EUF-fördraget Enligt artikel 83.2 i EUF-fördraget får minimiregler för fastställande av brottsrekvisit och påföljder antas på ett harmoniserat område, om det är nödvändigt för att effektivt genomföra unionens politik på det berörda området. Kommissionen lade fram det första förslaget om straffrätt enligt denna rättsliga grund . Förslaget gäller ett direktiv om straff för marknadsmissbruk. 23.6Processuella rättigheter för misstänkta och tilltalade personer presenterade kommissionen ett förslag till ett direktiv om rättssäkerhetsgarantier för barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden (se faktapromemoria 2013/14:FPM35). Direktivförslaget omfattar förutom barn som är misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden även barn som är eftersökta enligt en europeisk arresteringsorder. Förslaget behandlar bl.a. barns rätt till information, obligatorisk tillgång till försvarare, en individuell bedömning av personliga förhållanden före åtal samt läkarundersökning för frihetsberövade barn. Förslaget innehåller även regler som syftar till att skydda det anklagade barnets privatliv. har förslaget förhandlats i rådsarbetsgrupp. Vid rådsmötet beslutades om en allmän inriktning som kommer att ligga till grund för förhandlingar med . Överläggning med justitieutskottet ägde rum och information lämnades till justitieutskottet . Samråd med ägde rum . presenterade kommissionen ett förslag till ett direktiv om förstärkning av vissa aspekter av oskuldspresumtionen och av rätten att närvara vid rättegång i straffrättsliga förfaranden. Direktivsförslaget ingår i ett paket med processuella rättigheter (se faktapromemoria 2013/14:FPM35). Förslaget syftar till att ytterligare stärka rättssäkerhetsgarantierna för enskilda i straffrättsliga förfaranden. Förslaget behandlar frågor om bl.a. offentliga uttalanden om skuld före fällande dom, rätt att inte vittna mot sig själv och rätt att tiga. Förslaget innehåller även regler om bevisbörda och rätt att närvara vid sin egen domstolsförhandling. har förslaget förhandlats i rådsarbetsgrupp. 2014/15:65 rådsmötet den 4–beslutades om en allmän inriktning som kommer att ligga till grund för förhandlingar med . Information lämnades till . Samråd med ägde rum . presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om provisorisk rättshjälp för frihetsberövade misstänkta eller tilltalade och om rättshjälp inom ramen för förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder. Förslaget ingår i paketet om processuella rättigheter (se faktapromemoria 2013/14:FPM35). Förslaget kompletterar det redan antagna direktivet (2013/48/EU) om rätt till tillgång till försvarare och syftar till att göra vissa däri fastslagna rättigheter praktiska och effektiva för enskilda som inte har råd att själva betala för en försvarare. Med rättshjälp avses i förslaget finansiering och stöd från medlems- staten för att misstänkta eller tilltalade ska kunna utöva sin rätt till tillgång till försvarare. Det föreslås minimiregler som ger frihetsberövade misstänkta eller tilltalade, om de så önskar, en ovillkorlig rätt till provisorisk rättshjälp från det att de frihetsberövats, och under alla omständigheter innan de förhörs. I förslaget ges också rätt till rättshjälp för eftersökta personer i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder från det att personen grips i den verkställande medlemsstaten. Förslaget förhandlades på rådsarbetsgruppsnivå. Vid rådsmötet för rättsliga och inrikes frågor den 4–lämnade ordförandeskapet en lägesrapport. Förhandlingar på rådsarbetsgruppsnivå kommer att fortsätta 2015. Information lämnades till justitieutskottet . Samråd med ägde rum . 24Asyl, invandring, visering och annan politik som rör rörlighet för personer EU har som mål att skapa en gemensam politik för invandring vilket också stärker unionens konkurrenskraft. Etableringen av ett gemensamt europeiskt asylsystem är ett viktigt övergripande mål inom ramen för EU:s asylpolitik. Syftet med det gemensamma asylsystemet är bl.a. att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU genom att höja nivåerna på mottagande av asylsökande och ställa högre krav på asylförfarandet samt säkerställa 2014/15:65 ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. Rättsakterna som ligger till grund för det gemensamma asylsystemet utgörs främst av asylprocedur-, skyddsgrunds- och mottagandedirektiven samt Dublin- och Eurodac- förordningarna. Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) har varit verksamt på flera olika fronter. Stödkontoret har arbetat med utbildning och kvalitet, landinformation, inrättande av ett system för tidig varning och beredskap och bidragit med expertinsatser i länder där behov funnits (, , och ). 24.2Europeiskt system för laglig migration EU har som mål att utforma en gemensam politik för laglig migration. Syftet är att bl.a. främja ekonomisk tillväxt och öka unionens konkurrenskraft. har två direktiv antagits om arbetskraftsinvandring, ett direktiv som rör säsongsarbetare och ett som rör företagsinterna förflyttningar. Direktiven har ännu inte genomförts i svensk rätt. presenterades ytterligare ett förslag på området laglig migration, ett direktivförslag om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad praktik, volontärarbete och au pair-arbete. Tanken är att gällande direktiv för forskare respektive studerande ska ersättas av ett nytt, sammanslaget direktiv som syftar till att göra EU mer attraktivt för tredjelandsmedborgare. Förhandlingarna pågår inom EU. Utrullningen av viseringsinformationssystemet (VIS) fortsatte . VIS togs i bruk och systemet ska användas av samtliga länder som är medlemmar i . Med VIS kommer alla viseringsansökningar att samlas i en central databas för att säkerställa identifieringen av den som söker visering. Biometri (fingeravtryck och foto) ska lämnas vid varje förstagångsansökan om visering. Driftsättningen av VIS startade i . har VIS införts i , övriga , , och samt . fortsatte införandet i , , , och . Den globala driftsättningen av VIS ska vara slutförd . kontrolleras biometrin i viseringar mot VIS vid gränsen i samband med inresa. Ett viseringsförenklingsavtal innebär fördelar i samband med utfärdande av Schengenviseringar (korttidsviseringar) för medborgarna i det land med vilket avtalet ingåtts. Förutom de förenklade rutinerna, bl.a. i form av kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation, är ansökningsavgiften lägre. För vissa kategorier är avgiften helt borttagen. Viseringsförenklingsavtalen är uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. Det första viseringsförenklingsavtalet ingicks med och trädde i kraft . Därefter har avtal ingåtts också med , och samt länderna på västra (, och , , och ) och med . Mandat för kommissionen att förhandla ett viseringsförenklingsavtal med och är antagna och förhandlingar har inletts. Viseringsförenklingsavtalen med och har omförhandlats, de nya avtalen är i kraft . Anledningen till omförhandlingarna var viseringskodexens ikraftträdande och önskan att i vissa delar harmonisera avtalen med kodexen och att införa ytterligare förenklingar och förbättringar av avtalen. Omförhandlingar av viseringsförenklingsavtalet med har pågått . Avtalet med är ännu inte färdigförhandlat och förhandlingar är frysta. presenterade kommissionen förslag till förhandlings- mandat för viseringsförenklingsavtal med och vartefter förhandlingar inleddes. Avtalet med trädde i kraft och avtalet med trädde i kraft . Ett mandat att inleda förhandlingar om ett viseringsförenklingsavtal med antogs . I rådets förordning (EG) 539/2001 regleras vilka medborgare från tredjeland som är viseringsfria respektive inte viseringsfria vid inresa i Schengenområdet. Förordningen revideras regelbundet. presenterade kommissionen ett förslag om att sexton nya länder ska överföras till den viseringsfria listan i viserings- förordningen. De föreslagna länderna var , , , , , , , , och , , , Timor-Leste, , , samt . Utöver detta har samt och lagts till i förslaget på initiativ av medlemsstater och . Efter förhandlingar i rådet och i fattades beslut om viseringsfrihet för dessa länder . Beslutet fattades med förbehåll om att ordentliga konsekvensanalyser behövde tas fram när det gäller viseringsfrihet för och . Bilaterala viseringsfrihetsavtal kommer att förhandlas fram för respektive tredjeland. Kommissionen presenterade ett förslag till förhandlingsmandat för viseringsfrihetsavtal med de 2014/15:65 sjutton förstnämnda tredjeländerna, mandatet antogs av rådet och bilaterala förhandlingar har inletts. presenterade kommissionen konsekvensrapporter när det gäller viseringsfrihet för och . Förhandlingsmandat för viseringsfrihetsavtal väntas presenteras och antas . presenterade kommissionen ett förslag om viseringsfrihet för (se faktapromemoria 2013/14:FPM41). Beslut om viseringsfrihet fattades och viseringsfrihet för trädde i kraft . trädde ändringar i EU:s viseringsförordning i kraft som innebar att det infördes en upphävandemekanism och en reviderad ömsesidighetsmekanism i förordningen.