prop · H2031380 · 2015-01-01 00:00:00 — I åtgärdsprogrammet av , som antogs för genomförandet av principen om ömsesidigt erkännande av domar i brottmål, förordade rådet samarbete i fråga om upp skjutna påföljder och villkorliga frigivningar. (3)Rådets rambeslut /909/RIF av om tillämpning av principen om ömsesidigt erkän nande på brottmålsdomar avseende fängelse eller andra frihetsberövande åtgärder i syfte att verkställa dessa inom Europeiska unionen (4) rör ömsesidigt erkännande och verkställighet av fängelse eller andra frihetsberövande åt gärder. Det behövs ytterligare gemensamma regler, sär skilt för de fall när en icke frihetsberövande påföljd som innefattar övervakning av alternativa påföljder eller över vakningsåtgärder har ådömts en person som inte har sin lagliga eller vanliga vistelseort i den dömande staten. (4)konvention av rö rande övervakning av villkorligt dömda eller villkorligt frigivna personer har endast ratificerats av 12 medlems stater, i vissa fall med många förbehåll. Föreliggande rambeslut utgör ett effektivare instrument, eftersom det grundar sig på principen om ömsesidigt godkännande och samtliga medlemsstater deltar. (3) EUT C 53, , s. 1. (4) EUT L 327, 5.12.2008, s. 27. Europeiska unionens officiella tidning L 337/103 (5)Detta rambeslut respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns genom artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen och som återspeglas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig heterna, särskilt kapitel VI. Ingen bestämmelse i detta rambeslut bör tolkas som ett förbud mot att vägra erkän nande av en dom och/eller övervakning av en alternativ påföljd eller en övervakningsåtgärd, om det finns sakliga skäl att tro att den alternativa påföljden eller övervak ningsåtgärden har påförts i syfte att straffa en person på grundval av hans eller hennes kön, ras, religion, et niska ursprung, nationalitet, språk, politiska uppfattning eller sexuella läggning eller att denna persons ställning kan skadas av något av dessa skäl. (6)Detta rambeslut bör inte hindra en medlemsstat från att tillämpa sina konstitutionella regler om prövning i laga ordning, föreningsfrihet, tryckfrihet, yttrandefrihet i andra medier och religionsfrihet. (7)Bestämmelserna i detta rambeslut bör tillämpas i över ensstämmelse med unionsmedborgarnas rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier, i enlighet med artikel 18 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. (8)Ömsesidigt erkännande och övervakning av uppskjutna påföljder, villkorliga påföljder, alternativa påföljder och beslut om villkorlig frigivning syftar till att öka en dömd persons möjlighet till social återanpassning, genom att denne ges möjlighet att upprätthålla familjebanden samt språkliga, kulturella och andra band, samt även till att förbättra övervakningen av att alternativa påföljder och övervakningsåtgärder iakttas för att förhindra nya brott, och därigenom ta hänsyn till skyddet för brottsof fer och allmänheten. (9)Det finns flera typer av alternativa påföljder och övervak ningsåtgärder som är gemensamma för medlemsstaterna och som alla medlemsstater i princip är villiga att över vaka. Övervakning av dessa typer av åtgärder och påfölj der bör vara obligatorisk, med vissa undantag som anges i detta rambeslut. Medlemsstaterna kan förklara sig villiga att dessutom övervaka andra typer av alternativa påfölj der och/eller andra typer av övervakningsåtgärder. (10)Till de alternativa påföljder och övervakningsåtgärder som det i princip är obligatoriskt att övervaka hör bl.a. föreskrifter rörande beteende (såsom en skyldighet att upphöra med alkoholkonsumtion), bostadsort (såsom en skyldighet att byta bostadsort på grund av våld i hemmet), utbildning (såsom en skyldighet att följa en kurs i trafiksäkerhet), fritidsaktiviteter (såsom en skyl dighet att sluta utöva eller bevista en viss sportaktivitet) och begränsningar eller bestämmelser för bedrivande av förvärvsverksamhet (såsom en skyldighet att söka sig en yrkesverksamhet i en annan arbetsmiljö; till denna skyl dighet hör inte övervakning av den eventuella förlusten av rättigheten att utöva viss yrkesverksamhet som åläggs en person som en del av påföljden). (11)Elektronisk övervakning skulle i förekommande fall kunna användas för att övervaka alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder i enlighet med nationell lag stiftning och nationella förfaranden. (12)Den medlemsstat där den berörda personen har dömts får översända en dom och, i förekommande fall, ett över vakningsbeslut till den medlemsstat där den dömda per sonen har sin lagliga och vanliga vistelseort för erkän nande och för övervakning av alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder i en sådan dom och/eller övervak ningsbeslut. (13)Beslutet om huruvida domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet ska översändas till en annan med lemsstat bör i varje enskilt fall fattas av den behöriga myndigheten i den utfärdande medlemsstaten, med be aktande bl.a. av förklaringar som gjorts i enlighet med artiklarna 5.4, 10.4 och 14.3. (14)Domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet får även översändas till en annan medlemsstat än den där den dömda personen har sin hemvist, om den behöriga myndigheten i den verkställande staten samtycker till översändandet med beaktande av eventuella villkor enligt ett uttalande från den staten i enlighet med detta rambe slut. Samtycket kan särskilt ges i återanpassningssyfte, om den dömda personen, utan att förlora sin hemvisträtt, avser att flytta till en annan medlemsstat om han/hon har erbjudits ett anställningskontrakt, om han/hon är en fa miljemedlem till en person som har sin lagliga och van liga vistelseort i den medlemsstaten, eller om han/hon avser att studera eller utbilda sig i den medlemsstaten, i enlighet med gemenskapslagstiftningen. (15)Medlemsstaterna bör tillämpa sin egen nationella lagstift ning och sina egna nationella förfaranden för erkännande av en dom och, i förekommande fall, ett övervaknings beslut. När det gäller en villkorlig påföljd eller en alter nativ påföljd, där domen inte anger ett fastställt fängelse straff eller annan frihetsberövande åtgärd att verkställa i L 337/104 Europeiska unionens officiella tidning händelse av att de aktuella skyldigheterna eller anvis ningenarna missköts, skulle detta kunna innebära att när medlemsstater som har lämnat en förklaring enligt detta rambeslut fattar beslut om erkännande, går de med på att övervaka ifrågavarande alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder och att endast ikläda sig ansvar för att fatta följdbeslut om ändring av de skyldigheter eller anvisningar som ingår i den alternativa påföljden eller övervakningsåtgärden, eller om ändring av prövoti dens längd. Följaktligen har erkännandet i sådana fall ingen vidare verkan än att ge den verkställande staten möjlighet att fatta dessa typer av följdbeslut. (16)En medlemsstat får vägra att erkänna en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut om den be rörda domen har meddelats beträffande en person vars skuld inte har fastslagits, t.ex. en psykiskt sjuk person, och domen eller, i förekommande fall, övervakningsbe slutet föreskriver en medicinsk/terapeutisk behandling som den verkställande staten enligt sin nationella lagstift ning inte kan övervaka i förhållande till sådana personer. (17)Vägransgrunden avseende territorialitet bör tillämpas en dast i undantagsfall och med utgångspunkten att i största möjliga utsträckning samarbeta enligt bestämmelserna i detta rambeslut samt med beaktande av dess syfte. Alla beslut om att tillämpa denna vägransgrund bör grundas på en analys från fall till fall och samråd mellan de behöriga myndigheterna i den utfärdande och den verk ställande staten. (18)Om alternativa påföljder eller övervakningsåtgärder inbe griper samhällstjänst, bör den verkställande staten ha rätt att vägra att erkänna domen och, i tillämpliga fall, över vakningsbeslutet, om samhällstjänsten normalt sett är fullgjord på mindre än . (19)Formuläret för intyget är utformat på ett sådant sätt att de väsentliga delarna av domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet framgår av intyget, som ska översättas till det officiella språket eller något av de offi ciella språken i den verkställande staten. Intyget bör vara till hjälp för de behöriga myndigheterna i den verkstäl lande staten att fatta beslut i enlighet med detta rambe slut, inbegripet beslut om erkännande och övertagande av ansvaret för övervakning av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder, beslut om anpassning av alterna tiva påföljder och övervakningsåtgärder, samt följdbeslut särskilt i händelse av att en alternativ påföljd eller en övervakningsåtgärd missköts. (20)Med hänsyn till principen om ömsesidigt erkännande, som detta rambeslut bygger på, bör utfärdande och verk ställande medlemsstater verka för att deras behöriga myndigheter har direktkontakt när de tillämpar detta rambeslut. (21)Samtliga medlemsstater bör säkerställa ett de dömda per soner, avseende vilka beslut fattas i enlighet med detta rambeslut, omfattas av de juridiska rättigheter och rätts medel som föreskrivs i nationell lagstiftning, oberoende av om de behöriga myndigheter som har utsetts till att fatta beslut i enlighet med detta rambeslut har en rättslig karaktär eller inte. (22)Alla följdbeslut beträffande uppskjutna påföljder, villkor liga påföljder eller alternativa påföljder som leder till på förande av fängelse eller en annan frihetsberövande åt gärd ska under alla förhållanden fattas av en rättslig myndighet. (23)Eftersom samtliga medlemsstater har ratificerat rådets konvention av om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personupp gifter bör vid genomförandet av detta rambeslut databe handlade personuppgifter skyddas i enlighet med denna konvention. (24)Eftersom målen för detta rambeslut, nämligen att under lätta dömda personers sociala återanpassning, förbättra skyddet för brottsoffer och allmänhet samt underlätta tillämpningen av lämpliga alternativa påföljder och över vakningsåtgärder för gärningsmän som inte är bosatta i den dömande staten, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva med tanke på de be rörda situationernas gränsöverskridande art och de där för, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen besluta om åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen tillämpad enligt artikel 2 andra stycket i fördraget om Europeiska unio nen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen går detta rambeslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. Europeiska unionens officiella tidning L 337/105 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Syftet med detta rambeslut är att underlätta dömda per soners sociala återanpassning, förbättra skyddet för brottsoffer och allmänhet samt underlätta tillämpningen av lämpliga alter påföljder och övervakningsåtgärder för gärningsmän som inte är bosatta i den dömande staten. För att kunna uppnå dessa mål fastställs i detta rambeslut regler enligt vilka en annan medlemsstat än den i vilken den berörda personen har dömts, ska erkänna domar och, i förekommande fall, övervakningsbe slut och övervaka de övervakningsåtgärder som påförts på grundval av en dom eller alternativa påföljder innefattade i en sådan dom samt fatta alla andra beslut med anknytning till den domen om inte annat föreskrivs i detta rambeslut. 2.Detta rambeslut ska endast tillämpas på a)erkännande av domar och, i förekommande fall, övervak ningsbeslut, b)övertagande av ansvaret för övervakningen av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder, c)alla andra beslut som har anknytning till besluten i a och b, på sätt som beskrivs och föreskrivs i detta rambeslut. 3.Detta rambeslut ska inte tillämpas på a)verkställighet av brottmålsdomar genom vilka fängelse eller en frihetsberövande åtgärd utdöms och som ligger inom tillämpningsområdet för rambeslut /909/RIF, b)erkännande och verkställighet av bötesstraff och beslut om förverkande som ligger inom tillämpningsområdet för rådets rambeslut /214/RIF av om till ämpning av principen om ömsesidigt erkännande på bötes straff (1) och rådets rambeslut /783/RIF av den 6 okto ber 2006 om tillämpning av principen om ömsesidigt erkän nande på beslut om förverkande (2). 4.Detta rambeslut ska inte påverka skyldigheten att respek tera grundläggande rättigheter och de grundläggande rättsliga principerna enligt artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. (1) EUT L 76, 22.3.2005, s. 16. (2) EUT L 328, 24.11.2006, s. 59. I detta rambeslut gäller följande definitioner: 1.Dom: ett beslut eller annat avgörande som fattats av en domstol i den utfärdande staten och som vunnit laga kraft och innebär att en fysisk person har begått ett brott och dömts till a)fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd, om villkorlig frigivning har beviljats på grundval av den domen eller genom ett påföljande övervakningsbeslut, b)en uppskjuten påföljd, c)en villkorlig påföljd, d)en alternativ påföljd. 2.Uppskjuten påföljd: fängelse eller annan frihetsberövande åt gärd, vars verkställighet vid domens meddelande helt eller delvis villkorligt skjuts upp genom påförande av en eller flera övervakningsåtgärder. Sådana övervakningsåtgärder kan inbe gripas i själva domen eller fastställas i ett separat övervak ningsbeslut fattat av en behörig myndighet. 3.Villkorlig påföljd: en dom, i vilken utdömandet av en påföljd villkorligt har uppskjutits genom påförande av en eller flera övervakningsåtgärder eller i vilken en eller flera övervak ningsåtgärder påförts i stället för fängelse eller annan frihets berövande åtgärd. Sådana övervakningsåtgärder kan inbegri pas i själva domen eller fastställas i ett separat övervaknings beslut fattat av en behörig myndighet. 4.Alternativ påföljd: en påföljd som innebär att krav eller anvis ningar ålagts och som inte är fängelse, en annan frihetsbe rövande åtgärd eller böter. 5.Övervakningsbeslut: en dom eller ett beslut som vunnit laga kraft och som fattats av en behörig myndighet i den utfär dande staten med en sådan dom som grund a)om beviljande av villkorlig frigivning, eller b)om påförande av övervakningsåtgärder. L 337/106 Europeiska unionens officiella tidning 6.Villkorlig frigivning: ett avgörande som vunnit laga kraft och som fattats av en behörig myndighet eller som följer av nationell lagstiftning avseende förtida frigivning av en dömd person efter att en del av ett fängelsestraff eller annan frihetsberövande åtgärd har avtjänats, varvid en eller flera övervakningsåtgärder påförs. 7.Övervakningsåtgärder: krav och anvisningar, vilka enligt den utfärdande statens nationella lagstiftning påförs en fysisk person av en behörig myndighet i samband med en upp skjuten påföljd, en villkorlig påföljd eller en villkorlig frigiv ning. 8.Utfärdande stat: den medlemsstat där en dom meddelas. 9.Verkställande stat: den medlemsstat i vilken övervakningsåt gärderna och de alternativa påföljderna övervakas till följd av ett beslut i enlighet med artikel 8. Fastställande av behöriga myndigheter 1.Varje medlemsstat ska underrätta rådets generalsekretariat om vilken eller vilka myndigheter som enligt dess nationella lagstiftning är behöriga att agera i enlighet med detta rambeslut, när medlemsstaten är utfärdande stat eller verkställande stat. 2.Medlemsstaterna får utse icke rättsliga myndigheter till behöriga myndigheter för att fatta beslut i enlighet med detta rambeslut under förutsättning att dessa myndigheter är behöriga att fatta liknande beslut i enlighet med landets nationella lag stiftning och förfaranden. 3.Om ett beslut i enlighet med artikel 14.1 b eller c fattas av en annan behörig myndighet än en domstol ska medlemssta terna försäkra sig om att beslutet på den berörda personens begäran kan prövas av en domstol eller ett annat oberoende domstolsliknande organ. 4.Rådets generalsekretariat ska hålla den erhållna informa tionen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Typer av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder Detta rambeslut ska tillämpas på följande alternativa på följder eller övervakningsåtgärder: a)En skyldighet för den dömda personen att meddela varje byte av bostad eller arbetsplats till en angiven myndighet. b)En skyldighet att inte besöka vissa orter, platser eller angivna områden i den utfärdande eller verkställande staten. c)En skyldighet som innebär begränsningar av möjligheten att lämna den verkställande statens territorium. d)Anvisningar rörande beteende, bostad, utbildning, fritidssys selsättningar eller som innehåller begränsningar av eller be stämmelser för bedrivande av förvärvsverksamhet. e)En skyldighet att anmäla sig hos en angiven myndighet. f)En skyldighet att undvika kontakt med vissa angivna perso ner. g)En skyldighet att undvika att befatta sig med vissa angivna föremål som har använts eller som skulle kunna användas av den dömda personen för att begå brott. h)En skyldighet att ekonomiskt kompensera för den skada som vållats genom brottet och/eller en skyldighet att förete bevis för att denna skyldighet har fullgjorts. i)En skyldighet att utföra samhällstjänst. j)En skyldighet att samarbeta med en övervakare eller med en företrädare för som har ansvar för dömda per soner. k)En skyldighet att genomgå terapeutisk behandling eller av vänjningskur. Varje medlemsstat ska vid genomförandet av detta rambe slut meddela rådets generalsekretariat vilka typer av alternativa påföljder och övervakningsåtgärder utöver dem som anges un der punkt 1 som denna är beredd att övervaka. Rådets gene ralsekretariat ska göra den erhållna informationen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Kriterier för översändande av en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten kan översända en dom och, i förekommande fall, ett övervaknings beslut till den behöriga myndigheten i den medlemsstat i vilken den dömda personen har sin lagliga och vanliga vistelseort, i de fall den dömda personen har återvänt eller vill återvända till den staten. Europeiska unionens officiella tidning L 337/107 En behörig myndighet i den utfärdande staten kan på den dömda personens begäran översända domen och, i förekom mande fall, övervakningsbeslutet till en behörig myndighet i en annan medlemsstat än den i vilken den dömda personen har sin lagliga och vanliga vistelseort, på villkor att den senare myndigheten har gett sitt samtycke till ett sådant översändande. 3.Vid genomförandet av detta rambeslut ska medlemssta terna fastställa på vilka villkor som deras behöriga myndigheter får samtycka till att domen och, i förekommande fall, övervak ningsbeslutet översänds enligt punkt 2. 4.Varje medlemsstat ska lämna en förklaring till rådets ge neralsekretariat om fastställandet enligt punkt 3. Medlemssta terna får när som helst ändra en sådan förklaring. Generalsek retariat ska göra den erhållna informationen tillgänglig för alla medlemsstater och för kommissionen. Förfarande för översändande av en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut 1.När den behöriga myndigheten i den utfärdande staten med tillämpning av artikel 5.1 eller 5.2, översänder en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut till en annan medlemsstat, ska den försäkra sig om att den åtföljs av ett intyg, för vilket ett standardformulär finns i bilaga I. 2.Domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslutet ska, tillsammans med det intyg som avses i punkt 1, av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten översändas direkt till den behöriga myndigheten i den verkställande staten på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning och på ett sätt som möjliggör för den verkställande staten att fastställa äktheten. Originalet av domen och övervakningsbeslutet, eller bestyrkta kopior av dem, liksom originalet av intyget ska på begäran översändas till den behöriga myndigheten i den verkställande staten. All officiell kommunikation ska också ske direkt mellan de nämnda behöriga myndigheterna. 3.Det intyg som avses i punkt 1 ska vara undertecknat av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, vilken också ska intyga att dess innehåll är korrekt. 4.Utöver de åtgärder och påföljder som anges i artikel 4.1 ska intyget som avses i punkt 1 i den här artikeln endast inne hålla sådana åtgärder eller påföljder som finns i ett meddelande lämnat av den verkställande staten i enlighet med artikel 4.2. 5.Den behöriga myndigheten i den utfärdande staten ska översända domen och, i förekommande fall, övervakningsbeslu tet, tillsammans med det intyg som avses i punkt 1, till endast en verkställande stat åt gången. 6.Om den behöriga myndigheten i den verkställande staten inte är känd av den behöriga myndigheten i den utfärdande staten, ska den sistnämnda vidta alla nödvändiga efterforsk ningar, inklusive via kontaktpunkterna i det europeiska rättsliga nätverk som inrättades genom rådets gemensamma åtgärd 98/428/RIF (1) för att erhålla den informationen från den verk ställande staten. 7.Om en myndighet i den verkställande staten som tar emot en dom och, i förekommande fall, ett övervakningsbeslut, till sammans med det intyg som avses i punkt 1, inte är behörig att erkänna den och vidta de nödvändiga åtgärderna för övervak ningen av den alternativa påföljden eller övervakningsåtgärden ska den på eget initiativ vidarebefordra den till den behöriga myndigheten och ska utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta, på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning. Konsekvenser för den utfärdande staten 1.När den behöriga myndigheten i den verkställande staten har erkänt den dom och, i förekommande fall, det övervak ningsbeslut som har översänts till myndigheten och har under rättat den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta erkännande ska den utfärdande staten inte längre vara behörig att övervaka de alternativa påföljderna eller övervak ningsåtgärderna som påförts eller för att vidta de följdåtgärder som avses i artikel 14.1. 2.Den behörighet som avses i punkt 1 ska återgå till den utfärdande staten a)så snart dess behöriga myndighet har underrättat den behö riga myndigheten i den verkställande staten om att det intyg som avses i artikel 6.1 har dragits tillbaka i enlighet med artikel 9.4, b)i de fall som avses i artikel 14.3 i kombination med arti kel 14.5, och c)i samtliga fall som avses i artikel 20. (1) EGT L 191, , s. 4. L 337/108 Europeiska unionens officiella tidning Den verkställande statens beslut 1.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten ska erkänna den dom och, i förekommande fall, det övervaknings beslut som har översänts i enlighet med artikel 5 och enligt förfarandet i artikel 6, och ska utan dröjsmål vidta alla åtgärder som krävs för övervakningen av alternativa påföljder eller över vakningsåtgärder, såvida den inte beslutar att åberopa något av skälen för att vägra erkännande och övervakning enligt arti kel 11. 2.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten får skjuta upp beslutet om erkännande av domen och, i förekom mande fall, övervakningsbeslutet i en situation när det intyg som avses i artikel 6.1 är ofullständigt eller uppenbarligen inte överensstämmer med domen eller, i förekommande fall, övervakningsbeslutet till dess att intyget har kompletterats eller korrigerats inom en bestämd rimlig tidsfrist. Anpassning av de alternativa påföljderna eller övervakningsåtgärderna 1.Om den aktuella alternativa påföljden, övervakningsåtgär den eller prövotidens längd, till sin art eller varaktighet inte överensstämmer med den verkställande statens lagstiftning får den behöriga myndigheten i denna stat anpassa dem till arten och varaktigheten för alternativa påföljder och övervakningsåt gärder, eller till längden , som tillämpas i den verkställande statens lagstiftning för likvärdiga brott.