prop · H20380 · 2015-03-17 00:00:00 — menar att det inte kan avgöra om ytterligare beräkningar hade kunnat göras. Mot den bakgrunden avstyrker förslaget. De administrativa kostnaderna kan förväntas öka, bl.a. genom att det sannolikt blir nödvändigt för vissa verksamhetsutövare att i högre grad än lagra information eller uppgifter för analys och uppföljning. Bedömningen att en uppskattning av förväntade ökade administrativa kostnader är mycket svår att göra baseras främst på att uppgifter om interna kostnader såsom bl.a. löner, kostnader för upprättandet av interna rutiner, it-behov helt beror på vilka rutiner och verksamhetsstöd som redan finns på plats och i vilken utsträckning nya krav kan inkluderas i befintliga processer. Omfattningen av befintliga rutiner och processer varierar i sin tur sannolikt väsentligt mellan olika sektorer och enskilda verksamhetsutövare. Därtill finns inte flertalet av de uppgifter som skulle krävas för att kunna göra en fortfarande mycket grov och generell uppskattning att tillgå i offentliga databaser (som t.ex. SCB:s företagsdatabas). Konsekvenser för myndigheter och självreglerande organ Fastighetsmäklarinspektionen, , Lotteriinspektionen, Länsstyrelserna i , och län, och utövar tillsyn över de verksamhetsutövare som faller inom respektive myndighets och tillsynsområde. För verksamhetsutövare som ska följa penningtvättslagens bestämmelser innebär förslagen en viss ökning av de skyldigheter som åligger dessa. Förslagen innebär följaktligen ett utökat tillsynsområde för de myndigheter och självreglerande organ som utövar tillsyn över efterlevnaden av penningtvättslagen och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Detta bedöms dock kunna rymmas inom befintliga tillsynsrutiner och de eventuella kostnader som detta kan medföra bedöms vara begränsade. I fråga om Fastighetsmäklarinspektionen innebär förslagen bl.a. att såväl den enskilda fastighetsmäklaren som den juridiska personen, i de fall den fysiska personen driver sin verksamhet som anställd, är skyldiga att göra en riskbedömning och att upprätthålla riskbaserade rutiner. Som redogjorts för uppgick antalet registrerade fastighetsmäklare med fullständig registrering till 6 720 personer per . Detta kan jämföras med de cirka 300 enskilda fastighetsmäklare som står under inspektionens tillsyn när det gäller de riskbaserade rutinerna. Liksom övriga förslag bedöms tillsynen i dessa avseenden emellertid kunna integreras inom de befintliga tillsynsrutinerna. De kostnader som förslagen i denna del kan innebära bedöms också kunna rymmas inom befintliga anslagsramar. Fastighetsmäklarinspektionen delar inte den bedömningen. Inspektionen framhåller att den för fått ett minskat anslag med , vilket är en stor procentuell minskning i förhållande till budgeten . Att under sådana förhållanden utöka inspektionens uppgift utan kostnadstäckning är inte rimligt enligt inspektionen. Mot bakgrund av att inspektionen utövar tillsyn enligt penningtvättslagen över den enskilda fastighetsmäklaren bedömer regeringen att förslaget att tillsynen ska omfatta även riskbedömningen och de riskbaserade rutinerna inte bör påverka tillsynen i sådan utsträckning att den i sig motiverar ett utökat anslag. Även de kostnader som kan uppstå som en konsekvens av förslagen som syftar till att effektivisera den tillsyn som bedrivs av länsstyrelserna i , och län bedöms som försumbara. Dessutom bör kostnaderna, åtminstone delvis, kunna uppvägas av att tillsynen förväntas bli effektivare. Länsstyrelserna i och delar inte bedömningen att förslagen endast kommer att medföra en begränsad eller försumbar kostnadsökning för dem. De bedömer att de utökade möjligheterna till ingripande kommer att leda till en avsevärd ökning av förelägganden och av antalet nya tillsynsobjekt. De menar att ett rimligt antagande är att antalet tillsynsobjekt åtminstone kommer att tredubblas inom överskådlig tid, vilket kommer att generera en ökad arbetsbörda, något som inte kan anses rymmas inom befintliga tillsynsrutiner. Dessutom, menar de, kommer de ökade krav som ställs på verksamhetsutövarna sannolikt medföra ett ökat tryck på länsstyrelserna avseende frågor, vägledning och informationsinsatser. Även i län menar att det kan förväntas en ökning av antalet tillsynsobjekt vilket kan komma att kräva mer resurser av de berörda länsstyrelserna. i framhåller att kommer att behöva se över sina allmänna föreskrifter om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. förutsätter att eventuella resurstillskott till aktuella tillsynsmyndigheter finansieras antingen genom statliga anslag eller genom avgiftsintäkter från den aktuella sektorn. anser att de utökade tillsynsmöjligheterna innebär att dessa myndigheter behöver ett resurstillskott för att effektivt kunna hantera detta område. Regeringen vill framhålla att även om förslagen får den effekten att fler aktörer än kommer under tillsyn, innebär förslagen inte att ytterligare kategorier av verksamhetsutövare ställs under länsstyrelsernas tillsyn. Förslagen innebär alltså inte i sig en ökning av antalet tillsynsobjekt. Avsikten med förslagen är att göra länsstyrelsernas tillsyn effektivare. Länsstyrelserna i , och län utövar 2014/15:80 tillsyn enligt penningtvättslagen. har de tillsammans erhållit för detta tillsynsarbete. har de erhållit ytterligare , dvs. sammanlagt på förvaltningsanslaget för penningtvättstillsynen. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att det inte, i vart fall , krävs ytterligare anslag. Förslagen innebär att länsstyrelserna ges utökade möjligheter att besluta om förelägganden. Förelägganden kan förenas med vite. Frågor om utdömande av viten prövas av allmän förvaltningsdomstol. De föreslagna reglerna kan således komma att medföra en viss ökning av arbetsbördan för dessa domstolar. De kostnader som detta kan medföra bedöms dock rymmas inom befintliga anslag. Denna bedömning delas av i län framhåller i sammanhanget vikten av skyndsam handläggning hos domstolarna för att tillsynen ska bli effektiv. 1 kap. Tillämpningsområde och definitioner I paragrafen definieras begrepp som används i lagen. I punkten 7 definieras person i politiskt utsatt ställning. Definitionen ändras på så sätt att det med person i politiskt utsatt ställning avses en fysisk person som har eller har haft en viktig offentlig funktion i en stat och en fysisk person som har eller har haft en funktion i ledningen i en internationell organisation. Enligt ordlistan i de standarder som har tagits fram inom Fatf avses med internationella organisationer sådana som har upprättats genom formella politiska överenskommelser mellan stater som har status som internationella fördrag. Med funktion i ledningen avses närmast styrelseledamot och generalsekreterare samt ställföreträdande sådan och ersättare eller motsvarande funktion. I 5 a § anges vad som utgör en viktig offentlig funktion enligt punkten 7 a. Till skillnad från den nuvarande definitionen omfattas inte familjemedlemmar och kända medarbetare till en person i politiskt utsatt ställning (jfr nya 2 kap. 7 a §). Övervägandena finns i avsnitt 5.1.2. I paragrafen, som är ny, definieras vad som avses med viktig offentlig funktion i den definition av person i politiskt utsatt ställning som finns i 5 § 7. Definitionen är inte avsedd att innebära någon skillnad mot vad som gäller (jfr prop. 2008/09:70 s. 104 och 105). Övervägandena finns i avsnitt 5.1.2. I paragrafen anges vad som avses med grundläggande åtgärder för kundkännedom. I paragrafen regleras också verksamhetsutövares möjlighet att förlita sig på åtgärder som har utförts av utomstående. Enligt tredje stycket, som är nytt, ska en verksamhetsutövare, utöver att vidta grundläggande åtgärder för kundkännedom enligt första stycket, vidta åtgärder för att avgöra om en kund eller kundens verkliga huvudman är en person i politiskt utsatt ställning. Åtgärderna ska vara riskbaserade. Underlaget för att bedöma om en person är en person i politiskt utsatt ställning kommer normalt sett från den information som kunden själv lämnar. Informationen kan dock behöva kontrolleras mot andra informationskällor. Enligt fjärde stycket (nuvarande tredje stycket) får en verksamhetsutövare förlita sig på åtgärder som har utförts av en utomstående. Ändringen innebär att två punkter förs in. Enligt punkten 1 får en verksamhetsutövare förlita sig på åtgärder som har utförts av en utomstående, under förutsättning att verksamhetsutövaren utan dröjsmål får del av de uppgifter om kunden som den utomstående har inhämtat. Uppgifterna som den utomstående har inhämtat ska således alltid överlämnas till verksamhetsutövaren och inte först på begäran av denne. Enligt punkten 2 behöver den dokumentation som ligger till grund för de uppgifter om kunden som den utomstående har inhämtat och som överlämnas enligt punkten 1 dock lämnas över utan dröjsmål först på begäran av verksamhetsutövaren. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.3 och 5.2. Paragrafen innehåller bestämmelser om skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom. Enligt första stycket ska en verksamhetsutövare alltid vidta skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom om risken för penningtvätt och finansiering av terrorism är hög. Andra stycket ändras så att det införs två punkter där det anges vad som särskilt ska beaktas vid bedömningen enligt första stycket. Punkten 1 motsvarar det nuvarande andra stycket. Bestämmelsen i punkten 2 är ny. Av punkten 2 följer att vid bedömningen av om risken är hög, ska särskild uppmärksamhet riktas mot de risker för penningtvätt eller finansiering av terrorism som kan uppstå i fråga om nya produkter och affärsmetoder samt användning av ny teknik. Detta omfattar t.ex. sådan teknik som är ny för verksamheten utan att för den skull vara ny i sig. Av paragrafens tredje stycke följer att det i vissa fall föreligger en presumtion för hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om omständigheterna i det enskilda fallet inte visar motsatsen, ska hög risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism anses finnas när en affärsförbindelse etableras eller en enstaka transaktion utförs med någon på distans, med en person i politiskt utsatt ställning som är bosatt utomlands eller vid förbindelser mellan ett svenskt kreditinstitut och ett kreditinstitut med hemvist utanför EES. Tredje stycket ändras så att punkten 2, som handlar om personer i politiskt utsatt ställning, tas bort. Skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom beträffande personer i politiskt utsatt ställning regleras i stället i 6 a §, som är ny. innebär följaktligen att den nuvarande punkten 3 i stället blir punkten 2. I övrigt görs en språklig ändring. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen, som är ny, reglerar när skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom ska vidtas i de fall kunden är en person i politiskt utsatt Bestämmelsen ersätter och ändrar det som framgår av nuvarande 6 § tredje stycket 2. Enligt första stycket ska skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom alltid vidtas när en affärsförbindelse etableras eller en enstaka transaktion utförs med en person i politiskt utsatt ställning. I 7 § anges vad som alltid ska avses med skärpta åtgärder. Med person i politiskt utsatt ställning avses en person enligt definitionen i 1 kap. 5 § 7 a och b. Av andra stycket följer att åtgärderna i första stycket ska tillämpas även när kundens verkliga huvudman är en person i politiskt utsatt Övervägandena finns i avsnitt 5.1.4. I paragrafen anges vad som avses med skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom när kunden är en person i politiskt utsatt ställning. en konsekvens av att hanteringen av en person i politiskt utsatt ställning flyttas från 6 § andra stycket 2 till en ny 6 a § ändras hänvisningen i Någon annan ändring är inte avsedd. I paragrafen, som är ny, anges att de åtgärder som ska vidtas i för- hållande till en kund som är en person i politiskt utsatt ställning även ska tillämpas på familjemedlemmar och kända medarbetare till en sådan Det innebär att bestämmelsen om att identifiera en person i politiskt utsatt ställning och de särskilda bestämmelserna om kundkänne- dom ska tillämpas på dessa. I andra stycket anges vilka personer som avses med familjemed- Utöver maka eller make och registrerad partner ingår bl.a. sambor i kretsen av familjemedlemmar som omfattas av bestämmelsen. Svenska regler ska tillämpas vid avgörande av vem som ska anses vara I tredje stycket anges vilka personer som avses med känd medarbetare. Med juridiska konstruktioner avses bl.a. truster. Det finns inte i svensk rätt någon juridisk person som faller inom begreppet. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.5. I paragrafen, som är ny, anges att bestämmelserna om skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom ska tillämpas på en person i politiskt utsatt ställning som har upphört att utöva sina funktioner. tillämpas efter att personen har upphört att utöva Därefter ska en riskbedömning göras för att avgöra hur länge personen ska fortsätta att behandlas som en person i politiskt utsatt ställning. I andra stycket anges att när en person enligt första stycket inte längre anses medföra en risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism, ska inte heller åtgärderna enligt 7 a § tillämpas på personens familjemedlemmar eller kända medarbetare. Lagrådet har anfört att det bör övervägas om bestämmelsen kan formuleras om så att dess karaktär av undantagsbestämmelse framgår tydligare. Regeringen anser att den utformning som getts åt bestämmelsen är den utformning som bäst överensstämmer med lagens nuvarande struktur. Övervägandena finns i avsnitt 5.1.6. I paragrafen anges vad som alltid avses med skärpta åtgärder för att uppnå kundkännedom vid förbindelser mellan ett svenskt kreditinstitut och ett kreditinstitut med hemvist utanför EES. Som en konsekvens av att hanteringen av en person i politiskt utsatt ställning flyttas från 6 § andra stycket 2 till en ny 6 a § ändras hänvisningen i förevarande paragraf. Någon annan ändring är inte avsedd. I paragrafen, som är ny, anges att en verksamhetsutövare ska bevara uppgifter om den granskning och analys av transaktioner som gjorts enligt 1 § andra stycket första meningen. Tiden ska räknas från det att transaktionen utfördes eller från det att verksamhetsutövaren avstod från att utföra transaktionen. Bestämmelsen omfattar uppgifter om den granskning och analys som har gjorts, inbegripet de åtgärder som därvid har vidtagits, av en misstänkt transaktion. Bestämmelsen omfattar även de fall när misstanke efter närmare analys inte kvarstår. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. 4 kap. Behandling av personuppgifter I paragrafen anges tillämpningsområdet för bestämmelserna i kapitlet. Kapitlet är tillämpligt både när behandlingen helt eller delvis är automatiserad och vid behandling som är strukturerad. Personuppgiftslagen är tillämplig om inte annat följer av bestämmelserna i kapitlet. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. I paragrafen görs undantag från bestämmelsen i 13 § personuppgiftslagen om förbud mot behandling av känsliga personuppgifter. Känsliga personuppgifter får dock endast behandlas om det är nödvändigt för att uppfylla något av de krav som framgår av de i punkterna 1–4 angivna bestämmelserna i denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. I paragrafen anges att uppgifter som behandlas enligt 3 kap. 1 § andra stycket första meningen inte får lämnas ut till den registrerade. Bestämmelsen omfattar således den personuppgiftsbehandling som sker i samband med den närmare analysen och rapporteringen till . Bestämmelsen innebär en begränsning av rätten till registerutdrag enligt 26 § personuppgiftslagen (jfr prop. 2008/09:70 s. 200 med hänvisning till prop. 1998/99:19 s. 78). Bestämmelse om information till den registrerade finns i nuvarande 4 kap. 5 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. Paragrafen innehåller ett förbud mot samkörning av register. Förbudet omfattar all behandling av personuppgifter enligt lagen. Bestämmelse om samkörning finns i nuvarande 4 kap. 7 § (prop. 2008/09:70 s. 145 och 201). Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. Paragrafen innehåller en hänvisning till personuppgiftslagens bestämmelser i fråga om rättelse och skadestånd. Av bestämmelsen följer att den är tillämplig när personuppgifter behandlas enligt kapitlet. Annan behandling av personuppgifter regleras i personuppgiftslagen och omfattas därmed direkt av reglerna om rättelse och skadestånd där. Bestämmelse om rättelse och skadestånd finns i nuvarande 4 kap. 8 §. I paragrafen anges att den som är verksam hos en verksamhetsutövare inte obehörigen får röja att uppgifter behandlas enligt 2 § eller 3 kap. 1 § andra stycket första meningen. Tystnadsplikten omfattar således dels den personuppgiftsbehandling som sker i samband med den närmare analysen och rapporteringen till , dels att känsliga personuppgifter behandlas enligt kapitlet. Bestämmelse om tystnadsplikt finns i nuvarande 4 kap. 9 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.2. 5 kap. Riskbaserade rutiner, utbildning och skydd av anställda samt förbud mot förbindelser med brevlådebanker Paragrafen innehåller en skyldighet för verksamhetsutövare att ha riskbaserade rutiner för att förhindra att verksamheten utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism och en skyldighet att se till att de anställda fortlöpande får den information och den utbildning som behövs. I första stycket, som är nytt, anges att verksamhetsutövare ska kartlägga och bedöma riskerna för penningtvätt och finansiering av terrorism i verksamheten. Bedömningen ska dokumenteras och hållas uppdaterad. En förutsättning för att kunna analysera riskerna i verksamheten är att Prop. 2014/15:80 dessa har kartlagts och dokumenteringen torde därför ofta omfatta även identifieringen av riskerna. Den riskbedömning som en verksamhetsutövare måste göra är grundläggande vid utformningen av de riskbaserade rutinerna. Av den nuvarande bestämmelsen framgår att skyldigheten att upprätthålla rutiner åligger den juridiska personen i de fall en fysisk person driver sin verksamhet som anställd hos en juridisk person. På samma sätt åligger skyldigheten att göra en riskbedömning den juridiska personen. Dessa bestämmelser förs i ett nytt tredje stycke. En fastighetsmäklare med fullständig registrering enligt fastighetsmäklarlagen (2011:666) är dock alltid skyldig att vidta de aktuella åtgärderna, oavsett om denne driver verksamhet som anställd eller på annat sätt. I de fall en fastighetsmäklare med fullständig registrering driver verksamhet som anställd, åligger skyldigheten således såväl den juridiska personen som den enskilda fastighetsmäklaren. En ändring med den innebörden införs i tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.3. Av paragrafen följer att sådan verksamhet som står under länsstyrelsernas tillsyn enligt denna lag inte får bedrivas utan att en anmälan till har gjorts. Paragrafen reglerar de möjligheter till ingripanden som tillsynsmyndigheten har när den som driver anmälningspliktig verksamhet inte anmäler anmälningspliktig verksamhet eller underlåter att lämna de upplysningar som tillsynsmyndigheten begär. Ändringarna i andra stycket innebär att tillsynsmyndigheten ska förelägga den som driver tillståndspliktig verksamhet att göra en anmälan till . I tredje stycket, som är nytt, anges att om personen inte rättar sig efter ett föreläggande som har beslutats enligt andra stycket, ska tillsynsmyndigheten förelägga denne att upphöra med verksamheten. Möjligheten att besluta ett föreläggande om att upphöra med verksamheten är inte beroende av om verksamhetsutövaren har lämnat upplysningar om verksamheten till tillsynsmyndigheten. I 9 § finns en generell bestämmelse om att förelägganden får förenas med vite. har således möjlighet att förena föreläggande som beslutas enligt förevarande paragraf med vite. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.2. I paragrafen anges vilka åtgärder tillsynsmyndigheten kan vidta mot en verksamhetsutövare – inbegripet ägare och ledning när verksamhetsutövaren är en juridisk person – som i väsentlig utsträckning har åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet eller som har gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Av första stycket följer att viss misskötsamhet och brottslighet utgör hinder mot att ägna sig åt anmälningspliktig verksamhet. I andra stycket har tre punkter införts där det anges vad som gäller i förhållande till olika personer. Det nuvarande kravet på att en fysisk person ska ha förelagts att vidta rättelse innan denne kan föreläggas om att upphöra med verksamheten tas bort. När det gäller verksamhet som drivs av en juridisk person kan föreläggande om att vidta rättelse alltjämt Kravet på att rättelse inte ska vara möjligt innan ett före- läggande om att upphöra med verksamheten meddelas tas däremot bort. När det är den som har ett kvalificerat innehav av andelar i en juridisk person som inte uppfyller kraven, kan det endast bli aktuellt med ett före- läggande om att avyttra andelar. I 9 § finns en generell bestämmelse om att förelägganden får förenas har således möjlighet att förena före- läggande som beslutas enligt förevarande paragraf med vite. Bestämmelsen är utformad med lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet som förebild, jfr prop. 2002/03:139. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.3. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att tillsynsmyndigheten får förelägga den som driver verksamhet som omfattas av kapitlet att lämna upplysningar och ge tillgång till de handlingar som behövs för tillsynen. Av andra stycket, som är nytt, följer att tillsynsmyndigheten har möjlighet att förelägga en verksamhetsutövare att upphöra med verksam- heten om inte ett föreläggande enligt första stycket följs. I 9 § finns en generell bestämmelse om att förelägganden får förenas har således möjlighet att förena före- läggande som beslutas enligt förevarande paragraf med vite. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.4. I paragrafen, som är ny, införs en bestämmelse om att tillsynsmyndig- heten får förelägga en verksamhetsutövare som överträder en bestäm- melse i lagen eller en föreskrift som har meddelats med stöd av lagen, att Om rättelse inte görs, får tillsynsmyndigheten förelägga verksamhetsutövaren att upphöra med verksamheten. Bestämmelsen tillämpas vid överträdelser där någon annan tillsyns- åtgärd inte särskilt anges, jfr t.ex. 5 och 7 §§. Typfallet för när bestäm- melsen tillämpas är således vid överträdelser av bestämmelserna i 2–5 kap. och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. I 9 § finns en generell bestämmelse om att förelägganden får förenas har således möjlighet att förena föreläg- gande som beslutas enligt förevarande paragraf med vite. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut enligt Av första stycket följer att beslut enligt 4 § andra stycket om att lämna upplysningar och om att upphöra med verksamheten om upp- lysningar inte lämnas samt beslut enligt 7 § första stycket om att lämna upplysningar och ge tillgång till handlingar inte får överklagas. beslut enligt kapitlet får, enligt andra stycket, överklagas. 4 § andra stycket ändras så att det enligt första meningen är möjligt för Prop. 2014/15:80 tillsynsmyndigheten att besluta om föreläggande att göra anmälan. som i den nuvarande 4 § finns möjlighet för tillsynsmyndigheten att förelägga verksamhetsutövaren att lämna upplysningar om det är osäkert om anmälningsskyldighet föreligger för viss verksamhet. Detta följer av andra meningen. Första stycket ändras så att det endast är beslut om föreläggande enligt 4 § om att lämna upplysningar som inte får överklagas. Beslut om föreläggande om att göra anmälan får således överklagas, liksom beslut om föreläggande att upphöra med verksamheten. Motsvarande ordning gäller enligt 12 § lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet. Av paragrafen framgår vilka bemyndiganden att meddela föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har.