prop · H30344 · 2015-11-05 00:00:00 — (18)För att garantera en hög nivå på folkhälsan och patient- säkerheten i unionen och modernisera direktiv /36/EG måste de kriterier som används för att fast- ställa den medicinska grundutbildningen ändras så att de villkor som rör minsta antal år och timmar blir kumu- lativa. Syftet med ändringen är inte att sänka utbildnings- kraven för den medicinska utbildningen. (19)I syfte att främja rörlighet för läkare med specialistkom- petens som redan erhållit en specialistkvalifikation och därefter följer en annan specialistutbildning bör medlems- staterna tillåtas att bevilja undantag från någon del av utbildningen om dessa senare utbildningsmoment redan har fullgjorts under det föregående specialistutbildnings- programmet i en medlemsstat. Medlemsstater bör, inom rimliga gränser, kunna bevilja undantag för medicinska specialistutbildningar som omfattas av automatiskt erkän- nande. (20)Sjuksköterskeyrkena har utvecklats betydligt under de se- naste tre årtiondena: samhällsbaserad hälso- och sjukvård, mer komplexa behandlingsmetoder och teknik som stän- digt utvecklas förutsätter att sjuksköterskor har kapacitet för att ta allt större ansvar. Sjuksköterskeutbildningen, som fortfarande varierar alltefter nationella traditioner, bör vara stabilare och mer resultatinriktad och garantera att yrkesutövaren har förvärvat vissa kunskaper och fär- digheter under utbildningens gång och kan använda åt- minstone vissa kompetenser för att kunna utöva den verksamhet som är relevant för yrket. (21)Barnmorskestudenter behöver en solid allmän utbild- ningsbakgrund innan de börjar sin barnmorskeutbild- ning, så att de är förberedda på de komplexa vårdbeho- ven. Därför bör antagningskraven till barnmorskeutbild- ning utökas till allmän skolutbildning eller god- känd examen på motsvarande nivå, med undantag för yrkesutövare som redan är legitimerade sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård. Barnmor- skeutbildningen bör bättre kunna garantera att yrkes- utövaren har tillägnat sig vissa kunskaper och färdigheter som krävs för att utöva en barnmorskas uppgifter i en- lighet med direktiv /36/EG. (22)I syfte att förenkla systemet för automatiskt erkännande av specialistutbildningar för läkare och tandläkare bör sådana specialistutbildningar omfattas av direktiv /36/EG om de är gemensamma för minst två fem- tedelar av medlemsstaterna. (23)Ett stort antal länder beslutade att tillåta tillträde till och utövande av all farmaceutisk verksamhet på basis av ett erkännande av de kvalifikationer som apotekare tillägnat sig i en annan medlemsstat efter ikraftträdandet av direk- tiv 2005/36/EG. Ett sådant erkännande av yrkeskvalifika- tioner som en person förvärvat i en annan medlemsstat bör dock inte hindra en medlemsstat från att behålla icke-diskriminerande regler som styr den geografiska för- delningen av apotek på deras territorium eftersom direk- tiv 2005/36/EG inte samordnar sådana regler. En med- lemsstat som ändå måste göra ett undantag från det automatiska erkännandet av kvalifikationer bör emellertid inte längre utesluta apotekare som redan är erkända av den medlemsstat som gör sådana undantag, och som tillbaka lagenligt och effektivt redan har arbetat som apotekare på denna medlemsstats territori- um. (24)En förutsättning för att systemet för automatiskt erkän- nande ska fungera är att det finns förtroende för de utbildningsvillkor som ligger till grund för yrkesutövar- nas kvalifikationer. Därför är det viktigt att minimikraven för arkitektutbildning speglar nya moment i utbildningen av arkitekter, särskilt med avseende på det erkända be- hovet av att komplettera akademisk utbildning med yr- keserfarenhet med handledning av kvalificerade arkitek- ter. bör minimikraven för utbildningar vara tillräckligt flexibla för att undvika att i onödan begränsa medlemsstaternas möjligheter att organisera sina utbild- ningssystem. (25)Direktiv /36/EG bör, genom införandet av gemen- samma utbildningsprinciper, främja ett mer automatiskt erkännande av yrkeskvalifikationer för de yrken som inte omfattas. Hänsyn bör tas till medlems- staternas behörighet att bestämma vilka yrkeskvalifikatio- ner som erfordras för utövande av ett yrke på deras respektive territorium, och att fastställa hur deras utbild- ningssystem ska organiseras och vilket innehåll de ska ha. Gemensamma utbildningsprinciper bör vara utformade som gemensamma utbildningsramar på grundval av en gemensam uppsättning kunskap, färdigheter och kom- petenser eller gemensamma utbildningsprov. Det bör vara möjligt för gemensamma utbildningsramar att också täcka specialiseringar som inte omfattas av bestämmelserna om automatiskt erkännande enligt direktiv /36/EG och som rör yrken som anges i avdelning III kapitel III och som har tydligt definierade verksamheter som är förbehållna dessa. Gemensamma utbildningsramar för sådana specialiseringar, särskilt me- dicinska specialiseringar, bör erbjuda ett högt folkhälso- skydd och patientskydd. Yrkeskvalifikationer som erhål- lits inom gemensamma utbildningsramar bör automatiskt erkännas av medlemsstaterna. Yrkesorganisationer som finns representerade på unionsnivå och, under särskilda omständigheter, nationella yrkesorganisationer eller behö- riga myndigheter bör kunna skicka förslag på gemen- samma utbildningsprinciper till kommissionen för att de nationella samordnarna ska kunna göra en bedöm- ning av de eventuella effekterna av sådana principer på de nationella utbildningssystemen liksom på de nationella regler som styr tillträdet till reglerade yrken. L 354/136 Europeiska unionens officiella tidning (26)Direktiv /36/EG innehåller redan bestämmelser om att yrkesutövare måste ha nödvändiga språkkunskaper. Översynen av tillämpningen av denna skyldighet har visat ett behov av att klargöra den behöriga myndighetens respektive arbetsgivarnas roll, särskilt för ett bättre pati- entskydd. De behöriga myndigheterna bör kunna an- vända språktest efter erkännandet av yrkeskvalifikationer. Det är särskilt viktigt för yrken med konsekvenser för patientsäkerheten att språktester görs enligt direktiv /36/EG innan yrkesutövaren börjar utöva yrket i den mottagande medlemsstaten. Språktest bör dock vara rimliga och nödvändiga för de berörda yrkena, och bör inte syfta till att utesluta yrkesutövare från andra medlemsstater från arbetsmarknaden i den mottagande medlemsstaten. För att se till att proportionalitetsprinci- pen respekteras, och för att förbättra rörligheten bland yrkesutövare i unionen bör de kontroller som utförs av en behörig myndighet eller under överinseende av denna, vara begränsade till kunskapen i ett officiellt språk i den mottagande medlemsstaten, eller ett förvaltningsspråk i är ett officiellt språk i unionen. kesutövare att tillägna sig ett annat språk i ett senare skede, om det krävs för den yrkesverksamhet som ska utövas. Arbetsgivare bör fortsätta att spela en viktig roll när det gäller att kontrollera de språkkunskaper som behövs för det aktuella yrket på deras arbetsplatser. (27)Nationella regler som styr tillträdet till de reglerade yr- kena bör inte utgöra något hinder för de unga nyut- examinerades rörlighet. Om en nyutexaminerad avslutar en yrkesinriktad praktik i en annan medlemsstat, bör praktiken i fråga erkännas när den nyutexaminerade an- söker om tillträde till ett reglerat yrke i ursprungsmed- lemsstaten. Erkännandet av en yrkespraktik som fullgjorts i en annan medlemsstat bör baseras på en tydlig skriftlig beskrivning av inlärningsmål och tilldelade uppgifter, vilka bestäms av den person som övervakar praktiktjänst- göringen i den mottagande medlemsstaten. Yrkespraktik som fullgjorts i tredjeland bör beaktas av medlemssta- terna när en begäran om tillträde till ett reglerat yrke behandlas. (28)Direktiv /36/EG innehåller bestämmelser om ett sy- stem för nationella kontaktpunkter. På grund av ikraft- trädandet av direktiv /123/EG, och inrättandet av gemensamma kontaktpunkter enligt det direktivet, finns det risk för överlappning. Därför bör de nationella kon- taktpunkter som inrättas genom direktiv /36/EG bli rådgivningscentrum vars verksamhet främst inriktas på rådgivning och stöd till medborgarna, inbegripet person- lig rådgivning, för att se till att den löpande tillämp- ningen av inremarknadsreglerna i fall som rör enskilda komplicerade fall följs upp på nationell nivå. Vid behov ska rådgivningscentrumen samarbeta med behöriga myn- digheter och rådgivningscentrum i andra medlemsstater. Vad gäller det europeiska yrkeskortet bör medlemssta- terna själva kunna besluta om huruvida rådgivningscent- rumen ska fungera som en behörig myndighet i den mottagande medlemsstaten eller stödja de behöriga myn- digheterna vid behandlingen av ansökningar om ett eu- ropeiskt yrkeskort och vid hanteringen av sökandens en- skilda akt som skapats inom (IMI-akt). Med tanke på friheten att tillhandahålla tjänster, då det berörda yrket inte är reglerat i den mottagande medlemsstaten, får råd- givningscentrumen också delta i det informationsutbyte som planerats för att åstadkomma ett administrativt sam- arbete. (29)Detta direktiv bidrar till att säkerställa en hög nivå på hälso- och konsumentskydd. Direktiv /36/EG inne- håller redan detaljerade skyldigheter för medlemsstaterna att utbyta information. bör medlemsstaterna inte endast begäran om information, utan deras behöriga myndighe- ter bör också ges befogenhet inom ramen för deras be- fogenheter att aktivt informera de behöriga myndighe- terna i andra medlemsstater om yrkesutövare som inte längre har rätt att utöva sitt yrke. En särskild varnings- mekanism krävs för hälso- och sjukvårdspersonal som omfattas av direktiv /36/EG. Detta bör även gälla för veterinärer liksom yrkesutövare som utövar verksam- het som rör undervisning av minderåriga, inklusive yrkes- utövare som arbetar inom barnomsorg och förskoleverk- samhet. Skyldigheten att varna bör endast gälla de med- lemsstater där sådana yrken är reglerade. Alla medlems- stater bör varnas om yrkesutövare till följd av disciplinära åtgärder eller en brottmålsdom inte längre har rätt att utöva sin yrkesverksamhet i en medlemsstat, inte ens tillfälligt. Varningen bör innehålla alla tillgängliga upp- gifter om den bestämda eller obestämda perioden som begränsningen eller förbudet gäller. Varningen bör akti- veras genom oavsett om yrkesutövaren har utnyttjat någon av rättigheterna enligt direktiv /36/EG, eller har ansökt om erkännande för sina yrkeskvalifikationer genom utfärdandet av ett europeiskt yrkeskort eller ge- nom någon annan metod som fastställs i det direktivet. Varningsförfarandet bör vara förenligt med unionslagstift- ningen om skydd av personuppgifter och grundläggande rättigheter. Varningsförfarandet bör inte utformas för att ersätta eller anpassa arrangemang mellan medlemssta- terna om samarbete inom rättsliga och inrikes frågor. Behöriga myndigheter som omfattas av direktiv /36/EG bör inte heller vara skyldiga att bidra till ett sådant samarbete genom varningar enligt det direktivet. (30)En av de största svårigheter som en medborgare som är intresserad av att arbeta i en annan medlemsstat står inför är de komplicerade och osäkra administrativa för- faranden som de måste följa. Genom direktiv /123/EG åläggs medlemsstaterna redan att tillhanda- hålla enkel tillgång till information och att göra det möj- ligt att slutföra förfarandena via de gemensamma kon- taktpunkterna. Personer som ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer enligt direktiv /36/EG kan redan använda de gemensamma kontaktpunkterna om de omfattas av direktiv /123/EG. Europeiska unionens officiella tidning L 354/137 vårdpersonal omfattas däremot inte av direktiv /123/EG, och den tillgängliga informationen är be- gränsad. Det är därför nödvändigt ur ett användarper- spektiv att närmare specificera sådan information och se till att informationen är lättillgänglig. Det är också viktigt att medlemsstaterna inte bara tar ansvar på natio- nell nivå utan också samarbetar med varandra och med kommissionen för att se till att yrkesutövare i hela EU har en enkel tillgång till användarvänlig och flerspråkig information och enkelt kan slutföra förfaranden via de gemensamma kontaktpunkterna eller de berörda behö- riga myndigheterna. Länkar bör göras tillgängliga på an- dra webbplatser, t.ex. portalen Ditt . (31)För att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar av direktiv /36/EG bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på uppdatering av den kun- skap och de färdigheter som avses i artikel 21.6, upp- datering av bilaga I, uppdatering och förtydligande av verksamheter som anges i bilaga IV, anpassning av punk- terna 5.1.1–5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 och 5.7.1 i bilaga V, anpassning av utbildningsminimi- kraven för läkare och tandläkare med specialistkom- petens, införande av nya medicinska specialistkompeten- ser i punkt 5.1.3 i bilaga V, ändringar av förteckningen i punkterna 5.2.1, 5.3.1, 5.4.1, 5.5.1 och 5.6.1 i bilaga V, införande av nya specialistkompetenser för tandläkare i punkt 5.3.3 i bilaga V, fastställande av villkoren för till- lämpningen av gemensamma utbildningsramar, och fast- ställande av villkoren för tillämpning av gemensamma utbildningsprov. Det är av särskild betydelse att kommis- sionen genomför lämpliga samråd under sitt förbere- dande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds till Europa- parlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (32)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av direktiv /36/EG bör kommissionen tilldelas genom- förandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om faststäl- lande av allmänna regler och principer för medlemssta- ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge- nomförandebefogenheter (1). (33)Med tanke på dessa genomförandeakters tekniska art bör granskningsförfarandet användas vid antagandet av ge- nomförandeakter för införandet av det europeiska yrkes- kortet för särskilda yrken, formatet för det europeiska yrkeskortet, behandlingen av skriftliga ansökningar, vilka översättningar som den sökande ska tillhandahålla för ansökningar om ett europeiskt yrkeskort, närmare regler om de handlingar som krävs enligt direktiv /36/EG (1) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. för att ansökan ska vara fullständig, förfaranden för hur betalningar för kortet ska göras och behandlas, regler för hur, när och för vilka handlingar de behöriga myndighe- terna får begära bestyrkta kopior för yrket i fråga, de tekniska specifikationer och åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att informationen i det europeiska yr- keskortet och i IMI-akten har integritet, behandlas kon- fidentiellt och är korrekt, villkoren och förfarandena för att utfärda ett europeiskt yrkeskort, de bestämmelser som gäller villkoren för tillgång till IMI-akten, de tekniska medlen och förfarandena för kontroll av ett europeiskt yrkeskorts äkthet och giltighet samt tillämpningen av varningsmekanismen. (34)Kommissionen bör, genom genomförandeakter, och med tanke på dessa akters specifika karaktär, utan att förord- ning (EU) nr 182/2011 tillämpas, besluta att förkasta en begärd uppdatering av bilaga I om de villkor som anges i direktiv /36/EG inte uppfyllts, uppmana medlems- staten i fråga att inte tillämpa undantaget när det gäller valet mellan anpassningsperiod och lämplighetsprov om undantaget inte är berättigat eller strider mot unionsrät- ten, förkasta de begärda ändringarna av punkterna 5.1.1–5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 eller 5.7.1 i bilaga V om de villkor som anges i direktiv /36/EG inte uppfyllts, ange nationella yrkeskvalifika- tioner och nationella yrkestitlar som omfattas av auto- matiskt erkännande enligt den gemensamma utbildnings- ramen, ange de medlemsstater där gemensamma utbild- ningsprov ska anordnas, förekomsten under ett kalende- rår och andra arrangemang som krävs för att anordna gemensamma utbildningsprov, och tillåta de berörda medlemsstaterna att göra undantag från de relevanta be- stämmelserna i direktiv /36/EG . (35)Med tanke på de positiva erfarenheterna med ömsesidig utvärdering enligt direktiv /123/EG bör ett liknande system införas i direktiv /36/EG. Medlemsstaterna bör anmäla vilka yrken de reglerar, och av vilka skäl, och diskutera resultaten sinsemellan. Ett sådant system skulle bidra till större öppenhet och insyn i marknaden för professionella tjänster. (36)Kommissionen bör i vederbörlig ordning bedöma den erkännandeordning som gäller för bevis på formella kva- lifikationer för en sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård utfärdade i . En sådan be- dömning bör grundas på resultatet av ett särskilt kom- pletteringsprogram som bör införa i enlighet med sina nationella lagar eller andra författningar, och kring vilket landet bör samarbeta med andra medlems- stater och kommissionen. Syftet med ett sådant särskilt kompletteringsprogram bör vara att ge deltagarna i pro- grammet möjlighet att uppgradera sina yrkeskvalifikatio- ner för att framgångsrikt kunna uppfylla de minimikrav på utbildningen som anges i direktiv /36/EG. L 354/138 Europeiska unionens officiella tidning (37)Eftersom målen i detta direktiv, nämligen att rationalise- ra, förenkla och förbättra reglerna för erkännande av yrkeskvalifikationer, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, eftersom det oundvikligen skulle leda till olika krav och förfarandesystem som skulle göra rättssystemet mer komplext och leda till omotiverade hinder för rörligheten för yrkesutövare, utan snarare, för uppnående av samstämmighet, trans- parens och kompatibilitet, kan uppnås bättre på unions- nivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidia- ritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unio- nen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvän- digt för att uppnå dessa mål. (38)I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument (1) av har medlems- staterna åtagit sig att i motiverade fall till anmälan av sina införlivandeåtgärder bifoga ett eller flera dokument om förhållandet mellan delarna i ett direktiv och mot- svarande delar i de nationella rättsakter som införlivar bestämmelserna. När det gäller detta direktiv anser lags- tiftaren att översändandet av sådana dokument är berät- tigat. (39)Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 28.2 i och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemen- skapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (2) och avgav ett ytt- rande (3). (40)Direktiv /36/EG och förordning (EU) nr 1024/2012 bör därför ändras i enlighet med detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Ändringar av direktiv /36/EG Direktiv /36/EG ska ändras på följande sätt: 1.I artikel 1 ska följande punkt läggas till: ”I detta direktiv fastställs också regler för ett partiellt till- träde till reglerade yrken och erkännande av yrkespraktik som bedrivs i en annan medlemsstat.” (1) EUT C 369, 17.12.2011, s. 14. (2) EGT L 8, , s. 1. (3) EUT C 137, , s. 1. 2.Artikel 2 ska ändras på följande sätt: a)I punkt 1 ska följande stycke läggas till: ”Detta direktiv ska också gälla för alla de medborgare i en medlemsstat som har gjort yrkespraktik utanför ur- sprungsmedlemsstaten.” b)Följande punkt ska läggas till: Detta direktiv ska inte tillämpas på notarier som har utsetts av offentliga myndigheter.” 3.Artikel 3 ska ändras på följande sätt: a)Punkt 1 ska ändras på följande sätt: i)Leden f och h ska ersättas med följande: ”f) yrkeserfarenhet: det faktiska och lagliga utövandet av det berörda yrket på heltid eller deltid i en medlemsstat. h)lämplighetsprov: ett prov som gäller den sökan- des yrkeskunnighet, färdigheter och kompetens och som genomförs eller erkänns av de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten i syfte att bedöma den sökandes förmåga att utöva ett reglerat yrke i denna medlemsstat. För att möjliggöra genomförande av detta prov ska de behöriga myndigheterna upprätta en för- teckning över de ämnen som, utifrån en jäm- förelse mellan den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten och den som den sö- kande har genomgått, inte omfattas av de ex- amens- eller andra behörighetsbevis som den sö- kande har. Lämplighetsprovet ska utformas med beaktande av att den sökande är en behörig yrkesutövare i ursprungsmedlemsstaten eller den medlemsstat den sökande kommer ifrån. Det ska omfatta äm- nen valda ur förteckningen och i vilka kunskap är väsentlig för att kunna utöva yrket i fråga i den Europeiska unionens officiella tidning L 354/139 Provet får också om- fatta kännedom om de yrkesregler som gäller för ifrågavarande verksamhet i den mottagande med- lemsstaten. De närmare bestämmelserna för lämplighetspro- vet och status i den mottagande medlemsstaten för den som vill förbereda sig för provet i den medlemsstaten ska fastställas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten.” ii)Följande led ska läggas till: ”j) yrkespraktik: utan att det påverkar artikel 46.4, en period med praktik som sker under handled- ning, förutsatt att det utgör ett villkor för till- träde till ett reglerat yrke, och som kan äga rum under eller efter en avslutad utbildning som le- der till ett examensbevis. k)europeiskt yrkeskort: ett elektroniskt bevis för antingen att yrkesutövaren uppfyller alla nöd- vändiga villkor för att temporärt och tillfälligt tillhandahålla tjänster i en mottagande medlems- stat eller erkännandet av yrkeskvalifikationer för etablering i en mottagande medlemsstat. l)livslångt lärande: all allmän utbildning, yrkes- utbildning, icke-formell utbildning och infor- mellt lärande som sker genom livet och leder till ökade kunskaper och färdigheter och ökad kompetens, som kan innehålla yrkesetik. m)tvingande hänsyn av allmänt intresse: hänsyn som erkänns som sådana i rättspraxis vid Euro- peiska unionens domstol. n)poäng inom ramen för det europeiska systemet för överföring av studiemeriter (ECTS-poäng): meritsystem för högre utbildning som används i det europeiska området för högre utbildning.” b) I punkt 2 ska tredje stycket ersättas med följande: ”När en medlemsstat erkänner en sådan sammanslutning eller organisation som avses i första stycket ska den underrätta kommissionen. Kommissionen ska undersöka huruvida sammanslutningen eller organisationen uppfyl- ler de villkor som anges i andra stycket. För att veder- börlig hänsyn ska tas till den lagstiftning som utvecklats i medlemsstaterna ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c för att uppdatera bilaga I om de villkor som anges i andra stycket har uppfyllts. När de villkor som anges i andra stycket inte uppfyllts, ska kommissionen anta en genomförandeakt för att för- kasta den begärda uppdateringen av bilaga I.” 4.Artikel 4 ska ändras på följande sätt: a)Punkt 1 ska ersättas med följande: Om den mottagande medlemsstaten erkänner yr- keskvalifikationerna ska detta ge förmånstagare möjlig- het att få tillträde i den medlemsstaten till samma yrke som denne är behörig för i ursprungsmedlemsstaten och att utöva det yrket i den mottagande medlemsstaten på samma villkor som dess medborgare.” b)Följande punkt ska läggas till: Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 ska partiellt tillträde beviljas i den mottagande medlems- staten enligt de villkor som anges i artikel 4f.” 5.Följande artiklar ska införas: Medlemsstaterna ska på begäran av innehavare av en yrkeskvalifikation utfärda ett europeiskt yrkeskort till dem, på villkor att kommissionen har antagit de relevanta ge- nomförandeakter som avses i punkt 7. L 354/140 Europeiska unionens officiella tidning