prop · H203102 · 2015-04-15 00:00:00 — Kraven höjdes stegvis och var samtliga år högre än de krav som ställdes enligt den nationella vård- –2014 skulle landstingen erbjuda patienter ett besök eller en behandling i den specialiserade vården från det att beslut om remiss till första besök alternativt beslut om operation eller behandling har fattats. Resultaten visade att tillgängligheten minskade något, dock inte när det gäller dem som fick behandling inom 2014/15:102 60 dagar. Tillgängligheten varierade även något mellan de olika lands- tingen (se nedan). Samtliga landsting fick ta del av kömiljarden . Några landsting levde inte fullt upp till alla krav för besök och behand- ling, medan ett landsting klarade samtliga krav. Detta ledde till att ersättningen varierade mellan landstingen, från till per invånare. har haft regeringens uppdrag att följa upp vårdgarantin och kömiljarden . Myndigheten bedömer i rapporterna Vårdgaranti och kömiljard – Uppföljning (2009–2011, 2012 och 2013) att det går att se två huvudsakliga resultat av vårdgarantins målupp- fyllelse. Det ena resultatet är att väntetiderna inom både primärvård och specialiserad vård har minskat på nationell nivå , men att väntetiderna har stabiliserats något. Det andra resultatet är att det finns relativt stora skillnader mellan landstingen i hur ofta vård- garantin uppfylls. Tillgängligheten till både primärvård och specialiserad vård varierade mellan landstingen Tillgängligheten inom primärvården försämrades något 2014. besvarades av telefonsamtalen till vårdcentralerna . var motsvarande andel . Andelen besvarade telefonsamtal 2014 varierade mellan mellan lands- tingen. I 14 landsting nådde vårdcentralerna eller mer besvarade samtal (se diagram 6.2). Även andelen läkarbesök som genom- förts minskade 2014. fick komma på ett läkarbesök . var motsvarande andel . Diagram 6.2 Andel besvarade telefonsamtal i primärvården och Källa: Väntetider i vården (Kommuner och I diagram 6.3 redovisas utvecklingen av andelen patienter som fick besökstid i specialiserad vård från det att beslut om remiss fattats och i diagram 6.4 utvecklingen av andelen patienter som fick behandling inom den specialiserade vården . väntade av patienterna på besök respektive behandling inom den specialiserade vården. fick specialistbesök och behandling . Tillgängligheten inom den specialiserade vården varierade mellan landstingen. Andelen patienter som väntat på specialistbesök varierade mellan mellan lands- tingen och andelen patienter som väntat på åtgärd eller behandling varierade mellan . Landstingens rapportering till databasen i vården är av avgörande betydelse för att kunna följa utvecklingen av tillgängligheten inom hälso- och sjuk- vården. hade alla landsting en svarsfrekvens för rapportering av väntande patienter och faktisk väntetid till den nationella väntetids- databasen på under årets samtliga månader. 2014/15:102 Diagram 6.3 Andel patienter som väntade på besök till specialiserad vård 2013 och 2014 Källa: Väntetider i vården ( Diagram 6.4 Andel patienter som väntade på åtgärd/behandling i specialiserad vård 2013 och 2014 Källa: Väntetider i vården (Kommuner och Regionala skillnader inom cancervården Väntetiderna inom cancervården var i många landsting omfattande och de regionala skillnaderna var stora. För flera cancerformer fick patienterna 2013 och 2012 i vissa delar av landet vänta så lång tid från remiss till behandling som i andra delar av landet (se tabell 6.1). Inget landsting hade dock genomgående långa väntetider för de nio cancerområden som ingår i årliga väntetidsmätningar. 2014/15:102 Det var inte heller samma landsting som låg i toppen respektive botten för de olika cancerformerna. De patienter som hade diagnostiserats med en allvarligare tumörform hade kortare väntetider inom de flesta cancer- områden som ingick i mätningen 2014. Det pekar på att vården prio- riterade de patienter som var svårast sjuka och i störst behov av be- handling. Tabell 6.1 Väntetider i cancervården Medianväntetid i antal dagar för patienter i landsting med kortast respektive längst väntetid (Remissbeslut till behandlingsstart TURB-operation) Prostata intermediär- och högriskgrupp (Remissbeslut till behandlingsstart) (Remissbeslut till behandlingsstart) (Remissankomst specialistklinik till behandlingsstart) Källa: Väntetider i cancervården (). En jämlik hälso- och sjukvård innebär att alla ska erbjudas vård och behandling på lika villkor. Enligt HSL ska sjukvården också prioritera dem med störst behov. En hög tillgänglighet i primärvården, fokus på grupper med stora behov av vård, liksom ökad betoning på det hälso- främjande arbetet i vården är viktiga insatser för att uppnå en mer jämlik vård. I vilken utsträckning som hälso- och sjukvården uppnår målet om en jämlik vård följs på nationell nivå genom olika rapporteringar. publiceras s.k. öppna jämförelser av resultat och kvalitet mellan lands- tingen och mellan olika grupper i samhället. Därutöver publicerar särskilda, mer fördjupade nationella utvärderingar inom olika områden (se även avsnitt 7.3.2 om öppna jämförelser inom social- tjänsten). Rapporten jämförelser 2014, hälso- och sjukvård (och 2014) visar bl.a. att det finns fortsatt förbättringspotential när det gäller att minska betydande regionala variationer i det förebyggande arbetet inom stroke- och diabetesvård. – Jämlik vård – Somatisk vård vid samtidig psykisk sjukdom. Rapporten visar bl.a. på en överdödlighet i hjärtsjukdom för personer med psykos. Personer med en psykiatrisk diagnos drabbades också betydligt oftare av olika komplikationer i samband med sin somatiska (kroppsliga) sjukdom, jämfört med andra personer med samma somatiska diagnos. Samman- fattningsvis konstaterar att det finns utrymme för stora förbättringar när det gäller omhändertagandet av psykiskt sjukas so- Regeringen anser att hälso- och sjukvården ska vara kunskapsbaserad, vilket innebär att vård och behandlingsinsatser ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet och utformas för att möta patientens behov på bästa möjliga sätt. En kunskapsbaserad vård förutsätter att det finns kompetent personal med relevant utbildning. Hälso- och sjukvården ska vara kunskapsstyrd, vilket innebär att val och beslut ska baseras på rekommendationer som tagits fram utifrån bästa tillgängliga kunskap. Arbetet med nationella riktlinjer, regelbundna utvärderingar och öppna jämförelser har gjort att vården i allt högre grad baseras på bästa möjliga kunskap. Arbetet har också inneburit att omotiverade skillnader har ut- jämnats och att vetenskapligt väldokumenterade behandlingsmetoder snabbare kommit patienterna till del. Riktat statsbidrag för patientsäkerhet avsattes i statens budget –2014 för en särskild satsning på patientsäkerhet. Merparten av dessa medel användes till en överenskommelse mellan staten och SKL om förbättrad patient- säkerhet. Landstingen fick genom överenskommelsen ta del av prestationsbaserade medel, om de uppfyllde de fastställda kraven i överenskommelsen. uppnådde landstingen resultat som mot- svarade utbetalningar om , vilket var samtliga medel som avsatts för ändamålet 2014. Alla landsting uppfyllde de fem grund- kraven och minst tre av de sex indikatorer som ersättningen baserades på. Landstingen uppfyllde totalt sett färre av indikatorerna 2014 jämfört med , men varje indikator var förenad med ökade krav 2014 i förhållande till 2013. konstaterade i sin rapport inom patient- säkerhetsområdet 2014 att överenskommelserna mellan staten och SKL hade bidragit till uppbyggnaden av en nationell infrastruktur för patient- säkerhetsarbete inom flera viktiga områden. Enligt bedömning är detta arbete av stor betydelse för utvecklingen av patient- säkerheten. Patientsäkerhetsarbetet inom landstingen bedrivs inom olika områden, vilket bl.a. återspeglas i överenskommelsen om förbättrad patientsäker- het. Samtliga landsting uppfyllde 2014 grundkraven i överenskommelsen som gällde patientsäkerhetsberättelse, nationell patientenkät, patient- säkerhetskultur, strukturerad journalgranskning och nationell patient- översikt. En majoritet av landstingen uppfyllde kraven för basala hygien- rutiner och klädregler, antibiotikaanvändning, läkemedelsanvändning och trycksår. Samtliga landsting uppfyllde kraven för överbeläggningar och 18 landsting uppfyllde kraven för IT-stödet Infektionsverktyget. Diagram 6.5 visar på successiva förbättringar i fråga om följsamhet till basala hygienrutiner och klädregler inom landsting enligt de åter- kommande mätningar vid specifika tillfällen (punktprevalensmätningar) som genomförts inom ramen för överenskommelserna. Mätningarna av följsamhet till basala hygienrutiner och klädregler vid patientnära arbete grundar sig på observationsstudier och omfattar samtliga verksamheter inom hälso- och sjukvården samt vården och omsorgen i så väl landsting som kommuner. Diagram 6.5 Följsamhet till basala hygienrutiner och klädregler 2010– 2014 Andelen observationer med korrekta basala hygienrutiner och klädregler, procent Korrekta klädregler (samtliga tre steg) Korrekta basala hygienrutiner (samtliga fyra steg) Korrekta basala hygienrutiner och klädregler (samtliga Källa: Punktprevalensmätning av basala hygienrutiner och klädregler (Kommuner och Landsting). Diagram 6.6 illustrerar förekomsten av vårdrelaterade infektioner inom somatisk slutenvård, som var en av de vanligaste vårdskadorna 2011– 2014. Resultaten baseras på återkommande mätningar inom slutenvården vid specifika tillfällen (punktprevalensmätningar). De vårdrelaterade infektionerna låg totalt sett relativt på av de inneliggande patienterna inom slutenvården. De upp- nådda resultaten inom olika områden av patientsäkerhetsarbetet skiljde sig åt mellan landsting och mellan olika typer av sjukhus. Diagram 6.6 Förekomst av vårdrelaterade infektioner inom somatisk Andel patienter med vårdrelaterad infektion för Källa: Punktprevalensmätning av (Kommuner och Landsting). Följsamhet till nationella riktlinjer Det finns nationella riktlinjer för majoriteten av de stora folk- sjukdomarna, såsom diabetes-, stroke-, hjärtsjukvård, missbruks- och beroendevård, samt för de vanligaste cancerformerna. Riktlinjerna är viktiga verktyg för att åstadkomma en jämlik vård genom att utjämna omotiverade skillnader i praxis mellan verksamheter i olika delar av landet. utvärderar regelbundet genomslaget för de natio- nella riktlinjerna genom s.k. nationella utvärderingar. publicerade 2014 tre utvärderingar (Nationella riktlinjer – Utvärdering 2014 Sjukdomsförebyggande metoder, Nationella riktlinjer – Ut- värdering – Vård vid rörelseorganens sjukdomar samt Nationell ut- värdering – Vård och omsorg vid demenssjukdom 2014). lämnade i samtliga utvärderingar omfattande rekommendationer till landstingen och kommunerna om hur dessa kan förbättra sitt arbete inom respektive område. Vidare konstaterades att det tar innan rikt- linjerna når vården och tillämpas fullt ut. Utvärderingarna visade även på såväl socioekonomiska, regionala och vissa mindre könsrelaterade skill- nader avseende följsamheten till olika rekommendationer i riktlinjerna. rekommenderade i vissa fall hälso- och sjukvården att öka rapporteringen till relevanta register för att skapa bättre möjligheter till uppföljning (se vidare avsnitt 6.2.4). Den totala antibiotikaförsäljningen på recept minskade 2014 jämfört med I patientsäkerhetsöverenskommelsen mellan regeringen och SKL för 2014 ingick att skulle bedöma om landstingen hade minskat skillnaderna mellan antalet förskrivna antibiotikarecept per 1 000 invånare inom öppenvården och det långsiktiga målet om 250 recept per 1 000 invånare och år. Resultatet av bedömningen visade att samtliga landsting uppnådde målet. Det fanns dock skillnader mellan landstingen. –förskrev exempelvis 261 recept per 1 000 invånare, medan förskrev 356 recept per 1000 invånare. Resultatet visade även att alla landsting verkade för ökad följsamhet till lokala behandlingsrekommendationer. Enligt överenskommelsen skulle det även bedömas om respektive landsting påvisat att av vårdenheterna inom primärvården i respektive län hade försett sina förskrivare med en översikt av deras personliga förskrivning. Vidare skulle bedömas om förskrivningen på ett strukturerat sätt hade relaterats till vårdenhetens, länets respektive rikets förskrivning samt till lokala behandlingsrekommendationer. Resultatet visade att av vårdenheterna inom primärvården i 19 av landstingen försåg sina förskrivare med en översikt av deras personliga förskrivning samt genomförde analyser av förskrivningen och drog slutsatser om följsamheten till lokala behandlingsrekommendationer. Diagram 6.7 visar landstingens procentuella minskning av antibiotikaförskrivningen inom öppenvården. Diagram 6.7 Antibiotikaförskrivning 2013 till 2014 Källa: Concise (). 6.2.3 Delaktighet och självbestämmande i vården Ett av de centrala målen för hälso- och sjukvården är att den ska vara patientcentrerad och därmed bygga på delaktighet och själv- Det handlar bl.a. om att vården ska ges med respekt och lyhördhet för individens och närståendes specifika behov, att patienten görs delaktig i beslut om vård och behandling samt har tillgång till Fortsatta utmaningar för att uppnå en mer patientcentrerad vård I vilken grad hälso- och sjukvården är patientcentrerad följs regelbundet upp med olika typer av enkätundersökningar, exempelvis under- sökningarna inom den nationella patientenkäten. Generellt visar dessa undersökningar på relativt samstämmiga resultat när det gäller det övergripande bemötandet i vården. En majoritet av patienterna, mellan beroende på verksamhet, bedömde 2014 att de blev väl bemötta i sina kontakter med hälso- och sjukvården. Bilden blev något annorlunda när personer med återkommande behov av vårdens insatser tillfrågades. deltog i en internationell jämförande under- sökning som riktade sig till gruppen , och som hade minst en kronisk sjukdom. Jämförelsen visade bl.a. att: –var ett av de länder där patienten i lägst utsträckning fick den information från vården som krävs för att kunna fatta välgrundade beslut om sin vård och hälsa. –Patienterna i bedömde i lägre grad än patienterna i andra länder att personalen inom vården hade kännedom om patientens sjukdomshistoria. –Samordningen av information mellan olika delar av vården hade till viss del stärkts, men fortsatta insatser behövdes för en bättre koordinerad vård. Patienter i upplevde i betydligt lägre utsträckning än patienter i andra länder att ordinarie läkare eller vårdpersonal koordinerade deras vård, vilket framgår av diagram 6.8. Andelen för var , vilket var en försämring jämfört med , då motsvarande andel var . Diagram 6.8 Koordinering och planering av vården Anm.: Fråga i International Health Policy Survey: Hur ofta hjälper din ordinarie läkare eller någon på din läkares praktik till att koordinera eller planera den vård du får från andra läkare och ställen? Visar andel patienter som svarade alltid eller ofta i deltagande länder. Källa: International Health Policy Survey (IHP 2014). Information och delaktighet kan förbättras inom den specialiserade vården Nationell är ett samlingsnamn för återkommande nationella undersökningar av patientupplevd kvalitet inom hälso- och sjukvården. genomfördes undersökningarna inom både den öppna speciali- serade vården och inom slutenvården. Patienterna gav goda omdömen för det bemötande som de hade fått inom vården. På frågan om de kände att de blev bemötta med respekt och på ett hänsynsfullt sätt svarade mellan av patienterna som hade besökt den öppna specialiserade vården eller blivit vårdade inom den slutna specialiserade vården att de blivit bemötta med respekt. Sju av tio patienter i åldern 20– som hade besökt den specialiserade öppen- och slutenvården ansåg att de fått tillräcklig information om sitt tillstånd. Äldre personer gav något högre omdömen än yngre personer. Patienter som hade vårdats i specialiserad öppenvård var mer nöjda med informationen än patienter som blivit vårdade i slutenvården. Sammanfattningsvis fortsätter patienter och medborgare att ge hälso- och sjukvården gott omdöme när det gäller olika aspekter av bemötande och omhändertagande, men finns betydande utmaningar när det gäller att förbättra delaktigheten i, informationen om och koordineringen av vårdens insatser. Vården ska utvecklas och förbättras. En förutsättning för detta är att det sker en kontinuerlig och systematisk uppföljning av vårdens resultat. Mätningar och analyser av olika förhållanden inom verksamheterna är viktiga verktyg för att hälso- och sjukvården ska kunna vara en lärande organisation som utvecklas och förbättras. Riktat statsbidrag till psykiatri och psykisk hälsa Statsbidraget till psykiatri och psykisk hälsa är en satsning som påbörjades och uppgår till ca . finns en plan för utveckling på området psykisk ohälsa under namnet Plan för riktade insatser inom psykisk ohälsa. långsiktig satsning för att uppnå följande övergripande mål: jämlik, kunskapsbaserad, säker och tillgänglig – tillgång till arbete och anpassad sysselsättning, samt – möjlighet till delaktighet och inflytande. Inriktningen för planen har varit att åstadkomma ett långsiktigt arbete, med gemensamt ansvar i ordinarie strukturer. Regeringen och SKL har träffat årliga överenskommelser där staten avsatt medel för utveckling av psykiatri och psykisk hälsa. delades av de kommuner och landsting som upp- nådde vissa givna grundkrav och prestationsmål. uppföljning av kommuner och landstings prestationer visar tydliga förbättringar inom de områden som omfattats av de ovan Strukturen för samverkan har förbättrats i Samtliga landsting och av kommunerna hade 2014 överenskommelser om samverkan och ansvarsfördelning mellan kommun och landsting när det gäller insatser till barn, unga och vuxna med psykisk ohälsa. hade av kommunerna en överenskommelse med sitt landsting. Samtliga landsting och nästan alla kommuner hade 2014 också lättill- gänglig information om vart barn och unga med psykisk ohälsa kunde vända sig för att få hjälp. Trots att det fanns en tendens till ett ökat sök- barn- och ungdomspsykiatrin de senaste som klarade den förstärkta vårdgarantin, av patienterna ska få ett första besök . Detta var dock en marginell försämring i jämförelse med 2013. infördes ett prestationsmål i överenskommelsen som genom en riktad satsning på att erbjuda läkemedelsgenomgångar tog sikte på att minska den kraftigt förhöjda överdödligheten bland personer med svår och måttlig psykisk ohälsa. Ett nytt prestationsmål lades till i överens- kommelsen 2014 om att av personer med psykos- sjukdom eller bipolärsjukdom skulle erhålla minst en hälsofrämjande insats. klarade samtliga landsting målet. Regelbundna inventeringar av insatser till personer med psykisk funktionsnedsättning och kunskap om deras behov skapar bättre möjlig- heter att bygga upp och följa en verksamhet som motsvarar målgruppens hade 248 kommuner en aktuell kartläggning av vuxna personer med psykisk funktionsnedsättning i kommunen och av vilka behov de hade, vilket var en ökning med 49 kommuner jämfört med . Riktat statsbidrag för en bättre vård för de mest sjuka äldre I statens budget avsattes ca för att förbättra vården och omsorgen om de mest sjuka äldre (se även avsnitt 7.2.2). I en överenskommelse mellan staten och SKL premierades resultat och medlen fördelades huvudsakligen enligt en prestationsbaserad modell. Denna innebar att medel utbetalades till de huvudmän som uppfyllde vissa på förhand bestämda krav. Satsningen syftade till att, genom ekonomiska incitament och med de mest sjuka äldres behov i centrum, uppmuntra, stärka och intensifiera samverkan mellan kommuner och landsting. Målet var även att effektivisera användningen och organi- seringen av resurser så att vården och omsorgen i högre grad skulle utgå från de mest sjuka äldres behov. De områden som prioriterades var god vård i livets slutskede, ett preventivt arbetssätt, god vård vid demens- sjukdom, god och säker läkemedelsbehandling för äldre samt en sammanhållen vård och omsorg. Enligt uppföljning Överenskommelse om samman- hållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre 2014 hade samtliga kommuner och landsting uppfyllt de grundläggande kraven i överens- kommelsen och tilldelades prestationsbaserad ersättning om sammanlagt . erhöll 2014 högst belopp per invånare som var med . erhöll lägst belopp per invånare som var med . Arbetet som hade utförts inom hälso- och sjuk- vården inom ramen för överenskommelsen hade i många landsting lett till förbättringar avseende vård i livets slutskede, trycksår, olämplig läkemedelsbehandling och vård vid demenssjukdom för de mest sjuka äldre. Arbetet har också lett till att det finns en större kunskap om vad som orsakar återinskrivningar bland äldre. Stora regionala skillnader och variationer har dock uppmärksammats, vilket kan förklaras av olika lokala arbetssätt samt hur väl vårdens och omsorgens aktörer lyckas hantera utmaningarna för att klara en sammanhållen vård och omsorg. I samtliga län fanns en aktuell och politiskt förankrad hand- lingsplan med särskilt fokus på en sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre, med en struktur för ledning och styrning i samverkan mellan kommuner och landsting i respektive län. Spridningen och användningen av olika kvalitetsregister, såsom (SveDem) och Svenskt register för Beteende- mässiga och Psykiska Symptom vid Demens, har ökat bland landstingen och kommunerna. Täckningsgraden ökade från 2014. Spridningen av SveDem i primärvården har gått snabbt. Bland landets ca 1 200 vårdcentraler ökade deltagandet från 82 stycken 2011 till 880 stycken 2014. Totalt finns i registret uppgifter om 47 000 utredningar med grundregistreringar och 31 000 uppföljningar. Arbetet med registret Rikssår startade och är därför inne i en tidig spridningsfas. Registret används för patienter med svårläkta sår som inte 2014/15:102 har läkt . Syftet med registret är att man med hjälp av detta lättare ska kunna fastställa en korrekt diagnos för att ge den bästa behandlingen och därmed snabbare sårläkning. Totalt har 2 600 sår registrerats. Förekomsten av tryckssår minskade i såväl kommuner som landsting och trycksåren blev också lindrigare 2011–2014. Nationell uppföljning och utvärderingar fortsatte att utveckla verksamheterna De öppna jämförelserna av hälso- och sjukvården använde 186 indikatorer som gav en bred bild av svensk hälso- och sjukvård. Resultaten visade exempelvis att behandlingsinsatserna blev bättre för flera folksjukdomar, t.ex. stroke, cancer samt hjärt- och kärlsjukdomar. Det fanns dock variationer mellan landstingen som tyder på stora förbättringsmöjligheter. av landets 450 000 dia- betespatienter underbehandlades exempelvis mot högt blodtryck och förhöjda blodfetter. Antalet operationer på grund av svår fetma ökade betydligt. Dödligheten i många sjukdomar fortsatte att minska. Medellivslängden har ökat i , bortsett från mindre årliga variationer. var medellivslängden för kvinnor och för män. För kvinnor innebar detta en liten minskning och för män en liten ökning jämfört med den förra mätningen som gjordes –2012. På kommunnivå kan skillnaderna vara relativt betydande. För t.ex. män skiljer det totalt mellan () och (). De vanligaste dödsorsakerna i är hjärt- och kärlsjukdomar samt cancer. För det flesta dödsorsaker ses nedåtgående trender. Ett undantag är självmord där ingen förändring kan ses (se diagram 6.9). Indikatorn visar antalet självmord per 100 000 invånare 2000–2013. I genomsnitt uppgick antalet självmord, inklusive fall där uppsåtet var oklart, till 15,6 per 100 000 invånare och år. Diagram 6.9 Antal självmord –2013 Antal per 100 000 invånare Anm.: Inkluderar oklart uppsåt. Källa: Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet 2014 (och Kommuner och Landsting). publicerade och jämförelser 2014 – Cancersjukvård – Jämförelser mellan landsting.