prop · H30365 · 2015-12-07 00:00:00 — En myndighet kan även lämna ut uppgifter på eget initiativ, till exempel för att kunna utföra en uppgift i den egna verksamheten. Det kan till exempel ske med stöd av 10 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen, som anger att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verksamhet. Ett annat exempel är 10 kap. 18 § samma lag, som anger att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en myndighet, om uppgiften behövas där för förundersökning, rättegång, ärende om disciplinansvar eller skiljande från anställning eller annat rättsligt förfarande vid myndighet mot någon rörande hans eller hennes deltagande i verksamheten vid den myndighet där uppgiften förekommer. När bestämmelser om uppgiftslämnande har införts i lagstiftningen får det förutsättas att det gjorts en avvägning mellan intresset av att uppgiften lämnas ut och intresset av att skydda enskilda personers integritet, vid vilken man funnit att uppgiften ska eller får lämnas ut. Som utredningen föreslår, bör det därför i utlänningsdatalagen införas en bestämmelse som medger att uppgifter som får behandlas för något av de primära ändamålen får lämnas ut till andra myndigheter eller enskilda om uppgiften ska eller får lämnas ut med stöd av lag eller förordning. Bestämmelsen bör även kompletteras på så sätt att det anges att uppgifter får behandlas för att tillhandahålla information till eller regeringen. Tillhandahållande av personuppgifter till utländska myndigheter och organ Samarbetet inom EU och det internationella samarbetet i övrigt på utlänningslagstiftningens område blir alltmer omfattande. Samverkan över gränserna innebär att svenska myndigheter i allt högre utsträckning behandlar uppgifter genom utlämnande till myndigheter i andra länder. När det gäller EU-samarbetet är mycket av den personuppgiftshantering som sker reglerad i särskilda förordningar som gäller som svensk lag. För att nödvändigt uppgiftslämnande ska kunna ske i det fall sådana särskilda bestämmelser saknas, bör det som utredningen föreslår införas en särskild ändamålsbestämmelse som tillåter att uppgifter behandlas genom att lämnas ut enligt bestämmelser som följer av medlemskap i . Som utredningen föreslår bör en motsvarande ändamålsbestämmelse införas som medger uppgiftlämnande som sker med stöd av förpliktelser i konventioner eller av godkända avtal med främmande stat eller mellanfolkliga organisationer. Om sekretess gäller för uppgiften får, enligt 8 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), uppgiften inte röjas för en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation, om inte utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är 2015/16:65 förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellanfolkliga organisationen. Ytterligare sekundära ändamål? efterfrågar ytterligare ett sekundärt ändamål som medger att tillhandahålla uppgifter som behandlas enligt den primära ändamålsbestämmelsen till den brottsbekämpande verksamheten inom . Enligt regeringens mening kan det finnas skäl att överväga en sådan komplettering för att arbete ska kunna bedrivas effektivt. De närmare förutsättningarna för sådan vidarebehandling måste emellertid övervägas ytterligare. Det finns inte utrymme för att göra sådana överväganden inom ramen för detta lagstiftningsärende, men regeringen avser att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. Regeringens förslag: Utlänningsdatalagen ska innehålla särskilda bestämmelser som uttömmande reglerar för vilka ändamål fingeravtryck och fotografier som tagits med stöd av utlänningslagen Enligt de särskilda bestämmelserna ska få föra separata register över fingeravtryck och fotografier som tagits med stöd av utlänningslagen. Uppgifter ur registren ska få användas vid prövning av ansökningar om uppehållstillstånd där skäl som anges i 4 kap. 1–2 a §§ utlänningslagen (skyddsskäl) åberopas, i ärenden om avvisning och utvisning samt i testverksamhet. Uppgifter om fingeravtryck ska även få behandlas om det behövs för att ska kunna kontrollera fingeravtryck som tagits med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen mot det fingeravtrycks- och signalementsregister som för enligt fotografiregister ska också få användas om det behövs för att kontrollera en persons identitet på ett fotografi som kommit in till verket. En upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela ytterligare bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i registren och bestämmelser om gallring ska införas. ska kunna överföra uppgifter om fingeravtryck till och ska kunna överföra uppgifter uppgiftsskyldigheter som ger stöd för sådan överföring ska införas. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår ett nödvändighetskrav i stället för ett behovskrav när det gäller kontroll mot fingeravtrycks- och signalementsregister. antingen godtar Prop. förslaget eller lämnar det utan invändningar. förordar att nödvändighetskravet i bestämmelsen om möjlighet till kontroll i fingeravtrycks- och signalementsregister ersätts med ett behovskrav. också om bör vara personuppgiftsansvarigt för verkets fingeravtrycksregister, eftersom verket varken har tillgång till eller kontroll över registret. Vidare anser domstolen att det rättsliga förhållandet mellan och när det gäller ansvaret för fingeravtrycksregister bör övervägas närmare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Datainspektionen avstyrker utredningens förslag att införa en möjlighet för att jämföra uppgifter i fotografiregistret med till verket inkomna fotografier. Inspektionen efterlyser vidare en djupare analys av de integritetsrisker åtkomst till fingeravtrycksregister kan medföra. anser också att reglerna om gallring i registret i stället ska ges lagform. avstyrker förslaget att ska tillåtas kontrollera fingeravtryck som verket tagit mot register och förslaget till ändring i polisdatalagen. saknas det underlag för att sådana slagningar skulle underlätta arbete med att fastställa asylsökandes identitet. enligt samfundet, osannolikt att personer skulle ha registrerats i polisens fingeravtrycksregister utan att även registreras i register vid in- eller utresa från . anser att det bör förtydligas i vilken utsträckning och kommer att behandla uppgifter gemensamt i något system, och att frågan om personuppgiftsansvarets fördelning i sådana system bör utvecklas Skälen för regeringens förslag behandling av fingeravtryck och fotografier bör I nu gällande förordning (2001:720) om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen är behandling av fingeravtryck och fotografier reglerad i en särskild bestämmelse. Av 9 § följer att får föra ett register över fingeravtryck och fotografier som tas med stöd av 9 kap. 8 § Registret får endast användas vid prövning av ansökningar om uppehållstillstånd där skyddsskäl åberopats, i ärenden om avvisning och utvisning samt i testverksamhet. registrerar och lagrar fotografier i den centrala ut- länningsdatabasen () som ägs av och finns hos . När det gäller fingeravtryck för ett särskilt register. fingeravtrycksregister är lokaliserat hos och lagras i ett automatiserat identifieringssystem för fingeravtryck (AFIS). tekniskt separerade från varandra och fingeravtryck lagras i vad som fingeravtryck lagras i den s.k. A-filen. Utöver fingeravtryck finns även viss annan information om namn, födelsetid, nationalitet m.m. registrerad Det är endast (i praktiken ett fåtal personer) som har tillgång till fingeravtryck i B-filen. åtkomst till B-filen krävs det en särskild behörighet och tillgång till särskilt anpassade arbetsstationer och programvaror. I praktiken är det alltså som handhar, förvaltar och underhåller B-filen Verket har således ingen möjlighet att registrera, radera eller komma åt uppgifter i sitt eget fingeravtrycksregister utan personuppgiftsbiträde för den behandling av personuppgifter som utförs i Ett skriftligt personuppgiftsbiträdes- och säkerhetsavtal har ingåtts mellan och om denna Mot bakgrund av den praktiska hanteringen av fingeravtryck kan, som anser, diskuteras vilken myndighet som ska anses vara Frågan om vem som är personuppgiftsansvarig ska bedömas utifrån de personuppgiftsansvarig myndighet får anses utföra en behandling även om den faktiska hanteringen av personuppgifter har överlämnats till ett Det har heller inte framkommit att den modell för samarbete som tillämpas mellan och har lett till några praktiska problem. Mot den bakgrunden bör, som också utredningen anser, anses som personuppgiftsansvarig för sitt fingeravtrycksregister även om till följd av det tekniska upplägget endast kan få åtkomst till registret genom Av avsnitt 6.1 framgår att utgångspunkten bör vara att utlänningsdatalagen ska vara teknikneutral och att lagen ska reglera all helt eller delvis automatiserad behandling av personuppgifter och uppgifter i register. Av det följer att målsättningen är att undvika särreglering av vissa personuppgiftssamlingar eller viss typ av Utredningen föreslår dock att det trots den utgångspunkten, liksom gäller , bör införas en särreglering av behandling av fingeravtryck och fotografier. Avgörande för utredningens bedömning är de speciella rutiner som gäller för register över fingeravtryck och den konstruktion som valts för registerföringen. Som framgår ovan är uppgifterna i ärendehanteringssystem och andra datasystem hos Fingeravtryck är också personuppgifter av ett speciellt slag, eftersom de kräver användning av speciell teknik för att kunna Regeringen delar utredningens uppfattning att dessa omständigheter talar för att även i utlänningsdatalagen särreglera person- uppgiftsbehandlingen avseende fingeravtryck. är det vidare lämpligt att införa särregler även för hantering av fotografier, även om dessa är skilda från fingeravtrycken och hanteras av i den centrala utlänningsdatabasen . 2015/16:65 (CUD). och fotografier som tagits med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen bör regleras uttömmande i den särregleringen. Den bör därför alltså inte därutöver få ske med stöd av de primära och sekundära ändamålsbestämmelser som föreslås i avsnitt 6.9 och som gäller för övriga personuppgifter. Regeringen återkommer i det följande till för vilka ändamål fingeravtryck och fotografier ska få behandlas. De tillåtna ändamålen för behandling av fingeravtryck och fotografier bör i princip vara desamma som Utredningen föreslår att de ändamål för hanteringen av fingeravtryck och fotografier som gäller enligt förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen ska föras över till utlänningsdatalagen. Regeringen ansluter sig till det förslaget. Liksom tidigare bör alltså behandling av fingeravtryck och fotografier få ske vid prövning av ansökningar om uppehållstillstånd där sådana skyddsskäl som avses i 4 kap. 1–2 a §§ utlänningslagen åberopas, i ärenden om avvisning och utvisning samt i testverksamhet. Utredningen föreslår emellertid också en utvidgning av ändamålen i förhållande till vad som gäller . I det följande behandlar regeringen utredningens förslag till utvidgning. får in ett stort antal underrättelser, tips och identitetshandlingar från myndigheter och privatpersoner rörande olika med stöd av bestämmelser om underrättelseskyldighet i 6 kap. 14 § och 7 kap. 2 och 3 §§ utlänningsförordningen. handlingar finns ibland kopior på identitetshandlingar med fotografier. 1–4 §§ grundläggande bestämmelserna om myndigheternas skyldighet att registrera allmänna handlingar. Av bestämmelserna följer bland annat att allmänna handlingar som huvudregel ska registreras så snart de har kommit in till eller upprättats hos en myndighet. Bl.a. ska det datum då handlingen kom in eller upprättades antecknas och det diarienummer eller annan beteckning handlingen fått vid registreringen anges. ska uppgifter framgå om handlingens avsändare eller mottagare och i korthet vad handlingen rör. Myndigheternas skyldighet att registrera allmänna handlingar ska fylla den funktionen att allmänheten kan få vetskap om vilka handlingar som finns hos en myndighet. I många fall kan endast efter mycket arbete eller i vissa fall inte alls koppla inkomna underrättelser, fotografier och tips till någon fysisk person som finns registrerad hos verket med hjälp av enbart Det kan bland annat bero på att personerna har använt sig av falska identiteter vid asylansökan. Vidare kan namnet, födelsedata, medborgarskap m.m. vara felaktigt angivet. I de fall någon koppling inte kan göras till ett ärende läggs handlingarna i det allmänna diariet. För att öka effektiviteten vid registreringen har i testmiljö tagit fram ett fotojämförelseprogram, som är tänkt att användas 2015/16:65 som ett komplement till de sedvanliga sökningarna. Det har vid genomförda tester framkommit att träffrekvensen vid de automatiserade fotojämförelserna är förhållandevis hög. Genom jämförelseprogrammet generas en lista med 20–50 kandidater att välja manuellt ifrån. Vid en eventuell träff görs sedan en fotojämförelse med sakkunnigutlåtande där två identiteter kan kopplas samman. Med hjälp av fotojämförelseprogrammet kan alltså ytterligare handlingar, till exempel fotografier, kopplas till fysiska personer som förekommer i ärenden hos verket. finns det inget stöd i förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen för den personuppgiftsbehandling som fotojämförelsen innebär. Mot denna bakgrund har i en framställning till (dnr Ju 2014/3918/L7), efterfrågat ett rättsligt stöd i förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen för att få göra automatiserade jämförelser av foton för att kunna uppfylla skyldigheten att kunna diarieföra en inkommen handling under rätt ärende. anser att användande av fotojämförelser medför att skulle kunna utföra skyldigheten att diarieföra en inkommen allmän handling på ett bättre sätt än vad verket gör och att identitetsarbetet skulle bli effektivare. Detta medför enligt även att handläggningstiderna i asylprocessen skulle kunna förkortas, eftersom fler uppenbart ogrundade asylansökningar skulle kunna upptäckas, identiteten på fler personer skulle kunna fastställas och arbetet med återresor skulle kunna effektiviseras. Vidare skulle enligt verket färre alias- och dubbeldossierer behöva skapas och fler personer skulle även kunna registreras som konstaterat utresta. Regeringen delar uppfattning om att det är viktigt att inkomna fotografier på ett så enkelt och smidigt sätt som möjligt kan registreras och hänföras till ett ärende som eventuellt redan finns beträffande den person som fotografiet avser. En ordning som tillåter fotojämförelser i fotografiregister skulle kunna effektivisera myndighetens arbete och därmed i förlängningen förkorta asylprocessen i vissa fall. Goda skäl talar därför för att bör få kunna jämföra ingivna fotografier med verkets register över fotografier om osäkerhet råder om identiteten på den person som finns på fotografiet. Regeringen delar vidare utredningens uppfattning att sådana jämförelser knappast kan innebära några integritetsrisker för den enskilde. I stället bör en säkrare identitetsanalys av inkomna fotografier gynna enskildas integritet, genom att risken för oklarheter och missförstånd om enskildas identitet minskar. Det kan givetvis, som Datainspektionen lyfter fram, inträffa att jämförelsen mellan ett till verket inkommet fotografi och uppgiften i fotografiregistret leder till att fotografier som i själva verket föreställer två olika personer bedöms avse samma person. Sådana felaktigheter kan dock antas snabbt upptäckas i den fortsatta handläggningen och borde inte medföra några större olägenheter för den enskilde. Som utredningen föreslår bör därför fotografiregistret om det behövs få användas av för att kontrollera identiteten av en person på ett till verket inkommet fotografi. Enligt 9 kap. 8 § utlänningslagen får eller fotografera en utlänning och, om utlänningen fyllt , ta hans eller hennes fingeravtryck om utlänningen inte kan styrka sin identitet när han eller hon kommer till , om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller som annan skyddsbehövande eller om det finns grund för att besluta om förvar. De fingeravtryck som tar med stöd av 9 kap. 8 § utlänningslagen kontrolleras mot Eurodac samt mot eget och fingeravtrycks- och signalementsregister. Syftet med kontrollerna är dels att fastställa ansvarig medlemsstat enligt exempelvis Dublinförordningen, dels att fastställa utlänningens identitet. och har ansett att det finns stöd för kontroll i fingeravtrycksregister i 2 kap. 8 § första stycket 6 b polisdatalagen (2010:361). Myndigheterna framhåller dock att de anser att denna reglering är otydlig, varför de efterfrågar en uttrycklig reglering av möjligheten till kontroll. har därför tillsammans med i en framställning till (dnr Ju2014/06091/L4) föreslagit att lagstiftningen kompletteras med en uttrycklig rätt för att ta del av fingeravtrycks- och signalementsregister för jämförelse. Som också utredningen anser har ett berättigat intresse av att kontrollera sina fingeravtryck mot fingeravtrycksregister. En sådan sökning visar om personen är känd av polisen som (i ) dömd eller misstänkt gärningsman. En sådan sökning kan även i vissa fall visa om en person är internationellt efterlyst av . Liksom för sökningen mot eget register bedömer regeringen att sökningen mot register kan utgöra en viktig del i arbetet att klarlägga identiteten, genom att det där finns uppgifter om namn, nationalitet m.m. Sökningen kan därmed på samma sätt som en sökning i eget register bidra till att verifiera tidigare känd identitet eller, om annan identitet påträffas, aktualisera ytterligare utredning. Informationen kan också vara av vikt inför utredningssamtal på så sätt att man kan vidta eventuella åtgärder exempelvis i fall då en sökande varit dömd för våldsbrott. I vissa fall kan även en träff mot fingeravtryck insända från hjälpa den sökande att styrka asylskäl om exempelvis efterlysningen är utfärdat av en stat där dödsstraff utmäts. Vid bedömningen om även fortsättningsvis bör få ta del av uppgifter från fingeravtrycksregister måste bl.a. även övervägas vilka integritetsrisker som en sådan personuppgiftsbehandling kan medföra. Uppgifterna i fingeravtrycks- och signalementsregister har samlats in av en annan myndighet för andra ändamål än de som avser att behandla dem för. Fingeravtrycken i register har bl.a. samlats in för brottsbekämpande ändamål från personer som är misstänkta eller dömda för brott eller i utredningar om brott där fingeravtryck inte kan hänföras 2015/16:65 till en identifierbar person. Ändamålet med behandling av uppgifterna är däremot främst att försöka fastställa utlänningens identitet. Att får ta del av personuppgifter som samlats in av kan därför i sig innebära ett intrång i den personliga integriteten. En annan aspekt är att redan den omständigheten att en enskild är registrerad i fingeravtrycks- och signalementsregister och att får kännedom om detta kan vara känslig för den enskilde. Integritetsriskerna måste dock bedömas mot bakgrund av att kontroller mot fingeravtrycks- och signalementsregister görs . Utredningen har inte identifierat några omständigheter som tyder på att förfarandet innebär några egentliga risker för obehöriga intrång i de enskildas personliga integritet så länge de grundläggande kraven på behandling av personuppgifter iakttas. De integritetsrisker som behandlingen kan innebära för de enskilda personerna bör enligt utredningens bedömning även framöver kunna hanteras på ett tillfredsställande sätt av . Regeringen gör därför liksom utredningen bedömningen att det i utlänningsdatalagen bör införas ett uttryckligt stöd för att behandla uppgifter om fingeravtryck i syfte att jämföra dem med uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister. I avsnitt 6.8 gör regeringen bedömningen att nödvändighetskravet i de primära ändamålsbestämmelserna bör bytas mot ett behovskrav. Motsvarande bedömning görs beträffande möjlighet att kontrollera fingeravtryck mot fingeravtrycks- och signalementregister. Uppgifter om fingeravtryck kan som utredningen framhåller vara sekretessbelagda hos verket med stöd av 37 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Som utredningen föreslår bör det därför införas uppgiftsskyldigheter med sekretessbrytande verkan som tar sikte på den överföring av uppgifter om fingeravtryck från till som sker för registrering och för jämförelse med fingeravtrycksregister. Som utredningen också föreslår bör bestämmelsen utformas som en rätt för att ta del av uppgifter hos . Det innebär i sin tur en skyldighet för att lämna uppgifterna till . Utredningen föreslår att uppgiftsskyldigheten ska placeras i 17 kap. utlänningslagen (2005:716). Enligt regeringens mening är det dock mer lämpligt att den införs i utlänningsdatalagen. Regeringen återkommer till denna uppgiftsskyldighet i avsnitt 6.15. har ett behov av att ta del av resultatet av en fingeravtrycksjämförelse i fingeravtrycksregister. För att regler om sekretess inte ska hindra en sådan informationsöverföring bör vidare, som utredningen föreslår, en uppgiftsskyldighet införas i polisdatalagen. En upplysningsbestämmelse Prop. Utredningen föreslår att det i anslutning till reglerna om register över fingeravtryck och fotografier ska införas en upplysningsbestämmelse om att regeringen kan meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i registret och om gallring. I avsnitt 6.11.1 nedan föreslår regeringen att utlänningsdatalagen inte ska specificera vilka kategorier av personuppgifter som ska få behandlas. Detta bör i stället övervägas i förordning. Motsvarande bedömning görs för register över fingeravtryck och fotografier. När det gäller gallring av uppgifter bedömer regeringen i avsnitt 6.17 att det inte ska finnas särskilda gallringsregler i utlänningsdatalagen. I stället bör som huvudregel bestämmelserna i arkivlagen tillämpas. Regeringen instämmer dock i utredningens bedömning att det kan finnas behov av att införa vissa gallringsregler som tar sikte på fingeravtryck och fotografier. Sådana gallringsbestämmelser behöver kunna utformas på ett sätt som är anpassat till den tekniska utvecklingen och varierande behov. Regeringen instämmer även i utredningens bedömning att det är mest ändamålsenligt att sådana gallringsregler får ges på förordningsnivå. Sammanfattningsvis föreslår därför regeringen en upplysningsbestämmelse i huvudsak i enlighet med utredningens förslag. 6.11Personuppgifter som får behandlas 6.11.1Ingen specificering av vilka typer av uppgifter som får behandlas Regeringens bedömning: Utlänningsdatalagen bör inte ange vilka kategorier av personuppgifter som får behandlas. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser antingen delar utredningens bedömning eller lämnar den utan invändningar. Datainspektionen anser att förslaget att ta bort den tidigare uppräkningen av kategorier av personuppgifter som får behandlas innebär ett försämrat integritetsskydd där möjligheterna att behandla personuppgifter sannolikt ökar. Skälen för regeringens bedömning: Vissa författningar med bestämmelser om personuppgiftshantering innehåller en specifikation av vilka kategorier av personuppgifter som får behandlas. Sådana bestämmelser finns t.ex. i 4 och 10 §§ förordningen om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. I andra författningar specificeras emellertid inte vilka personuppgifter som får eller inte får behandlas i en viss verksamhet. I stället avgörs detta utifrån ändamålsbestämmelserna.