prop · H30344 · 2015-11-05 00:00:00 — d)Yrkestiteln eller om sådan titel inte finns, tjänsteleverantörens bevis på formella kvalifikationer och den medlemsstat där tjänsteleveran- tören tilldelades denna titel. e)Om tjänsteleverantören bedriver momspliktig verksamhet: det moms- registreringsnummer som avses i artikel 22.1 i rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlems- staternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (1). f)Uppgifter om eventuellt försäkringsskydd eller annat personligt eller kollektivt skydd rörande yrkesansvar. Den generella ordningen för erkännande av bevis på formella kvalifikationer Detta kapitel gäller för alla yrken som inte omfattas av kapitlen II och III i denna avdelning och i följande fall där sökanden, av en specifik och exceptionell anledning, inte uppfyller villkoren i de kapitlen: a)För de verksamheter som förtecknas i bilaga IV när invandraren inte uppfyller kraven enligt artiklarna 17, 18 och 19. b)För läkare med grundutbildning, specialistläkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, specialisttandlä- kare, veterinärer, barnmorskor, ►C2 apotekare ◄ och arkitekter när invandraren inte uppfyller kraven i artiklarna 23, 27, 33, 37, 39, 43 och 49 för faktiskt och lagligt utövande av yrket. c)För arkitekter när invandraren innehar ett utbildningsbevis som inte upptas i punkt 5.7.2 i bilaga V. (1) EGT L 145, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv /66/EG (EUT L 168, , s. 35). 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 28 d)För läkare, sjuksköterskor, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, ►C2 apotekare ◄ och arkitekter ►C2 med bevis på specialistbe- hörighet, som måste ha deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkterna 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 och 5.7.1 i bilaga V, dock endast för erkännande av specialiseringen ifråga och utan att artikel 21.1 och artiklarna 23 och 27 åsidosätts. e)För sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård samt specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga utövas av specialistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom all- män hälso- och sjukvård. f)För specialistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjuksköterskor inom allmän hälso- och sjukvård, specialistsjukskö- terskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialist- behörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkes- titel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V. g)För invandrare som uppfyller kraven i artikel 3.3. Vid tillämpning av artikel 13 och artikel 14.6 ska yrkeskvalifikationerna indelas i följande nivåer: a)ett kompetensbevis som har utfärdats av en behörig myndighet i ur- sprungsmedlemsstaten vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar på grundval av i) en utbildning som inte utgör en del av ett utbildnings- eller examensbevis enligt led b, c, d eller e eller ett särskilt prov som inte föregås av någon utbildning eller av att sökanden utövat yrket i en medlemsstat på heltid i följd eller på deltid , eller ii)en allmän utbildning på grundskole- eller gymnasienivå som visar att innehavaren besitter allmänna kunskaper. b)ett bevis på avslutad gymnasieutbildning, omfattande i)allmän utbildning, som kompletterats med annan utbildning än den som avses i led c och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning, eller ii)teknisk eller yrkesinriktad utbildning, som i förekommande fall kompletterats med allmän utbildning eller yrkesutbildning enligt led i och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 29 c)ett examensbevis över avslutad i)annan postgymnasial utbildning än den som avses i led d och e eller på deltid , för vilken ett av tillträdesvillkoren som regel är en avslutad gymnasieutbildning med den inriktning som krävs för behörighet till universitetsstu- dier eller högskolestudier eller annan utbildning på likvärdig nivå, samt den yrkesutbildning som eventuellt krävs utöver denna post- gymnasiala utbildning, eller ii)reglerad utbildning eller, i fråga om reglerade yrken, yrkesutbild- ning med särskild uppläggning, med kompetens som går utöver vad som anges i nivå b, motsvarande den utbildningsnivå som anges i led i, om en sådan utbildning ger en jämförbar nivå av yrkesskicklighet och förbereder den studerande för jämförbart ansvar och jämförbar verksamhet, förutsatt att examensbeviset åtföljs av ett utbildningsbevis från ursprungsmedlemsstaten. d)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på postgymnasial nivå och högst , eller på deltid , eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universitet eller högskola eller annan utbildningsanstalt på motsva- rande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen. e)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på postgymnasial nivå , eller på deltid under motsva- rande tid, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universitet eller högskola eller annan utbildningsanstalt på motsvarande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen. Varje bevis på formella kvalifikationer eller uppsättning bevis på for- mella kvalifikationer som utfärdats av en behörig myndighet i en med- lemsstat ska, även vad beträffar nivån, jämställas med bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11, på villkor att beviset gäller en avslutad utbildning som erhållits i unionen, på heltid eller deltid och inom eller utanför ramen för formella program, och som är erkänd som likvärdig av denna medlemsstat samt där ger samma rätt till tillträde eller ut- övande av ett yrke eller förbereder för utövande av detta yrke. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 30 Enligt samma villkor som anges i första stycket skall även varje yrkesk- valifikation som, även om den inte uppfyller de krav som fastställts i ursprungsmedlemsstatens lagar och andra författningar för tillträde till eller utövande av ett yrke, tilldelar innehavaren förvärvade rättigheter i kraft av dessa bestämmelser jämställas med sådant bevis på formella kvalifikationer. Detta gäller i synnerhet om ursprungsmedlemsstaten hö- jer de utbildningskrav som är en förutsättning för tillträde till och ut- övande av ett yrke, och om en person som genomgått tidigare utbild- ning, som inte uppfyller de nya kvalifikationskraven, åtnjuter förvärvade rättigheter i kraft av nationella bestämmelser i lag eller andra författ- ningar. I detta fall betraktar den mottagande medlemsstaten, för tillämp- ningen av artikel 13, denna tidigare utbildning som motsvarande nivån på den nya utbildningen. När det i en mottagande medlemsstat krävs bestämda yrkeskvali- fikationer för tillträdet till eller utövandet av ett reglerat yrke, ska den behöriga myndigheten i den medlemsstaten ge sökande tillträde till yrket och rätt att utöva det på samma villkor som gäller för landets egna medborgare, om de innehar det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11 som krävs av en annan medlemsstat för tillträdet till eller utövandet av yrket inom dess territorium. Kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. Tillträde till ett yrke och rätten att utöva ett som beskrivs i punkt 1 ska också beviljas sökande som på heltid eller på deltid har utövat yrket i fråga i en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke, och som har ett eller flera kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer vilka har utfärdats av en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke. Kompetensbevis och bevis på formella kvalifikationer ska uppfylla föl- jande krav: a)De ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författning- ar. b)De ska visa att innehavaren förberetts för att utöva yrket. Den yrkeserfarenhet som avses i första stycket får dock inte krävas, när de bevis på formella kvalifikationer som sökanden har gäller som bevis på en reglerad utbildning. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 31 3.Den mottagande medlemsstaten ska erkänna den nivå som intygas enligt artikel 11 av ursprungsmedlemsstaten liksom det bevis genom vilket den mottagande medlemsstaten styrker att den reglerade utbild- ning eller yrkesutbildning med en särskild uppläggning som avses i artikel 11 c ii motsvarar den nivå som föreskrivs i artikel 11 c i. 4.Genom undantag från punkterna 1 och 2 i den här artikeln och från artikel 14 kan den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet vägra tillträde till och utövande av ett yrke för innehavare av ett kom- petensbevis som klassificeras enligt artikel 11 a där de nationella yr- keskvalifikationer som krävs för utövandet av yrket på dess territorium klassificeras enligt artikel 11 e. Trots bestämmelserna i artikel 13 får den mottagande medlems- staten kräva att sökande slutför en anpassningsperiod på högst eller genomgår ett lämplighetsprov om: a)innehållet i den sökandens utbildning väsentligt avviker från det innehåll som omfattas av det bevis på formella kvalifikationer som krävs i den mottagande medlemsstaten. b)det i den mottagande medlemsstaten reglerade yrket omfattar en eller flera reglerade yrkesaktiviteter som inte ingår i motsvarande yrke i sökandens ursprungsmedlemsstat och om utbildningen som krävs i den mottagande medlemsstaten väsentligt avviker från dem som omfattas av det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikatio- ner som sökanden stöder sig på. Om den mottagande medlemsstaten använder sig av den möjlighet som avses i punkt 1, skall den ge sökanden rätt att välja mellan anpass- ningsperiod och lämplighetsprov. Om en medlemsstat anser att det för ett bestämt yrke är nödvändigt att bevilja undantag från kravet på att ge sökanden rätt att välja mellan anpassningsperiod eller lämplighetsprov enligt första stycket, skall den i förväg underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta och lägga fram dokument som visar att detta undantag är berättigat. Om kommissionen anser att det undantag som avses i andra stycket inte är berättigat eller strider mot unionslagstiftningen, ska den efter det att den mottagit alla nödvändiga uppgifter anta en genomförandeakt, där medlemsstaten i fråga uppmanas att inte vidta den planerade åtgärden. Har kommissionen inte reagerat inom denna tidsfrist får undantaget tillämpas. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 32 För de yrken som kräver exakta kunskaper i nationell rätt och där verksamheten till en väsentlig och del består i att lämna råd och/eller hjälp i frågor som rör nationell rätt får den mottagande med- lemsstaten, med avvikelse från principen i punkt 2 enligt vilken sökan- den har rätt att välja, föreskriva antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov. Detta gäller även de fall som anges i artikel 10 b, 10 c, 10 d beträffande läkare och tandläkare, 10 f när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjukskö- terskor inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor ►C2 med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel ◄ enligt punkt 5.2.2 i bilaga V, och artikel . I de fall som omfattas av artikel 10 a får den mottagande medlemsstaten kräva anpassningsperiod eller lämplighetsprov om invandraren avser att utöva yrkesverksamhet som egenföretagare eller som företagsledare som kräver kunskaper om och tillämpning av de specifika nationella gällande bestämmelserna, under förutsättning att de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kräver kunskaper om och tillämpning av dessa bestämmelser för sina egna medborgares tillträde till sådan verksamhet. Med avvikelse från principen enligt vilken sökanden har rätt att välja, vilken fastställs i punkt 2, får den mottagande medlemsstaten fastställa antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov i följande fall: a)Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 a, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 c. b)Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 b, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 d eller e. Om en innehavare av en yrkeskvalifikation, som avses i artikel 11 a, ansöker om erkännande av sina yrkeskvalifikationer där de nationella yrkeskvalifikationer som krävs är klassificerade i artikel 11 d, får den mottagande medlemsstaten kräva både en anpassningsperiod och ett lämplighetsprov. Vid tillämpning av punkterna 1 och 5 ska ett utbildningsinnehåll som ”väsentligt avviker” avse sådana kunskaps- och kompetensområ- den, uppnådda färdigheter och kompetenser som är grundläggande för utövandet av yrket och där innehållet i invandrarens utbildning i bety- dande mån skiljer sig från den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 33 5.Punkt 1 ska tillämpas med hänsyn till proportionalitetsprincipen. Om den mottagande medlemsstaten ämnar kräva att den sökande slutför en anpassningsperiod eller genomgår ett lämplighetsprov, ska den först kontrollera om de kunskaper och färdigheter och den kompetens som den sökande har tillägnat sig genom yrkesverksamhet eller genom livs- långt lärande, och som formellt godkänts för detta ändamål av ett rele- vant organ, i en medlemsstat eller i ett tredjeland, är sådana att de helt eller delvis täcker det väsentligt avvikande kunskapsinnehåll som fast- ställs i punkt 4. 6.Beslutet om införande av en anpassningsperiod eller ett lämplig- hetsprov ska vederbörligen motiveras. I synnerhet ska den sökande informeras om följande: a)Den yrkeskvalifikationsnivå som krävs i den mottagande medlems- staten och den sökandes yrkeskvalifikationsnivå enligt den klassifi- cering som beskrivs i artikel 11. b)Väsentliga skillnader som avses i punkt 4 och varför dessa skillnader inte kan kompenseras genom kunskaper, färdigheter och kompeten- ser som uppnåtts genom yrkeserfarenhet eller livslångt lärande som formellt godkänts för detta ändamål av ett relevant organ. Medlemsstaterna ska se till att det finns möjlighet för en sökande att göra det lämplighetsprov som avses i punkt 1 efter det ursprungliga beslutet om ett lämplighetsprov för sökanden. Krav när det gäller yrkeserfarenhet Om det i en medlemsstat för tillträde till eller utövande av någon av de verksamheter som anges i bilaga IV krävs kunskap och förmåga av allmän, affärsmässig eller yrkesmässig art, skall denna medlemsstat som tillräckligt bevis för att sådan kunskap och förmåga förvärvats godta utövande av denna verksamhet i en annan medlemsstat. Utövan- det skall ha skett i enlighet med artiklarna 17, 18 och 19. Verksamhetsformer i förteckning I i bilaga IV När det gäller verksamhetsformerna i förteckning I i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a) i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 34 b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren visar att han för verksamheten i fråga har genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av behörig yrkesorganisation, eller c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkes- organisation, eller d)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an- ställd under , eller e)i följd i ledande ställning, varav med tekniska uppgifter och med ansvar för minst en avdelning i företaget, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genom- gått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkes- organisation. 2.I de fall som avses i a och d får verksamheten inte ha upphört tidigare än före den dag då den kompletta ansökan lämnas in hos den behöriga myndighet som avses i artikel 56. 3.Punkt 1 e skall inte tillämpas på verksamhetsformer i grupp Ex 855enligt ISIC-nomenklaturen, hårfrisörsinrättningar. Verksamhetsformer i förteckning II i bilaga IV När det gäller verksamhetsformerna i förteckning II i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a)i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren visar att han för verksamheten i fråga har genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisa- tion, eller 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 35 c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkes- organisation, eller d)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an- ställd under , eller e)i följd som anställd, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation, eller f)under sex på varandra följande år som anställd, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation. I de fall som avses i a och d får verksamheten inte ha upphört tidigare än före den dag då den kompletta ansökan lämnas in hos den behöriga myndighet som avses i artikel 56. Verksamhetsformer i förteckning III i bilaga IV När det gäller verksamhetsformerna i förteckning III i bilaga IV skall den tidigare verksamheten ha utövats a)i följd som egenföretagare eller företagsledare, eller b)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation, eller c)i följd som egenföretagare eller företagsledare, om för- månstagaren kan visa att han utövat verksamheten i fråga som an- ställd under , eller d)i följd som anställd, om förmånstagaren kan visa att han för verksamheten i fråga genomgått en utbildning som styrks i ett av medlemsstaten erkänt bevis eller som bedömts som fullgod av en behörig yrkesorganisation. I de fall som avses i a och c får verksamheten inte ha upphört tidigare än före den dag då den kompletta ansökan lämnas in hos den behöriga myndighet som avses i artikel 56. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 36 Anpassning av förteckningarna över verksamhetsformer i bilaga IV Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c om anpassning av förteckningarna över sådana verk- samhetsformer enligt bilaga IV som omfattas av ett erkännande av yrkeserfarenhet enligt artikel 16 i syfte att uppdatera eller förtydliga de verksamheter som anges i bilaga IV, särskilt för att närmare fastställa deras räckvidd och ta vederbörlig hänsyn till den senaste utvecklingen vad gäller verksamhetsbaserade nomenklaturer, på villkor att detta inte medför en minskning av räckvidden för de enskilda verksamhetsslagen och att ingen verksamhet flyttas mellan de befintliga förteckningarna I, II och III i bilaga IV. Erkännande på grundval av samordning av minimikraven för utbildning A v s n i t t 1 A l l m ä n n a b e s t ä m m e l s e r Principen om automatiskt erkännande Varje medlemsstat skall erkänna de bevis på formella kvalifikatio- ner som läkare som ger tillträde till yrkesverksamhet som läkare med grundutbildning och som specialistläkare, som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, som tandläkare, som specialisttandläka- re, som veterinär, som ►C2 apotekare ◄ och som arkitekt, vilka avses i punkterna 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 respektive 5.7.1 i bilaga V, och som uppfyller minimikraven för utbildning som avses i artiklarna 24, 25, 31, 34, 35, 38, 44 respektive 46, genom att ge innehavare av dessa bevis på formella kvalifikationer tillträde till och rätt att utöva yrket på samma villkor som innehavare av de bevis på formella kvalifikationer som utfärdats av denna medlemsstat. Sådana bevis på formella kvalifikationer skall vara utfärdade av med- lemsstaternas behöriga myndigheter och vid behov skall de bevis som avses i punkterna 5.1.1, 5.1.2, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.6.2 respek- tive 5.7.1 i bilaga V bifogas. Bestämmelserna i första och andra stycket påverkar inte de förvärvade rättigheter som avses i artiklarna 23, 27, 33, 37, 39 och 49. Varje medlemsstat skall inom ramen för sitt eget socialförsäkrings- system, när det gäller rätten att utöva verksamhet som allmänpraktise- rande läkare, erkänna de bevis på formella kvalifikationer som anges i punkt 5.1.4 i bilaga V vilka utfärdats för medborgare i medlemsstaterna av övriga medlemsstater och uppfyller minimikraven för utbildning i artikel 28. Bestämmelserna i första stycket påverkar inte de förvärvade rättigheter som avses i artikel 30. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 37 Varje medlemsstat skall erkänna de bevis på formella kvalifikatio- ner som barnmorska enligt punkt 5.5.2 i bilaga V som utfärdats för medborgare i medlemsstaterna av övriga medlemsstater, om de uppfyller minimikraven för utbildning i artikel 40 samt motsvarar de krav som avses i artikel 41, genom att ge innehavare av dessa bevis på formella kvalifikationer tillträde till och rätt att utöva yrket på samma villkor som innehavare av de bevis på formella kvalifikationer som utfärdas av denna medlemsstat. Denna bestämmelse påverkar inte de förvärvade rättigheter som avses i artiklarna 23 och 43. När det gäller driften av apotek som inte är föremål för territoriella begränsningar får en medlemsstat, genom undantag, besluta att inte godta de bevis på formella kvalifikationer som anges i punkt 5.6.2 i bilaga V för inrättande av nya apotek öppna för allmänheten. För till- lämpningen av denna punkt ska också de apotek som öppnats inom mindre än anses som nya apotek. Detta undantag får inte tillämpas på apotekare vars formella kvalifika- tioner redan är erkända för andra ändamål av de behöriga myndighe- terna i den mottagande medlemsstaten, och som faktiskt och legalt har varit verksamma som apotekare under i följd i den med- lemsstaten. De bevis på formella kvalifikationer som arkitekt enligt punkt 5.7.1 i bilaga V som erkänns automatiskt i enlighet med punkt 1 skall styrka en utbildning som påbörjats tidigast under det referensläsår som avses i nämnda bilaga.