prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — I alternativscenario 1 undersöks effekterna på den svenska ekonomin av en lägre tillväxt i euroområdet jämfört med i huvud- scenariot, vilket antas leda till att svensk export växer i långsammare takt. Den lägre tillväxten i exporten håller tillbaka BNP-tillväxten och resursutnyttjandet blir lägre än i huvudscenariot. Ett lägre resursutnyttjande dämpar inflationen och höjer därför reporäntan i långsammare takt. En lägre ränta dämpar därefter, genom en svagare växelkurs, den negativa effekt som den minskade export- efterfrågan har på exporten. Den gynnar även privat konsumtion och investeringar. Samman- taget växer BNP dock i lägre takt 2016 och 2017 jämfört med i huvudscenariot och BNP-gapet förblir negativt under hela prognosperioden. Den lägre produktionen håller tillbaka syssel- sättningstillväxten, och arbetslösheten blir därför något högre än i huvudscenariot (se tabell 4.7). Den offentliga sektorns finansiella sparande försämras med 0,2–0,av BNP 2016– 2018 jämfört med i huvudscenariot. Det beror i huvudsak på att lönesumman utvecklas lång- sammare till följd av färre arbetade timmar och lägre löner. medför lägre utgifter avseende bl.a. offentlig konsumtion och räntor att också utgifterna minskar. Tabell 4.7 Alternativa scenarier: 1 Svagare omvärldsutveckling och 2 Starkare inhemsk efterfrågan Prognos enligt huvudscenario i fet stil för respektive variabel Årlig procentuell förändring om inte annat anges -1,1 -0,6 -1,1 -1,1 -0,9 -0,6 -0,2 -1,1 -0,3 -0,9 -0,9 -0,5 -0,9 -1,1 -0,8 -0,3 -0,9 -0,7 -0,3 215–, i procent av arbetskraften. 4Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. 5I offentlig sektor. Procent av BNP. Källa: Egna beräkningar. En starkare inhemsk efterfrågan Hushållens sparande ligger på en historiskt sett hög nivå och i huvudscenariot bedöms sparkvoten förbli hög. Därmed finns det utrymme för en högre tillväxt i hushållens kon- sumtion än vad som förväntas i huvudscenariot. I alternativscenario 2 undersöks effekterna på ekonomin av att hushållen minskar sparandet mer än i huvudscenariot. En starkare konsumtionstillväxt medför att BNP initialt växer i högre takt och resurs- utnyttjandet blir högre än i huvudscenariot. Sysselsättningen växer starkare och arbetslös- heten minskar initialt i snabbare takt än i huvudscenariot, för att sedan nå samma nivå 2018. En lägre arbetslöshet därefter förutsätter beslut om nya reformer som förmår pressa ner jämviktsarbetslösheten ytterligare. Ett högre resursutnyttjande bidrar till en högre inflation, vilket resulterar i en högre reporänta än i huvudscenariot. BNP-tillväxten hålls därefter tillbaka något av att en högre ränta dämpar investeringar och export. Den högre tillväxten i hushållens konsumtion medför emellertid att ekonomin når ett balanserat resursutnyttjande tidigare än i huvudscenariot. Därefter är skillnaderna små. Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn förstärks med 0,1–0,i denna alternativa beräkning jämfört med i huvudscenariot. Det är framför allt skatte- intäkterna från mervärdesskatten som beräknas bli högre som en följd av att hushållens konsumtion ökar. Utgifterna ökar visserligen också, men i mindre utsträckning, vilket följer av en högre offentlig konsumtion och räntenivå. 4.5Utvecklingen enligt andra bedömare Regeringens prognos för BNP-tillväxten 2015 är högre än Europeiska kommissionens prognos. Det bedöms till stor del bero på att kommissionen endast har haft möjlighet att beakta nationalräkenskaperna t.o.m. . bedömer däremot att BNP-tillväxten blir något starkare (se tabell 4.8). Tabell 4.8 Jämförelse mellan olika bedömares prognoser -0,1/0,6 1,0/1,2 0,1/0,8 1,0/1,4 -/0,7 -/1,6 0,0/0,8 1,8/1,8 -1,1 -0,6 -1,5 -0,7 -0,8 -0,3 -1,4 -0,4 Anm.: Publiceringsdatum är för regeringen , , Europeiska kommissionen , . 2Procent av arbetskraften, 15–. 3Procentuell förändring, årsgenomsnitt, KPI/HIKP. 4Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. Källor: , Europeiska kommissionen, och egna beräkningar. Även skiljer sig prognoserna åt. bedömer att BNP- tillväxten blir starkare än i regeringens prognos, vilket kan hänföras till att såväl konsumtionen som investeringarna bedöms bli högre. I jämförelse med regeringens prognoser för både 2015 och 2016 ligger emellertid Konjunktur- institutets och Europeiska kommissionens prognoser väl inom de områden som täcker av regeringens historiska prognosfel (se diagram 4.12).77 Det betyder att skillnaderna mellan prognoserna är mindre än vad osäkerheten i prognoserna är. Diagram 4.12 Osäkerhetsintervall för BNP-prognosen Anm.: Osäkerhetsintervallen är baserade på regeringens prognosfel i budgetpropositioner –2014. KI = , KOM = Europeiska kommissionen. Källor: , Europeiska kommissionen och egna beräkningar. Regeringens prognos för arbetslösheten 2015 är i linje med de andra bedömarnas prognoser. bedömer såväl Europeiska kommissionen som att arbetslösheten kommer att vara något högre än vad regeringen gör i sin prognos. Det förklaras främst av att dessa bedömare utgår från en lägre syssel- sättningstillväxt i sina prognoser. De flesta prognosmakare delar regeringens bedömning av prisutvecklingen och 2016. gör dock bedömningen att priserna kommer att stiga snabbare 2016 än i regeringens bedömning. Såväl regeringen som övriga prognosmakare bedömer att det finns lediga resurser, mätt med BNP-gapet, i svensk ekonomi 2015. Det finns dock skillnader i bedömningarna av BNP-gapets storlek, men är dessa skillnader små. 77 För en beskrivning av hur dessa osäkerhetsintervall är beräknade, se promemoria Utvärdering av makroekonomiska prognoser 2015, som finns tillgänglig på . 4.6Prognosrevideringar och effekter av regeringens politik Huvudsakliga revideringar sedan 2015 års ekonomiska vårproposition Svensk ekonomi bedöms sammantaget utvecklas något starkare 2015–2017 än vad som bedömdes ekonomiska vårproposition. BNP- tillväxten har varit något högre än beräknat (se tabell 4.9). Det är framför allt nettoexporten som utvecklats starkare i och med att importen växt långsammare än väntat. Hushållens konsumtion har reviderats ned, medan investeringarna har reviderats upp. Under slutet av prognosperioden bedöms BNP växa i linje med bedömningen i vårpropositionen. Tabell 4.9 Jämförelse mellan regeringens prognoser i budgetpropositionen och ekonomiska vårproposition Prognos enligt vårpropositionen inom parentes Procentuell förändring om inte annat anges (2,6) (2,7) (2,5) (2,4) (2,0) Potentiell BNP1,2 (1,8) (1,9) (2,0) (2,2) (2,2) -1,1 -0,6 (-1,4) (-0,8) (-0,1) (0,1) (0,0) (7,5) (7,1) (6,7) (6,4) (6,4) (1,4) (1,3) (1,2) (0,9) (0,5) (1,3) (1,3) (1,4) (0,9) (0,4) (2,9) (3,2) (3,3) (3,4) (3,5) -0,1 (0,0) (0,9) (1,7) (2,7) (3,2) (0,8) (1,4) (1,6) (1,8) (2,0) -0,3 -0,4 (-0,1) (-0,1) (0,2) (1,1) (2,1) Anm.: Prognosen är baserad på nu gällande regler och av regeringen föreslagna och aviserade åtgärder i denna proposition. 3Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. 5Procent av arbetskraften. 6Timlön enligt konjunkturlönestatistiken. Källor: , , och egna beräkningar. Till följd av svagare utfall än väntat bedöms sysselsättningen växa något långsammare 2015 än vad som antogs i vår- propositionen. Det återspeglas i en något högre arbetslöshet . Under resten av prognosperioden växer sysselsättningen och antalet arbetade timmar starkare och arbetslös- heten bedöms bli lägre än enligt den föregående prognosen. Nedrevideringen av arbetslösheten beror på reformer som föreslås och aviseras i denna proposition. Timlönen har reviderats ned 2015 till följd av svagare utfall än vad som bedömdes i vårpropositionen. Även därefter har timlönen reviderats ned något, bl.a. till följd av svagare produktivitetstillväxt. Prognoserna för inflat- ionen, mätt med både KPI och KPIF, har reviderats upp 2016 och 2017. Upprevideringen 2016 beror på de föreslagna och aviserade ändringarna av skatter och avdrag som ska börja gälla fr.o.m. . bedöms energipriserna öka mer än vad som bedömdes i vårpropositionen, vilket får till följd att inflationen stiger snabbare. Reporäntan har reviderats ned, framför allt till följd av att har reviderat ned sin reporänteprognos. Detta har också bidragit till att marknaden, enligt terminspriser, förväntar sig en lägre reporänta. BNP-gapet har reviderats upp något 2015 och 2016 jämfört med bedömningen i vårpropo- sitionen. Det beror på att den faktiska BNP- tillväxten har reviderats upp. Den potentiella BNP-tillväxten bedöms bli något starkare än enligt bedömningen i vårpropositionen (se tabell 4.9). Nivån på potentiell BNP 2019 är högre än vad som antogs i vårpropositionen. Det potentiella antalet arbetade timmar har reviderats upp 2019 jämfört med den bedömning som gjordes i vårpropo- sitionen.78 Regeringens föreslagna och aviserade reformer bidrar till att nivån på det potentiella antalet arbetade timmar blir högre, liksom en något starkare prognos för befolkningstillväxten. 78 Det potentiella antalet arbetade timmar bestäms av den potentiella sysselsättningen och den potentiella medelarbetstiden bland sysselsatta. Den potentiella sysselsättningen bestäms i sin tur av den potentiella arbetskraften och jämviktsarbetslösheten. I bilaga 2 redovisas prognosen för det potentiella antalet arbetade timmar. Prognosen för tillväxten i potentiell produktivitet är sammantaget över prognos- perioden endast marginellt reviderad jämfört med bedömningen i vårpropositionen. Effekter av föreslagna och aviserade reformer De reformer inom bostadsbyggande, försvar, utbildning och välfärd som föreslås och aviseras i denna proposition bidrar till en något högre tillväxt i offentlig konsumtion och offentliga investeringar 2016. bedöms hushållens konsumtion endast marginellt dämpas 2016 till följd av de föreslagna skattehöjningarna. Sam- mantaget bedöms åtgärderna lämna ett visst positivt bidrag till BNP-tillväxten samt bidra till något högre sysselsättning och något lägre arbetslöshet 2016. På bedöms de föreslagna och aviserade reformerna på utgifts- sidan i denna proposition sammantaget ha positiva effekter på den ekonomiska utveck- lingen, medan de åtgärder som finansierar dessa reformer förväntas ha vissa dämpande effekter. Utbildningssatsningarna inom komvux, yrkesvux och är reformer som bedöms ge ett relativt stort bidrag till en lägre jämviktsarbetslöshet. Regeringens reformer inom arbetsmarknads- och utbildningsområdet möjliggör att fler arbetslösa kommer i utbild- ning. Genom att höja individens kompetens och kunskaper stärks jobbchanserna bland personer som annars skulle haft svårt att få arbete. Snabb- spåret påskyndar etableringen av nyanlända på arbetsmarknaden och förväntas leda till att fler får en fast förankring på arbetsmarknaden. Sats- ningen på aktiva åtgärder, såsom utbildnings- insatser och löne-subventionerade anställningar, för långtidsarbetslösa och personer med funkt- ionsnedsättning som medför nedsatt arbets- förmåga bryter arbetslösheten och förväntas även leda till att deras jobbchanser stärks. Satsningarna för ökat bostadsbyggande minskar bostadsbristen i tillväxtregionerna. Det leder till att personer i större utsträckning flyttar dit jobben finns, vilket bidrar till att sysselsätt- ningen och BNP blir högre. De sammantaget positiva effekterna av reformerna på utgiftssidan dämpas i viss mån av att finansieringen, dvs. de föreslagna skatte- höjningarna, bedöms bidra till ett något minskat arbetsutbud. Detta förväntas till viss del dämpa utvecklingen av antalet arbetade timmar och BNP. Reformerna och deras finansiering bedöms samlat leda till en något högre potentiell BNP och potentiell sysselsättning samt till en lägre jämviktsarbetslöshet framöver. 5 De budgetpolitiska målen –Syftet med de budgetpolitiska målen är att skapa förutsättningar för att finans- politikens övergripande mål ska kunna nås på ett sätt som säkerställer att finans- politiken är hållbar på lång sikt. De budgetpolitiska målen består av ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande, ett utgiftstak för statens och ålders- pensionssystemets utgifter samt ett kommunalt balanskrav. –Regeringen bedömer att det finansiella sparandet tydligt avviker från den målsatta nivån. –De reformer som regeringen har lagt fram i de ekonomiska propositionerna sedan den tillträdde har varit fullt ut finansierade. Regeringen avser att även under resten av mandatperioden bedriva en politik som leder till att sparandet trendmässigt förstärks, som stabiliserings- politisk hänsyn tas. Underskotten är så stora att det skulle krävas en betydande åtstramning för att nå det nuvarande målet om 1 procents sparande under innevarande mandatperiod. Att bedriva en så kraftigt åtstramande finans- politik bedöms inte vara samhälls- ekonomiskt motiverat. Det kommer därför att ta innan den gällande målsatta nivån nås. –Regeringen föreslår att utgiftstakets nivå ska uppgå till . Det är en ökning med jämfört med nivån . Regeringens bedömning är att utgiftstakets nivå bör uppgå till , vilket är en ökning med jämfört med nivån . Det är samma nivåer som i den bedömning som gjordes ekonomiska vårproposition, med hänsyn tagen till tekniska justeringar. –Kommunsektorn bedöms som helhet med god marginal uppfylla det kommunala balanskravet . Resultatet beräknas uppgå till ett överskott om 14–. –Marginalerna till stabilitets- och tillväxt- paktens gränsvärden för underskottet i de offentliga finanserna och för den offentliga skulden är goda. Marginalerna till de ramar som sätts av det medelfristiga budgetmålet är emellertid små. –Finanspolitiken bedöms vara långsiktigt hållbar. De budgetpolitiska målen skapar förutsättningar för att uppnå de finanspolitiska målen på ett sätt som är hållbart på både kort och lång sikt. De består av ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande, ett utgiftstak för statens och ålderspensionssystemets utgifter samt ett kommunalt balanskrav som innebär att enskilda kommuner och landsting ska besluta om en budget där intäkterna överstiger kostnaderna. Utöver de nationella budgetpolitiska målen är som medlem i EU även bunden av bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. Dessa utgör ramen som de svenska budget- politiska målen måste hålla sig inom. serna anger bl.a. att underskottet i offentliga finanser och storleken på den offentliga bruttoskulden inte får överskrida vissa gränsvärden, samt att det strukturella sparandet ska uppfylla ett medelfristigt budgetmål. Att finanspolitiken är långsiktigt hållbar är en förutsättning för att dess övergripande mål ska nås. Finanspolitikens långsiktiga hållbarhet utvärderas därför regelbundet. I detta avsnitt följer regeringen upp de budgetpolitiska målen och finanspolitikens långsiktiga hållbarhet. 5.1Uppföljning av målet för det finansiella sparandet Enligt målet för det finansiella sparandet ska sparandet i den offentliga sektorn motsvara av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Att målet för det finansiella sparandet är formulerat som ett genomsnitt över en konjunkturcykel i stället för som ett årligt mål är motiverat av stabiliseringspolitiska skäl. Om målet skulle vara 1 procents sparande varje enskilt år skulle finanspolitiken behöva stramas åt när konjunkturen försvagades för att säkerställa att det årliga målet nåddes. Finans- politiken skulle då förstärka konjunktur- svängningarna i stället för att stabilisera dem. Att målet är formulerat som ett genomsnitt över en konjunkturcykel gör det dock svårare att följa upp om finanspolitiken ligger i linje med målet, eftersom det är svårt att bedöma när en konjunkturcykel börjar och slutar och i vilket konjunkturläge ekonomin befinner sig. Eftersom målet för det finansiella sparandet främst utgör ett framåtblickande riktmärke för finanspolitiken analyseras måluppfyllelsen i första hand i ett framåtblickande perspektiv. En bakåtblickande analys görs dock för att se om det har funnits systematiska fel i finanspolitiken som minskar sannolikheten att målet nås . I tabell 5.1 redovisas det genomsnittliga finansiella sparandet med utfallsdata, tillsammans med de indikatorer som används för att bedöma budget- utrymmet mot målet för det finansiella sparandet i ett framåtblickande perspektiv. Tabell 5.1 Finansiellt sparande i offentlig sektor samt indikatorer för avstämning mot målet för det finansiella sparandet Procent av BNP respektive potentiell BNP Utfallsdata och prognoser 2015–2019 -1,9 -0,9 -0,9 -0,5 -1,0 -1,0 -0,8 -1,2 -0,4 -0,4 -0,3 Källor: och egna beräkningar. Det genomsnittliga finansiella sparandet var klart lägre än av BNP 2005–2014. Det förklaras delvis av den utdragna lågkonjunktu- rens effekter på de offentliga finanserna, men också av de ofinansierade åtgärder, bl.a. flera skattesänkningar, som den förra regeringen vidtog trots att konjunkturläget förbättrades. Sjuårsindikatorn är ett genomsnitt av sparandet det innevarande året och framåt respektive bakåt i tiden, justerat för engångseffekter . Sjuårsindikatorn visar att det offentliga sparandet ligger av BNP under målnivån samtliga redovisade år (se tabell 5.1). Det strukturella sparandet är en bedömning av hur stort det finansiella sparandet i den offentliga sektorn skulle vara om sektorns inkomster och utgifter inte påverkades av konjunkturläget eller engångseffekter. Det strukturella sparandet är inte en del av den officiella statistiken och kan beräknas på många olika sätt. Det gör att nivån på det strukturella sparandet kan skilja sig åt mellan olika bedömare och att det inte finns något allmänt accepterat utfall. Regeringen bedömer att det strukturella sparandet har försämrats betydligt . understeg det strukturella sparandet målnivån med av potentiell BNP. Det strukturella sparandet bedöms därefter förbättras med av potentiell BNP 2015, för att sedan vara i det närmaste oförändrat 2016 och 2017. Att det strukturella sparandet inte förbättras 2016 och 2017 beror dels på att de olika skatteunderlagen utvecklas på ett ogynnsamt sätt för de offentliga inkomsterna, dels på ökade utgifter för bl.a. ålderspensioner, sjukpenning, assistansersättning och migration (se fördjupningsrutan i avsnitt 9, Faktorer som påverkar utvecklingen av det finansiella sparandet i den offentliga sektorn 2015–2019). Även om det strukturella sparandet stärks förväntas det ligga klart under målnivån samtliga –2019. Redogörelse för avvikelsen från den målsatta nivån Regeringens bedömning: Det finansiella sparandet bedöms tydligt avvika från den målsatta nivån. Regeringen avser att bedriva en ansvarsfull finanspolitik som leder till att sparandet återförs till den målsatta nivån i en välavvägd takt. I propositionen Vårändringsbudget var samtliga reformer finansierade fullt ut. Detta har bidragit till att det strukturella sparandet har stärkts 2015. Regeringen tillämpar motsvarande krav på full finansiering av samtliga reformer i budgetpropositionen . Denna inriktning på finanspolitiken bidrar till att sparandet trendmässigt stärks, som den pågående återhämtningen värnas. Den offentliga skuldsättningen är förhållande- vis låg, inte minst i ett internationellt perspektiv, som den finansiella nettoförmögen- heten är positiv. Det gör att sparandet kan återföras till den målsatta nivån i en takt som tar hänsyn till att det alltjämt finns lediga resurser i ekonomin, utan att hållbarheten i de offentliga finanserna äventyras. Regeringen bedömer att det sker en gradvis återhämtning i svensk ekonomi 2015 och 2016. Resursutnyttjandet har dock varit lågt och prognosen om den fortsatta utvecklingen är osäker. Det är därför viktigt att finanspolitiken understöder konjunkturåter- hämtningen. Trots den tydliga avvikelsen från den nuvarande målsatta nivån bedöms det därför inte vara lämpligt att bedriva en kraftigt åtstramande finanspolitik för att nå målet om 1 procents sparande redan under innevarande mandatperiod. Det kommer att ta innan den gällande målsatta nivån nås. Om en allvarlig störning drabbar ekonomin riskerar återgången till den målsatta nivån för det finansiella sparandet att förskjutas ytterligare framåt i tiden. En starkare återhämtning skulle i stället skapa förutsättningar för en snabbare återgång till den målsatta nivån. 2 kap. 1 a § regeringen vid en bedömd avvikelse från målet för det finansiella sparandet redogöra för hur en återgång till målet ska ske. I förarbetena till bestämmelsen framhålls att en analys tydligt bör indikera att en avvikelse föreligger för att regeringen ska ha en skyldighet att lämna en sådan redogörelse (prop. 2013/14:173 s. 28, 29 och 45). Vidare anges att den redovisade planen för hur en återgång ska ske bör avse ett medelfristigt perspektiv. Det medelfristiga perspektivet för de budgetpolitiska målen avser normalt tre eller . Om sparandet avviker från målnivån bör regeringen därför redovisa en plan för hur en återgång till målet ska ske som inbegriper de prognosår som inkluderas i budgetpropositionen. Det är viktigt att avvikelser från den målsatta nivån korrigeras, men det ska inte ske på ett mekaniskt vis. Hur en avvikelse ska korrigeras ska baseras på en samlad bedömning utifrån stabiliserings-, fördelnings- och strukturpolitiska utgångspunkter. Regeringen anser mot denna bakgrund att återgången till den målsatta nivån bör ske i en takt som tar hänsyn till att det finns lediga resurser i ekonomin och att arbetslösheten är hög. Avvikelsen från den nuvarande målsatta nivån är så stor att ett finansiellt sparande om av BNP inte kan förväntas uppnås utan att åter- hämtningen i svensk ekonomi äventyras. Enligt regeringen är det därför motiverat att det tar innan den gällande målsatta nivån nås. En parlamentariskt sammansatt kommitté har fått i uppdrag att göra en översyn av målet för den offentliga sektorns finansiella sparande (dir. 2015:63). Slutbetänkandet ska lämnas . I ett delbetänkande, som ska lämnas , ska utredningen redovisa de delar av uppdraget som berör de hittillsvarande erfarenheterna av det finanspolitiska ramverket och bedömningen av nivån för målet för den offentliga sektorns finansiella sparande framöver, samt målnivåns effekt på de offentliga finanserna och svensk ekonomi. Om målnivån skulle ändras kommer det att påverka den målsatta nivån nås. ekonomins långsiktiga produktionsförmåga, tydliggör effekterna av politiska beslut efter det aktuella budgetåret och skapar en bindande långsiktighet i budgetbesluten. Utgiftstaket ger regeringen och 5.2Utgiftstaket – uppföljning och stöd för att hantera det latenta utgiftstryck som De takbegränsade utgifterna är summan av utgifterna under utgiftsområdena 1–25 och 27 samt utgifterna i ålderspensionssystemet som ligger vid sidan av statens budget. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. ingår inte i de takbegränsade utgifterna eftersom och regeringen endast i begränsad omfattning kan påverka dessa utgifter på kort sikt. De takbe- gränsade utgifterna utgörs av faktiskt förbrukade anslagsmedel. Detta innebär att även myndig- heternas utnyttjande av anslagssparande och anslagskredit ingår. De takbegränsade utgifterna rymmer därmed större delen av utgifterna i staten och ålderspensionssystemet, och utgör tillsammans med utgifterna för kommuner och landsting i det närmaste de totala utgifterna för den offentliga sektorn. Utgiftstaket är den övre gräns som de takbegränsade utgifterna maximalt får uppgå till. Utgiftstakets nivå bör dock inte betraktas som ett mål för de takbegränsade utgifterna. Det beror bl.a. på att målet för det finansiella sparandet kan vara begränsande för nivån på de takbegränsade utgifterna, även om det vid samma tillfälle finns utrymme under utgiftstaket. Vidare kan den makroekonomiska utvecklingen innebära att det inte är lämpligt att ta hela utrymmet under utgiftstaket i anspråk. Enligt 2 kap. 2 § budgetlagen ska regeringen i budgetpropositionen föreslå en nivå på utgifts- taket för det tredje tillkommande året. Utgifts- taket är en grundläggande del av principen om en beslutordning uppifrån och ned, där beslut om en övre gräns för de totala utgifterna fattas före besluten om delarna, dvs.