prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — Resolution och åtgärder i samband med ett resolutionsförfarande i tredjeland 11 § får försätta ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 och som är moderföretag till ett tredje- landsinstitut i resolution, om 1.relevant myndighet i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvud- kontor har beslutat att tredjelandsinstitutet uppfyller förutsättningarna för resolution enligt lagstiftningen i det landet, och 2.det är nödvändigt med hänsyn till det allmänna intresset enligt 5 § andra stycket. 12 § Om en EES-filial i inte omfattas av ett resolutionsförfarande i tredjeland eller om resolutionsmyndigheten inte har erkänt resolutions- förfarandet enligt 26 kap. 2–4 §§, får resolutionsmyndigheten vidta åtgärder enligt 15 kap. 1 §, 3 § första stycket 6 samt 4 och 17 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller 25 kap. 1, 6 och 15 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden mot filialen, om det är nödvändigt med hänsyn till det allmänna intresset enligt 5 § andra 1.filialen inte uppfyller eller sannolikt inte kommer att uppfylla villkoren för filialtillståndet och det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle återställa filialens efterlevnad av villkoren eller förhindra att den fallerar, 2.tredjelandsinstitutet saknar vilja eller förmåga, eller sannolikt kommer att sakna förmåga, att fullgöra sina förpliktelser mot sina borgenärer inom EES eller förpliktelser som filialen ingått eller bokfört när de ska betalas, och det är utrett att resolutions- eller annat insolvensförfarande mot tredjelandsinstitutet inte har inletts eller kommer att inledas inom rimlig tid i det land där det har sitt huvudkontor, eller 3.relevant myndighet i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvudkontor har inlett ett resolutionsförfarande mot tredjelandsinstitutet eller underrättat resolutionsmyndigheten att den avser att inleda ett sådant förfarande. ska underrätta den relevanta myndigheten i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvudkontor om åtgärder som vidtagits med stöd av denna paragraf. 13 § ska offentliggöra ett beslut att försätta ett institut eller ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 i resolution. 14 § Om ett institut eller ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 försätts i resolution, ska resolutionsmyndigheten genast anmäla beslutet till för registrering. Detsamma gäller för resolu- tionsmyndighetens beslut att avsluta resolutionen. Resolutionsmyndig- heten ska även för registrering underrätta när allmän förvaltningsdomstol har upphävt ett beslut att försätta institutet eller företaget i resolution. 9 kap. Beslutsförfarande för gränsöverskridande koncerner Ett dotterföretag uppfyller förutsättningarna för resolution Om resolutionsmyndigheten ansvarar för dotterföretaget 1 § Om ett dotterföretag i en gränsöverskridande koncern uppfyller förutsättningarna för resolution enligt 8 kap., ska resolutionsmyndigheten omgående underrätta medlemmarna i resolutionskollegiet för koncernen om detta och om de resolutions- eller insolvensåtgärder som resolutions- myndigheten anser vara lämpliga att vidta mot företaget. 2 § Åtgärder som resolutionsmyndigheten underrättat om enligt 1 § får vidtas mot dotterföretaget, om den samordnande resolutionsmyndigheten bedömer att åtgärderna sannolikt inte leder till att förutsättningarna för resolution uppfylls för en koncernenhet i ett annat land inom EES eller om den samordnande resolutionsmyndigheten inte har föreslagit en koncernresolutionsordning från det att den tagit emot underrättelsen eller den som resolutionsmyndigheten godkänt. 3 § Om den samordnande resolutionsmyndigheten inom den tidsfrist som anges i 2 § föreslår en koncernresolutionsordning, ska resolutions- myndigheten försöka komma överens med den samordnande resolutions- myndigheten och andra berörda resolutionsmyndigheter om att genom- föra koncernresolutionsordningen. Om en överenskommelse enligt första stycket inte kan träffas får resolutionsmyndigheten, om den själv inte haft invändningar mot den föreslagna koncernresolutionsordningen, komma överens med de resolu- tionsmyndigheter som inte heller haft invändningar, om en koncern- resolutionsordning som omfattar koncernföretag hemmahörande i . ska fatta beslut i enlighet med en överens- kommelse som myndigheten ingår enligt denna paragraf. 4 § Om någon överenskommelse enligt 3 § inte träffas, får resolutions- myndigheten försätta dotterföretaget i resolution och vidta resolutions- eller insolvensåtgärder mot dotterföretaget. Vid beslut enligt första stycket ska innehållet i den koncernresolutions- plan som upprättats enligt 3 kap. samt åtgärdernas potentiella effekter på det finansiella systemets stabilitet i de berörda länderna inom EES och på andra delar av koncernen beaktas. ska underrätta den samordnande resolutions- myndigheten och de övriga berörda resolutionsmyndigheterna om skälen för sitt beslut enligt första stycket och om åtgärder som myndigheten avser att vidta. 5 § Om resolutionsmyndigheten i egenskap av samordnande resolutions- myndighet får en sådan underrättelse som avses i artikel 91.1 i krishan- teringsdirektivet från en resolutionsmyndighet i ett land inom EES, gäller 6–8 §§. 6 § ska bedöma de sannolika effekterna av de resolutionsåtgärder eller andra åtgärder som anges i underrättelsen för andra koncernföretag hemmahörande inom EES. Om resolutionsmyndigheten anser att meddelade åtgärder sannolikt leder till att förutsättningarna för resolution enligt artikel 32 eller 33 i krishanteringsdirektivet uppfylls för ett koncernföretag i ett annat land inom EES än det som lämnat underrättelsen, ska resolutionsmyndig- heten, senast efter att den tagit emot underrättelsen eller den som godkänns av den underrättande myndigheten, föreslå en koncernresolutionsordning. Bedömningarna enligt första och andra styckena ska ske efter samråd med medlemmarna i resolutionskollegiet för koncernen. 7 § ska försöka komma överens med övriga berörda resolutionsmyndigheter om koncernresolutionsordningen. Om en överenskommelse träffas, ska resolutionsmyndigheten fatta ett beslut i enlighet med överenskommelsen. 8 § Om det inte är möjligt att träffa en överenskommelse, får resolutions- myndigheten, om förutsättningarna i 8 kap. är uppfyllda, försätta ett företag som den ansvarar för i resolution och vidta resolutions- eller insolvensåtgärder mot företaget. Vid beslut enligt första stycket gäller inte kravet på underrättelse enligt 10 §. ansvarar för ett dotterföretag men är inte underrättande myndighet 9 § Om resolutionsmyndigheten i andra fall än de som anges i 1 och 5 §§ ansvarar för ett företag som omfattas av en koncernresolutionsordning, gäller 3 och 4 §§. Moderföretaget uppfyller förutsättningarna för resolution 10 § Om ett moderföretag, som resolutionsmyndigheten ansvarar för och som ingår i en gränsöverskridande koncern, uppfyller förutsättningarna för resolution enligt 8 kap., ska resolutionsmyndigheten omgående lämna underrättelse om detta och lämpliga resolutions- eller insolvensåtgärder till medlemmarna i resolutionskollegiet för koncernen. Resolutions- eller insolvensåtgärder enligt första stycket får omfatta en koncernresolutionsordning, om 1.resolutionsåtgärder eller andra åtgärder mot moderföretaget sanno- likt leder till att förutsättningarna för resolution enligt artikel 32 eller 33 i krishanteringsdirektivet uppfylls för något annat koncernföretag som inte är hemmahörande i , 2.resolutionsåtgärder eller andra åtgärder mot moderföretaget inte är tillräckliga för att stabilisera situationen eller sannolikt inte kommer att leda till ett optimalt resultat, 3.en utländsk resolutionsmyndighet inom EES fastställer att förutsätt- ningarna för resolution enligt artikel 32 eller 33 i krishanteringsdirektivet är uppfyllda för ett eller flera dotterföretag som den ansvarar för, eller 4.resolutionsåtgärder eller andra åtgärder på koncernnivå kommer att omfatta dotterföretag på ett sätt som gör att en koncernresolutionsordning är lämplig. 11 § Om resolutionsmyndigheten inte föreslår en koncernresolutions- ordning ska den, efter samråd med medlemmarna i resolutionskollegiet, fatta beslut om resolution och resolutions- eller insolvensåtgärder. Vid beslut enligt första stycket ska resolutionsmyndigheten följa den koncernresolutionsplan som beslutats enligt 3 kap., om det inte bedöms att resolutionsändamålen uppnås effektivare med hjälp av andra åtgärder än de som anges i planen, samt beakta den finansiella stabiliteten i de länder inom EES som berörs. 12 § Om resolutionsmyndigheten föreslår en koncernresolutionsordning, gäller 7 och 8 §§. ansvarar för ett dotterföretag men inte det som fallerar 13 § Om en utländsk resolutionsmyndighet har lagt fram en koncern- resolutionsordning för ett moderföretag till ett dotterföretag som resolutionsmyndigheten ansvarar för, gäller 3 och 4 §§. 14 § Ett beslut som en utländsk resolutionsmyndighet fattar inom sin jurisdiktion efter en överenskommelse om koncernresolutionsordning enligt detta kapitel eller på grund av att berörda resolutionsmyndigheter inte har kommit överens, gäller i och är bindande för resolutions- myndigheten. 15 § Åtgärder enligt detta kapitel ska vidtas . Följder av ett beslut om resolution för ägare och ledning 1 § När resolutionsmyndigheten har beslutat att ett företag ska försättas i resolution, övertar resolutionsmyndigheten 1.ägarnas rätt att rösta för aktierna eller andelarna vid stämman, eller 2.i en sparbank, huvudmännens rätt att besluta i ärenden vid sparbankstämman. I syfte att uppnå resolutionsändamålen får resolutionsmyndigheten vidare utöva kontroll över företaget genom att ta över ägarnas, huvud- männens, styrelsens och den verkställande direktörens rättigheter och befogenheter i den utsträckning myndigheten anser nödvändigt. Föreläggande att vidta resolutionsåtgärder 2 § får förelägga företaget i resolution att vidta en eller flera resolutionsåtgärder. Ledningen i ett företag i resolution 3 § ska utse en ny styrelse och verkställande direktör för ett företag i resolution. Detta gäller dock inte om det för resolutionsmyndighetens arbete med att uppnå resolutionsändamålen är nödvändigt att en eller flera styrelseledamöter eller den verkställande direktören behåller sina uppdrag. Hinder mot exekutiva åtgärder och vissa rättshandlingar knutna till resolution Hinder mot exekutiva åtgärder 1 § resolution pågår, får utmätning eller annan verk- ställighet enligt utsökningsbalken inte äga rum mot företaget. Handräck- ning enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. får inte ske. resolution pågår, får inte heller beslut om kvarstad eller betalningssäkring meddelas mot företaget. 2 § När ett företag har försatts i resolution, får resolutionsmyndigheten ansöka om att en domstol eller motsvarande organ vilandeförklarar rättsprocessen som företaget i resolution är part i. Domstolen, eller det motsvarande organet, får vilandeförklara rättsprocessen om det krävs för att uppnå resolutionsändamålen. Hinder mot att utöva vissa rättshandlingar 3 § En motpart till ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket får på grund av ett beslut om resolution eller en resolutionsåtgärd, eller en händelse som har ett direkt samband med ett sådant beslut, inte 1.säga upp eller häva ett avtal med företaget, 2.ändra villkoren i ett avtal med företaget, 3.ställa in fullgörelse av en förpliktelse och hålla inne sin prestation mot företaget, 4.kvitta en fordran som företaget har på motparten, eller en förpliktelse som företaget ska fullgöra mot motparten, mot en fordran som motparten har på företaget, eller en förpliktelse som motparten ska fullgöra mot företaget, 5.omvandla en fordran som motparten har på företaget, eller en förpliktelse som företaget ska fullgöra mot motparten, till en nettofordran eller en nettoförpliktelse, 6.tillämpa en slutavräkningsklausul, eller 7.ta emot, förfoga över eller ta i anspråk en säkerhet i tillgångar som tillhör företaget. Ett sådant beslut eller en sådan händelse som anges i första stycket utgör inte ett kollektivt obeståndsförfarande enligt lagen (1999:1309) om system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden. Första och andra styckena gäller endast om företaget fortsätter att fullgöra väsentliga avtalsförpliktelser i förhållande till motparten. 4 § Ett avtalsvillkor i strid med 3 § är ogiltigt. 5 § Om företaget inte fullgör en avtalsförpliktelse till följd av ett beslut av resolutionsmyndigheten enligt 13 kap. 2, 7, 8, 11 eller 12 §, anses företaget ändå fullgöra väsentliga avtalsförpliktelser på det sätt som anges i 3 § tredje stycket. 6 § Ett förbud enligt 3 § gäller även för en motpart till 1.ett dotterföretag till ett sådant företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket, om ett företag inom koncernen svarar för fullgörelse av dotter- företagets förpliktelser, eller 2.ett annat företag inom koncernen, om motpartens rätt grundar sig på ett beslut om resolution eller en resolutionsåtgärd som riktar sig mot något annat företag inom koncernen eller på en händelse som har ett direkt samband med ett sådant beslut. 7 § Om resolutionsmyndigheten har erkänt ett resolutionsförfarande i tredjeland i enlighet med 26 kap. 2 §, ska ett sådant förfarande betraktas som ett beslut om resolution eller en resolutionsåtgärd vid tillämpning av bestämmelserna i 3–6 §§. 8 § Bestämmelserna i 3–7 §§ ska anses vara internationellt tvingande regler i den mening som avses i artikel 9 i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I), i den ursprungliga lydelsen. 12 kap. Om resolutionsåtgärder 1 § När ett företag har försatts i resolution, får resolutionsmyndigheten vidta följande resolutionsåtgärder: 1.Åtgärder som anges i 10 kap. 2 §, 13 kap. 1, 2, 7, 8, 11 och 12 §§, 14 kap. 2–5 §§, 16 kap. 1, 3 och 4 §§, 17 kap. 7 och 9 §§, 18 kap. 8 och 10 §§, 19 kap. 7 och 9 §§, 20 kap. 1 och 4 §§, 21 kap. 16 och 18 §§ samt 28 kap. 2 §. 2.Tillämpa följande resolutionsverktyg: a)försäljningsverktyget enligt 17 kap., b)broinstitutsverktyget enligt 18 kap., c)avskiljandeverktyget enligt 19 kap., eller d)skuldnedskrivningsverktyget enligt 21 kap. Tillsätta en särskild förvaltare enligt 15 kap. 1 §. Dessutom får regeringen besluta att använda något av de statliga stabiliseringsverktygen under de förutsättningar som anges i 22 kap. 2 § ska vidta de resolutionsåtgärder som är nöd- vändiga med hänsyn till det allmänna intresset och som bäst uppfyller resolutionsändamålen i det enskilda fallet. När resolutionsmyndigheten vidtar resolutionsåtgärder, ska myndig- heten sträva efter att minimera resolutionskostnaderna och undvika onödig värdeförstörelse. Om resolutionsåtgärder leder till konflikt mellan två eller flera resolutionsändamål, ska resolutionsmyndigheten, om inte annat framgår av denna lag, väga ändamålen mot varandra med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet. 3 § Sådana krav på godkännande eller medgivande eller förfarandekrav vid underrättelser som gäller enligt annan författning, avtal eller på annan grund ska inte utgöra hinder för resolutionsmyndigheten att vidta Första stycket gäller inte om något annat anges i denna lag eller före- skrifter som har meddelats i anslutning till lagen. 4 § När resolutionsåtgärder vidtas ska aktiebolagslagen (2005:551) och lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden inte tillämpas i de delar som motsvarar –artikel 5.1 i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden, i lydelsen enligt Europa- parlamentets och rådets direktiv /59/EU, –och rådets direktiv /56/EG av den 26 okto- ber 2005 om gränsöverskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar, i lydelsen enligt och rådets direktiv /59/EU, –och rådets direktiv /36/EG av om utnyttjande av vissa av aktieägares rättigheter i börsnoterade företag, i lydelsen enligt och rådets direktiv /59/EU, –och rådets direktiv /35/EU av om fusioner av aktiebolag, i lydelsen enligt och rådets direktiv /59/EU, och –artiklarna 10, 19.1, 29.1–29.3, 31.2 första stycket, 33–36 och 40–42 i och rådets direktiv /30/EU av om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 54 andra stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga, i lydelsen enligt och rådets direktiv /59/EU. 5 § ska offentliggöra ett beslut att vidta resolutionsåtgärder. Om resolutionsmyndigheten fattar beslut enligt 13 kap. 2, 7, 8, 11 eller 12 §, ska resolutionsmyndigheten även offentliggöra villkoren för åtgär- den och den tidsperiod som åtgärden gäller. Resolutionsåtgärder beträffande ett företag i en koncern 6 § Om ett företag ingår i en koncern, ska resolutionsmyndigheten utforma de resolutionsåtgärder som vidtas mot företaget på ett sätt som 1.minimerar påverkan på andra koncernföretag och på koncernen som helhet, och 2.minimerar de negativa effekterna på den finansiella stabiliteten inom EES, särskilt i de länder där koncernen är verksam. Anställda och deras representanter 7 § beslut om resolutionsåtgärder ska inte påverka de anställdas rätt till arbetstagarrepresentanter i styrelsen enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för privatanställda. 8 § När resolutionsmyndigheten vidtar en resolutionsåtgärd som berör de anställda, bör myndigheten informera och samråda med representanter för de anställda. 9 § När försäljningsverktyget, broinstitutsverktyget eller avskiljande- verktyget används för att överföra vissa tillgångar, rättigheter eller förpliktelser från ett företag i resolution, ska resolutionsmyndigheten säkerställa att det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer vars fordringar inte överförts inte blir sämre än om företaget i stället hade avvecklats genom konkurs eller likvidation då beslutet om resolution fattades. 10 § När skuldnedskrivningsverktyget används, ska resolutionsmyndig- heten säkerställa att det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer vars fordringar har skrivits ned eller konverterats till aktier eller andra äganderättsinstrument inte blir sämre än om företaget i stället hade avvecklats genom konkurs eller likvidation då beslutet om resolution fattades. 11 § När medel från insättningsgarantisystemet tillförs enligt 7 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, ska resolutionsmyndigheten säker- ställa att det ekonomiska utfallet för insättningsgarantisystemet inte blir sämre än om företaget i stället hade avvecklats genom konkurs eller likvidation då beslutet om resolution fattades. Om egendom i tredjeland 12 § Om resolutionsmyndigheten har beslutat att vidta en resolutions- åtgärd som avser tillgångar i tredjeland eller aktier eller andra ägande- rättsinstrument, rättigheter eller förpliktelser som omfattas av lagstift- ningen i ett sådant land, ska resolutionsmyndigheten antingen 1.förvalta aktierna, de andra äganderättsinstrumenten, tillgångarna eller rättigheterna och uppfylla skyldigheterna för mottagarens räkning, till dess beslutet får verkan, eller 2.upphäva sitt beslut om det visar sig högst osannolikt att åtgärden kommer att få avsedd verkan. Om ett beslut upphävs enligt första stycket 2 ska transaktioner eller andra åtgärder som vidtagits för att verkställa det upphävda beslutet återgå eller återställas. 13 kap. Beslut om ändring av vissa avtalsvillkor och om förbud mot att fullgöra förpliktelser, ta i anspråk säkerheter och att utöva vissa rättshandlingar Ändring av löptider och räntevillkor 1 § I fråga om kvalificerade skulder och relevanta kapitalinstrument som tillkommit innan ett företag försatts i resolution får resolutionsmyndig- heten besluta att 1.ändra eller anpassa löptiden för skulden, 2.ändra den ränta som ska betalas för skulden, eller 3.ändra dagen då räntan förfaller till betalning. Första stycket gäller inte för en skuld som är säkerställd. Förbud mot att fullgöra vissa förpliktelser 2 § får besluta att ett företag som är försatt i resolution inte ska fullgöra en betalnings- eller en leveransförpliktelse som följer av ett avtal som har ingåtts av företaget. Om resolutionsmyndigheten fattat ett beslut enligt första stycket, behöver inte heller motparten fullgöra sin betalnings- eller leveransför- pliktelse enligt avtalet. 3 § Ett beslut av resolutionsmyndigheten enligt 2 § första stycket gäller från offentliggörandet av beslutet enligt 12 kap. 5 § och som längst till och med den bankdag som följer närmast efter dagen för offentliggörandet. 4 § Om en betalnings- eller leveransförpliktelse skulle ha fullgjorts som resolutionsmyndigheten beslutat om enligt 3 §, ska förpliktelsen fullgöras efter det att tiden har gått ut. 5 § Ett beslut enligt 2 § första stycket får inte avse 2.överföringsuppdrag avseende betalningar eller leveranser av finansi- ella instrument som har lagts in i ett anmält avvecklingssystem, 3.betalnings- eller leveransförpliktelser som ska fullgöras mot centrala motparter och centralbanker, eller 4.finansiella instrument och medel som omfattas av lagen (1999:158) om investerarskydd. 6 § Om ett företag i resolution fullgör en betalnings- eller leveransför- pliktelse i strid med ett beslut enligt 2 § första stycket, ska betalningen eller leveransen ändå gälla, om det inte visas att motparten kände till beslutet eller att det förekom omständigheter som gav motparten skälig anledning att anta att resolutionsmyndigheten hade fattat ett sådant beslut. Förbud mot att ta i anspråk säkerheter 7 § får besluta att en borgenär till ett företag i resolution inte får ta i anspråk en säkerhet som har ställts ut i tillgångar som tillhör företaget. Förbudet får gälla från offentliggörandet enligt 12 kap. 5 § och som längst till och med den bankdag som följer närmast efter dagen för offentliggörandet. 8 § Om resolutionsmyndigheten har beslutat att försätta något annat företag inom samma koncern som företaget enligt 7 § i resolution eller att vidta en sådan åtgärd som anges i 12 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 eller andra stycket mot ett sådant företag, ska ett särskilt beslut om förbud mot att ta i anspråk säkerheter fattas med avseende på det företaget. Innehållet i beslutet ska motsvara innehållet i det beslut som fattas enligt 7 §. 9 § Ett beslut enligt 7 eller 8 § får inte avse 1.säkerheter som har ställts ut i samband med deltagande i ett anmält avvecklingssystem, eller 2.säkerheter som innehas av centralbanker eller centrala motparter. Första stycket gäller endast om den säkerhet som har ställts ut är en marginalsäkerhet eller en annan panträtt. 10 § Om en borgenär tar i anspråk en säkerhet i strid med ett beslut enligt 7 eller 8 §, ska rättshandlingen ändå gälla, om det inte visas att borgenären kände till beslutet eller att det förekom omständigheter som gav borgenären skälig anledning att anta att resolutionsmyndigheten hade fattat ett sådant beslut. Förbud mot att utöva vissa rättshandlingar 11 § får besluta att en motpart till ett företag i resolution inte får 1.säga upp eller häva ett avtal med företaget, 2.ändra villkoren i ett avtal med företaget, 3.ställa in fullgörelsen och hålla inne sin prestation mot företaget, 4.kvitta en fordran som företaget har på motparten, eller en för- pliktelse som företaget ska fullgöra mot motparten, mot en fordran som motparten har på företaget, eller en förpliktelse som motparten ska fullgöra mot företaget, 5.omvandla en fordran som motparten har på företaget, eller en förpliktelse som företaget ska fullgöra mot motparten, till en nettofordran eller en nettoförpliktelse, eller 6.tillämpa en slutavräkningsklausul. Första stycket gäller endast om företaget fortsätter att fullgöra väsentliga avtalsförpliktelser i förhållande till motparten. Förbudet får gälla från offentliggörandet enligt 12 kap. 5 § och som längst till och med den bankdag som följer närmast efter dagen för offentliggörandet. 12 § får besluta att en motpart till ett dotter-