prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Remissinstanserna: Kammarrätten i Sunds- vall, Förvaltningsrätten i , Polismyndig- heten, Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap, , , För- svarsmakten, , , , , , , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, , , , , Energigas , Fastighetsägarna , , Företagarna, , , Livsmedels- företagen, , Skogs- industrierna, Skogsägarna, SveMin, Svensk Ener- gi, Svensk Fjärrvärme, Svensk kollektivtrafik, Svensk Solenergi, Svensk Vindenergi, , , , , , , , Sveriges Energiföreningars Riks- organisation, kommuner och landsting och lämnar inga synpunkter på förslaget. , och tillstyrker förslaget. Regel- rådet anser att konsekvensutredningen är bristfällig. uppger att de har fått indikationer på att märkt, lågbeskattad olja används för privat ändamål vilket är ett problem både ur statsfinansiell synpunkt och ur klimat- och annan miljösynpunkt, eftersom de aktuella fartygen har en hög bränsleförbrukning och därmed orsakar vattenföroreningar, erosion och buller. Enligt är förslagen sannolikt inte tillräckliga för att åtgärda problemet och det behövs därför ökad tillsyn och utredning i frågan. anser att det är otydligt om förslaget bara gäller fartyg med en längd understigande och en bredd . Vidare anser Jordbruks- verket att båtar och skepp som används för yrkesmässigt fiske bör ha samma konkurrensvill- kor oavsett om fisket bedrivs på allmänt vatten eller med stöd av enskild rätt. an- för att för näringar som bedrivs under en mindre del av året kan en större investeringskostnad uppkomma för båtar som används inom näringen, och att återbetalningsförfarandet kan innebära en administrativ börda för företagen. och () pekar på att det är ansvar att kontrollera att båten uppfyller kraven för att erhålla ett medgivande och att om förvärvaren har ett korrekt medgivande kan inte leverantören ha något ansvar för att kontrollera hur bränslet ska användas. SPBI undrar också hur befintliga medgivanden kommer att hanteras. Vidare har några remissinstanser lämnat syn- punkter utan direkt koppling till detta lagstift- ningsärende. Skälen för regeringens förslag: Av Europeiska unionens domstols praxis framgår att det inte är tillräckligt att ett luftfartyg används i näringsverksamhet för att flygbränslet ska skattebefrias. Reglerna om bränsle som används i båtar och skepp ska tolkas i ljuset av avgörandena om luftfartyg. Det krävs alltså, både beträffande flygbränsle och bränsle som används i båtar och skepp, att transporterna eller tjänsterna sker mot ersättning för att bränslet ska skattebefrias. För att tydliggöra detta infördes en definition av vad som är att anse som användning för privat ändamål i LSE. Definitionen innebär att skattebefrielse endast kan ges när luftfartygen, skeppen eller båtarna används för transport av passagerare eller varor mot ersättning eller tillhandahållande av andra tjänster mot ersättning, av offentliga myndigheter eller för offentliga myndigheters räkning eller för yrkesmässigt fiske. Dessutom föreslås att skattebefrielse ska ges för bränsle som förbrukas av frivilliga försvarsorganisationer och för bränsle som ideella organisationer förbrukar vid sjöräddning, brandövervakning och liknande verksamhet eller övning och utbildning för sådan verksamhet. Av 1 kap. 6 § LSE framgår att fartyg vars skrov har en största längd av och en största bredd av kallas skepp och att andra fartyg kallas båtar. Förbudet mot att ha märkt olja i tanken och bestämmelsen om medgivande att använda märkt olja enligt 2 kap. 9 § LSE gäller bara båtar. Förslaget innebär därmed ingen skillnad för skepp, eller för båtar med fiskelicens enligt fiskelagen (1993:787), eftersom förbudet mot märkt olja inte gäller för dessa. Mot bakgrund av detta delar regeringen inte uppfattning att det är otydligt om förslaget bara avser fartyg med en längd understigande och en bredd understigande När det gäller synpunkt om konkurrens- villkor för fiskare vill regeringen anföra följande. Gränsdragningen mellan de yrkesfiskare som kan använda skattebefriat bränsle och de som i stället får ansöka om återbetalning av skatten görs genom innehavet av fiskelicens. En sådan krävs för allt yrkesfiske med fartyg i havet, oav- sett om det sker på enskilt eller allmänt vatten. För fiskare med fiskelicens innebär förslaget allt- så ingen skillnad. Förslaget kan däremot få viss påverkan på vissa insjöfiskare, som fiskat med stöd av enskild rätt eller personlig fiskelicens, och kan få medgivande att använda märkt olja i båten. Det bör dock röra sig om för- hållandevis få aktörer. Bestämmelsen i 2 kap. 9 § LSE om medgivan- de att ha märkt olja i båt infördes i samband med slopandet av möjligheten att göra skattefria in- köp av olja till båtar mot försäkran att båten skulle användas yrkesmässigt. Regeringen uttala- de i förarbetena att slopandet av inköp mot försäkran kunde leda till såväl praktiska problem som en betydande ekonomisk belastning för vissa aktörer. Regeln var i första hand tänkt att tillämpas för myndigheter som disponerade både skepp och båtar, men om särskilda skäl fanns kunde även andra båtar som användes av andra än myndigheter få dispens (prop. 1994/95:54 s. 73, bet. 1994/95:SkU4, rskr. 1994/95:152). Avsikten var inte att alla näringsidkare skulle få dispens, utan särskilda skäl krävdes. Allmänt skulle krävas att stora praktiska hanterings- problem uppkom, som då näringsidkaren hade både skepp och båtar, eller att näringsidkaren skulle drabbas av betydande likviditetsproblem (prop. 1994/95:54 s. 96). Efter att lagändringen om begränsning av skattefriheten för flygbränsle och fartygsbränsle trätt i kraft kommer det inte att vara tillräckligt att båten används i en näringsidkares verksamhet för att bränslet ska skattebefrias, utan det krävs att båten används för annat än privat ändamål enligt definitionen i 1 kap. 11 § LSE. I konsekvens med detta bör krävas att båten används uteslutande för annat än privat ändamål för att medgivande att använda lågbeskattad, märkt olja i båten ska meddelas. Förutom att båten ska användas uteslutande för annat än privat ändamål bör också krävas, precis som tidigare, att det finns särskilda skäl för att medgivande ska lämnas. Bedömningen av vad som utgör särskilda skäl bör ske på samma sätt som . Det bör alltså krävas att stora praktiska hanteringsproblem uppstår till följd av att högbeskattad, omärkt olja måste användas i båten eller att detta leder till betydande likviditetsproblem. Ett beslut om medgivande kan enligt 2 kap. 9 § fjärde stycket LSE återkallas om förut- sättningarna för medgivandet inte längre finns. Det är som beslutar om medgivan- den och om att återkalla medgivanden. Det före- slås inte några ändringar när det gäller ansvars- fördelningen mellan de skattskyldiga, för- värvaren och eller någon utökad kontrollskyldighet för de skattskyldiga, något som SPBI undrat över. Av 10 kap. 9 § LSE framgår att Kustbevak- ningen eller utövar tillsynen över att bestämmelserna om märkt olja följs. I 10 kap. LSE finns regler om tillsyn och sanktioner vid otillåten användning av märkt olja. Det finns alltså bestämmelser om tillsyn i LSE och det ankommer inte på regeringen att bestämma hur de myndigheter som har ansvar för tillsyn och kontroll ska organisera sin verk- samhet. önskemål föranleder därför ingen åtgärd från regeringens sida. Förslaget föranleder ändring i 2 kap. 9 § LSE, se avsnitt 3.4. Ändringarna föreslås träda i kraft . 6.23.4Förvärvaren blir skattskyldig om bränslet förbrukas för privat ändamål Regeringens förslag: Om bränsle förvärvas utan skatt eller med lägre skatt till skepp, båtar eller luftfartyg och bränslet förbrukas för privat ändamål, blir förvärvaren skattskyldig för den skatt som ska betalas på det bränsle som förbrukats för privat ändamål. eller den skatt som gäller för märkt olja har betalats för bränslet, blir förbrukaren skatt- skyldig enligt den högre skattesatsen för omärkt olja om bränslet förbrukas för privat ändamål. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Kammarrätten i Sunds- vall, Förvaltningsrätten i , Polis- myndigheten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , , , , , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, , , , , Energigas , Fastighetsägarna , , Företagarna, , , Livsmedelsföre- tagen, , Skogs- industrierna, Skogsägarna, SveMin, , Svensk Fjärrvärme, Svensk kollektivtrafik, Svensk Solenergi, Svensk Vindenergi, , , , , , , , Sveriges Energiföreningars Riks- organisation, kommuner och landsting och lämnar inga synpunkter på förslaget. , och tillstyrker förslaget. Regel- rådet anser att konsekvensutredningen är bristfällig. och () vill att den föreslagna bestämmelsen i 2 kap. 1 § tredje stycket 3 LSE förtydligas. SPBI påpekar också att de skattskyldiga inte kan kontrollera hur den slutliga förbrukningen sker efter att bränslet levereras, något som Svenska FlygBranschen instämmer i. Skälen för regeringens förslag: I 4 kap. 1 § LSE regleras vem som är skattskyldig för energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt för bränslen som avses i 1 kap. 3 a §, alltså de bränslen som omfattas av vissa gemensamma förfaranderegler inom EU, det s.k. uppskovsför- farandet. Bestämmelsen i 4 kap. 1 § 7 LSE inne- bär att den som förvärvat bränsle för vilket ingen skatt eller lägre skatt ska betalas när bränslet an- vänds för ett visst ändamål men som använder bränslet för ett annat ändamål som medför att skatt ska betalas med ett högre belopp blir skattskyldig. Motsvarande bestämmelse för bränslen som inte omfattas av uppskovsför- farandet finns i 4 kap. 12 § 4 LSE. 4 kap. 1 § andra stycket LSE som innebar att den högre skattesatsen för omärkt olja kunde tas ut om skepp eller båt med fartygstillstånd (numera fiskelicens) användes på ett sätt att ytterligare skatt skulle betalas. Denna bestämmelse upphäv- des dock med motiveringen att den inte tillförde något utöver vad som framgick av punkten 7 samma paragraf (prop. 2000/01:118 s. 132, bet. 2000/01:SkU26, rskr. 2000/01:240). Motsvarande bestämmelse för bränslen som inte omfattas av uppskovsför- farandet upphävdes också. Regeringen ansåg alltså att bestämmelserna i 4 kap. 1 § 7 respektive 12 § 4 LSE innebar att förvärvaren blev skatt- skyldig om bränslet förbrukades för privat ändamål och att den högre skattesatsen för omärkt olja kunde tas ut i de fall det var aktuellt. Det har dock vid tillämpningen visat sig att det är tveksamt om dessa bestämmelser kan tilläm- pas för att ta ut skatt av förvärvaren när bränsle köps utan skatt eller med lägre skatt och användningen av skeppet eller båten sker för privat ändamål. Samma sak gäller för flygfotogen som förbrukas i luftfartyg enligt 6 a kap. 1 § 5 a LSE. Detta beror på att förvärvaren vid leveransen av bränslet inte behöver ange vad skeppet, båten eller luftfartyget ska användas till. Skattebefrielsen respektive avdragsrätten för den som levererar bränslet beror enbart på om bränslet tagits emot i skeppet, båten eller luft- fartyget. Det kan därför inte anses vara förvärvat för ett visst ändamål. Av 2 kap. 1 § andra stycket LSE framgår att, i i 4 kap. 1 § 12 § 4 LSE, skattskyldig, ska skatt tas ut med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan de skattebelopp som gäller för bränslets olika användningssätt. Eftersom den lägre energiskattesatsen för märkt olja gäller oavsett användningsändamål kan denna bestämmelse inte tillämpas för att ta ut skatten som gäller för omärkt olja eller mellanskillnaden mellan märkt och omärkt olja i de fall märkt olja har använts för privat ändamål. Mot bakgrund av detta finns ett behov att komplettera och förtydliga bestämmelserna om skattskyldighet och vilken skatt som ska tas ut när skepp, båtar och luftfartyg används för privat ändamål. Det föreslås därför att förvärvaren blir skattskyldig om bränslet köpts in utan skatt eller med lägre skatt och förbrukas i skepp, båt eller luftfartyg när dessa används för ändamål som inte föranleder skattebefrielse. Detta bör gälla för samtliga de harmoniserade bränslen som framgår av 2 kap. 1 § första stycket LSE, det vill säga både bränslen som omfattas av uppskovs- förfarandet och bränslen som inte omfattas av uppskovsförfarandet. Vidare bör reglerna gälla för energiprodukter eller andra produkter som är avsedda att användas för motordrift eller uppvärmning enligt 2 kap. 3 och 4 §§ LSE. När det gäller luftfartyg aktualiseras behovet enbart beträffande flygfotogen, eftersom inget annat bränsle får förvärvas utan skatt. Vidare föreslås att den högre skattesatsen för omärkt olja ska tas ut av förvärvaren i de fall då ingen skatt har betalats eller skattesatsen för märkt olja har betalats för bränslet, och bränslet förbrukas för privat ändamål i skepp, båtar eller luftfartyg. Avsikten med förslaget är, som framgår ovan, att förvärvaren ska bli skattskyldig om bränslet används för ett ändamål som inte är skatte- befriat. Det föreslås inte någon ändring av reg- lerna om avdrag i 7 kap. LSE eller av reglerna om skattebefriade användningsområden i 6 a kap. 1 § LSE. Förutsättningarna för skattebefrielse respektive avdrag är alltså oförändrade vilket innebär, som både SPBI och Svenska Flyg- Branschen pekar på, att förslaget inte innebär någon utökad kontrollskyldighet eller ansvar för hur bränslet slutligen används. Förslagen föranleder ändringar i 2 kap. 1 §, 4 kap. 1 och 12 §§ samt 5 kap. 3 § LSE, se avsnitt 3.4. Ändringarna föreslås träda i kraft . I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som är nödvändigt i det aktuella lagstiftningsärendet. Det sker mot bakgrund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjlig. Härigenom anser regeringen, trots vad som framförs av , att gällande krav på konsekvensanalyser har tillgodosetts. Beskriv- ningar av förslaget och dess konsekvenser i andra avseenden finns även i andra delar av denna proposition. Sammantaget förväntas förslagen öka skatte- intäkterna med . uppskattar att ca 650 företag har medgivande att använda märkt olja i båt och att uppskattningsvis hälften av dessa kommer att beröras av förslaget om begränsning av skattefri- heten för fartygsbränsle och alltså inte få tillstånd att använda märkt olja. Dessa företag kommer att använda högbeskattad olja och be- gära återbetalning av skatten för den del av förbrukningen som sker för annat än privat ändamål. Det är tveksamt om det över huvud taget sker någon inbetalning av skatt i efterhand för sådan privat förbrukning som sker med obeskattat bränsle eller med lågbeskattat bränsle. Förslaget kan leda till att användningen av omärkt olja ökar medan användningen av märkt olja minskar. Minskad användning av olja är bra för miljön, dock får detta förslag inte några större effekter på miljön, eftersom utsläpp med lokala och regionala effekter från båtar främst beror på andra faktorer som krav på bränsle- kvalitet och avgasrening. Som anges ovan kommer sådana företag som har medgivande att använda märkt olja i båten att i stället använda högbeskattad olja och begära återbetalning av skatten i efterhand om användning skett för annat än privat ändamål. Dessa företagare kommer alltså att få ligga ute med medel motsvarade skatten. menar att det kan innebära en större investeringskostnad för båtar som används inom näringar som bedrivs under mindre delar av året. Av 9 kap. 7 § LSE framgår att ansökan till återbetalning sker kvartalsvis, och att rätt till återbetalning finns om ersättningen för ett kalenderkvartal uppgår till , se 9 kap. 8 § LSE. Det rör sig alltså om maximalt ett kvartal som dessa aktörer måste ligga ute med medel motsvarade skatten. Eftersom det rör sig om båtar får det antas att det rör sig om förhållandevis små belopp. Det stämmer också, som framför, att företagare som ska ansöka om återbetalning behöver spara dokumentation för att visa sin rätt till återbetalning. Den ökning av den administrativa bördan som detta innebär bör dock vara försumbar, bl.a. mot bakgrund av att närings- idkare redan får antas spara dokumentation i andra syften. Det är tänkbart att vissa tankställen på mindre orter inte säljer omärkt olja utan endast märkt olja. Det får dock antas att efterfrågan på omärkt olja kommer att öka dels på grund av den begränsning av skattebefrielsen för fartygs- bränsle som trädde i kraft (prop. 2014/15:40, bet. 2014/15:SkU12, rskr. 2014/15:133), dels på grund av det förslag som behandlas. Effekter för myndigheter och domstolar Förslaget medför ökade kostnader för Skatte- (för utveckling av blanketter och informationsinsatser m.m. samt IT-utveckling) och löpande kost- nader för IT-utveckling. Tillkommande kostna- der för bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. gäller att medgivande att använda märkt olja i båt får återkallas om förut- sättningarna för det inte finns. Förslaget bedöms därför inte påverka antalet mål eller påverka arbetsbelastningen i de allmänna förvaltnings- domstolarna. Förslaget bedöms inte heller med- föra några ökade kostnader för andra myndig- heter. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 11, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11, avsnitt 5. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. 6.24.2Slopande av möjlighet till överklagande Regeringens förslag: Bestämmelsen i lagen om skatt på energi om att beslut som fattas av regeringen inte får överklagas slopas. En språklig ändring görs i första stycket i samma paragraf. Ändringen träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrar sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Fram till kunde regeringen i särskilda fall bevilja hel eller delvis skattebefrielse under vissa förutsättningar enligt dåvarande 2 kap. 12 § lagen om skatt på energi. slopades den möjligheten då 2 kap. 12 § upphävdes genom lagen (2014:285) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Efter upphävandet saknar 12 kap. 1 § andra stycket betydelse och föreslås därför slopas. I 12 kap. 1 § första stycket LSE finns en överklagandehänvisning rörande beslut enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi. 6.24Följdändring i lagen om skatt på första stycket överklagas beslut enligt LSE ”hos energi efter tidigare ändring allmän förvaltningsdomstol”. 6.24.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa punktskattefrågor inför budgetpropo- sitionen tagits fram. Promemorian har remitterats (dnr Fi2015/01733/S2) och inne- håller bl.a. förslag om en ändring i lagen om skatt på energi till följd av en tidigare ändring. Promemorians lagförslag i denna del finns i bilaga 11, avsnitt 1. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 11, avsnitt 3. Ingen remissinstans har yttrat sig i frågan. som numer används i motsvarande bestämmelser är ”till allmän förvaltningsdomstol”. En språklig ändring av första stycket föreslås därför. Förslaget föranleder ändringar av 12 kap. 1 § LSE, se avsnitt 3.4. Ändringen föreslås träda i kraft . 6.25Undantag från trängselskatt i i Regeringens bedömning: Ett undantag bör införas vad gäller trängselskatt i i . Ändringarna bör träda i kraft . Skälen för regeringens bedömning: och har inkommit med en gemensam hemställan om undantag vad gäller trängselskatt i i . Hemställan remitterades och två centrala remissinstanser, och Transportstyrelsen, avstyrkte då genom- förandet av förslaget. Mot bakgrund av vad som framkom vid den tidigare remitteringen och i syfte att skapa ett bättre beslutsunderlag remitterades en promemoria framtagen inom inne- hållande dels ett förslag till alternativ lösning för undantag från trängselskatt vad gäller Backa- området i , dels hemställans förslag. Remisstiden gick ut . Regeringen anser att det är angeläget att hitta en lösning på de problem som lyfts fram i hemställan och avser att möjligt återkomma till med förslag. Ändringarna bör träda i kraft . motiverades bl.a. med att den tidigare skatten på handelsgödsel inte var effektiv och att ett återinförande av skatt på handelsgödsel är en kostsam åtgärd med liten påverkan på miljön. Regeringen har inte för avsikt att återinföra den skatt på gödselmedel som avskaffades 2010. Härmed anser regeringen att tillkännagivande är slutbehandlat. Användningen av handelsgödsel bidrar till övergödning av våra vattendrag, sjöar och hav samt till ökade halter av, i synnerhet, tung- metallen kadmium i åkermarken. Regeringen avser därför att analysera behovet av andra former av beskattning för att minska spridningen av tungmetaller och andra miljö- farliga ämnen i naturen. Om det finns behov av en skatt bör den vara verkningsfull och kostnadseffektiv. I detta sammanhang bör även skatten på bekämpningsmedel ses över. Skatten på bekämpningsmedel infördes och har i allt väsentligt varit oförändrad sedan den infördes. Det bör bl.a. analyseras hur skattens miljöstyrande effekt kan öka, om skatten är effektiv och om skatten är i behov av ändringar med hänsyn till de förändringar som skett på EU-området sedan skatten infördes. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera behovet av nya ekonomiska styrmedel 6.26Riksdagens tillkännagivande om på kemikalieområdet och, om sådant behov Regeringens bedömning: Regeringen har inte för avsikt att återinföra den skatt på gödselmedel som avskaffades 2010. Regeringen avser dock att analysera behovet av andra former av beskattning för att minska spridning av tungmetaller och andra miljöfarliga ämnen i naturen. Vidare är skatten på bekämpningsmedel som, i allt väsentligt, varit oförändrad i behov av en översyn. Skälen för regeringens bedömning: tillkännagav som sin mening att skatt på handelsgödsel inte bör införas (bet. 2014/15:SkU18), rskr. 2014/15:148). fanns, vilken typ av styrmedel som har bäst förutsättningar för att vara verkningsfullt och kostnadseffektivt. Huvudmotivet för dessa ekonomiska styrmedel skulle enligt uppdraget vara att minska förekomsten av eller risken för exponering och spridning av miljö- och hälsofarliga ämnen från olika varugrupper. betänkande ”Kemikalieskatt – Skatt på vissa konsumentvaror som innehåller kemikalier” (SOU 2015:30) överlämnades till regeringen . Utredningen fokuserade på åtgärder för att minska förekomsten av farliga ämnen i människors hemmiljö och föreslog två nya punktskatter – en på viss elektronik och en på golvbeläggningsmaterial, väggbeklädnad och takbeklädnad av polymerer av vinylklorid. Betänkandet har remissbehandlats. Intresset var stort bland remissinstanserna och en stor mängd synpunkter har inkommit. Utredningens slutsatser och de åsikter som framförts under remissförfarandet bereds inom . Innan en skatt på viss elektronik kan införas måste en standardiserad mätmetod tas fram, som kan mäta kemikalieinnehållet i dessa varor. Ett förslag på en sådan mätmetod måste därefter remitteras. Att införa de föreslagna skatterna , vilket utredningen föreslog, är därför inte möjligt. elektrisk kraft , att omräkningen avseende skattesatser baseras på de skattesatser som enligt LSE gällt . Energiskattesatserna på elektrisk kraft framgår av förordningen (2014:1328) om fastställande av omräknade belopp för energi- skatt på elektrisk kraft för . För energiskattesatserna på elektrisk kraft sker beräkningen av skattesatser utifrån den faktiska förändringen i konsumentprisindex som alltså tillämpas skattesatser. Index har ökat . En mervärdesskatteeffekt tillkommer om priset på elektrisk kraft i motsvarande mån förändras och om köparen är en privatperson. 6.28Omräkning av energiskatten på har rätt av dra av denna ingående mervärdesskatt elektrisk kraft efter prisutveckling (indexering) Energiskattesatserna på elektrisk kraft framgår av 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. På motsvarande sätt anges koldioxid- och energiskattesatserna på bränslen i 2 kap. 1 § LSE. har en årlig indexomräkning skett av såväl energiskatte- satserna på elektrisk kraft som koldioxid- och energiskattesatserna på bränslen. Syftet är att realvärdesäkra skattesatserna.