prop · H203146 · 2015-08-28 00:00:00 — Att arbetet med att bekämpa finansiering av terrorism på detta sätt i större utsträckning integreras i den övriga terrorismbekämpningen är positivt. En viktig del i kampen mot terrorism är att det finns en ändamålsenlig strafflagstiftning. De centrala bestämmelserna i svensk rätt om terroristbrott och brott med anknytning till terrorism finns i terroristbrottslagen, rekryteringslagen och finansieringslagen (se avsnitt 1.4.2). Det är angeläget att lever upp till sina straffrättsliga åtaganden för att förhindra och bekämpa terrorism. I FN:s säkerhetsråds resolution (2014), som är folkrättsligt bindande, ställs krav på att det ska vara kriminaliserat att resa, eller försöka resa, utomlands i syfte att utföra, planera, förbereda eller delta i terroristhandlingar, eller att ge eller få terroristträning. Vidare har Financial Action Task Force (FATF), där ingår, i sina rekommendationer ställt krav på att medlemsstaterna ska kriminalisera finansiering av terrorism i enlighet med FN:s internationella konvention om bekämpande av finansiering av terrorism som antogs 1999. Medlemsstaterna ska också se till att inte bara finansiering av terroristhandlingar utan även av terroristorganisationer och enskilda terrorister omfattas av kriminaliseringen. Det senare ska gälla även när det saknas koppling till en specifik terroristhandling. En särskild utredare har analyserat behovet av lagändringar för att ska leva upp till de krav på straffrättslig reglering som ställs i resolutionen och i rekommendationen om finansiering av terrorism (Straffrättsliga åtgärder mot terrorismresor [SOU 2015:63]). Utredaren har gjort bedömningen att de gärningar som ska vara kriminaliserade enligt resolutionen i viss utsträckning redan är straffbara, men att det krävs lagstiftningsåtgärder för att svensk rätt fullt ut ska motsvara kra- I betänkandet har det lämnats förslag till nya straffbestämmelser om mottagande av utbildning för särskilt allvarlig brottslighet och om terrorismresor, dvs. resor i avsikt att begå eller förbereda särskilt allvarlig brottslighet eller att meddela eller motta utbildning för sådan brottslighet. Det har även lämnats förslag till en ny straffbestämmelse om finansiering av terrorismresor. När det gäller FATF:s rekommendation har utredaren föreslagit att det ska vara straffbart att finansiera en person eller en sammanslutning av personer som begår, försöker begå, förbereder eller medverkar till särskilt allvarlig brottslighet, oavsett syftet med finansieringen. Betänkandet bereds i . antog ett tilläggsprotokoll till konventionen om förebyggande av terrorism. Tilläggsprotokollet är tänkt att bidra till ett likartat genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution (2014) och är i huvudsak inriktat på bestämmelser om materiell straffrätt som bygger på dem som finns i FN-resolutionen. deltog aktivt i förhandlingarna av protokollet, som bidrar till att förstärka det straffrättsliga skyddet mot terrorism. verkade under förhandlingarna även för att protokollet ska respektera grundläggande mänskliga rättigheter och högt ställda rättssäkerhetskrav. fick den särskilda utredaren i uppdrag att ta ställning till om ska tillträda tilläggsprotokollet liksom två återstående FN-instrument på det straffrättsliga området som gäller hot mot den civila luftfartens säkerhet. I tilläggsuppdraget ingår också att analysera behovet av ytterligare kriminalisering för att förebygga och förhindra att personer deltar i väpnad konflikt utomlands inom ramen för en terroristorganisation och att överväga om straffbestämmelsen om olovlig värvning bör förtydligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt. Uppdraget ska redovisas senast . För att svenska myndigheter ska kunna utreda och lagföra brott är det internationella rättsliga samarbetet av stor betydelse. I syfte att ytterligare effektivisera samarbetet avseende rättslig hjälp gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att utreda hur och rådets direktiv /41/EU om en europeisk utredningsorder på det straffrättsliga området ska genomföras i svensk rätt. Direktivet, som var en av initiativtagarna till, är tänkt att göra det enklare och snabbare för rättsvårdande myndigheter inom EU att bistå varandra med utredningsåtgärder under en förundersökning. Uppdraget ska redovisas . Även den europeiska arresteringsordern är av stor betydelse på området. För att ytterligare effektivisera det samarbetet har regeringen initierat en översyn av lagen (2013:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder och avser att presentera förslag till vissa förbättringar av den. Vidare är lagen (1957:668) om utlämning för brott föremål för en mera omfattande översyn. I samband med denna översyn ska det även övervägas bl.a. om bör anta tilläggsprotokollet till konvention om bekämpande av terrorism, m.m. Protokollet ökar möjligheterna och skyldigheterna att samarbeta inom bl.a. utlämningsområdet när det gäller flera av de gärningar som omfattas av FN:s globala straffrättsliga konventioner om bekämpande av terrorism. 2014/15:146 Ett brett förhållningssätt och att befintliga strukturer för brottsbekämpning och myndighetssamverkan används är värdefullt i sammanhanget. bedriver t.ex. verksamhet som indirekt kan medföra att terroristattentat förhindras. Exempelvis kan den som från försöker finansiera terrorism ofta misstänkas även för annan brottslighet. Det kan röra sig om ekonomisk brottslighet för att skapa ekonomiska vinster som kan användas i terroristverksamhet. I dessa fall samverkar myndigheten med övriga berörda myndigheter som Säkerhetspolisen, , , och . Terroristbrottmål är komplicerade och kräver ingående kunskaper hos både brottsbekämpande myndigheter och domstolar om exempelvis hotbilder, tillvägagångssätt och trender som är kännetecknande för brottsligheten. finns exempelvis specialiserade åklagare för säkerhetsmål, inklusive terroristbrottmålen. Det bör finnas kompetens på området i hela rättskedjan. Regeringen ska verka för att –ska uppfylla sina befintliga straffrättsliga åtaganden inom FN, FATF och , –möjligheterna till internationellt rättsligt samarbete förbättras genom att direktivet om en europeisk utredningsorder genomförs och lagen om en europeisk arresteringsorder och lagen om utlämning för brott förbättras, –tillsynsmyndigheterna arbetar för att alla rapporteringsskyldiga verksamhetsutövare uppfyller skyldigheten att rapportera misstänkta transaktioner, –och Säkerhetspolisen har en god förmåga att analysera rapporter om misstänkta transaktioner och att en effektiv och ändamålsenlig återkoppling sker till verksamhetsutövarna i syfte att skapa förutsättningar för en frekvent och kvalitativ rapportering, –och Säkerhetspolisen fortsätter att utveckla sitt samarbete för att ytterligare effektivisera bekämpningen av finansiering av terrorism, –kompetensen i domstolsväsendet stärks när det gäller terroristbrottmål. Säkerhetspolisen har huvudansvaret för att förhindra terroristbrottslighet. har genom sitt arbete en betydelsefull roll i att upptäcka indikationer på brottslig verksamhet. biträder också med resurser till Säkerhetspolisen. Samverkansorganet Nationellt centrum för terrorhotbedömning fyller en viktig funktion, liksom mot terrorism, där , , Försvarsmakten, Kriminalvården, , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , och ingår. I systemet för att motverka finansiering av terrorism ingår, förutom de Skr. 2014/15:146 brottsbekämpande myndigheterna, tillsynsmyndigheter som Finansin- spektionen, Fastighetsmäklarinspektionen, Lotteriinspektionen, och Länsstyrelserna i , och län samt det registerförande . Detsamma gäller och de utpekade finansiella och icke-finansiella verksamhetsutövarna. 2.3Försvåra – skapa och upprätthålla skydd för individer och minska samhällets sårbarhet för terroristattentat –Att skyddet för människor, information, funktioner och anläggningar ska vara starkt – människor ska känna sig trygga, säkra och fria i samhället. –Att de skyddsåtgärder som vidtas ska vara väl avvägda och bevara rimlig tillgänglighet. Medan området Förhindra handlar om att begränsa förmågan att begå terroristattentat, omfattar området Försvåra skyddet av målen för eventuella attentat. Det handlar om att försvåra för personer med avsikt och förmåga att begå ett terroristattentat att ta sig in i landet och stanna här. Området omfattar även åtgärder avseende föremål som kan användas som hjälpmedel vid sådana attentat. Det handlar också om att polisiärt skydda utövandet av grundläggande fri- och rättigheter, som yttrande- och religionsfrihet, och att minska samhällets sårbarhet för terroristattentat genom att skydda känslig information, samhällsviktiga anläggningar och kritisk infrastruktur. Utlänningskontroll och kontroll av farliga föremål Många människor och varor passerar gränser mellan EU och tredjeland och också gränser mellan EU:s medlemsstater. Dagens globala samhälle med ökande rörelse över gränserna, både av personer och av varor, ställer krav på att risker i dessa flöden kan identifieras. Möjlighet att tidigt upptäcka förberedelser till terroristbrottslighet, t.ex. i samband med gränskontroll, kan vara av central betydelse. Gränskontrollen måste alltid vara rättssäker, effektiv och får inte innebära diskriminerande åtgärder. Regeringen strävar efter ett öppet och transparent samhälle. ska ha en human asylpolitik och vara en för dem som flyr undan förföljelse och förtryck. Den svenska utlänningslagstiftningen erbjuder skydd i större utsträckning än vad internationella överenskommelser kräver. Denna politik har starkt stöd i riksdag. 2014/15:146 Bland dem som söker asyl och uppehållstillstånd på annan grund kan det finnas personer som utgör ett säkerhetshot och det är viktigt att de upptäcks. kan remittera ärenden till Säkerhetspolisen och på så sätt få kännedom om personer som söker uppehålls- och arbetstillstånd i har koppling till terroristverksamhet. Utifrån vad som är känt om personens bakgrund, kontakter eller egna aktiviteter – i eller utomlands – gör Säkerhetspolisen en bedömning av om han eller hon kan komma att ägna sig åt säkerhetshotande verksamhet och yttrar sig över detta till . Både och Säkerhetspolisen har behov av information om att en sökande har koppling till terrorism. Det gäller även personer som har beviljats uppehållstillstånd. Samverkan mellan myndigheterna behöver utvecklas ytterligare, och ett sådant arbete har också påbörjats av myndigheterna. Vid ansökan om svenskt medborgarskap undersöks mot bakgrund av kravet på hederligt levnadssätt om det finns några hinder av säkerhetsmässig karaktär för att bevilja medborgarskap. Sådana hinder kan handla om kopplingar till terrorism eller omständigheter som rör rikets säkerhet. Regeringen bedömer inte att det bör tas några initiativ till förändringar av regelverket för medborgarskap. Utöver uppehållstillstånds- och medborgarskapsprocesserna har Säkerhetspolisen även möjlighet att, enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, vidta särskilda åtgärder för att följa upp personer som bedöms utgöra ett hot men av olika anledningar stannar kvar i . Utöver detta kan åtgärder övervägas för att försvåra att svenska pass missbrukas. överlämnades departementspromemorian Missbruk av svenska pass – Omfattning och åtgärdsförslag (Ds 2015:12). I promemorian analyseras omfattningen av och orsakerna till missbruket av svenska pass. Vidare föreslås olika åtgärder för att komma till rätta med problematiken rörande missbruket. Promemorian bereds i . Illegal införsel av vapen och andra hjälpmedel Möjligheten att kontrollera vapen och andra hjälpmedel vid EU:s yttre gräns samt vid gräns mot andra EU-medlemsstater har betydelse för att försvåra terroristbrottslighet. och har utvecklat en gemensam kontrollstrategi och gemensamma rutiner för underrättelseutbyte för att minska införseln av illegala skjutvapen. Myndigheterna arbetar också inom ett EU-projekt mot illegala skjutvapen. En förutsättning för att bekämpa vapensmuggling är att säkerställa att myndigheterna både nationellt och internationellt samarbetar och delar den information och de underrättelser som finns. För att motverka illegal vapeninförsel bör ansträngningarna att utreda illegala vapens ursprung, såväl nationellt som internationellt, ökas. Ett växande problem är smuggling av skjutvapen i post- och kurirförsändelser från utlandet. arbetar aktivt med att förbättra sina arbetsmetoder och att öka underrättelseutbytet med andra länder i syfte att arbeta mer effektivt mot denna typ av smuggling. Annat som kan användas vid terroristattentat är kemiska, biologiska, radiologiska, nukleära och explosiva ämnen (CBRNE-ämnen) samt sprängämnesprekursorer (kemiska ämnen eller blandningar som kan användas för tillverkning av sprängämnen). När det gäller EU:s yttre gräns har ansvar för att kontrollera och övervaka varuflödet. När det gäller den inre gränsen har befogenhet att kontrollera vissa av dessa varor. För att fullgöra denna kontroll är beroende av en fungerande samverkan med andra myndigheter och att underrättelser utbyts. Hantering av illegala vapen och andra hjälpmedel Som ett led i arbetet mot den ökade beväpningen och användningen av skjutvapen inom kriminella kretsar höjdes det lägsta straffet för grovt vapenbrott från fängelse till fängelse . höjdes det högsta straffet för vapenbrott av normalgraden från fängelse till fängelse . Det infördes också ett synnerligen grovt vapenbrott med straffet fängelse i lägst tre och högst . Förstadier till vapenbrott är inte kriminaliserade. Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet har dock i sitt slutbetänkande (SOU 2014:63) föreslagit att försök, förberedelse och stämpling till grovt vapenbrott och synnerligen grovt vapenbrott ska kriminaliseras. Förslaget har remitterats och bereds nu i . Brandfarliga och explosiva varor, som handgranater och liknande föremål, faller dock inte under vapenlagens tillämpningsområde utan omfattas i stället av bestämmelserna i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Den som hanterar, överför eller importerar explosiva varor och den som yrkesmässigt eller i större mängd hanterar brandfarliga varor ska ha tillstånd för det. Straffskalorna för brott mot kravet på tillstånd motsvarar vad som gällde för vapenbrott och grovt vapenbrott före straffhöjningarna 2014. Förekomsten av handgranater inom kriminella kretsar ökar. Handgranater är små och därmed lätta att gömma i kläder, väskor eller liknande och kan orsaka stora skador. Likheterna med bestämmelsen om straffansvar för vapenbrott är uppenbara och det finns skäl att, särskilt mot bakgrund av de höjningar av straffen för vapenbrott som genomförts, se över också straffbestämmelserna i lagen om brandfarliga och explosiva varor. De mest kritiska sprängämnesprekursorerna omfattas av förbud eller krav på tillstånd för innehav av privatpersoner och skyldighet för ekonomiska aktörer att rapportera misstänkta transaktioner och stöld och svinn av ämnena. För att försvåra olaglig tillverkning av sprängämnen krävs förebyggande arbete samt en effektiv tillsyn av försäljningen av ämnena enligt reglerna om sprängämnesprekursorer, men också enligt de regler som gäller legal tillverkning och annan hantering av sprängämnen. Även CBRNE-ämnen kan utgöra ett hot. De brottsbekämpande myndigheterna behöver ha en god förmåga att förhindra och hantera bombrelaterade händelser samt händelser som involverar farliga föremål och ämnen. Kunskaper om händelser, konstruktioner och metoder behöver inhämtas och spridas mellan berörda myndigheter. Den samverkan som finns på området bör utvecklas. Regeringen ska verka för att –och Säkerhetspolisen utvecklar och effektiviserar sitt samarbete i syfte att förbättra möjligheten att upptäcka personer med koppling till terrorism, –missbruk av pass motverkas genom bl.a. förändringar i passlagstiftningen, –och utvecklar nationell och internationell samverkan i syfte att motverka införsel av illegala vapen och andra varor som kan användas i syfte att begå terroristattentat, –det finns effektiva sanktioner mot den illegala hanteringen av vapen och andra hjälpmedel, –det finns en effektiv tillsyn avseende sprängämnesprekursorer och CBRNE-ämnen, –en kontinuerlig myndighetssamverkan avseende olaglig användning av sprängämnesprekursorer och hantering av CBRNE-ämnen utvecklas. Skydd av utövandet av fri- och rättigheter Det öppna samtalet är en grund för demokratin. Förtroendevalda, journalister, kulturskapare och andra opinionsbildare spelar en central roll i detta samtal. Det förutsätter att vi har ett skydd för det fria ordet, en fri åsiktsbildning och för utövandet av övriga fri- och rättigheter. Både företrädare för statsmakten och kritiker av densamma måste känna trygghet i att uttala sina åsikter. Det är likaså viktigt att människor känner sig trygga att röra sig fritt, delta i sammankomster, och bära religiösa symboler utan rädsla för att utsättas för hot eller våld. I samhället finns mötesplatser och verksamheter som, även om de inte är frekvent utsatta för brott, är mer hotade än andra platser. Det kan exempelvis handla om och regeringens byggnader, röstlokaler, medieredaktioner och lokaler som används av religiösa samfund. uppdrag är att minska brottsligheten och öka tryggheten. I de fall hot eller andra brottsliga gärningar riktas mot sådana platser eller verksamheter är det uppgift att utreda dessa brott och att vidta relevanta säkerhetsåtgärder. I den mån de brottsliga gärningarna faller inom ansvarsområde finns det rutiner för samverkan och samordning mellan myndigheterna. har efter terroristattentaten i och bl.a. stärkt och utvecklat dialogen med trossamfunden i syfte att människor tryggt ska kunna utöva sin religion. Myndigheten har även genomfört trygghetsskapande åtgärder vid religiösa mötesplatser. Kameraövervakning kan också utgöra en del i skyddet av sådana platser och byggnader. Förutom skydd av mötesplatser och verksamheter behövs även trygghetsskapande åtgärder och en god kommunikation av relevant information så att inte oron över ett eventuellt terroristattentat begränsar människors vardag. Allmän oro i samhället kan exempelvis leda till att människor inte känner sig trygga på folktäta platser, i kollektivtrafik eller att delta i demonstrationer och andra allmänna sammankomster. Trygghetsskapande åtgärder kan i detta sammanhang vara att säkerställa adekvat bevakning av allmänna sammankomster. Det har också stor betydelse att information som kan förmedlas till allmänheten om den aktuella hot- Skr. 2014/15:146 bilden eller risken för ett terroristattentat kommuniceras på ett lättbegrip- ligt och lugnande sätt. Regeringen ska verka för att –berörda myndigheter i samverkan med andra aktörer arbetar för att tryggheten i samhället ska öka genom att förmedla information till allmänheten, –och andra berörda myndigheter och aktörer fortsätter dialogen och samarbetet med grupper som upplever sig utsatta. Minska samhällets sårbarhet för terroristattentat Svagheter i samhället kan utnyttjas för att genomföra terroristattentat. Faktorer som sårbarhet och exponering måste därför vägas in i hot- och riskbedömningar. På detta område behövs utökad samverkan mellan myndigheter och andra aktörer och mer uppmärksamhet kring problematiken. För ett effektivt skydd av samhällsviktig verksamhet och förbättrad krisberedskap behövs ökad kunskap om hot, risker, sårbarheter, kritiska beroenden och aktörers förmåga. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har en viktig roll för att utveckla detta arbete. I de verksamheter som identifieras som samhällsviktiga måste därför risk- och sårbarhetsanalyser göras. Eftersom en stor del av dessa verksamheter ägs och drivs i privat regi finns det behov av ökad samverkan mellan privata och offentliga aktörer i arbetet med att ta fram risk- och sårbarhetsanalyser. Terroristhotet ska på ett tydligare sätt än inkluderas i detta arbete. Säkerhetsskydd och andra skyddande åtgärder I säkerhetsskyddslagen (1996:627) finns bl.a. bestämmelser om skydd mot spioneri, sabotage, terrorism och andra brott som kan hota rikets säkerhet och skydd i andra fall av uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet. För dessa ändamål finns också bestämmelser i skyddslagen (2010:305) om åtgärder för att förstärka skyddet av vissa byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt (skyddsob- Sedan säkerhetsskyddslagen trädde i kraft har förutsättningarna för säkerhetsskyddet förändrats på många sätt. hetsskyddslagen har därför haft i uppdrag att genomföra en översyn av I betänkandet En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) föreslår utredningen att säkerhetsskyddslagen ska ersättas av en ny lag som på ett bättre sätt ska möta de förändrade kraven på säkerhetsskyddet. Lagens syfte ska vara att skydda verksamheter som är av betydelse för säkerhet eller som omfattas av ett internationellt säkerhets- I betänkandet föreslås att säkerhetsskyddet genom åt- gärderna informationssäkerhet, fysisk säkerhet och personalsäkerhet ska skydda dels säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, dels i övrigt säker- Skyddet för i övrigt säkerhetskänslig verksamhet 2014/15:146 medför en utvidgning i förhållande till gällande regelverk och innebär utöver ett skydd för sekretessbelagda uppgifter, ett skydd för verksamheterna som sådana. Det kan t.ex. gälla it-system som styr viktiga samhällsfunktioner, verksamheter där explosiva ämnen eller andra farliga ämnen hanteras, transporter av kärnavfall och forskningsanläggningar inom kärnindustrin. Betänkandet bereds i . Regeringen kommer att prioritera arbetet med en ny säkerhetsskyddslag. Säkerhetspolisen har till uppgift att ge råd om säkerhetsskydd. Terrorism riktar sig dock inte enbart mot de anläggningar som omfattas av säkerhetsskyddslagstiftningen utan även mot offentliga platser som kollektivtrafik och kultur- och köpcentra. Även tillfälliga arrangemang som idrotts- och kulturevenemang har visat sig vara tänkbara mål vid terroristattentat. Det är viktigt att dessa aspekter beaktas vid planering av säkerhets- och skyddsåtgärder vid sådana anläggningar och evenemang. kan inom ramen för sitt brottsförebyggande arbete ge råd om skyddsåtgärder mot terroristattentat vid ny- och ombyggnation av sådana platser och anläggningar samt vid planering av evenemang. Digitaliseringen i och i omvärlden har ökat. Det har också samhällets beroende av informationsteknik. Informations- och cybersäkerhet har därmed utvecklats till att bli en fråga om nationell och internationell säkerhet. Sårbarheter i samhällets informationshantering innebär risker för att informationssystem drabbas av it-angrepp från antagonistiska aktörer. En ny dimension av denna hotbild är att bristande informationssäkerhet även kan utnyttjas av terroristorganisationer. Det har förekommit att terroristorganisationer utfört it-angrepp i syfte att sprida sitt budskap eller av annat skäl markera sin närvaro i samhället. Det är den som är ansvarig för en verksamhet som också ska se till att nivån av informationssäkerhet är tillräcklig. Alla myndigheter och organ som hanterar känslig information behöver arbeta aktivt med att skydda sin information. Försvarsmakten, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , och har dock ett särskilt utpekat ansvar för informationssäkerhet. Fördelningen av ansvar och roller på detta område måste vara så tydlig som möjligt. är det oundvikligt att ansvarsområdena ibland överlappar varandra. Det är därför särskilt angeläget att samverkan mellan dessa myndigheter fungerar väl. Ett fungerande digitalt samhälle ligger högt på regeringens agenda och det pågår arbete för att stärka hela samhällets informations- och cybersäkerhet. Regeringen tog emot betänkandet Informations- och cybersäkerhet i – strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23).