prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — Övergångsbestämmelser om tillsyn av institut som utövar etableringsfrihet och friheten att tillhandahålla tjänster 1.Bestämmelserna i detta kapitel ska gälla i stället för artik larna 40, 41, 43, 49, 50 och 51 fram till det datum då kravet på likviditetstäckning börjar tillämpas i enlighet med en delege rad akt som antas enligt artikel 460 i förordning (EU) nr 575/2013. 2.För att säkerställa att infasningen av arrangemangen för tillsyn av likviditet är helt anpassad till utvecklingen av enhetliga likviditetsbestämmelser ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 145 som senare lägger det datum som avses i punkt 1 med upp till , om enhetliga likviditetsbestämmelser ännu inte har införts i unionen på grund av att internationella standarder för tillsyn av likvidi tetsrisk ännu inte har antagits det datum som avses i punkt 1 i den här artikeln. Värdmedlemsstaten får för statistiska ändamål kräva att alla kreditinstitut som har filialer inom dess territorium lämnar pe riodiska rapporter om sin verksamhet i värdmedlemsstaten till de behöriga myndigheterna i dessa värdmedlemsstater. När värdmedlemsstaten fullgör sina skyldigheter enligt arti kel 156 i detta direktiv får den kräva att filialer till kreditinstitut från andra medlemsstater lämnar samma information som de för det ändamålet kräver av nationella kreditinstitut. Åtgärder som hemmedlemsstatens behöriga myndigheter vidtar i fråga om verksamhet som bedrivs i värdmedlemsstaten Om en värdmedlemsstats behöriga myndigheter finner att ett kreditinstitut som har en filial eller som tillhandahåller tjäns ter inom värdmedlemsstatens territorium inte efterlever de rätts liga bestämmelser som antagits i den medlemsstaten enligt detta direktiv som ger befogenheter till värdmedlemsstatens behöriga myndigheter, ska dessa myndigheter kräva att kreditinstitutet vidtar rättelse. L 176/420 Europeiska unionens officiella tidning 2.Om det berörda kreditinstitutet underlåter att vidta erfor derliga åtgärder för rättelse ska värdmedlemsstatens behöriga myndigheter underrätta hemmedlemsstatens behöriga myndig heter. 3.Hemmedlemsstatens behöriga myndigheter ska vidta alla erforderliga åtgärder för att kreditinstitutet ska rätta till situationen. Värdmedlemsstatens behöriga myndigheter ska underrättas om vilka åtgärder som vidtas. 4.Om kreditinstitutet, trots åtgärder som har vidtagits av hemmedlemsstaten eller på grund av att dessa åtgärder visar sig otillräckliga eller inte föreskrivs i medlemsstaten i fråga, fortsätter att överträda de i värdmedlemsstaten gällande rättsliga bestämmelser som avses i punkt 1, får värdmedlemsstaten efter att ha underrättat hemmedlemsstatens behöriga myndigheter vidta lämpliga åtgärder för att förhindra eller bestraffa vidare överträdelser och, i den mån det är nödvändigt, förhindra att kreditinstitutet i fråga gör nya transaktioner inom landets terri torium. Medlemsstaterna ska se till att det kan delges sådana handlingar som är nödvändiga för dessa åtgärder mot kredit institut inom deras territorier. Innan åtgärder vidtas enligt förfarandet i artikel 153 får värd medlemsstatens behöriga myndigheter i brådskande fall interi mistiskt vidta de åtgärder som är nödvändiga till skydd för intressena för insättare, investerare och andra mottagare av tjänster. Kommissionen och de andra berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter ska möjligt underrättas om så dana åtgärder. Kommissionen får, efter att ha hört berörda medlemsstaters behöriga myndigheter, besluta att den ifrågavarande medlems staten ska ändra eller återkalla sådana åtgärder. stabilitet i alla övriga berörda medlemsstater och framför allt i krissituationer, på grundval av de uppgifter som är tillgängliga vid den relevanta tidpunkten. Fram till dess att vidare harmonisering har skett ska värdmed lemsstaternas behöriga myndigheter, i samarbete med hemmed lemsstaternas behöriga myndigheter, utöva tillsyn över likvidi tetsrisker i filialer till kreditinstitut. Utan att det påverkar de åtgärder som krävs för förstärkning av Europeiska monetära systemet ska värdmedlemsstaterna ha full ständigt ansvar för åtgärderna inom ramen för sin penningpoli tik. Sådana åtgärder får inte innefatta diskriminerande behandling eller restriktioner gentemot kreditinstitut som är auktoriserade i en annan medlemsstat. När institut bedriver verksamhet i en eller flera medlemsstater utöver den där huvudkontoret finns, särskilt genom en filial, ska medlemsstaternas behöriga myndigheter utöva tillsyn av dessa i nära samarbete med varandra. Myndigheterna ska förse varandra med all den information rörande institutens ledning och ägan deförhållanden som kan underlätta såväl tillsynen som bedöm ningen av om auktorisationsvillkoren iakttas, och all infor mation som kan underlätta övervakningen av sådana institut, särskilt med avseende på likviditet, solvens, inlåningsgaranti, begränsning av stora exponeringar samt rutiner för administra tion, redovisning och intern kontroll. 1.Ansvaret för tillsyn av ett institut, inklusive tillsyn av verk samheter som bedrivs i enlighet med artiklarna 33 och 34, ska ligga hos hemmedlemsstaternas behöriga myndigheter, i den mån befogenheter för värdmedlemsstaternas behöriga myndig heter inte följer av bestämmelserna i detta direktiv. 2.Vad som sägs i punkt 1 ska inte utgöra hinder för grupp baserad tillsyn i enlighet med detta direktiv. 3.De behöriga myndigheterna i en viss medlemsstat ska vid utövandet av sina allmänna uppgifter vederbörligen beakta den potentiella effekten av sina beslut för det finansiella systemets 1.De behöriga myndigheterna i en värdmedlemsstat kan göra en framställan till den samordnande tillsynsmyndigheten, när artikel 112.1 är tillämplig, eller till den behöriga myndig heten i hemmedlemsstaten om att en filial till ett annat institut än ett värdepappersföretag som omfattas av artikel 95 i förord ning (EU) nr 575/2013 ska betraktas som betydande. 2.Denna framställan ska innehålla skäl till varför filialen ska betraktas som betydande, särskilt med avseende på följande: a)Insättningarna i filialen motsvarar en marknadsandel som överskrider i värdmedlemsstaten. Europeiska unionens officiella tidning L 176/421 b)Den troliga effekt som ett inställande eller en nedläggning av institutets verksamhet har på den systemrelaterade likvidite ten och på betalnings-, clearing- och avvecklingssystemen i värdmedlemsstaten. c)Filialens storlek och betydelse vad gäller antalet kunder inom ramen för värdmedlemsstatens banksystem eller finansiella system. De behöriga myndigheterna i hem- och värdmedlemsstaten, och den samordnande tillsynsmyndigheten när artikel 112.1 är till lämplig, ska göra allt som står i deras makt för att komma fram till ett gemensamt beslut om att en filial ska betraktas som betydande. Om inget gemensamt beslut har fattats efter mottagandet av en begäran enligt första stycket, ska de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten inom en ytterligare period fatta ett eget beslut om huruvida filialen är betydande. När de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten fattar egna beslut ska de ta hänsyn till alla synpunkter och invändningar från den samordnande tillsynsmyndigheten eller de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten. De beslut som avses i andra och tredje styckena ska redovisas i ett dokument som innehåller en fullständig motivering, ska skickas till de berörda behöriga myndigheterna, och ska erkän nas som avgörande och tillämpas av de berörda medlemsstater nas behöriga myndigheter. Beslut om att en filial ska betraktas som betydande får inte påverka de behöriga myndigheternas rättigheter och skyldighe ter enligt detta direktiv. 3.De behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaten ska med dela den information som avses i artikel 117.1 c och d till de behöriga myndigheterna i den värdmedlemsstat där en bety dande filial är etablerad och utföra de uppgifter som avses i artikel 112.1 c i samarbete med de behöriga myndigheterna i värdmedlemsstaten. 4.Om en behörig myndighet i en hemmedlemsstat blir med veten om en krissituation i ett kreditinstitut som avses i arti kel 114.1, ska den så snart det är praktiskt möjligt varna de myndigheter som avses i artiklarna 58.4 och 59.1. 5.Om artikel 116 inte är tillämplig ska de behöriga myn digheter som utövar tillsyn över ett institut med betydande filialer i andra medlemsstater inrätta och leda ett tillsynskolle gium för att underlätta ett gemensamt beslut om att en filial ska betraktas som betydande enligt punkt 2 i den här artikeln och artikel 60. Kollegiets inrättande och funktion ska baseras på skriftliga avtal som utformas av den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten efter samråd med berörda behöriga myndig heter. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska be sluta vilka behöriga myndigheter som får delta i ett visst sam manträde eller en viss verksamhet som bedrivs av kollegiet. 6.När den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten fattar sitt beslut ska den ta hänsyn till relevansen av den tillsynsverk samhet som ska planeras eller samordnas för dessa myndighe ter, särskilt den eventuella inverkan på det finansiella systemets stabilitet i de berörda medlemsstaterna enligt artikel 155.3 och de skyldigheter som avses i punkt 2 i denna artikel. 7.Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska i för väg hålla alla medlemmar av kollegiet fullt informerade om att sådana sammanträden anordnas, om de viktigaste frågor som ska diskuteras och om de verksamheter som ska behandlas. Den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten ska även hålla alla medlemmar av kollegiet fullt informerade om de åt gärder som behandlats vid dessa sammanträden eller de åtgärder som genomförts. 1.Om ett institut, auktoriserat i en hemmedlemsstat, driver verksamhet genom filial i en annan medlemsstat ska värdmed lemsstaten ge hemmedlemsstatens behöriga myndigheter rätt att, efter underrättelse till värdmedlemsstatens behöriga myndig heter, självständigt eller genom en mellanhand, utföra kontroll på plats för att samla in sådan information som avses i arti kel 50. 2.Hemmedlemsstatens behöriga myndigheter får också, av seende sådana kontroller på plats av filialer, tillämpa något av de övriga förfaranden som anges i artikel 118. 3.Punkterna 1 och 2 ska inte utgöra hinder för värdmed lemsstatens behöriga myndigheter att när de fullgör sitt tillsyns ansvar enligt detta direktiv utföra kontroller på plats av filialer etablerade på det egna territoriet. Genom denna artikel ändras kraven i artiklarna 129 och 130 som löper mellan och . L 176/422 Europeiska unionens officiella tidning För perioden –gäller följande: a)Kapitalkonserveringsbufferten ska bestå av kärnprimärkapital motsvarande av institutets totala riskvägda expone ringsbelopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. b)Den institutspecifika kontracykliska kapitalbufferten ska vara högst av institutets totala riskvägda exponerings belopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. sådan kortare övergångsperiod ska den informera de berörda parterna, däribland kommissionen, ESRB, och det relevanta tillsynskollegiet om detta. En sådan kortare övergångsperioden får erkännas av andra medlemsstater. Om en annan medlems stat erkänner en sådan kortare övergångsperiod ska den under rätta kommissionen, ESRB, och det relevanta tillsynskolle giet om detta. När en medlemsstat tillämpar en kortare övergångsperiod för den kontracykliska kapitalbufferten ska den kortare perioden endast tillämpas för beräkning av en institutspecifik kontracyk lisk kapitalbuffert av institut som är auktoriserade i den med lemsstat för vilken den utsedda myndigheten är ansvarig. För perioden –gäller följande: a)Kapitalkonserveringsbufferten ska bestå av kärnprimärkapital motsvarande av institutets totala riskvägda expone ringsbelopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. b)Den institutspecifika kontracykliska kapitalbufferten ska vara högst av institutets totala riskvägda exponerings belopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. För perioden –gäller följande: a)Kapitalkonserveringsbufferten ska bestå av kärnprimärkapital motsvarande av institutets totala riskvägda expone ringsbelopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. b)Den institutspecifika kontracykliska kapitalbufferten ska vara högst av institutets totala riskvägda exponerings belopp beräknat i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013. 5.Kravet på en kapitalkonserveringsplan och utdelnings restriktionerna enligt artiklarna 141 och 142 ska gälla –när in stitut inte uppfyller de kombinerade buffertkraven med beak tande av kraven i punkterna 2–4 i den här artikeln. 6.Medlemsstaterna kan fastställa en kortare övergångsperiod än den som anges i punkterna 1-4 och därigenom tillämpa kapitalkonserveringsbufferten och den kontracykliska kapitalbuf ferten . När en medlemsstat fastställer en 1.Kommissionen ska regelbundet se över genomförandet av detta direktiv i syfte att säkerställa att genomförandet av direk tivet inte leder till uppenbar diskriminering mellan institut på grundval av deras rättsliga struktur eller ägarmodell. 2.Efter en översyn ska kommissionen, i nära samarbete med , översända en rapport till Euro paparlamentet och rådet, om så är lämpligt tillsammans med ett lagstiftningsförslag om bestämmelserna om ersättning i detta direktiv och förordning (EU) nr 575/2013, efter en översyn av dessa, med beaktande av internationell utveckling, och därvid ta särskild hänsyn till a)deras effektivitet, genomförande och tillämpning, inbegripet identifiering av eventuella luckor till följd av proportionali tetsprincipens tillämpning på dessa bestämmelser, b)den inverkan som ett iakttagande av principen i artikel har när det gäller i)konkurrenskraften och stabiliteten i det finansiella syste met, och ii)den personal som faktiskt och fysiskt arbetar vid dotter företag som etablerats utanför EES av moderinstitut som etablerats inom EES. Vid denna översyn ska det särskilt övervägas huruvida principen i artikel bör fortsätta att tillämpas på den personal som omfattas av led b ii första stycket. Europeiska unionens officiella tidning L 176/423 3.Från och med 2014 ska , i samarbete med Eiopa och , offentliggöra en rapport om i vilken utsträckning medlemsstaternas lagstiftning hänvisar till externa kreditbetyg i tillsynssyfte och om de åtgärder som medlems staterna vidtar för att minska sådana hänvisningar. Dessa rap porter ska beskriva hur de behöriga myndigheterna uppfyller sina skyldigheter enligt artiklarna 77.1, 77.3 och 79 b. Dessa rapporter ska även innehålla en beskrivning av tillsynens sam stämmighetsgrad i detta hänseende. 4.Senast den 31 december 2014 ska kommissionen se över och rapportera om tillämpningen av artiklarna 108 och 109 och ska lägga fram den rapporten för och rådet, om så är lämpligt tillsammans med ett lagstiftningsför slag. 5.Senast den 31 december 2016 ska kommissionen se över och rapportera om tillämpningen av artikel 91.11, inklusive lämpligheten hos riktmärkningen av metoderna för diversifie ring, med beaktande av all relevant utveckling på unionsnivå och internationell nivå, och ska lägga fram den rapporten för och rådet, om så är lämpligt, ett lagstift ningsförslag. 6.Senast den 31 december 2015 ska kommissionen rådfråga ESRB, , , och andra relevanta parter om hur effektiva bestämmelserna om utbyte av information i detta di rektiv är, både under normala förhållanden och under stress perioder. 7.EBA ska se över och lämna en rapport till kommissionen om tillämpningen av detta direk tiv och förordning (EU) nr 575/2013 om unionens och med lemsstaternas samarbete med tredjeländer. Den rapporten ska identifiera på vilka områden samarbetet och informationsutbytet behöver förbättras ytterligare. ska offentliggöra rapporten på sin hemsida. 8.EBA ska, efter att ha erhållit mandat av kommissionen, undersöka om enheter inom den finansiella sektorn som med delat att de utför sin verksamhet i enlighet med islamiska bank principer i tillräcklig utsträckning omfattas av detta direktiv och förordning (EU) nr 575/2013. Kommissionen ska se över EBA:s rapport och, om så är lämpligt, överlämna ett lagstiftningsför slag till och rådet. 9.EBA ska rapportera till kommis sionen om kreditinstitutens användning av och fördelarna med ECBS-centralbankernas långfristiga refinansieringstransaktioner och liknande stödåtgärder avseende centralbanksfinansiering. På grundval av den rapporten och efter samråd med ECB ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om användningen av och fördelarna med dessa refinansieringstransaktioner och stöd åtgärder avseende finansiering för kreditinstitut som är auktori serade i unionen, om så är lämpligt åtföljd av ett lagstiftnings förslag om användningen av sådana refinansieringstransaktioner och stödåtgärder avseende finansiering. Medlemsstaterna ska anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nöd vändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen. Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser . Medlemsstaterna ska till kommissionen och överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. När de dokument som åtföljer medlemsstaternas anmälan av sina införlivandeåtgärder inte är tillräckliga för att det till fullo ska gå att bedöma om införlivandebestämmelserna överens stämmer med vissa bestämmelser i detta direktiv, får kommis sionen på begäran från i syfte att fullgöra sina uppgifter enligt förordning (EU) nr 1093/2010 eller på eget initiativ be gära att medlemsstaterna lämnar mer detaljerad information om införlivandet och genomförandet av de bestämmelserna och detta direktiv. 2.Genom undantag från punkt 1 ska avdelning VII kapitel 4 tillämpas . 3.De bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artikel ska ålägga instituten att tillämpa principerna i dessa bestämmelser på ersättning för till handahållna tjänster eller resultat , oavsett om de grundar sig på avtal som ingåtts före eller efter 4.När medlemsstaterna antar de bestämmelser som avses i punkterna 1 och 2 ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentlig görs. De ska också innehålla ett uttalande om att hänvisningar i lagar och andra författningar till direktiv som upphävts genom detta direktiv ska tolkas som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uttalandet ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfär da. 5.Genom undantag från punkt 1 i denna artikel ska arti kel 131 tillämpas . Medlems staterna ska tillämpa artikel 131.4 på följande sätt: a)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . b)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . L 176/424 Europeiska unionens officiella tidning c) av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . d)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska arti kel 133 tillämpas från . Direktiven /48/EG och 2006/49/EG ska upphöra att gälla . Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvis ningar till det här direktivet och förordning (EU) nr 575/2013 och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II till detta direktiv och bilaga IV till förordning (EU) nr 575/2013. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Europeiska unionens officiella tidning L 176/425 FÖRTECKNING ÖVER VERKSAMHETER SOM ÄR FÖREMÅL FÖR ÖMSESIDIGT ERKÄNNANDE 1.Mottagande av insättningar och andra återbetalningspliktiga medel. 2.Utlåning, omfattande bland annat konsumentkrediter, kreditavtal som rör fast egendom, factoring, med eller utan regress och finansiering av handelskrediter (inklusive ”forfeiting”). 4.Betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i direktiv /64/EG. 5.Utställande och administration av andra betalningsmedel (t.ex. resecheckar och postväxlar) såvida inte sådan verk samhet omfattas av punkt 4. 6.Borgensförbindelser och garantier. 7.Handel för egen eller kunders räkning med något av följande: a)penningmarknadsinstrument (checkar, växlar, insättningsbevis etc.), b)utländsk valuta, c)finansiella terminer och optioner, d)valuta- och ränteinstrument, e)överlåtbara värdepapper. 8.Medverkan i värdepappersemissioner och tillhandahållande av tjänster i samband därmed. 9.Rådgivning till företag angående kapitalstruktur, industriell strategi och liknande angelägenheter samt tjänster knutna till fusioner och företagsförvärv. 11.Portföljförvaltning och rådgivning. 12.Förvaring och förvaltning av värdepapper. 15.Utgivning av elektroniska pengar. De tjänster och verksamheter som anges i avsnitten A och B i bilaga I till direktiv /39/EG som avses i avsnitt C i bilaga I till det direktivet, omfattas av ömsesidigt erkännande i enlighet med det här direktivet. L 176/426 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 3.1, led 53 Artikel 4, led 49 Artikel 9.1, första stycket Artikel 9.1, andra stycket Artikel 9.1, tredje stycket Europeiska unionens officiella tidning L 176/427 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG L 176/428 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Europeiska unionens officiella tidning L 176/429 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 40, första stycket Artikel 29, första stycket Artikel 40, andra stycket Artikel 40, tredje stycket Artikel 30.1 och 2 Artikel 33, första stycket Artikels 31 och 34 Artikel 41, tredje stycket Artikel 42, första stycket Artikel 42, andra stycket Artikel 42, tredje och sjätte styckena Artikel 42, fjärde och sjunde styckena Artikel 42, femte stycket L 176/430 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 48.1, första stycket Artikel 48.1, andra stycket Artikel 48.2, första och andra styckena Artikel 48.2, tredje stycket Artikel 48.2, femte stycket Artikel 48.2, fjärde stycket Artikel 49, första stycket Artikel 49, andra stycket Artikel 49, fjärde stycket Artikel 49, femte stycket Artikel 52, första stycket Artikel 52, andra stycket Europeiska unionens officiella tidning L 176/431 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 2 Bilaga V, punkterna 3, 4 och 5 Bilaga V, punkt 6 Bilaga V, punkt 7 Bilaga V, punkt 8 Bilaga V, punkt 9 Bilaga V, punkt 10 Bilaga IV, punkt 5 Bilaga I, punkterna 38 och 41 Bilaga V, punkt 11 Bilaga V, punkt 12 Bilaga V, punkt 13 Bilaga V, punkt 14 Bilaga V, punkt 14a Bilaga V, punkt 15 Bilaga V, punkt 16 Bilaga V, punkt 17 Bilaga V, punkt 18 Bilaga V, punkt 19 L 176/432 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 20 Bilaga V, punkt 21 Bilaga V, punkt 22 Bilaga V, punkt 1 Bilaga V, punkt 23 andra stycket Artikel 92.2, inledningen Bilaga V, punkt 23, inledningen Bilaga V, punkt 23 a Bilaga V, punkt 23 b Bilaga V, punkt 23 c Bilaga V, punkt 23 d Bilaga V, punkt 23 e Bilaga V, punkt 23 f Bilaga V, punkt 23 k Bilaga V, punkt 23 g Bilaga V, punkt 23 h Bilaga V, punkt 23 i Bilaga V, punkt 23 j Bilaga V, punkt 23 l Bilaga V, punkt 23 m Bilaga V, punkt 23 n Bilaga V, punkt 23 n Bilaga V, punkt 23 o Bilaga V, punkt 23 p Bilaga V, punkt 23 q Bilaga V, punkt 23 r Bilaga V, punkt 23 s Bilaga V, punkt 23 t Europeiska unionens officiella tidning L 176/433 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 24 Bilaga XI, punkt 1 Bilaga XI, punkt 1a Bilaga XI, punkt 2 Bilaga XI, punkt 3 Artikel 108.1, första stycket Artikel 108.1, andra stycket Artikel 108.1, tredje stycket L 176/434 Europeiska unionens officiella tidning