prop · H30363 · 2015-12-01 00:00:00 — lats med stöd av 3 § första stycket får upphävas eller ändras när det råder höjd beredskap eller som regeringen bestämmer med hänsyn till försvarsberedskap. Bestämmelsen fyller särskilt en funktion i de fall tillstånd har utformats mer generellt. behandlas i avsnitt 7.8. Fotografering eller liknande registrering från luftfartyg 6–8 §§ Paragraferna motsvarar i sak 4 § LiL. I 6 § har uttrycket särskilda skäl tagits bort och ersatts med att tillstånd ska ges, om fotograferingen eller registreringen inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. förändring i sak är avsedd. Ett sådant tillståndsbeslut får innehålla villkor om att den geografiska informationen endast får användas för ett visst ändamål eller efter iakttagande av särskilda säkerhetsåtgärder. melsen anges också att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om att vissa myndigheter ska undantas från kravet på tillstånd. Därutöver har endast redaktionella och språkliga ändringar gjorts. Vilka situationer som innebär eller kan innebära skärpt eller högsta beredskap regleras i 3 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd I 7 §, som motsvaras av bestämmelsen i 4 § andra stycket LiL och som ger regeringen möjlighet att utsträcka det tillståndspliktiga området under höjd beredskap, har tillägget gjorts att så endast får ske om det behövs till skydd för totalförsvaret. Vid bedömningen av om ett objekt utgör ett luftfartyg kan ledning hämtas från den definition som brukar användas internationellt dvs. ”anordning som kan erhålla bärkraft i atmosfären genom luftens reak- tioner med undantag av dess reaktioner mot jordytan”. fering eller liknande registrering förklaras i 2 § 3. Bestämmelserna behandlas i kapitel 8. Paragrafen har sin motsvarighet i 6 § LiL, men har moderniserats och Bestämmelsen reglerar vilken geografisk information som inte får spridas utan tillstånd av regeringen eller den myndighet som Uttrycket sammanställning av geografisk inform- ation förklaras i 2 § 4. Enligt första stycket första punkten får en sammanställning av geogra- fisk information om förhållanden i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde som avser Sveriges sjöterritorium inte spri- das utan tillstånd. Insjöar, vattendrag och kanaler är undantagna. informationen ska avse ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde innebär att spridning av lägesbestämd information som inte uppfyller dessa krav inte är tillståndspliktig. Från kravet på tillstånd undantas därmed spridning av harmlösa fotografier som exempelvis tagits ovanför vattenytan och som i och för sig avbildar Sveriges sjöter- ritorium och är lägesbestämda men som varken innehåller information i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett sådant område. Av andra punkten framgår att spridning av en sammanställning av geografisk information över andra delar av svenskt territorium inte får ske utan tillstånd, om informationen har inhämtats från luftfartyg genom fotografering eller liknande registrering. Vad som avses med fotografe- ring eller liknande registrering framgår av 2 § 3. information som inhämtats på annat sätt kräver inte längre tillstånd. Av tredje stycket framgår, att tillstånd till den spridning som regleras i första stycket 1 och 2 ska ges, om spridningen inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Ett sådant tillståndsbeslut får innehålla villkor om att den geografiska informationen endast får användas för ett visst ändamål eller efter iakttagande av särskilda säkerhetsåtgärder. även för att retuscheringsåtgärder får ske efter medgivande från den som söker, om sådana åtgärder behövs för att kunna meddela tillstånd. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 9.2 och 9.3. Bestämmelsen har till viss del sin motsvarighet i 7 § LiL. innebär att bestämmelsen i 9 § inte är tillämplig på en sammanställning av geografisk information som framställts endast med hjälp av fjärrana- lys från satellit. Bestämmelsen innebär en inskränkning av det tillstånds- pliktiga området i förhållande till nuvarande ordning, eftersom fjärrana- lysbaserad information som ställts samman med annan information som i sig inte är tillståndspliktig inte omfattas av kravet på spridningstillstånd. Har fjärranalysbaserad information däremot sammanställts med till- ståndspliktig information krävs tillstånd enligt huvudregeln i 9 §. information som framställts med hjälp av satellit avses rådata som fång- ats upp av satellitens sensorer och vidarebefordrats till marken, se vidare Prop. 2015/16:63 avsnitt 9.4. Bestämmelsen i 9 § om krav på spridningstillstånd gäller inte heller för en sammanställning av geografisk information som tagits fram inom ramen för vissa internationella åtaganden. Detta framgår av andra punkten, som är ny. Vilka internationella åtaganden som avses får regeringen meddela föreskrifter om. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 9.5. Av bestämmelsen framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kravet på spridningstillstånd i 9 §. Till skillnad från vad som gäller enligt 6 § tredje stycket LiL finns ingen möjlighet att besluta om undantag i enskilda fall. Se vidare avsnitt 9.6. Bestämmelsen motsvarar till viss del 8–11 §§ LiL med den ändringen att straffbestämmelsen som rör inrättande av databas utan tillstånd inte finns kvar, som en följd av att det inte längre uppställs krav på tillstånd för inrättande av databas. Ytterligare förändringar är att maximistraffet för otillåten fotografering eller liknande registrering från luftfartyg höjs från fängelse till fängelse i högst samt att det anges att straffbestämmelserna är subsidiära i förhållande till enbart om gärningen är belagd med samma eller strängare straff enligt . Övriga ändringar är av språklig natur och saknar betydelse för tillämpningen av bestämmelsen. Bedömningen av om ringa fall föreligger bör göras utifrån om underlåtenheten att söka tillstånd med hänsyn till omständigheterna kan anses som obetydlig, och inte utifrån en bedömning som innefattar prövning av om någon faktisk skada eller risk för skada uppkommit genom framställandet eller spridningen. Som exempel på ringa brott mot bestämmelserna om spridningstillstånd kan nämnas en situation där spridningen har skett under en på ett sätt som innebär att materialet kan återtas eller att kartor har delats ut i en krets som i och för sig är så omfattande att spridningstillstånd krävs, men där materialet samlas in igen. Den tid som materialet har varit spritt är således begränsad. I de fall spridning har skett på internet är utrymmet för en sådan bedömning mindre, eftersom materialet rent faktiskt inte går att återta på samma sätt. Ofta kan spridningen i ett sådant fall också anses ha nått en mycket stor krets. Ett annat exempel är om spridningen eller sjömätningen har skett i sådan begränsad omfattning att den ligger strax över gränsen för att en spridningssituation har uppstått eller för att sjömätningen inte ska ses som ringa. Bestämmelsen behandlas närmare i kapitel 11. Förverkande och andra åtgärder Bestämmelsen motsvarar 12 § LiL och de förändringar som gjorts i sak är en följd av att den nya lagen inte innehåller bestämmelser om tillstånd för inrättande av databas. Därtill har, i andra stycket, införts en hänvisning till 36 kap. 5 och 5 b §§ där det finns bestämmelser om hos vem förverkande får ske och om särskild rätt till förverkad egendom. Övriga ändringar är endast språkliga. Bestämmelsen behandlas i kapitel 11. Bestämmelsen är ny. Den hör ihop med ändringen i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning, vilken innebär att får befogenhet för brottsbekämpning i fråga om sjömätning (se kapitel 12 samt 15 §). Bestämmelsen ger en kustbevakningstjänsteman rätt att under vissa förhållanden ta egendom i beslag. Beslagsrätten gäller om någon ertappas på bar gärning när han eller hon begår brott mot 3 §. Då får sådan egendom som framgår av 13 §, som kan antas bli förverkad eller kan antas ha betydelse för utredning om brottet, tas i beslag av en kustbevakningstjänsteman. Anmälan om sådant beslag ska ske skyndsamt till eller . Den som har tagit emot en sådan anmälan ska vidta samma åtgärder som om han eller hon själv gjort beslaget. Det innebär bl.a. att pröva om de angivna förutsättningarna för beslag föreligger samt iaktta bestämmelserna i 27 kap. om bl.a. viss underrättelseskyldighet och skyldighet att upprätta protokoll. Bestämmelsen behandlas i kapitel 12. Bestämmelsen är ny och är en upplysning om att det finns bestämmelser om övervakning för att hindra brott mot föreskrifter i lag och annan författning som gäller sjömätning i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning. Bestämmelsen har sin motsvarighet i 13 § LiL. En nyhet är att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten, vilket framgår av sista stycket. Övriga ändringar är av redaktionell art. Bestämmelsen behandlas i kapitel 13. 1.Första punkten anger när lagen ska träda i kraft. 2.Andra punkten anger att LiL därigenom upphävs. 3.I den utsträckning beslut om tillstånd har meddelats med stöd av LiL ska de alltjämt gälla. Avser beslutet förhållanden som är tillståndspliktiga saknar beslutet dock praktisk betydelse efter ikraftträdandet av den nya lagen. 4.I den nya lagen saknas det stöd för att besluta om undantag i enskilda fall från kravet på spridningstillstånd enligt 9 §. De beslut om undantag som har meddelats med stöd av LiL ska gälla och för dessa beslut ska den gamla lagen gälla. Därmed har de aktörer som har beviljats undantag god tid på sig att gå igenom beslut och i förekommande fall inkomma med en ansökan om tillstånd enligt 9 §. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:395) om medverkan vid polisiär övervakning Bestämmelsen innehåller en katalog över när lagen om medverkan vid polisiär övervakning ska tillämpas. I bestämmelsen räknas ett antal områden upp och ändringen innebär att sjömätning läggs till som en sista punkt i första stycket. övervakning behandlas i kapitel 12. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation Ändringen är en följdändring av att lagen (1993:1742) om landskapsinformation ersätts av lagen (0000:000) om skydd för geografisk information, där krav på tillstånd för upprättande av databas inte längre uppställs. Sammanfattning av betänkandet Skydd för geografisk information (SOU 2013:51) Utredningens uppdrag har varit att se över lagen (1993:1742) om skydd för landskapsinformation och förordningen (1993:1745) om skydd för landskapsinformation. I uppdraget har ingått att särskilt analysera och ta ställning till om lagens definition av landskapsinformation är ändamålsenlig och om det finns behov av att utsträcka eller inskränka lagens tillämpningsområde. Utredaren ska ha som utgångspunkt att landskapsinformation som är känslig ur sekretessynpunkt fortfarande ska skyddas. Utredaren ska även ta ställning till vilken eller vilka myndigheter som ska ansvara för tillståndshanteringen och utarbeta förslag till den författningsreglering som bedöms nödvändig. En ny lag och förordning om skydd för geografisk information föreslås Utredningen föreslår att den nuvarande regleringen i lagen och förordningen om skydd för landskapsinformation ersätts med en ny lag och förordning om skydd för geografisk information. Som framgår av namnet föreslår utredningen att begreppet landskapsinformation byts ut mot geografisk information. Förslaget syftar inte till någon förändring i fråga om vad som avses med begreppet utan avsikten med den språkliga ändringen är att uppnå en mer enhetlig och modern begreppsbildning. Med geografisk information enligt den nya lagen avses lägesbestämd information avseende förhållanden på och under markytan samt på och under sjö- och havsbottnen. Det kan således röra sig om både naturgivna föremål och konstgjorda företeelser som byggnader och vägar etc. Skälet till att utredningen föreslår en ny reglering är att den nuvarande är föråldrad och i vissa delar onödigt svårbegriplig. Utredningen har strävat efter att föreslå en modern och flexibel lagstiftning som möjliggör en anpassning till den pågående teknikutvecklingen som innebär att alltmer detaljerad geografisk information blir tillgänglig för allmänheten. Det bör dock betonas att fjärranalyssatelliternas allt bättre upplösning, och förmåga att göra observationer genom allt större vattendjup, innebär att en tidpunkt kommer att infinna sig då det kanske kan ifrågasättas om det är lämpligt hålla fast vid en skyddslagstiftning av det här aktuella slaget. Frågan om skyddsintresset och kopplingen till försvarssekretessen Nuvarande lagstiftning bygger på att den tillståndsgivande myndigheten ska beakta grunderna för försvarssekretessen vid prövningen om tillstånd ska meddelas eller inte. Det står emellertid klart att det säkerhetspolitiska läget har förändrats sedan lagens tillkomst. Det har medfört att andra eller ytterligare krav ställs på säkerheten, vilket i sin tur innebär att vilka uppgifter som kan anses som känsliga med hänsyn till rikets säkerhet har Det kan också ha inneburit att det finns ett behov av bestäm- melser som tar sikte på ett annat skyddsintresse än vad som omfattas av gällande sekretessbestämmelser, exempelvis uppgifter som rör allmän Med hänsyn till bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och i yttrandefrihetsgrundlagen föreligger enligt utredningen rättsliga hinder att utvidga skyddsintresset med uppgifter som inte har betydelse för Att lägga fram förslag som innebär ändringar i dessa grundlagar är en omfattande och komplex fråga som inte ingår i utred- Utredningens bedömning är att samhällsutvecklingen och genomföran- det av Inspiredirektivet1 genom lagen (2010:1767) om geografisk miljö- information har medfört behov av att se över om nuvarande sekretess- bestämmelser är tillräckliga för att tillgodose nuvarande och framtida behov av att skydda uppgifter med hänsyn till allmän säkerhet. ingår däremot inte i utredningens uppdrag utan bör i stället övervägas i krävs det tillstånd för att utföra sjömätning inom Sveriges sjöterritorium med undantag av insjöar, vattendrag och kanaler och för sjömätning i hamn av den som svarar för en allmän hamn. Vad som avses med sjömätning framgår inte av lagtexten. Utredningen föreslår att en legaldefinition införs och att det med sjömätning avses registrering på ett beständigt sätt av geografisk information i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde. Utredningens bedömning är att sjögeografisk information avseende vissa områden inom svenskt sjöterritorium alltjämt bör skyddas genom ett tillståndsförfarande vid sjömätning för att tillvarata Försvarsmaktens intresse av att skydda uppgifter som är hemliga enligt 15 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Det ligger i sakens natur att det inte går att göra allmänt känt vilka dessa områden är. Att behålla ett så utsträckt tillståndsförfarande som råder är dock inte ändamålsenligt eftersom den bristande efterlevnaden och kontrollen gör att regelverket inte bidrar till att skydda känslig information utan i stället leder till onödig byråkrati. Dagens navigationsteknik innebär dessutom att det numera är möjligt för vem som helst att utföra sjömätning på ett enkelt sätt och utan omfattande kostnader. Utredningen föreslår mot denna bakgrund att det även fortsättningsvis ska krävas tillstånd för sjömätning inom Sveriges sjöterritorium med undantag i insjöar, vattendrag och kanaler och för den sjömätning som utförs i allmän hamn av den som svarar för hamnen. Utredningen föreslår dessutom att sjömätning i ringa omfattning undantas från tillståndskravet. Tillståndskravet kommer därmed att gälla systematisk sjömätning, dvs. 1 och rådets direktiv /2/EG av om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen. sådan som sker med specialutrustning. Att använda utrustning som normalt används vid sjöfart, fiske eller för fritidsändamål faller däremot normalt utanför lagens krav på tillstånd. Bakgrunden till utredningens ställningstagande i denna del är att det är just den mer omfattande kartläggningen av djupförhållanden som är känslig från försvarssynpunkt. I den nya bestämmelsen har rekvisitet särskilda skäl ersatts med skrivningen att tillstånd ska beviljas om det inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Förändringen är inte avsedd att medföra en förändring i förhållande till nuvarande tillämpning. Utredningen förslår vidare förändringar när det gäller vilken myndighet som ska ansvara för tillståndshanteringen. ska enligt förslaget besluta i frågor som rör tillstånd till sjömätning och Försvarsmakten ska lämna upplysningar som behövs för att verket ska kunna ta ställning till om tillstånd ska meddelas eller inte. Däremot föreslås ingen förändring när det gäller vilka myndigheter som får utföra sjömätning utan att ha ansökt om tillstånd. Det innebär att sådan rätt alltjämt tillkommer Försvarsmakten, och geologiska undersökning. Det ska införas en möjlighet för tillståndsgivande myndighet att i föreskrift meddela undantag från kravet på tillstånd. Skälet bakom förslaget är den snabba teknikutvecklingen och genom den föreslagna regleringen blir lagstiftningen mer flexibel. Ett exempel är att det kan finnas en faktisk möjlighet att undanta allmänna farleder från tillståndskravet. Utredningen har funnit skäl att införa en särskild reglering när det råder höjd beredskap eller som regeringen bestämmer med hänsyn till försvarsberedskap. Under sådana förhållanden gäller inte undantagen för sjömätning i ringa omfattning eller i allmän hamn och inte heller de undantag som meddelats i föreskrifter av tillståndsgivande myndighet. Utredningen föreslår även att det införs en möjlighet för tillståndsgivande myndighet att upphäva eller ändra tillståndsbeslut vid höjd beredskap eller som regeringen bestämmer med hänsyn till försvarsberedskap. Utredningen föreslår ingen ändring i sak när det gäller möjligheten att meddela förbehåll i tillståndsbeslut. För att tydliggöra att ett förbehåll inte är ett självständigt beslut utan ett villkor som uppställs i ett tillståndsbeslut ska ordet förbehåll bytas ut mot begreppet villkor. Slutligen har utredningen inte ansett det lämpligt att införa bestämmelser om krav på redovisning av sjömätningsresultat. Fotografering eller liknande registrering från luftfartyg Utredningen föreslår endast mindre förändringar när det gäller bestämmelserna som handlar om tillståndskrav för fotografering eller liknande registrering från luftfartyg. Utredningen föreslår att rekvisitet särskilda skäl slopas och att det av bestämmelsen i stället ska framgå att tillstånd ska ges om det inte kan antas medföra skada för totalförsvaret. Förändringen är inte avsedd att medföra en förändring i förhållande till nuva- Övriga förändringar är endast av språklig karaktär och saknar betydelse i sak. Utredningen föreslår vidare att möjligheten att meddela förbehåll i tillståndsbeslut ska överföras till den nya regleringen. Begreppet förbehåll föreslår utredningen ska bytas ut mot villkor. bakomliggande skälet är samma som när det gäller regleringen som avser Utredningen föreslår inga förändringar när det gäller vilken myndighet som ska ansvara för tillståndsgivningen eller i fråga om vilka myndigheter som ska få utföra fotografering eller liknande registrering från luftfartyg utan att ha ansökt om tillstånd. Det innebär att Försvars- makten är tillståndgivande myndighet och att Försvarsmakten, Kust- bevakningen, Lantmäteriet, , geologiska under- sökning, , Rikspolis- styrelsen och polismyndigheterna inte heller i fortsättningen behöver ansöka om tillstånd. Tillstånd för spridning av geografisk information Utredningen föreslår att det även fortsättningsvis ska krävas tillstånd för spridning av vissa sammanställningar av geografisk information. Med en sammanställning av geografisk information avses enligt den nya regleringen geografisk information i form av avbildning, beskrivning eller mätning. Det saknas således betydelse vilken teknik som använts vid framtagningen och i vilken form uppgifterna presenteras så länge det rör sig om geografisk information. Spridningstillstånd ska krävas för en sammanställning av geografisk information om förhållanden i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde som avser Sveriges sjöterritorium, med undantag av insjöar, vattendrag och kanaler. Bestämmelsen är delvis ny på så sätt att förslaget undantar motsvarande geografiska områden inom vilka det inte krävs tillstånd för sjömätning. Från tillståndskravet undantas med den ovan angivna formuleringen även vanliga fotografier som avbildar företeelser ovan vattenytan, exempelvis semesterfotografier som varken avser förhållanden i ett visst vattenområde eller en viss sträcka av ett vattenområde. Utredningen föreslår vidare vissa förändringar när det gäller spridningstillstånd som avser en sammanställning av landgeografisk information, dvs. geografisk information av andra delar av svenskt territorium än nämnda del av sjöterritoriet. Krav på spridningstillstånd ska gälla om informationen har inhämtats från luftfartyg genom fotografering eller liknande registrering. Förslaget innebär att bestämmelsens tillämpningsområde inskränks i förhållande till eftersom information som har inhämtats på annat sätt är tillståndspliktig. I bestämmelsen görs inte längre undantag för kartor av en viss skalstorlek eller för material som framställts före ett visst årtal. Den typen av undantag får i stället göras i föreskrifter av tillståndsgivande myndigheter. Utredningen föreslår att tillståndsgivande myndigheter ska ha möjlighet att efter medgivande vidta retuscheringsåtgärder i det material som är föremål för prövning i tillståndsärendet. Någon motsvarighet finns inte lag. Utredningen föreslår ändringar i fråga om ansvar för tillståndshanteringen. Lantmäteriet ska enligt utredningens förslag överta Försvars- maktens uppgifter som tillståndsgivande myndighet när det gäller land- ska dock även fortsättningsvis ansvara för tillståndsförfarandet som avser sammanställningar över Sveriges sjöterritorium. Utredningen föreslår därutöver att sammanställningar av geografisk information som har framställts endast med hjälp av fjärranalys från satellit även fortsättningsvis ska undantas från tillståndskravet. Till skillnad från den nuvarande ordningen ska det endast krävas tillstånd om information som tagits fram med hjälp av fjärranalys har ställts samman med annan tillståndspliktig information. Är den andra informationen däremot inte tillståndspliktig blir inte heller kombinationsprodukten det. Därutöver ska i fortsättningen med utredningens förslag sådana sammanställningar som tagits fram inom ramen för internationella åtaganden, som exempelvis fördraget om observationsflygningar (SÖ 2002:61), undantas från kravet på tillstånd. Det föreslås vidare att de tillståndsgivande myndigheterna ska kunna meddela föreskrifter om undantag från tillståndskravet för sammanställningar som avser vissa geografiska områden eller för sådan information som är utformad på sådant sätt att de inte kan anses medföra skada för totalförsvaret, om de sprids. Det är en skillnad från nuvarande ordning då endast Försvarsmakten har en sådan möjlighet. Förslaget innebär dessutom att regleringen kan anpassas efter teknikutvecklingen genom att tillståndsgivande myndigheter kan undanta material med viss upplösning, skalstorlek eller liknande från tillståndskravet. Nuvarande möjlighet att meddela enskilda undantagsbeslut ska inte finnas kvar i den nya regleringen eftersom samma resultat kan uppnås genom att meddela generella beslut om tillstånd. Utredningens analys har gett vid handen att det saknas tillräcklig information om de civila skyddsobjekten för att Lantmäteriet ska kunna göra en ändamålsenlig sekretessprövning. Detta leder till extraarbete för Lantmäteriet och ett sämre sekretesskydd.