prop · H3031d22 · 2015-09-21 00:00:00 — Preciseringen innebär att vändpunkten för uttunningen av ozonskiktet har nåtts och början på återväxten observeras. Globalt är ozonskiktet tunnare jämfört med referensperioden, dvs. perioden , då ozonskiktet ansågs vara opåverkat av mänskliga utsläpp. Den i stora drag positiva utvecklingen fortsätter. Såväl mark- och satellitmätningar som modellresultat indikerar att den globala återväxten påbörjats. Trots de positiva indikationerna saknas vetenskapligt konsensus om att återhämtningen är statistiskt säkerställd samt att denna återhämtning verkligen är ett direkt resultat av minskade utsläpp av ozonnedbrytande ämnen. Ofarliga halter ozonnedbrytande ämnen Preciseringen innebär att halterna av klor, brom och andra ozonnedbrytande ämnen i de övre luftlagren understiger den nivå där ozonskiktet påverkas negativt. Globalt har utsläpp och halter av ozonnedbrytande ämnen minskat i troposfären. HCFC (klorfluorkolväten) och dikväveoxid fortsätter dock att uppvisa ökade utsläpp och halter. Dikväveoxid är en s.k. växthusgas som också är ozonnedbrytande. Dikväveoxid regleras inte under Montrealprotokollet utan under Kyotoprotokollet. För HCFC har ökningen av utsläppen visserligen i stort sett avstannat men ligger kvar på en fortsatt hög nivå. Halten HCFC fortsätter att öka men ökningstakten har varit betydligt mindre än i tidigare bedömningar. Detta beror på att det tar innan de minskade utsläppen visar sig i minskade halter eftersom det tar tid för ämnena att transporteras från tropsfären till stratosfären. De största utsläppen av HCFC kommer från och andra utvecklingsländer. För lustgas har både utsläpp och halter fortsatt att öka. Även för halten ozonnedbrytande ämnen i stratosfären ses motsvarande trend. Väteklorid (HCl) indikerar den totala mängden klor i stratosfären och är därför ett bra mått på den potentiella kapaciteten att bryta ner ozon. Mängden väteklorid i stratosfären minskar i ungefär samma takt som de ozonnedbrytande ämnena i troposfären. Det finns även stora mängder ozon- nedbrytande ämnen i befintliga och uttjänta produkter (s.k. banker). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 uppskattningsvis om något räknat som ODP, dvs. Utsläppen från dessa banker bedöms –2014 uppgå till ca ODP vilket är ca . Motsvarande siffra för svenska banker ligger på drygt . De svenska utsläppen av klorfluorkarboner (CFC), som i stort sett uteslutande består av utsläpp från dessa banker, fortsätter att minska och uppgick för till ca . Regeringen bedömer att det är möjligt att nå miljökvalitetsmålet med beslutade och planerade styrmedel. Återhämtningen för det globala ozonskiktet till referensvärdet bedöms kunna nås mellan 2025–2040. Detta förutsätter att det internationella arbetet inom ramen för protokollet fortsätter med oförminskad kraft. fortsätter utsläppen av dikväveoxid att öka globalt. Det är viktigt att tydliggöra att utsläppen av dikväveoxid inte bedöms hindra uppfyllandet av miljökvalitetsmålet (påbörjad återväxt). Fortsatta utsläpp kan däremot försena en fullständig återhämtning betydligt, vilket är allvarligt med avseende på de ytterligare fall av t.ex. hudcancer och grå starr som ett fortsatt uttunnat ozonskikt medför. Det finns dock osäkerhet i bedömningar och analyser av ozonskiktets tillstånd. På grund av stora variationer i såväl data som naturliga variationer finns ännu inte någon vetenskaplig konsensus om att återväxten av ozonskiktet är statistiskt signifikant. En del av osäkerheten handlar om att ozonskiktets återhämtning kommer att inträffa i en förändrad atmosfär på grund av ökade halter av växthusgaser. Den fullständiga återhämtningen av ozonskiktet bedöms kunna tidigareläggas med om samtliga utsläpp av ozonnedbrytande ämnen som regleras under Montrealprotokollet samt utsläppen från s.k. banker skulle upphöra. fortsätter vissa utsläpp att öka. Den fullständiga återhämtningen av ozonskiktet är i hög grad beroende av vårt agerande i det internationella samfundet. Däri finns en möjlighet att antingen försena eller påskynda återhämtningen. De vägval som här görs kommer att få stor påverkan på människors hälsa och miljön. Det är därför väsentligt att även fortsättningsvis är pådrivande i det internationella arbetet. är det även viktigt att fortsätter med det egna nationella arbetet. Det kan också skapa en ökad trovärdighet i det internationella arbetet. För nationellt vidtagande är det viktigt att CFC i rivningsmaterial samt illegala gränsöverskridande transporter prioriteras Miljökvalitetsmålet är att människors hälsa och den biologiska mångfalden ska skyddas mot skadliga effekter av strålning. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –individens exponering för skadlig strålning, –utsläppen av radioaktiva ämnen, –hudcancer orsakade av ultraviolettstrålning och –exponeringen för elektromagnetiska fält. Den negativa trenden för antal nya hudcancerfall fortsätter. Hudcancer är den snabbast växande cancerformen i och om man ser på incidensen har ökningen accelererat. Individens exponering för skadlig strålning Preciseringen innebär att individens exponering för skadlig strålning i arbetslivet och i övriga miljön begränsas så långt det är rimligt möjligt. Strålskyddsarbetet inom sjukvård och industri behöver utvecklas genom bättre lagefterlevnad. har konstaterat att det finns brister i hur de landsting och företag som myndigheten har inspekterat uppfyller myndighetens krav. De inspektioner som myndigheten genomfört visar alla på liknande brister, vilket indikerar att detta är ett generellt problem. Dock tyder den förbättring i lagefterlevnad som generellt har noterats bland de tillståndshavare som har genomgått en uppföljande inspektion på att myndighetens tillsynsverksamhet av sjukvården har en positiv effekt på strål- säkerheten. Även inom tandvården bedömer SSM att strålsäkerheten har förbättrats genom myndighetens insatser. Utsläppen av radioaktiva ämnen Preciseringen innebär att utsläppen av radioaktiva ämnen i miljön begränsas så att människors hälsa och den biologiska mångfalden skyddas. Utsläppen av radioaktiva ämnen från kärntekniska anläggningar är fortsatt låga och visar generellt nedåtgående trender. I första hand handlar arbetet inom området om att bevara detta tillstånd, vilket kräver en fortsatt utövad god tillsyn av befintliga verksamheter samt att nya verksamheter noga prövas om de kan uppfylla miljökvalitetsmålet innan tillstånd ges. Halterna av radioaktiva ämnen i miljön är normalt låga och bedöms inte utgöra något generellt miljö- eller hälsoproblem. Av de icke naturligt förekommande radioaktiva ämnena i miljön utgörs den största delen fortfarande av cesium från Tjernobyl. Inom ramarna för miljömålsarbetet används halten av cesium-137 i mjölk som indikator. Mätningarna visar att sedan 1986 har halterna minskat kraftigt och minskningen fortsätter stadigt. Stråldosen är mycket lägre än den från naturlig bakgrundsstrålning. Hudcancer orsakad av ultraviolett strålning Preciseringen innebär att antalet årliga fall av hudcancer orsakade av ultraviolett strålning är lägre än 2000. Antalet årliga hudcancerfall orsakat av UV- strålning fortsätter att öka, vilket illustreras av indikatorerna för antal nya hudcancerfall (se figur). Malignt melanom är den cancerform som ökar snabbast i . Det tillgängliga statistiska underlaget för samtliga typer av hudcancer indikerar att trenden kommer att fortsätta. För att nå målet behöver denna trend brytas. En problematik är att antalet fall av hudcancer kommer att fortsätta öka även efter exponeringen har minskat, eftersom det kan ta innan hudcancer utvecklas. Det innebär att minskningen i antalet 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 hudcancerfall inte kommer att ske direkt efter att exponeringen för UV-strålning minskat. Diagram 3.3 Utvecklingen av hudcancer till följd av exponering av UV-strålning På uppdrag av har forskare vid tagit fram en rapport om samhällskostnader för hudcancer 2011. Den visar att kostnaderna har ökat (1,2011) jämfört med (1,). har kommunicerat risker med UV-strålning, vilket bl.a. har innefattat lansering av ytterligare två nya filmer i serien 450 nyanser av rött, fortsatt distribution av boken om solen samt framtagande av underlag till lektionsstöd för miljömålen i skolan med avseende på miljö- kvalitetsmålet Säker strålmiljö. Exponeringen för elektromagnetiska fält Preciseringen innebär att exponeringen för elektromagnetiska fält i arbetslivet och i övriga miljön är så låg att människors hälsa och den biologiska mångfalden inte påverkas negativt. vetenskapliga råd för elektromagnetiska fält och hälsa har tagit fram en rapport om det aktuella forskningsläget. Rapporten har distribuerats till () och WHO:s internationella rådgivande kommitté. Regeringen bedömer att det är möjligt att nå miljökvalitetsmålet med beslutade och planerade styrmedel, 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Den ogynnsamma trenden med ökande antal hudcancerfall verkar dock fortsätta. Ökningen gäller för samtliga typer av hudtumörer. Av en internationell undersökning om solvanor och hudcancerprevention framgår att svenskar i jämförelse med befolkningen i flera andra länder solar mer, skyddar sig mot solen i mindre utsträckning, föredrar en djupare solbränna samt upplever sig som mindre sårbara för att utveckla malignt melanom. UV-strålningen som människor exponeras för och ökningen av antalet maligna hudcancerfall beror i första hand på beteende, vilket är svårt att förändra då det innefattar en förändring av värderingar, attityder kring livsstil, utseende och solning. Exponering för UV-strålning är den enda kända riskfaktorn för hudcancer, bortsett från ärftlighet. Det är inte otänkbart att andra faktorer kan påverka risken att drabbas. Det finns en fördröjning mellan exponering för UV-strålning och insjuknande i hudcancer, vilket innebär att minskningen i antalet hudcancerfall inte kommer att ske direkt efter att exponeringen för UV-strålning minskar. För att nå målet i sin helhet behöver planerade åtgärder för att minska exponeringen av UV-strålning genomföras och beslut om ytterligare styrmedel tas. Miljökvalitetsmålet är att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte ska ha någon negativ inverkan på människors hälsa, förut- sättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet, –påverkan på landmiljön av övergödande ämnen, –tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten och –tillståndet i havet. Utvecklingen för miljökvalitetsmålet bedöms som neutral från att tidigare bedömts som positiv. Belastningen av fosfor och kväve minskar. I vissa områden minskar effekterna av övergödningen medan det i stora delar av inte finns någon nedåtgående trend. Speciellt allvarligt är tillståndet i . Anledningen till detta är bl.a., utöver att har ett stort överskott på näringsämnen från tidigare utsläpp, den stora utbredningen av syrefria bottnar, som bidrar till s.k. internbelastning av fosfor, samt den fortfarande höga atmosfäriska belastningen av kväve. Åtgärder vad gäller landbaserade utsläpp har gett resultat, men behöver ytterligare förstärkas. Påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet Tillförseln av kväve- och fosforföreningar till havsområden, både från och från övriga , ska underskrida den maximala belastning som fastställts inom internationella överenskommelsen. Vid Helcoms (Helsingforskonventionen för skydd av miljö) ministermöte reviderades Helcoms utsläppsbeting inom ramen för Baltic Sea Action Plan (BSAP). Betingen avser minskad tillförsel av kväve och fosfor via såväl luft som vatten och ska jämföras med medelvärdet för referensperioden –2003. Enligt betingen återstår ett behov för att ytterligares sänka utsläppen av fosfor och kväve till Egentliga . Vad gäller reduktionskravet på kväve med har enligt Helcoms senaste uppföljning (in press, Helcom 2015), åtgärdat av kvävebetinget. Vad gäller reduktionskravet för fosfor på har enbart åtgärdat . Den totala kväve- och fosforbelastningen har, enligt Helcom, minskat både på havet i sin helhet och specifikt från mellan referensperioden –2003 och perioden – 2012. För har tillförseln av kväve minskat med /år vilket motsvarar . Trenden är starkare för och , men tydlig också vad gäller tillförseln till Egentliga . En statistiskt säkerställd reduktion av fosfortillförseln till Egentliga på /år eller och mindre säkra minskningar på ytterligare 200 ton/år har skett till , och . För hela har tillförseln av kväve minskat med /år eller och för fosfor med /år eller . Enligt uppföljning (rapport 6661) utgör atmosfärisk kvävedeposition ca en fjärdedel av total- belastningen till , varav en femtedel kom från sjöfarten. Den atmosfäriska belastningen har minskat stadigt . De minskade utsläppen till luft motverkas av att utsläppen av kväveoxid från sjöfart ökar i och att ingen påtaglig minskning från sjöfarten i kan förväntas . har tagit beslut om nya villkor för miljödifferentierade farleds- avgifter för att stimulera till förbättrad rening av kväveoxidutsläpp från fartyg. anger vidare att jordbruket är den dominerande källan i vad gäller mänskliga utsläpp av kväve och fosfor till havet. I norra står punktkällor för stora bidrag av både kväve och fosfor, och för kväve är även deposition på vatten betydande. I norra bidrar även skogsbruket till kväveläckage. Påverkan på landmiljön av övergödande ämnen Preciseringen innebär att atmosfäriskt nedfall och brukande av mark inte leder till att ekosystem uppvisar några väsentliga långsiktiga skadliga effekter av övergödande ämnen. Enligt internationella rapportering så har de svenska utsläppen av kväveoxider minskat kraftigt och ligger under EU:s takdirektiv för utsläpp av luftföroreningar. Vad gäller nedfallet av kväve har detta dock legat relativt oförändrat, men en statistisk nedgång kan nu påvisas på 25–för hela landet. Kvävenedfallet ligger dock över eller mycket över den kritiska belastnings- gräns som kan ge negativ inverkan på markvegetation särskilt i . Miljöövervakningsdata bekräftar även att skogsmarken i och har kraftigt förhöjda halter nitratkväve, vilka kan läcka till grund och ytvatten. Ytterligare information finns under avsnitten 3.5.2 luft och 3.5.3 Bara naturlig försurning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten De länsstyrelser som är vattenmyndigheter har genomfört den andra statusklassningen enligt EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). av vattendragen och av sjöarna uppnår minst god ekologisk status när enbart övergödningsstatus bedöms, vilket skiljer sig från bedömning av god ekologisk status då fler parametrar tas i beaktande. Dock är enbart hälften av vattendragen och två tredjedelar av sjöarna klassade. Flertalet sjöar och vattendrag i skogs- och fjällandskapet kan anses nå god status med avseende på näringstillstånd, men nästan hälften av sjöarna och vattendragen i Norra vattendistrikt samt en tredjedel i Södra vattendistrikt är övergödda. Situationen i kustvatten är sämre där enbart av kustvattenförekomsterna uppnår minst god ekologisk status vad gäller näringsämnen. I stort sett alla kustvatten- förekomster från till är övergödda. I jordbruks- och befolkningstäta områden i förekommer förhöjda nitrathalter i grundvattnet. Enligt den årliga uppföljningen så har en del insatser genomförts inom ramen för de åtgärds- och förvaltningsplaner som fem regionala vattenmyndigheter lade fram 2009, men att det fortfarande finns ett glapp mellan de åtgärder som är nödvändiga för att uppnå god ekologisk status och de som genomförts. Läckage av näringsämnen från små enskilda avloppsangläggningar bl.a. ner till grundvattnet för vidare transport ut till vattenmiljön, är fortfarande ett stort problem. Havs- och vattenmyndigheten utvecklade vägledning för effektivare tillsyn samt genomförde en riktad utlysning för att bl.a. bidra till utvecklingen av metoder för minskade utsläpp av övergödande ämnen från små avloppsanläggningar. Ytterligare information finns under avsnitt 3.5.9 Levande sjöar och vattendrag. Det nya landsbygdsprogrammet har trätt i kraft . Programmet omfattar flera åtgärder, bl.a. miljö- och klimatersättningar, stöd för kompetensutveckling och miljöinvesteringar som syftar till att minska läckage av närings- ämnen från jordbruksmark. årliga uppföljning anger att landsbygds- programmet har potential att, genom miljö- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 åtgärderna, minska läckage av näringsämnen från jordbruksmark. Myndigheten anger dock att dessa åtgärder inte används i den utsträckning som de skulle kunna och det finns även osäkerheter i om åtgärderna genomförs där de är mest kostnadseffektiva. Havet ska minst nå god miljöstatus enligt EUs havsmiljödirektiv, med avseende på övergödning. Enligt årliga uppföljning är den generella bilden att omgivande hav, förutom , är starkt övergödda. Särskilt stora är problemen i Egentliga . anger vidare att utbredningen av syrafria bottnar i Egentliga fortsatt är omfattande. Resultat visar att av bottnarna är drabbade av akut syrebrist och är helt syrefria, vilket ligger på samma höga nivå som föregående år. (Diagram 3.4). Förekomst av syrefria bottnar är inte enbart ett symptom på övergödning utan också en betydande källa till fosforläckage vilket i sin tur gynnar tillväxten av cyanobakterier. uppmättes ett stort inflöde av syrerikt vatten. Det är dock osäkert vilken effekt detta får. Diagram 3.4 Utbredning av syrefria bottnar (svart) och bottnar påverkade av akut syrebrist (grå) i , . Effekterna av döda bottnar bedöms av () ha negativa effekter för bl.a. fiskbestånden så som torsk i . Det finns även tecken på att problem i fisksamhällen, med obalans mellan rovfisk som torsk, abborre och gädda, och deras byte skarpsill och spigg, ökar känsligheten för övergödning i kust och hav. har de länsstyrelser som är vattenmyndigheter arbetat med att ta fram förslag till åtgärdsprogram –2021 i enlighet med vattendirektivet. Havs- och vattenmyndigheten har på motsvarande sätt arbetat med att ta fram ett förslag till åtgärds- program –2021 i enlighet med EU:s havsmiljödirektiv (2008/56/EG). Åtgärds- programmen för både vatten- och havsmiljö- förvaltningen planeras att skickas till kommissionen 2016. Enligt årliga uppföljning kommer många av de åtgärder som behövs för att nå miljökvalitetsmålet att återfinnas inom vattenförvaltningens förslag till åtgärdsprogram. Det nya landsbygdsprogrammet lägger grunden för en fortsättning av miljöåtgärder inom jordbruket för att minska växtnärings- förlusterna till vatten och luft. Havs- och vattenmyndigheten anger i sin årsredovisning att de deltar i flera kunskapshöjande åtgärder inom jordbruket bl.a. genom Soils2Sea och mer praktiska workshops med syfte att ta lärdom av lyckade projekt som t.ex. åtgärdsarbetet runt i där man har lyckats minska fosforhalter i vattendrag . Havs- och vattenmyndigheten har, tillsammans med bl.a. Östersjöcentrum vid , påbörjat arbetet med att öka kunskapen om möjligheter och lämpligheten av att genomföra åtgärder för att minska interbelastningen av fosfor i . Enligt Havs- och vattenmyndighetens redovisning av medlen till lokala vattenvårds- projekt (LOVA), som är en del av anslag 1:12 Åtgärder för havs och vattenmiljö, gick av medlen till åtgärder för att minska övergödning. Över 250 nya projekt startades varav merparten riktas främst mot övergödning. Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver beslutade och planerade styrmedel och åtgärder för att nå miljökvalitets- målet. En lång historia av mycket höga utsläpp av kväve och fosfor gör att har ett stort överskott på näringsämnen. Återhämtningstiden i miljön är lång och det tar därför tid innan genomförda åtgärder ger resultat. Det kommer även ta tid att genomföra alla de insatser som är viktiga för måluppfyllelsen. För att målet ska utvecklas positivt anser regeringen att åtgärdstakten behöver öka. Arbetet inom ramen för ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) och EU:s havsmiljödirektiv (2008/56/EG) är centralt. Det är vidare viktigt att genomför åtaganden inom Aktionsplanen för . Ett fortsatt internationellt samarbete kring utsläpp av kväveoxider till luft, särskilt vad gäller sjöfart är nödvändigt. Påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet Trenden för utsläpp av kväve från landbaserade källor till havet är nedåtgående, men det kvarstår betydande åtgärdsbehov framförallt vad gäller reduktion av fosfor. Regeringen bedömer att genomförandet av de kommande åtgärds- programmen inom havs- och vatten- förvaltningen kommer ha stor betydelse får åtgärdsarbetet . Den största mängden av fosfor och kväve som transporteras till havet från landbaserade källor kommer från jordbruksmark. Det finns en betydande potential till minskning av transport av fosfor och kväve från jordbruket runt . Ett nytt landsbygdsprogram har beslutats . Landsbygdsprogrammets miljöåtgärder, rådgivning, samt delar av bidragen för miljöinvensteringar är avgörande för att nå en hållbar näringsbelastning. Usläppen av näringsämnen till luft visar på nedåtgående trender, men orsakar fortfarande övergödningsproblem över stora delar av . Regeringen bedömer att det är viktigt att revideringen av Göteborgsprotokollet (protokoll till konventionen om långväga gränsöverskridande luftföroreningar), som beslutades , genomförs fullt ut. Det är även viktigt att föreslagna skärpningar i EU:s utsläppstakdirektiv genomförs. För att komma till rätta med sjöfartens ökande atmosfäriska kvävebelastning är det viktigt att fortfarande verka för genomförande 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 av kvävekontrollområden (NECA) i och inom IMO. Omkring en femtedel av kvävetillförseln till kommer via luften varav kommer från länder utanför . Detta ställer krav på internationellt samarbete, t.ex. genom EU, för att minska belastningen. satsade regeringen 75 miljoner på LOVA-bidraget för att stödja det lokala och regionala arbetet för bättre vattenkvalitet, och då speciellt åtgärder mot övergödning. Satsningen har gett en nystart i arbetet med lokala vattenvårdsåtgärder och det har varit en hög efterfrågan på LOVA-projekt. LOVA- bidraget är således en viktig del av arbetet för att motverka övergödning, främst genom lokala vatten- och avlopps- projekt, vattenåtgärder som bl.a. strukturkalkning, tvåstegsdiken och havsåtgärder som musselodling och algskörd. Regeringen bedömer att det är viktigt att starka förutsättningarna för att effektivt nyttja och där möjligt växla upp de nationella anslag och styrmedel som finns att tillgå i det lokala åtgärdsarbetet, med andra finansiella källor exempelvis EU:s fonder. Effekterna av genomförda åtgärder för att minska näringstillförseln fördröjs bl.a. genom en fortsatt stor eller ökande utbredning av syrefria bottnar vilket medför läckage av fosfor från bottensediment. Detta, i kombination med långa omsättningstid gör att återhämtningstiden är lång. Forskning pågår för att utveckla metoder som kan bidra till att minska syrebristen och främja återhämtning av ekosystemen. Kunskapen ökar om hur de akvatiska ekosystemen fungerar och vilka effekter olika åtgärder har på tillståndet i miljön. Detta medför förbättrade möjligheter att rikta åtgärderna. För att målen ska kunna nås krävs såväl ett fortsatt systematiskt åtgärdsarbete på nationell nivå, som ett ökat internationellt samarbete så att den totala belastningen av näringsämnen i känsliga vattenmiljöer minskar. 3.5.9Levande sjöar och vattendrag Miljökvalitetsmålet är att sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och deras varia- tionsrika livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20