prop · H30344 · 2015-11-05 00:00:00 — Bestämmelsen genomför artikel 49 b.1 i yrkeskvalifikationsdirektivet. I första stycket anges förutsättningarna för automatiskt erkännande, dvs. att yrkesutövaren har yrkeskvalifikationer som har godkänts i en annan stat inom EES eller i vid ett gemensamt utbildningsprov vars innehåll har fastställts i en delegerad akt, antagen av Europeiska kommissionen enligt artikel 49b i yrkeskvalifikationsdirektivet. Vad som i lagen avses med ett gemensamt utbildningsprov anges i 5 § 13. Något sådant utbildningsprov har dock ännu inte fastställts och det är därför inte klart för vilket eller vilka yrken det kan bli aktuellt att til- lämpa bestämmelsen. Enligt 21 § får regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för att genom- föra yrkeskvalifikationsdirektivet och de genomförandeakter och delege- rade akter som antas med stöd av direktivet. I fråga om gemensamma utbildningsprov kommer det i dessa föreskrifter bl.a. att anges de regle- rade yrken för vilka sådana utbildningsprov införs i . Andra stycket är en konsekvens av artikel 49b.5 i direktivet som ger en medlemsstat möjlighet att under vissa förutsättningar undantas från skyl- digheten att anordna ett gemensamt utbildningsprov som fastställs genom en delegerad akt. Om omfattas av ett sådant undantag från ett utbildningsprov för ett visst yrke, gäller alltså inte första stycket. Kunskaper i svenska språket 17 § Vid bedömningen av om en yrkesutövares yrkeskvalifikationer ska erkän- nas får yrkesutövarens kunskaper i svenska språket endast beaktas om kunskap- erna utgör en del av yrkeskvalifikationerna. Kunskaper i svenska språket som inte utgör en del av yrkeskvalifikationerna får, om inte annat särskilt föreskrivs i de författningar där utövandet av yrket regleras, endast kontrolleras om det i det enskilda fallet finns allvarliga och kon- kreta tvivel om att en yrkesutövare har de kunskaper i svenska språket som är nödvändiga för yrket. En sådan kontroll får utföras först efter det att yrkeskvalifi- kationerna har erkänts. Genom paragrafen, som behandlas i avsnitt 13, genomförs artikel 53 i direktivet. I första stycket tydliggörs att en yrkesutövares kunskaper i svenska språket får beaktas inom ramen för ett erkännande av yrkeskvalifikat- ioner endast om språkkunskaperna utgör just yrkeskvalifikationer, dvs. kvalifikationer som intygas i ett bevis på formella kvalifikationer, ett kompetensbevis eller yrkeserfarenhet. Som exempel på yrken där språk- kunskaperna utgör en yrkeskvalifikation kan nämnas tolkar och lärare i ämnet svenska. I andra stycket anges i vilka fall kunskaper i svenska språket som inte utgör en del av en yrkeskvalifikation får kontrolleras. Bestämmelsen innebär inte något förbud mot att uppställa krav på språkkunskaper, men begränsar de fall då dessa får kontrolleras till att avse fall då det förelig- ger allvarliga och konkreta tvivel om att en yrkesutövare har för yrket nödvändiga språkkunskaper. Vidare anger bestämmelsen när dessa kon- troller får utföras, nämligen först efter det att yrkeskvalifikationerna har erkänts. Artikel 53 i direktivet innebär att språkkontroller för yrken som har konsekvenser för patientsäkerheten får utföras även om det inte förelig- ger allvarliga och konkreta tvivel i fråga om en yrkesutövares språkkun- skaper. Eftersom ett genomförande av denna bestämmelse endast avser yrken inom hälso- och sjukvården genomförs inte bestämmelsen i den generella lagen utan avses i stället genomföras i sektorsregleringen, med stöd av bemyndigandet i 21 §. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, se avsnitt 13. 18 § Om den som har förvärvat yrkeskvalifikationer i vill utöva ett reglerat yrke här i landet som kräver viss yrkespraktik, ska yrkespraktik gjord i en annan stat inom EES eller i erkännas i om de förutsättningar för yrkespraktik är uppfyllda som anges i de författningar där yrket regleras. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 14, genomför artikel 55a i yrkeskva- lifikationsdirektivet. Paragrafen innebär en rätt för den som har förvärvat yrkeskvalifikat- ioner i , att under vissa förutsättningar som anges i sektorsregle- ringen, få yrkespraktik som har genomförts i en annan stat inom EES eller i erkänd här i landet. Till skillnad från bestämmelserna om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifikationer, avser paragrafen alltså inte yrkesutövare med yrkeskvalifikationer från en Prop. 2015/16:44 annan stat inom EES eller som vill utöva ett yrke i , utan personer med yrkeskvalifikationer förvärvade här i landet. Yrkespraktik i lagens mening definieras i 5 § 8. Som exempel på yr- kespraktik kan nämnas läkarnas allmäntjänstgöring (AT) och psykolo- gers praktiska tjänstgöring (PTP). Sådan yrkespraktik regleras i patient- säkerhetslagen (2010:659) och patientsäkerhetsförordningen (2010:1369) samt i föreskrifter SOSFS (1999:5) om allmäntjänstgö- ring för läkare och SOSFS (2008:34) om praktisk tjänstgöring för psy- kologer. 19 § Den som är lagligen etablerad i och vill utöva ett reglerat yrke i någon annan stat inom EES eller i har rätt att ansöka om ett europeiskt yrkeskort. Rätten att ansöka om ett europeiskt yrkeskort gäller även den som inte är lagligen etablerad i någon stat inom EES eller i men har förvärvat yrkeskvalifikationer i . Ett europeiskt yrkeskort ska utfärdas i de fall som anges i föreskrifter som meddelas i anslutning till denna lag. Första och andra stycket gäller endast om Europeiska kommissionen har anta- git genomförandeakter som rör yrket i enlighet med artikel 4a i yrkeskvalifikat- ionsdirektivet. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 15, genomför delar av artikel 4a–4c i yrkeskvalifikationsdirektivet. I första stycket anges vem som har rätt att ansöka om ett europeiskt yr- keskort. Till skillnad från bestämmelserna om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifikationer, avser paragrafen inte yrkesutö- vare med yrkeskvalifikationer från en annan stat inom EES eller som vill utöva ett yrke i , utan personer som är lagligen etable- rade i eller har förvärvat sina yrkeskvalifikationer här i landet och som avser att utöva ett reglerat yrke i en annan stat inom EES eller i . Av andra stycket framgår att sökanden i vissa fall även har rätt att få ett europeiskt yrkeskort utfärdat i . De närmare förutsättningarna för att ett yrkeskort ska utfärdas avses dock framgå av den nya horison- tella förordningen. Tredje stycket innebär att rätten att ansöka om ett europeiskt yrkeskort förutsätter att Europeiska kommissionen har antagit genomförandeakter för yrket i fråga. har en sådan akt antagits som avser yrkena sjuk- sköterska, apotekare, fysioterapeut/sjukgymnast, bergsguide och fastig- hetsmäklare. Enligt 21 § får regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för att genom- föra yrkeskvalifikationsdirektivet och de genomförandeakter och delege- rade akter som antas med stöd av direktivet. I fråga om yrkeskortet avses dessa föreskrifter bl.a. ange de reglerade yrken för vilka yrkeskort införs. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, se avsnitt 15. 20 § Bestämmelser om sekretess för uppgifter som hänför sig till ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer finns i 28 kap. 16 a § offentlighets- och sek- retesslagen (2009:400). Paragrafen, som behandlas i avsnitt 17, upplyser om var det finns be- stämmelser om sekretess för uppgifter som hänför sig till ärenden om erkännande av yrkeskvalifikationer. Hänvisningen avser en ny bestämmelse i 28 kap. 16 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) som genomför artikel 50.1 tredje stycket i Den nya bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen behandlas i avsnitt 17. 21 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för att genomföra yrkeskvalifikationsdirekti- vet och de genomförandeakter och delegerade akter som antas med stöd av di- Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela de ytterligare föreskrifter som behövs för att genomföra yrkeskvalifi- kationsdirektivet och de genomförandeakter och delegerade akter som antas med stöd av direktivet. Bemyndigandet ska användas för att med- dela de mer detaljbetonade föreskrifter som behövs för att genomföra yrkeskvalifikationsdirektivet och de genomförandeakter och delegerade akter som antas med stöd av direktivet. Sådana föreskrifter kan med stöd av bemyndigandet meddelas i sådana frågor som på en mer övergripande nivå behandlas i lagen. Detta gäller såväl tillfällig yrkesutövning, och etablering enligt de olika erkännandeordningarna som språkkontroller, yrkespraktik och yrkeskort. Som exempel kan nämnas föreskrifter om förhandsunderrättelse och förhandskontroll vid tillfällig yrkesutövning av vissa yrken, bestämmel- ser om användning av en viss stats yrkestitel vid tillfällig yrkesutövning och begränsning av ett erkännande av yrkeskvalifikationer till att avse en del av yrket. I fråga om erkännande enligt den generella ordningen avses bestämmelserna omfatta föreskrifter om anpassningsperiod och lämplig- hetsprov och undantag från rätten till ett erkännande vid för låg nivå på Vidare avses bemyndigandet användas för att ange de reglerade yrken för vilka bestämmelserna om gemensamma utbildningsramar, gemen- samma utbildningsprov och yrkeskort ska tillämpas. avses även utnyttjas för att meddela föreskrifter om att sådana kontroller av språkkunskaper som avses i 17 § andra stycket i fråga om yrkesutö- vare inom hälso- och sjukvården får ske utan att kravet på allvarliga och konkreta tvivel i det enskilda fallet är uppfyllt. De föreskrifter som meddelas med stöd av bemyndigandet kan placeras antingen i den generella förordningen om yrkeskvalifikationer eller i sektorsregleringen, beroende på om det är fråga om bestämmelser som Prop. 2015/16:44 gäller för samtliga reglerade yrken eller enbart vissa reglerade yrken. Lagrådets synpunkter på bemyndigandet har behandlats i avsnitt 5. 22 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 1.förfarandet för beslut enligt denna lag, och 2.vilka myndigheter som utför de olika uppgifter som följer av yrkeskvalifi- kationsdirektivet och de genomförandeakter och delegerade akter som antas med stöd av direktivet. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, upplyser om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter som rör dels förfarandet för de olika beslut som fattas med stöd av denna lag, dels vilka myndigheter som utför de olika uppgifter som följer av yrkes- kvalifikationsdirektivet och de genomförandeakter och delegerade akter som Europeiska kommissionen antar med stöd av direktivet. Som framgår av avsnitt 5, innehåller direktivet relativt detaljerade be- stämmelser på dessa områden, som lämpligen regleras på en lägre norm- nivå med stöd av regeringens restkompetens eller som verkställighetsfö- reskrifter. 2015/16:44 21.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:191) 3 b § En enskild person som tillfälligt bedriver bevakningsverksamhet eller utbildning i har, trots 3 §, auktorisation för verksamheten om han eller hon 1.har gett in en fullständig förhandsanmälan, 2.uppfyller de villkor för tillfällig yrkesutövning som gäller enligt lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som med- delas i anslutning till den lagen, och 3.har underrättats skriftligen om att förutsättningarna enligt 1 och 2 är upp- fyllda. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om undantag från kravet på att en person ska ha underrättats enligt första stycket 3 för att ha auktorisation. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, innehåller bestämmelser i fråga om auktorisation för vissa bevaknings- och utbildningsföretag som be- driver tillfällig verksamhet i . Ändringen i första styckets överordnade led är endast språklig. Änd- ringen i andra punkten är en följd av att de grundläggande förutsättning- arna för tillfällig yrkesutövning inte längre anges i sektorslagstiftningen utan i den nya lagen om yrkeskvalifikationer som gäller för samtliga reglerade yrken och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Andra stycket motsvarar paragrafens tidigare tredje stycke. Det tidigare andra stycket, som beskrev förutsättningarna för tillfällig yrkesutövning för den som är behörig i en annan stat inom EES eller i , upphör eftersom det ersätts av bestämmelser om tillfällig yrkesutövning i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Genom ändringen i andra stycket förtydligas att stycket är avsett att utgöra en upplysningsbestämmelse, och inte ett bemyndigande. Ändringen är en följd av Lagrådets synpunkt, se avsnitt 5. 4 a § Den som hos ett auktoriserat bevakningsföretag tillfälligt arbetar i är, trots 4 §, godkänd för arbetet om han eller hon 1.har gett in en fullständig förhandsanmälan, 2.uppfyller de villkor för tillfällig yrkesutövning som gäller enligt lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som med- delas i anslutning till den lagen, och 3.har underrättats skriftligen om att förutsättningarna enligt 1 och 2 är upp- fyllda. Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om undantag från kravet på att en person ska ha underrättats enligt första stycket 3 för att vara godkänd. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, innehåller bestämmelser i fråga om godkännande av vissa personer som arbetar tillfälligt hos auktorise- rade bevakningsföretag i . Ändringen i första styckets överordnade led är endast språklig. ringen i andra punkten är en följd av att de grundläggande förutsättning- arna för tillfällig yrkesutövning inte längre anges i sektorslagstiftningen utan i den nya lagen om yrkeskvalifikationer som gäller för samtliga Prop. 2015/16:44 reglerade yrken och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den Någon ändring i sak är inte avsedd. Andra stycket motsvarar paragrafens tidigare tredje stycke. Det tidigare andra stycket, som beskrev förutsättningarna för tillfällig yrkesutövning för den som är behörig i en annan stat inom EES eller i , upphör eftersom det ersätts av bestämmelser om tillfällig yrkesutövning i lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer. Genom ändringen i andra stycket förtydligas att stycket är avsett att utgöra en upplysningsbestämmelse, och inte ett bemyndigande. Ändringen är en följd av Lagrådets synpunkt, se avsnitt 5. 4 b § Bestämmelser om erkännande av yrkeskvalifikationer som har förvärvats eller erkänts i en annan stat än inom Europeiska ekonomiska samarbets- området eller i finns i lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifi- kationer och i de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, är ny. Paragrafen upplyser om att bestämmelser om erkännande av vissa utländska yrkeskvalifikationer finns i den nya lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen. 21.3Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 3 a § ska se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom verksamhet rörande barn och ungdom. ska använda handläggare som har avlagt svensk socionomex- amen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan eller för utfö- rande av sådana uppgifter inom rörande barn och ungdom som innefattar 1.bedömning av om utredning ska inledas, 2.utredning och bedömning av behovet av insatser eller andra åtgärder, eller 3.uppföljning av beslutade insatser. ansvarar för att den handläggare som självständigt utför ar- betsuppgifter som avses i andra stycket har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, ändras så att andra stycket inte längre avser utländsk utbildning. Ändringen är en följd av dels att det i 3 b § införs en ny upplysningsbestämmelse som hänvisar till den nya lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer, dels att bestämmelser om utländsk utbildning i övrigt flyttas från nuvarande 3 b § till en ny 3 c §. I andra stycket görs även den ändringen i förtydligande syfte att hand- läggaren ska ha avlagt svensk socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan. I samband med införandet av bestämmelserna om krav på viss behörighet för att utföra vissa arbets- uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården anfördes i förarbe- tena (prop. 2012/13:175 s. 53 f.) att socialnämnden bör ha möjlighet att, 2015/16:44 förutom personer med socionomutbildning, även använda personer med annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan för att utföra arbetsuppgifterna. Av förbiseende angavs inte detta uttryckligen i lag- texten. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. 3 b § Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifi- kationer som har förvärvats eller erkänts i en annan stat än inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet eller i finns i lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och i de föreskrifter som meddelas i anslut- ning till den lagen. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, är ny. Paragrafen upplyser om att bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av vissa ut- ländska yrkeskvalifikationer finns i den nya lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. 3 c § För utförande av de uppgifter som anges i 3 a § andra stycket, får social- nämnden även använda handläggare som har annan utländsk utbildning än sådan som avses i 3 b §, om utbildningen ensam eller tillsammans med yrkeslivs- erfarenhet motsvarar svensk socionomexamen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall bedöma om kra- ven enligt första stycket är uppfyllda. Paragrafen, som har fått en ny beteckning, motsvarar delvis nuvarande 3 b § om handläggare med utländska yrkeskvalifikationer. Till följd av att 3 b § i dess nya lydelse endast avser vissa utländska yrkeskvalifikat- ioner, ändras första stycket så att det omfattar annan utländsk utbildning än sådan som avses i 3 b §. I första stycket läggs även till ordet ”minst” (se författningskommentaren till 3 kap. 3 a § socialtjänstlagen). 21.4Förslag till lag om ändring i lagen (2009:302) om verksamhet inom djurens hälso- och sjuk- vård 4 § Med djurhälsopersonal avses i denna lag personer som utövar verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård och som 1.har legitimation enligt 3 kap. 1 § eller enligt de föreskrifter som har medde- lats med stöd av den paragrafen, 2.har godkännande enligt 3 kap. 5 eller 6 §, 3.enligt lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och de före- skrifter som meddelas i anslutning till den lagen tillfälligt utövar yrket i , eller 4.har ett sådant särskilt tillstånd som avses i 3 kap. 7 a § att utöva ett yrke inom djurens hälso- och sjukvård. I paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, anges vad som avses med djur- Genom tillägget i punkt 1 förtydligas att bestämmelsen inte bara gäller den som har legitimation enligt 3 kap 1 §, utan även den som har legiti- mation enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av den paragra- fen. Ändringen i punkt 3 innebär att en hänvisning till föreskrifter om till- fällig yrkesutövning meddelade med stöd av 3 kap. 9 § ersätts av en hän- visning till den nya lagen om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Ändringen är en följd av att vissa bestämmelser om tillfällig yrkesut- övning i förordningen (2009:1386) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård upphävs och ersätts med bestämmelser i den nya lagen om erkännande yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som ska meddelas i anslutning till den lagen. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, se avsnitt 5. 1 § Legitimation för yrket ska efter ansökan meddelas den som har avlagt 1.veterinärexamen i (yrkestitel veterinär), 2.examen i djuromvårdnad från högskoleutbildning på grundnivå enligt före- skrifter meddelade med stöd av andra stycket (yrkestitel djursjukskötare). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om legitimation för den som har avlagt examen i djuromvårdnad och för den som har genomgått utbildning utomlands. När det gäller frågor som avses i 1 a § meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer före- skrifter med stöd av bemyndigandet i 21 § lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer. Legitimation får inte meddelas om förhållandena är sådana att legitimationen skulle ha återkallats enligt bestämmelserna i 6 kap. om sökanden varit legitime- rad. Genom ändringen i andra stycket, som behandlas i avsnitt 5, tydliggörs att det är bemyndigandet i den nya lagen om erkännande av yrkeskvalifi- kationer, och inte bemyndigandet i denna paragraf, som är avsett att användas för att meddela föreskrifter i de frågor som regleras i den nya lagen. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, se avsnitt 5. 1 a § Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkeskvalifi- kationer som har förvärvats eller erkänts i en annan stat än inom Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i och som omfattar yrkena veterinär och djursjukskötare finns i lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och i de föreskrifter som meddelas i anslutning till den la- gen. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, är ny. Paragrafen upplyser om att bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av vissa utländska yrkeskvalifikationer som omfattar yrkena veterinär och djursjukskötare finns i den nya lagen om erkän- 2015/16:44 nande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som meddelas i anslut- ning till den lagen. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. 3 § Behörig att utöva yrke som veterinär är endast den som 1.har legitimation för yrket enligt 1 § eller enligt de föreskrifter som har med- delats med stöd av den paragrafen, 2.tillfälligt utövar yrket i enligt lagen (2015:000) om erkännande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen, eller 3.har ett sådant särskilt tillstånd som avses i 7 a § första stycket att utöva vete- rinäryrket. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 5, anger vem som är behörig att ut- öva veterinäryrket. Genom tillägget i punkt 1 förtydligas att bestämmelsen inte bara gäller den som har legitimation enligt 3 kap 1 §, utan även den som har legiti- mation enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av den paragra- fen. Ändringen i punkt 2 innebär att en hänvisning till föreskrifter om tillfällig yrkesutövning meddelade med stöd av 3 kap. 9 §, som upphävs, ersätts av en hänvisning till den nya lagen om erkännande av yrkeskvali- fikationer och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen. Ändringen är en följd av att vissa bestämmelser om tillfällig yrkesut- övning i förordningen (2009:1386) om verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård upphävs och ersätts med bestämmelser i den nya lagen om erkännande yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som ska meddelas i anslutning till den lagen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, se avsnitt 5. 4 § En yrkestitel enligt 1 § (skyddad yrkestitel) får användas i verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård endast av den som 1.enligt nämnda paragraf, eller enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av den paragrafen, har legitimation för yrket, 2.tillfälligt utövar veterinäryrket i enligt lagen (2015:000) om erkän- nande av yrkeskvalifikationer och de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen, eller