prop · H3031d22 · 2015-09-21 00:00:00 — Fler bidrag väntas inkomma . EU:s bidrag beslutades vid miljörådet och lämnades därefter till klimat- konventionen (UNFCCC). Bidraget baseras på EU:s stats- och regeringschefers beslut från 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 om att minska EU:s inhemska utsläpp med till 2030 jämfört med . Regeringen presenterade en strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i . Strategin omfattade ställningstaganden och åtgärder för vad som behövs för att –höja ambitionsnivån vad gäller utsläpps- minskningar, –stärka allianser med andra parter för att lägga grunden för ett klimatavtal och globalt hållbar utveckling samt –underlätta för ett dynamiskt avtal som stöder ökad ambition . biföll (rskr 2014/15:xx, bet. 2014/15:MJU13) regeringens proposition Godkännanden för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod (Prop. 2014/15:81). Därmed är redo att göra sin del när EU och dess medlemsstater ska ratificera den andra åtagandeperioden som inleddes och avslutas . bidrar till fortsatt finansiering av det internationella kunskapsuppbyggande projekt som har initierat och som har analyserat samhällsekonomiska kostnader och vinster av klimatåtgärder (”New Climate Economy”). Rapporten, som bekräftar klimatåtgärders positiva synergieffekter för sysselsättning, hälsa, produktivitetsutveckling och livskvalitet, presenterades i samband med FN:s general- sekreterares klimattoppmöte och har fått stor uppmärksamhet. arrangerade ett internationellt dialogmöte om rättsliga frågor i det nya avtalet. För påskynda den globala utfasningen av subventioner av fossila bränslen har stött organisationen () arbete med att analysera subventioner och hur subventionerna undergräver arbetet för att uppnå en hållbar utveckling. stöd till GSI har bl.a. gått till att stödja och pågående utfasning av fossil- bränslesubventioner. Stödet har också gått till och förberedande arbete för att fasa ut fossilbränslesubventioner, såsom utformning av sociala skyddsåtgärder och kommunikationsstrategier. verkar också för att främja utfasningen av fossilbränsle- subventioner genom vängruppen Friends of Fossil Fuel Subsidy Reform (FFFSR). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Vängruppen har bl.a. fortsatt sina gemensamma uppvaktningar hos G20-länderna för att uppmuntra G20-ledarnas löfte att reformera ineffektiva fossilbränslesubventioner. Samarbete inom , och Barents Det nordiska samarbetet för att främja ett ambitiöst klimatavtal i har fortsatt och stärkts inom ramen för en gemensamt antagen arbetsplan. Dialoger med andra länder och ländergrupper har ägt rum. har drivit på för att analysera och möjliggöra ytterligare nordiska insatser för att främja och stödja konkreta ambitionshöjande åtgärder. De nordiska länderna har genom att agera tillsammans och samordnat i vissa fall ökat genomslagskraften för de gemensamma ståndpunkterna. Det nordiska arbetet med kortlivade klimatföroreningar går vidare. Arbetet med en ny strategi för Nordiska miljö- finansieringsbolaget har fortsatt. Inom har klimatfrågorna också varit i centrum och en handlingsplan om utvidgade åtgärder för att minska de klimat- drivande utsläppen av sot och metan beslutades vid utrikesministermötet i . Regeringen har redovisat en uppdaterad inriktning för det arktiska arbetet bl.a. med ökat fokus på klimatarbetet Anpassning till ett förändrat klimat En viktig del av arbetet med anpassning till ett förändrat klimat är kunskapshöjande insatser till stöd för myndigheter, kommuner, näringsliv och enskilda. Lantmäteriets arbete med den nationella höjdmodellen är av stort värde vid samhällsplanering bl.a. för att minska risken för översvämningar. hade Lantmäteriet skannat av yta. och Myndigheten för samhällskydd och beredskap arbetar fortlöpande med ras-, skred- och erosionskartering samt översvämningskartering. () ansvarar bl.a. för för klimatanpassning som har till uppgift att samla in, sammanställa och tillgängliggöra kunskap om klimatanpassning till andra myndigheter, kommuner och samhället i stort. redovisade regerings- uppdraget ”Underlag till kontrollstation 2015 för anpassning till ett förändrat klimat” (dnr M2015/01162/Kl). I rapporten beskriver anpassningsbehoven och lämnar förslag på åtgärder i olika delar av samhället. Viktiga slutsatser är att lagar och regler behöver ses över för att stödja arbetet med klimatanpassning och även att finansiering, roller och ansvar, liksom strategier och mål, måste göras tydliga. anser också att det behövs fortsatt forskning och kunskapsförsörjning på området. Länsstyrelserna har ansvar för att samordna klimatanpassningsarbetet på regional nivå. I samtliga län finns nu handlingsplaner som ska vägleda det fortsatta regionala och lokala klimatanpassningsarbetet. Generellt har länsstyrelsernas insatser utvecklats och förstärkts kring hur man arbetar tvärsektoriellt med frågan, bl.a. genom att i ökad omfattning delta i granskning av kommunernas detalj- och översiktsplaner och i risk- och sårbarhetsarbetet. Stödet till och dialogen med framför allt kommunerna men även näringsliv och andra berörda aktörer är centralt för att anpassning ska komma till stånd. Klimatforskningen utgör en viktig grund för att fastställa och nå de klimatpolitiska målen och för klimatpolitiken nationellt och internationellt. I FN:s klimatpanels (IPCC) femte utvärdering ger världens samlade forskarkår en samlad analys av det vetenskapliga kunskapsläget om klimatets förändring. Flera svenska forskare har bidragit till arbetet. Utvärderingen visar tydligt på människans bidrag till klimatförändringar och riskerna för katastrofala konsekvenser som de medför. Grundläggande och tillämpad klimatforskning bedrivs vid ett flertal universitet och högskolor, men också vid , och . Bland annat leder forskare vid ett konsortium av europeiska institut som utvecklar en modell för scenarier av framtida klimat på global skala. Resultaten kommer att ge information till kommande rapporter av IPCC. Utvecklingen går mot mer avancerade datormodeller som kräver omfattande beräkningskraft och tillgång till bl.a. kostnadskrävande satellitdata. Klimat- forskningen finansieras av bl.a. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), (Mistra), och tillsammans m.fl. icke-statliga aktörer. har arbetat vidare med att ta fram indikatorer för omfattning, resultat och effekter av klimat- forskningen. Arbetet tar utgångspunkt i rapporten ”Hur bidrar klimatforskningen till att nå klimatmålen?”, som gav ut i 2013 tillsammans med för miljö, areella näringar och samhällsbyggnad (Formas). I samband med regeringens arbete med den forskningspolitiska propositionen har bl.a. och Formas fått i uppdrag att tillsammans med lämna underlag för hur klimatforskningen bör utvecklas. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet Måluppfyllnad beror på om tillräckligt stora utsläppsreduktioner kommer till stånd globalt vilket kräver internationellt samarbete. och andra rika länder har ett särskilt ansvar för att ta ledningen i klimatarbetet så att det globala målet kan nås. Ökningen av medeltemperatur och koncentrationen av växthusgaser i atmosfären De klimatpåverkande utsläppen ökar globalt. En rad vetenskapliga rapporter pekar på att nuvarande åtaganden och utfästelser rörande utsläppsminskning av växthusgaser är otillräckliga för att begränsa uppvärmningen till . För att sannolikt kunna begränsa den globala medeltemperaturökningen till två grader bör de globala utsläppen inte överstiga . Utsläpps- ökningen behöver alltså vändas till en minskning med fram jämfört med de globala utsläppen . Om utsläppsminskningarna dröjer, kommer det krävas ännu större minskningar framöver. Det blir alltså betydligt svårare och dyrare att nå tvågradersmålet ju längre vändningen dröjer. En internationell överenskommelse i vid COP 21 om ett nytt ambitiöst klimatavtal är av stor betydelse för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. För att åstadkomma så stora utsläppsminskningar som möjligt och en 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 successivt höjd ambitionsnivå är det avgörande att rika länder visar vägen genom att gå före i klimatarbetet. Snabbt växande ekonomier behöver dock också ta ett större ansvar än tidigare och alla länder bör omfattas av åtaganden. Avtalet bör därför skapa förut- sättningar och ställa krav på alla länder att ta ansvar i klimatfrågan och att vidta allt mer ambitiösa åtgärder för minskade utsläpp och bidra till ökad motståndskraft mot effekterna av klimatförändringar. Etappmål för utsläpp av växthusgaser till 2020 och det nationella klimatarbetet Utsläppen av växthusgaser i minskar och etappmålet för utsläppen till 2020 är inom räckhåll. Men mer insatser behövs för att ska minska utsläppen i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling och för att miljökvalitetsmålet och visionen om noll nettoutsläpp till 2050 ska nås. Bedömningen när regeringen tillträdde var att utsläppen skulle behöva minska med ytterligare till 2020 för att etappmålet till 2020 ska nås enbart genom nationella åtgärder. Befintliga prognoser, uppdaterad statistik och en bedömning av effekterna av regeringens politik indikerar att utsläppsgapet kan halveras till 2020. Transportsektorn har en avgörande roll för de nationella utsläppen. Samhället behöver utvecklas i mer transportsnål riktning, energi- effektivare trafikslag och transportlösningar behöver användas, fordon behöver bli effektivare och förnybara drivmedel ersätta fossila bränslen. Utredningen på väg (SOU 2013:84) lämnade ett flertal förslag till åtgärder för att underlätta omställningen av vägtrafiken från fossilt till förnybart. Regeringen har analyserat förslagen och redan gått vidare m.fl. av dem, såsom höjda energiskatter på bensin och dieselbränsle, en utredning om bonus–malus- system för lätta bilar och en utredning om en vägslitagesskatt för tunga lastbilar m.m. Regeringen har gett i uppdrag att ta fram ett inriktningsunderlag inför den långsiktiga infrastrukturplaneringen för planperioden –2029. Jordbruket står för en betydande andel av utsläppen av klimatpåverkande gaser utanför handelssystemet. Utsläppen har minskat avsevärt , men kunskapen kring effektiva åtgärder för att minska utsläppen ytterligare behöver öka. Ny teknik behövs för att minska 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 utsläppen och öka produktionen av bioenergi. Minskade utsläpp kan åstadkommas genom ökad produktivitet, omställning av arbets- maskiner till förnybara drivmedel, stimulering av biogasproduktion och energieffektivisering. Livsmedel står för av de konsum- tionsbaserade utsläppen. Ändrade matvanor och minskat matsvinn kan minska utsläppen från livsmedelskedjan i sin helhet. Mer utveckling, demonstration och kommersialisering av nya tekniker för att minska utsläppen från industriprocesser behövs eftersom kostnadseffektiva alternativ till dagens processer ofta saknas. Forskning, innovation och introduktion av klimatstrategisk teknik är viktigt även inom andra åtgärdsområden samt hushållning med energi och resurser. En rad åtgärder som förväntas påverka utsläppen av växthusgaser i ytterligare har föreslagits eller tagits i bruk efter 2013. Det är bl.a: –förslag på höjning av ambitionen inom elcertifikatsystemet till förnybar elproduktion till 2020, –skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el, –ökat stöd för installation av solceller, –nya krav på energi- och resurseffektivitet för luftvärmepumpar och datorer, –höjd fordonsskatt, –förlängning av supermiljöbilspremien, –justeringar av koldioxidskatten. Planeringsarbete har även påbörjats för –demonstrationsanläggningar för elvägar för tunga fordon, –ramverk för stadsmiljöavtal med fokus på hållbara transporter i städer och –genomförande av direktivet om utbyggnad av infrastrukturen för alternativa drivmedel. I vårändringsbudgeten 2015 föreslog regeringen därutöver följande som kommer påverka utsläppen av växthusgaser –ökad satsning för metanreducering i jordbruket, –stöd till lokala klimatinvesteringar och –medel till ökat järnvägsunderhåll. För att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan är det nödvändigt med kraftfulla åtgärder i de utvecklade länderna. Regeringens bedömning är att ytterligare åtgärder måste vidtas för att det ska vara möjligt att minska de totala samhällsekonomiska kostnaderna för omställningen av till ett land med noll nettoutsläpp . Det klimatpolitiska ramverk som Miljömåls- beredningen (M 2010:04) har fått i uppdrag att ta fram är centralt för att få ett långsiktigt stabilt investeringsklimat. Fungerande ekonomiska styrsignaler och att förorenaren ska betala för utsläppen är viktiga grundbultar i klimat- politiken. Det innebär att miljöskatternas styrande effekt ska öka. Länsstyrelserna är en viktig regional aktör för att driva på och samordna det regionala klimat- och energiarbetet. Energi- och klimatfrågor har prioriterats upp i länen och arbetet har skett på ett alltmer strategiskt sätt för att prioritera och utvärdera insatser. och rekommenderar i en rapport att en mer stabil organisation bör byggas för det fortsatta arbetet med regionala klimat- och energistrategier i syfte att minska sårbarheter. Samverkan mellan länsstyrelser, energikontor och regionalt utvecklingsansvariga aktörer är fortsatt viktigt för att få kraft i det regionala klimat- och energiarbetet. En större enhetlighet mellan länens arbete med regionala klimat- och energistrategier, bl.a. avseende målformuleringar, samt större tillgång till underlag i form av regional och lokal energi- och klimatstatistik skulle stärka arbetet. Fortsatt forskning om effekter av arbetet med regionala klimat- och energistrategier samt genomförande av en fördjupad analys med fokus på att följa kedjan av länsstyrelsernas aktiviteter till tänkta resultat och effekter är också viktigt för utvecklingen av det fortsatta arbetet. EU har varit och är en ledande kraft i det internationella klimatarbetet. Förutsatt att energimålen inom EU:s klimat- och energipaket till 2020 nås kommer EU:s mål att kunna överträffas. för klimat- och energipolitiken är mycket betydelsefullt. Det är nu avgörande att ambitionen för utsläppsminskningar kan öka i samband med att ramverket ska omsättas till lagstiftning. Mer behövs för att säkerställa de långsiktiga målen inklusive EU:s långsiktiga mål om att minska utsläppen med 80–till 2050. Ett snart genomförande av 2030 ramverket är viktigt för att säkerställa utsläppsminskningar och för att visa på att målen är högt prioriterade. Förstärkningen av EU:s system för utsläppshandel behöver fortsätta för att säkerställa dess centrala roll för att uppfylla EU:s klimatpolitiska mål. Incitamenten för investeringar i infrastruktur och teknik med låga växthusgasutsläpp behöver stärkas. Införandet av en marknadsstabilitetsreserv förväntas kunna minska överskottet av utsläpprätter på marknaden och bidra till ökat förtroende för systemet. För att EU:s långsiktiga mål ska nås behöver dock fler initiativ tas, inte minst på transport- området. Det saknas en strategi för att minska utsläppen från transportsektorn efter 2020. stöder att kommissionen tar fram en ny och ambitiös strategi för att minska utsläppen till 2030. De regler som finns på fordonssidan måste uppdateras. Kommissionen lade ett förslag om en energiunion med en framåt- syftande klimatpolitik. Förslaget anger en bred ansats med fem ömsesidigt förstärkande dimensioner. Klimataspekten i kommissionens förslag om en energiunion måste i dessa sammanhang framhållas. Energiunionen måste bidra till uppfyllandet av EU:s klimatmål. En viktig del av detta är att ta fasta på kommissionens ambitioner kring minskad användning och subventioner av fossila bränslen, samt målet att EU ska bli världsledande inom förnybar energi. Internationellt arbete för att vända utvecklingen Skärpta utsläppsåtaganden internationellt är helt nödvändiga för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. Det krävs att trenden av globalt ökande utsläpp bryts mycket snart. Ett ambitiöst avtal om tiden , som svarar upp mot de vetenskapliga bedömningarna, vid klimat- konventionens partsmöte i skulle avsevärt öka möjligheterna att hålla den globala temperaturökningen under två grader. Enligt beslut vid partsmötet i ska alla länder innan Parismötet presentera sina målsättningar för utsläpps- minskningar. Utmaningen är att åstadkomma ett 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 balanserat avtal som kombinerar hög ambition för utsläppsminskningar med insatser för anpassning och finansiering och med ett väl fungerande system för uppföljning av åtagandena. Det kommer att krävas att de rikaste länderna går före och visar att utsläppen kan minskas som sysselsättningen stärks, ekonomin växer och samhället i stort utvecklas. Insatser för att minska växthusgasutsläppen bidrar ofta också till att minska andra miljöproblem. Alla länder bör bidra efter förmåga. Snabbt växande utvecklingsländer behöver ta ett större ansvar och överenskommelsen bör vara dynamisk så att den kan spegla ländernas utveckling . Den bör innefatta incitament till ambitionshöjning med utgångs- punkt i av vetenskapen definierade behov. Frågor om anpassning samt stöd för genomförande i form av teknikspridning, kapacitetsuppbyggnad och finansiering av åtgärder i särskilt de fattigare utvecklings- länderna måste också hanteras av en ny överenskommelse. Avgörande för möjligheten att nå en ambitiös överenskommelse i är att de länder som vill se ambitiösa åtaganden och strikta regelverk för uppföljning får ett starkt inflytande i förhandlingarna. Det är centralt att det finns parter som tar ledningen i klimatarbetet. EU kan spela en sådan roll och bör vårda och utveckla relationen med andra ambitiösa parter, som man också bör utveckla dialogen med andra. Att EU och samtliga medlemsländer ratificerar ändringarna i Kyotoprotokollet som möjliggör formellt deltagande i den andra åtagande- perioden –2020 är viktigt. EU:s länder kommer sannolikt att överträffa åtagandet till 2020. Genom att annullera överskott av utsläppsenheter kan länder bidra till en höjd ambition. Det är vidare centralt att parter lever upp till tidigare gjorda åtaganden om utsläpps- minskningar och finansiering. EU måste konstruktivt arbeta för att mobilisera framtida finansiering till insatser i utvecklingsländer via olika källor. Olika forum utanför de formella förhandlingarna är betydelsefulla för att göra framsteg, men också för att bidra till ett mer positivt förhandlingsklimat. Vidare behöver bättre verktyg utvecklas och kunskapen stärkas om klimatinsatsers positiva inverkan på sysselsättning, investeringar och utveckling. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Resultaten från det av initierade forskningsinitiativet ”New Climate Economy” behöver spridas brett. De flexibla mekanismerna under Kyoto- protokollet har bidragit till att sprida en prissignal på utsläpp av växthusgaser, till att utveckla styrmedel i värdländerna och till system för mätning och uppföljning av utsläpp. Insatser för att bygga upp kunskap om utfasning av fossilsubventioner och kring hur koldioxidbeskattning kan utformas på ett effektivt sätt är likaledes viktiga för att åstadkomma nödvändig omställning av världens ekonomier. Väl riktade insatser för att utveckla metoder och styrmedel för att följa upp och begränsa utsläppen av växthusgaser i växande ekonomier kan få faktisk effekt på den globala utsläppsutvecklingen. Samarbete inom , och Barents De nordiska länderna med sitt goda förtroende i klimat och biståndsarbete, kan spela en viktig roll i det internationella klimatarbetet. En fortsatt utveckling av formerna för samarbetet i klimatfrågor och ett utbyggt samarbete mellan de nordiska länderna och utvecklingsländer inom klimatområdet bör eftersträvas. Inom det arktiska samarbetet kommer genomförandet av den överenskommelsen om sot och metan som slöts vid att få en viktig roll – av hälsoskäl och för att minska takten i uppvärm- ningen av . Arbetet med att uppmärksamma de arktiska ekosystemens förmåga att anpassa sig till förändringar bör gå vidare Anpassning till ett förändrat klimat Regeringen bedömer att kunskapen om hur klimatet förändras och vilka effekter det får har ökat bland samhällets aktörer men behöver öka ytterligare för att nödvändiga åtgärder ska kunna identifieras. Lagstiftningen och fördelningen av ansvaret för olika uppgifter behöver också ses över. Samhället måste anpassas till de klimat- förändringar som sker. Kommunerna har det huvudsakliga ansvaret för samhällsplaneringen och därmed en viktig roll i samhällets anpassning. Länsstyrelsernas stöd till kommunerna är av stor vikt för att stärka det lokala arbetet. Trots satsningarna på att ta fram ny kunskap, sprida information och kommunernas arbete i den fysiska planeringen är bedömningen att det i dagsläget görs relativt få praktiska åtgärder för att anpassa samhället till ett förändrat klimat. Bl.a. behöver organisation, ansvarsfördelning för att vidta och finansiera anpassningsåtgärder och samordning inom området klimatanpassning bli tydligare för att arbetet ska utvecklas. Det pågår omfattande forskning kring klimatförändringarna och dess effekter, åtgärder för att minska klimatpåverkan och klimat- anpassning. Det är av stor vikt att säkerställa att den forskningen nyttiggörs för att nå de klimatpolitiska målen och som underlag för klimatpolitiken nationellt och internationellt. Den fortsatta utvecklingen av klimatforskningen kommer att ha betydelse för bidrag till hur vi når miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Miljökvalitetsmålet är att luften ska vara så ren att människors hälsa samt djur, växter och kulturvärden inte skadas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området rör utvecklingen vad gäller de luftföroreningar som utgör preciseringar av miljökvalitetsmålet. De är följande: –halten av bensen, –halten av bens(a)pyren, –halten av butadien, –halten av formaldehyd, –halten av partiklar (PM2.5), –halten av partiklar (PM10), –halten av marknära ozon –halten av kvävedioxid och –korrosion på kalksten. Utvecklingen i miljön är överlag positiv. Generellt sker förbättringar för alla målets preciseringar. Trots detta överskrids fortfarande de högsta acceptabla halter som anges av de olika preciseringarna för flera av de viktiga luft- föroreningarna. Bensen, butadien och formaldehyd Preciseringen för bensen innebär att halten av bensen inte ska överstiga per kubikmeter luft, beräknat som ett årsmedel- värde. För butadien innebär preciseringen att halten inte överstiger per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde och för formaldehyd att halten inte överstiger per kubikmeter luft beräknad som ett timmedelvärde. Halterna är fortsatt i nivå med eller under värdet för preciseringarna och inga specifika åtgärder har därmed vidtagits . (a)pyren Preciseringen innebär att halten av bens(a)pyren inte överstiger per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde. Vedeldning är den största källan till utsläppen av bens(a)pyren. De totala utsläppen från källor i har minskat något , men sett över en lägre period kan ingen tydlig trend utläsas. Halterna är som regel låga sett över året, men något över nivån för preciseringen i tätorter med vedeldning. Preciseringen innebär att halten av partiklar (PM2.5) inte överstiger per kubikmeter luft beräknat som ett årsmedelvärde eller per kubikmeter luft beräknat som ett dygnsmedelvärde. För partiklar (PM10) innebär preciseringen att halten inte överstiger per kubikmeter luft beräknat som ettårsmedelvärde eller per kubikmeter luft beräknat som ett dygns- medelvärde. Utsläppen av såväl partiklar (PM2.5) som partiklar (PM10) uppvisar en svagt nedåtgående trend det . har dock utsläppen från el- och värmeproduktion och småskalig vedeldning legat på ungefär samma nivå. Halten av partiklar (PM2.5) överskrider de långsiktiga målvärdena i första hand i , vilket delvis beror på intransporten av 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 förorenad luft från och övriga .