prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — I andra mål om skadestånd enligt konkurrens- lagen liksom i mål om ogiltighet enligt samma lag samt i mål om skade- stånd enligt marknadsföringslagen tillämpas regler om rättens sammansättning i tvistemål. I mål om utdömande av vite består rätten av en lagfaren domare (8 § lagen om viten). När handlägger ett marknadsföringsrättsligt ären- de som avser överklagande av beslut om upplysningsskyldighet m.m. ska rätten bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet får tingsrätten i stället bestå av två lagfarna domare och två ekonomiska experter (57 § MfL). I konkurrensrättsliga ärenden relaterade till en utredning initierad av , eller en utländsk konkurrensmyn- dighet ska tingsrätten bestå av två lagfarna domare och två ekonomiska experter när ärendet prövas i sak. Om det är tillräckligt med hänsyn till Prop. 2015/16:57 ärendets beskaffenhet får rätten i stället bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert (8 kap. 10 § första stycket KL). Vid annan handläggning, dvs. sådan handläggning som inte avser en prövning i sak, ska rätten bestå av en lagfaren domare eller av en lagfaren domare och en ekonomisk expert (8 kap. 10 § andra stycket KL). I tvistemål är hovrätten domför med tre lagfarna domare. I mål som överklagats från tingsrätt ska dock minst fyra lagfarna domare delta när hovrätten avgör målet, om tingsrätten har bestått av tre lagfarna domare (2 kap. 4 § första stycket RB). I brottmål är hovrätten domför med tre lagfarna domare och två nämndemän. Flera än fyra lagfarna domare och tre nämndemän får inte delta. Om det inte finns anledning att döma till svårare straff än böter och det i målet inte är fråga om företagsbot, är hovrätten domför med tre lagfarna domare. Detsamma gäller vid handläggning som inte sker vid huvudförhandling (2 kap. 4 § andra stycket RB). Vid behandling av frågor om prövningstillstånd ska hovrätten bestå av tre lagfarna domare. Om frågan är enkel, får dock prövningstillstånd som inte är begränsat till del av målet meddelas av en lagfaren domare (2 kap. 4§ tredje stycket RB). När hovrätten skriver av ett mål är rätten domför med en lagfaren Detsamma gäller när hovrätten beslutar om undanröjande av tingsrättens avgörande efter det att käromålet återkallats eller efter det att ett överklagande har förfallit vid ett sammanträde som avses i 50 kap. 10 § eller 51 kap. 10 § (2 kap. 4 § fjärde stycket RB). Åtgärder som avser endast beredningen av ett mål får utföras av en lagfaren domare eller, om åtgärderna inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna domare, av en annan tjänsteman som har tillräcklig kunskap och erfarenhet (2 kap. 4 § femte stycket RB). För patenträttsliga tvistemål och brottmål gäller särskilda regler om hovrättens sammansättning. Hovrätten är domför med tre lagfarna och två tekniskt sakkunniga ledamöter, om sakkunnig ledamot har deltagit i tingsrätten. Om tre lagfarna ledamöter har deltagit i tingsrättens avgörande, ska dock minst fyra lagfarna ledamöter delta i hovrättens avgörande. Fler än fem lagfarna och tre tekniskt sakkunniga ledamöter får inte ingå i rätten (67 § första stycket PL). Hovrätten är domför utan tekniskt sakkunniga ledamöter, om den finner att medverkan av sådana ledamöter uppenbarligen inte behövs (67 § andra stycket PL). Vid be- handling av frågor om prövningstillstånd ska rätten bestå av tre lagfarna ledamöter. En tekniskt sakkunnig ledamot får dock ingå i rätten i stället för en av de lagfarna ledamöterna (67 § tredje stycket PL). Vid handläggning av ärenden tillämpas bestämmel- ser om hovrättens sammansättning i tvistemål (3 § ÄL). 2015/16:57 10.1.3 Patentbesvärsrätten är domför med tre ledamöter i mål enligt patentlagen, växtförädlarrättslagen, varumärkeslagen och mönsterskyddslagen. Fler än fyra ledamöter får inte ingå i rätten i annat fall än då rätten avgör mål i plenum (4 § första stycket PBRL). I mål om patent, med undantag för mål om pantsättning av patent eller patentansökningar, och i mål om växtförädlarrätt ska minst två av ledamöterna vara tekniskt kunniga och en ledamot vara lagfaren, om inte rätten finner att medverkan av en lagfaren ledamot är obehövlig. I dessa mål kan alltså rätten bestå av enbart tekniska ledamöter. I övriga mål ska minst två av ledamöterna vara lagfarna. I dessa mål kan alltså rätten bestå av enbart lagfarna ledamöter (4 § andra stycket PBRL). Beredningsåtgärder får i den omfattning som domstolen bestämmer vidtas av en ledamot eller av någon annan tjänsteman i domstolen (4 § tredje stycket PBRL). är i alla mål och ärenden beslutför med fyra ledamöter och kan maximalt bestå av sju ledamöter (3 och 9 §§ MDL). Av domstolens ledamöter är ordföranden, vice ordföranden och en av de särskilda ledamöterna jurister med erfarenhet som domare, medan de fyra andra särskilda ledamöterna är ekonomiska experter (4 § MDL). Ordföranden får ensam vidta förberedande åtgärder och meddela vissa beslut, t.ex. beslut om avskrivning och beslut om prövningstillstånd i vissa fall (9 § andra stycket MDL). En förvaltningsrätt är som huvudregel domför med en lagfaren domare och tre nämndemän (17 § LAFD). Det finns dock åtskilliga undantag från denna huvudregel, bl.a. för mål som är av enkel beskaffenhet, som innebär att rätten i stället är domför med en lagfaren domare utan nämn- demän. En kammarrätt är normalt domför med tre lagfarna domare. När det är särskilt föreskrivet att nämndemän ska ingå i rätten är kammarrät- ten domför med tre lagfarna domare och två nämndemän (12 § LAFD). 10.2Behovet av särskilda sammansättningsregler Regeringens förslag: Med hänsyn till behovet av teknisk och ekono- misk sakkunskap ska särskilda sammansättningsregler för de patent- rättsliga, växtförädlarrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkur- rensrättsliga målen och ärendena införas i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. I övriga immaterialrättsliga mål och ärenden ska respektive ärendelagens regler om samman- sättning gälla om inte något annat föreskrivs i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. Departementspromemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Departementspromemorians förslag innebär dock en något annorlunda lagteknisk lösning (Ds 2014:2 s. 239–244). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. anser att samspelet mellan sammansättningsreglerna i den föreslagna lagen om patent- och marknadsdomstolar och sammansättningsreglerna i inte är alldeles tydligt och att det finns anledning att klargöra hur regelverken förhåller sig till varandra. Patentbesvärsrätten anser att det finns anledning att i sammansättningsreglerna skilja på de ledamöter med teknisk sakkunskap som är anställda i patent- och marknadsdomstolarna och de externa ledamöter som är förordnade . Några remissinstanser, bl.a. , Patentbesvärsrätten, Mark- nadsdomstolen och advokat- samfund, anser att det bör införas särskilda sammansättningsregler för de varumärkesrättsliga och mönsterrättsliga registreringsärendena. anser att det även i de firmarättsliga registrerings- ärendena bör gälla särskilda regler för rättens sammansättning. SPOF anför att det i mål om varumärke kan vara fördelaktigt att i vissa fall utöka rättens sammansättning med en ekonomisk expert. SPOF efterfrågar ett klargörande av varför ledamöter med särskild sakkunskap inte ska kunna ingå i rätten i mål om upphovsrätt och mönster. Rättig- hetsalliansen anser att det finns skäl att överväga om inte tekniska ledamöter bör kunna delta även i andra immaterialrättsliga brottmål än de som gäller patent- och växtförädlarrätt. vid anför att det kan ifrågasättas om det är lämpligt att nämndemän ingår i rätten i immaterialrättsliga brottmål. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens (promemo- rian s. 73–89). Remissinstanserna: Några remissinstanser, däribland , , SIPF och FICPI, anser att det i sammansättningsreglerna för de patenträttsliga målen och ärendena bör göras en åtskillnad på anställda tekniska ledamöter och externa tekniska ledamöter. och anser att tekniska ledamöter bör kunna ingå i rätten även i ärenden om varumärke och mönster. Några remissinstanser, bland andra Näringslivets Delegation för Marknadsrätt, efterfrågar ett klargörande av hur rätten ska vara sammansatt vid kumulation av olika måltyper och vid kumulation av dispositiva och indispositiva mål. Skälen för regeringens förslag Ett huvudsakligt syfte med sammansättningsregler är att säkerställa att domstolar kan avgöra mål och ärenden effektivt samt med den kompetens som är nödvändig. Reglerna bör dessutom vara förutsebara och tydliga. En målsättning vid utformningen av sammansättningsreglerna i patent- och marknadsdomstolarna är att de bör vara flexibla och medge att målen och ärendena kan handläggas och avgöras med den sammansättning som i varje enskilt fall framstår som den mest lämpliga. Rätten bör alltså inte bestå av fler ledamöter eller ledamöter av annat slag än vad som är sakligt motiverat för en effektiv och rationell handläggning av målet eller ärendet. Det är också viktigt att sammansättningsreglerna tar hänsyn till principen om att tyngdpunkten i den dömande verksamheten ska ligga i första domstolsinstans. Det finns dessutom ett värde i att reglerna i möjligaste mån är enhetliga för de typer av mål och ärenden som är föremål för den samlade domstolsprövningen. Vid utformningen av sammansättningsreglerna för Patent- och mark- nadsöverdomstolen bör det även beaktas att reglerna bör vara anpassade till den uppgift som domstolen har som andra domstolsinstans. Antalet lagfarna domare bör, i enlighet med vad som gäller för domstolar i allmänhet, vara fler i andra instans än i första instans. I enlighet med vad som gäller enligt nuvarande ordning och för andra jämförbara fall bör expertkompetensen som huvudregel vara densamma som i första instans. Ledamöter med särskild sakkunskap För vissa immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrens- rättsliga mål och ärenden föreskrivs enligt nuvarande ordning att ledamöter med särskild sakkunskap ska delta i Patentbesvärsrättens, tingsrätts, och avgör- anden. Sådana sammansättningsregler syftar till att tillgodose behovet av teknisk respektive ekonomisk kompetens i dessa mål och ärenden. För all domstolsprövning gäller att det är angeläget att det finns förutsättningar för rätten att förstå och objektivt analysera det av parterna framlagda processmaterialet. I en kontradiktorisk domstolsprocess är det primärt parternas sak att tillföra målet nödvändig utredning och expertis, vilket kan ske genom att använda sakkunnigbevisning. När det gäller de aktuella mål- och ärendetyperna kan dock en sådan ordning inte på ett adekvat sätt tillgodose det behov som finns av kunskaper i relevanta sakfrågor på ett mer allmänt plan. Inte heller möjliggör den tillgång till särskild sakkunskap under beredningen av målen eller under överläggning till dom och domskrivning (jfr delbetänkande Expertmedverkan och specialisering, SOU 1987:13 s. 67 och 82 f., slutbetänkande Ny marknads- föringslag, SOU 1993:59 s. 483 f. samt SOU 2010:44 s. 386 f.). En medverkan av ledamöter med särskild sakkunskap ökar förutsättningarna för materiellt riktiga domslut (betänkande om domstolarna och den ekonomiska brottsligheten, JuU 1984/85:39 s. 11 f.). Ett behov av teknisk eller ekonomisk kompetens i ett mål eller ärende i patent- och marknadsdomstolarna bör därför i första hand tillgodoses genom att ledamöter med sådan kompetens ingår i rätten. Det innebär att det behövs särskilda bestämmelser om rättens samman- sättning för dessa fall. Sådana bestämmelser bör införas i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. I departementspromemorian förslås att det ska gälla särskilda samman- sättningsregler för de patenträttsliga, växtförädlarrättsliga, marknads- föringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen respektive ärendena. De föreslagna reglerna gäller dock inte all handläggning utan i vissa avseenden föreslås att respektive ärendelagens regler om rättens sammansättning ska tillämpas. Som framhåller bör det på ett tydligt sätt framgå vilka sammansättningsregler som gäller för en viss mål- eller ärendetyp. Av den anledningen anser regeringen, till skillnad från vad som föreslås i departementspromemorian, att de särskilda sammansättningsreglerna bör vara självständiga i förhållande till respektive ärendelagens sammansättningsregler. Detta föreslås också i promemorian såvitt avser patent- och marknads- domstolarnas sammansättning i ärenden. Reglerna bör utformas på ett sådant sätt att de ger en heltäckande bild av hur rätten ska vara samman- satt vid all form av handläggning. Patenträttsliga mål och ärenden När allmän domstol enligt nuvarande ordning handlägger patenträttsliga mål ingår tekniska ledamöter som huvudregel i rätten (se avsnitt 10.1). Detsamma gäller när Patentbesvärsrätten handlägger patenträttsliga mål. De sistnämnda målen föreslås i patent- och marknadsdomstolarna handläggas som ärenden enligt ärendelagen (se avsnitt 9.2). Deltagandet av tekniska ledamöter vid handläggning av patenträttsliga mål går tillbaka till tiden patentförordning. Den tekniska aspekten av dessa mål har sagts ofta vara så dominerande att sakpröv- ningen mycket beror på rent tekniska bedömningar. För domstolen har det därför ansetts nödvändigt att den tekniska sakkunskapen finns företrädd bland ledamöterna (se prop. 1966:40 s. 236 f. och propositionen om ändring i patentlagen 1967:837 m.m., prop. 1985/86:86, s. 24). Betydelsen av teknisk sakkunskap i patenträttsliga tvistemål och brott- mål respektive patenträttsliga ärenden som gäller överklagade beslut från är något som det finns anledning att på nytt understryka. De tekniska ledamöternas medverkan är av avgörande betydelse för att målen och ärendena ska kunna handläggas på ett kompetent och effektivt sätt. De tekniska ledamöterna svarar för bedömningen av de speciella, ofta invecklade, tekniska frågor som före- kommer i målen och ärendena. Tekniker med patenträttsligt kunnande spelar också en betydande roll när det gäller exempelvis bedömning av uppfinningshöjd, tolkning och formulering av patentkrav samt när det gäller att förstå och tillämpa den praxis som har utvecklats i det europeiska patentverket (EPO). Med hänsyn till detta anser regeringen att utgångspunkten bör vara att tekniska ledamöter ska ingå i rätten även när patent- och marknadsdomstolarna handlägger patenträttsliga mål och aktuella ärenden. Enligt nuvarande ordning finns det inga särskilda regler om rättens sammansättning i ärenden om informationsföreläggande. Det innebär att tekniska ledamöter inte kan ingå i rätten i dessa ärenden. I det lag- stiftningsärende där möjligheten att ansöka om informationsföreläggande infördes berördes inte frågan om rättens sammansättning (prop. 2008/09:67). För att domstolen ska kunna meddela ett informationsföre- läggande måste den komma fram till att det är sannolikt att det skett ett intrång i en immateriell rättighet (se t.ex. 57 c § PL). För att domstolen ska kunna ta ställning till den frågan i ett ärende som rör patent krävs 2015/16:57 ofta att den gör tekniska bedömningar. Det har visserligen inte fram- kommit att nuvarande ordning lett till problem. I syfte att uppnå flexibilitet och säkerställa kvalificerade avgöranden bör dock tekniska ledamöter kunna ingå i rätten även i ärenden om informations- föreläggande. Mot den angivna bakgrunden bör den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar innehålla särskilda regler om rättens sammansättning i patenträttsliga mål och ärenden. Detsamma bör gälla även för mål om arbetstagares uppfinningar och mål om ersättning enligt lagen om försvarsuppfinningar. I avsnitt 11.2.2 föreslås att det i patent- och marknadsdomstolarna ska finnas anställda tekniska domare (patentråd) och att externa tekniska experter ska kunna anlitas vid behov. Några remissinstanser, däribland Patentbesvärsrätten, och , anser att det i sammansättningsreglerna bör göras åtskillnad på dessa två kategorier av tekniska ledamöter. Av skäl som utvecklas i avsnitt 11.2.2 anser regeringen att det bör överlämnas till domstolarna att bestämma vilka tekniska ledamöter som ska ingå i de enskilda målen och ärendena. Mot denna bakgrund finns det inte skäl att i sammansättningsreglerna skilja på de två teknikerkategorierna. Växtförädlarrättsliga mål och ärenden När allmän domstol handlägger mål och ärenden enligt växtförädlarrätts- lagen är rätten domför med enbart lagfarna domare. När Patentbesvärs- rätten prövar mål om registrering av växtförädlarrätt deltar däremot som huvudregel tekniska ledamöter i rätten (se avsnitt 10.1). Deltagandet av tekniska ledamöter i Patentbesvärsrätten i mål enligt växtförädlarrättslagen har motiverats med att dessa mål kan ställa stora krav på teknisk sakkunskap med inriktning på biologi och genteknik (se propositionen med förslag till växtförädlarrättslag m.m., prop. 1971:40 s. 139). Trots det ingår alltså inte tekniska ledamöter i rätten i allmän domstol. I förarbetena till den äldre växtförädlarrättslagen anfördes att behovet av särskild sakkunskap i sådana mål i erforderlig utsträckning borde kunna tillgodoses genom att domstolen har möjlighet att infordra yttrande från dåvarande (prop. 1971:40 s. 80 f.). För att avgöra växtförädlarrättsliga registreringsärenden kommer det även i patent- och marknadsdomstolarna att finnas behov av särskild sakkunskap i rätten. Det finns vidare inte anledning att värdera behovet av teknisk sakkunskap annorlunda i tvistemål och brottmål än i registre- ringsärendena. Den omständigheten att sakfrågorna är desamma i de olika mål- och ärendekategorierna är ju en av anledningarna till att samla prövningen av dem i en och samma domstol. Regeringen anser därför att tekniska ledamöter som utgångspunkt bör delta i handläggningen av de växtförädlarrättsliga målen och ärendena i patent- och marknads- domstolarna. I enlighet med detta bör den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar innehålla särskilda regler om rättens sammansättning i växtförädlarrättsliga mål och ärenden. Övriga immaterialrättsliga mål och ärenden När allmän domstol enligt nuvarande ordning handlägger mål och ärend- en enligt varumärkeslagen, firmalagen, mönsterskyddslagen, upphovs- rättslagen och lagen om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter gäller respektive ärendelagens bestämmelser om rättens sammansättning. Det innebär att ledamöter med teknisk sak- kunskap inte medverkar i handläggningen. I departementspromemorian föreslås att respektive ärendelagens regler ska tillämpas även när patent- och marknadsdomstolarna handlägger dessa mål och ärenden. SPOF efterfrågar ett klargörande av varför ledamöter med särskild sak- kunskap inte ska kunna ingå i rätten i mål om upphovsrätt och mönster. Rättighetsalliansen framhåller att ett antal av målen om illegal fildelning har varit tekniskt komplicerade och att avancerade tekniska skydds- åtgärder används i allt högre utsträckning, vilket kommer att leda till att målen blir allt mer komplexa och svårtillgängliga. Enligt Rättighets- alliansen skulle en ökad teknisk kompetens i de immaterialrättsliga brottmålen effektivisera processen. Även om det i upphovsrättsliga och mönsterrättsliga mål och ärenden kan uppkomma frågor av teknisk natur är behovet av särskild teknisk sakkunskap inte lika tydligt som i de patenträttsliga och växtförädlar- rättsliga målen och ärendena. Att allmän domstol handlägger dessa mål och ärenden utan ledamöter med teknisk sakkunskap har också såvitt framkommit fungerat väl. Som anges ovan bör patent- och marknads- domstolarna inte bestå av fler ledamöter eller av ledamöter av annat slag än vad som är sakligt motiverat. Att målen genom reformen ska prövas av patent- och marknadsdomstolarna föranleder inte i sig något behov av att ändra reglerna om hur rätten som utgångspunkt ska vara sammansatt. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns anledning att föreslå att ledamöter med teknisk sakkunskap ska kunna ingå i rätten i de nu aktuella målen och ärendena. Av motsvarande skäl finns det inte heller anledning att införa regler som möjliggör att ledamöter med ekonomisk sakkunskap kan delta i mål om varumärke, vilket SPOF efterfrågar. Det finns dock en viss möjlighet enligt regler att i vissa mål förordna en ekonomisk expert (se 1 kap. 8 § och 2 kap. 4 a § RB). vid anför att det kan ifrågasättas om det är lämpligt att nämndemän ingår i rätten i de allt mer tekniskt komplicerade immaterialrättsliga brottmålen. Särskilt med hänsyn till intresset av och därmed förslaget att patent- och marknads- domstolarna ska kunna pröva blandade åtal – dvs. även åtal som gäller misstanke om annan brottslighet än immaterialrättslig sådan (se avsnitt 7.3) – finns det enligt regeringen inte förutsättningar att överväga några ändringar när det gäller nämndemäns medverkan. Utgångspunkten bör således även fortsättningsvis vara att nämndemän ska ingå i rätten i de immaterialrättsliga brottmål för vilka några särskilda sammansättnings- regler inte gäller. När Patentbesvärsrätten prövar mål om registrering av mönster och varumärke får tekniska ledamöter ingå i rätten. Dessa mål föreslås i patent- och marknadsdomstolarna handläggas som ärenden (se avsnitt I departementspromemorian föreslås att ärendelagens samman- sättningsregler ska gälla när patent- och marknadsdomstolarna hand- lägger ärenden om registrering av mönster och varumärke, vilket innebär att ledamöter med teknisk sakkunskap inte längre kommer att kunna ingå i rätten i dessa ärenden. I Patent- och kommer rätten i stället att bestå av en lagfaren domare eller, om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, tre lagfarna domare. Några remissinstanser, bl.a. , Patentbesvärsrätten, Patent- och registreringsverket, och advokat- samfund, är kritiska till departementspromemorians förslag när det gäller rättens sammansättning i dessa ärenden. De anser att sammansättningen i Patent- och bör vara densamma som i Patentbesvärs- rätten, dvs. anför att såväl varu- märkesrätten som mönsterrätten har ökat i komplexitet, inte minst genom den europeiska praxis som utvecklats vid OHIM och och Patentbesvärsrätten framhåller att det även i ärenden om mönster och varumärke kan finnas behov av teknisk sakkunskap och att tekniska ledamöter därför även fortsättningsvis bör kunna ingå i rätten. Även och anser att tekniska ledamöter bör kunna delta i dessa ärenden. Enligt SIPF skulle detta medföra fördelar bl.a. på så sätt att patentråden kan bredda sin anser att Patent- och mark- nadsdomstolen även i de firmarättsliga registreringsärendena bör bestå av tre, företrädesvis lagfarna, ledamöter. Att domförhetsreglerna för Patentbesvärsrätten möjliggör deltagande av tekniska ledamöter i mål om varumärke och mönster är naturligt med hänsyn till hur domstolen är bemannad; drygt hälften av domarna i Patentbesvärsrätten är tekniker. I realiteten är emellertid domstolen regel- mässigt sammansatt med tre lagfarna ledamöter när den avgör dessa mål (jfr Patentbesvärsrättens årsredovisning 2014, s. 13). brottmålen om varumärke respektive mönster ingår inte tekniska leda- möter i rätten enligt nuvarande ordning och de föreslås inte heller göra det i patent- och marknadsdomstolarna. Tekniska ledamöter ingår inte heller enligt nuvarande ordning vid prövningen av firmarättsliga Enligt regeringens uppfattning bör behovet av teknisk sakkunskap vara styrande för om tekniska ledamöter ska ingå i rätten vid handläggningen av en viss mål- eller ärendetyp. grund som angetts ovan anser regeringen att det inte finns något tydligt behov av teknisk sakkunskap i de mönsterrättsliga, varumärkesrättsliga och firmarättsliga registreringsärendena. Med hänsyn till detta finns det inte anledning att nu föreslå att tekniska ledamöter ska kunna ingå i rätten även i dessa ärenden. Det finns dock anledning att följa utveck-