prop · H20377 · 2015-03-16 00:00:00 — Rättelse till och rådets direktiv /29/EU av om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut /220/RIF (Europeiska unionens officiella tidning 315 av ) På sidan 72, artikel 23.3, ska det i stället för: ”3. Följande åtgärder ska under brottsutredningar finnas tillgängliga för brottsoffer med specifika skydds behov som fastställts i enlighet med artikel 22.1:” vara: ”3. Följande åtgärder ska under domstolsförfaranden finnas tillgängliga för brottsoffer med specifika skyddsbehov som fastställts i enlighet med artikel 22.1:” Lagförslag i promemorian Genomförande av brottsofferdirektivet (Ds 2014:14) Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att 5 kap. 6 §, 9 kap. 9 § och 33 kap. 9 § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Om en part, ett vittne eller någon Om en part, ett vittne eller någon annan som ska höras inför rätten annan som ska höras inför rätten inte behärskar svenska, får en tolk inte behärskar svenska, ska en tolk anlitas att biträda rätten. anlitas att biträda rätten. misstänkt i ett brottmål inte behärskar svenska, ska en tolk anlitas vid sammanträden inför Rätten ska, om det är möjligt, förordna en tolk som är auktoriserad att biträda som tolk i målet. I annat fall ska en annan lämplig person förordnas. Om det vid domstolen finns en allmän tolk i det språk som det är fråga om, ska han eller hon anlitas. Det som föreskrivs i första stycket om den som inte behärskar svenska gäller också den som till följd av en hörselnedsättning eller talsvårigheter behöver en tolk. Om det är lämpligt, får ett tekniskt hjälpmedel användas i stället för att en tolk anlitas. Den som står i ett sådant förhållande till saken eller till en part att det kan anses minska hans eller hennes tillförlitlighet, får inte anlitas som tolk. Bestämmelser om anställande av allmän tolk och om anlitande av tolk för den som har en hörselnedsättning eller talsvårigheter meddelas av regeringen. Bestämmelser i denna balk om att den som skall kallas till ett sammanträde skall föreläggas vite i vissa fall gäller inte den som är . Vite skall inte heller föreläggas om den som skall kallas fyllt femton men inte arton Bestämmelser i denna balk om att den som ska kallas till ett sammanträde ska föreläggas vite i vissa fall gäller inte den som är . Vite ska inte heller föreläggas om den som ska kallas fyllt femton men inte arton 5Senaste lydelse 2013:663. 6Senaste lydelse 2002:381. år och det finns anledning att anta år och det finns anledning att anta att han eller hon inte kan infinna att han eller hon inte kan infinna svarar för hans eller hennes vård svarar för hans eller hennes vård Den omständigheten att något vite inte har förelagts hindrar inte att den unge kallas på nytt eller att i övrigt sådana åtgärder vidtas vid den fortsatta handläggningen av målet som skulle ha kunnat komma i fråga om vite hade förelagts. Har den som skall kallas till ett sammanträde inte fyllt , skall vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran under-rättas om kallelsen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om den som skall kallas är tilltalad gäller i stället bestämmelserna om underrättelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Har den som ska kallas till ett sammanträde inte fyllt , ska vårdnadshavare eller annan som svarar för den unges vård och fostran underrättas om kallelsen, om det inte finns särskilda skäl mot det. Om den som ska kallas är tilltalad gäller i stället bestämmelserna om underrättelse i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Målsägande som har begärt det ska underrättas om tidpunkt och plats för huvudförhandling i målet. Rätten får vid behov översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Rätten är skyldig att översätta en handling i ett brottmål eller de viktigaste delarna av den, om en översättning är av väsentlig betydelse för att den misstänkte ska kunna ta tillvara sin rätt. Översättningen får göras muntligen om det inte är olämpligt med hänsyn till vad handlingen eller målet rör eller någon annan omständighet. 7 Senaste lydelse 2013:834. Rätten får vid behov översätta handlingar som kommer in till eller skickas ut från rätten. Rätten är skyldig att översätta en handling i ett brottmål eller de viktigaste delarna av den, om en översättning är av väsentlig betydelse för att den misstänkte ska kunna ta tillvara sin rätt. Rätten är också skyldig att på begäran av målsägande som är part eller ska höras i ett brottmål översätta en handling eller de viktigaste delarna av den, om en översättning är av väsentlig betydelse för att målsäganden ska kunna ta tillvara sin rätt. Översättningen får göras muntligen om det inte är olämpligt med hänsyn till vad handlingen eller målet rör eller någon annan omständighet. Rätten är också skyldig att översätta en handling i ett brottmål eller de viktigaste delarna av den, om handlingen ska sändas till någon som vistas i en annan stat och det finns anledning att anta att personen inte förstår språket i handlingen. Handlingen ska översättas till språket i den andra staten eller om myndigheten känner till att personen inte förstår detta språk, till ett annat språk som personen förstår. Den som biträtt med översättning har rätt till skälig ersättning, som betalas av staten. Första och tredje styckena ska tillämpas även i fråga om överföring från punktskrift till vanlig skrift eller omvänt. Om det är möjligt ska rätten anlita en översättare som är auktoriserad. I annat fall ska en annan lämplig person anlitas för att utföra översättningen. Efter remiss har yttranden över promemorian Genomförande av brottsofferdirektivet (Ds 2014:14) inkommit från ombudsmän, , Hovrätten för , Kammarrätten i , , , , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , , , , i , i , vid , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, Myndigheten för radio och tv, , kommun, , i län, , , , Handikappförbunden, Nationellt centrum för kvinnofrid, , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter, för kvinnojourer och tjejjourer i , Rättstolkarna, , , , Kommuner och Landsting, Kvinno- och och Tidningsutgivarna. Yttranden har också inkommit från Myndigheten för delaktighet, för Barn, Unga och Vuxna med utvecklingsstörning, Mental Hälsa och verksamma medlare i medlingsverksamheten i . kommun, kommun, , , Stiftelsen och Utgivarna har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från att göra det. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och Brickman samt justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I remissen föreslås de lagändringar som krävs för att EU-direktivet om brottsoffer ska genomföras i svensk rätt. Grundläggande för regleringen i direktivet är begreppet ”brottsoffer”. Enligt remissen (s. 11) motsvaras definitionen av brottsoffer i direktivet av det svenska begreppet målsägande i enlighet med definitionen i 20 kap. 8 § fjärde stycket Remissens lagförslag innebär att bestämmelser i direktivet om brottsoffer införs i så att de ska gälla för Emellertid kan det betvivlas att direktivets definition av brottsoffer överensstämmer helt med definition av målsägande. I direktivets artikel 2 definieras brottsoffer så att därmed avses bl.a. familjemedlemmar till en person vars död var en direkt följd av brott, och som har lidit skada av den personens död. räknas bl.a. släktingar i rakt upp- eller nedstigande led, syskon och personer som är beroende av brottsoffret. Enligt 20 kap. 8 § fjärde stycket är målsägande den mot vilken brott är begånget eller som därav blivit förnärmad eller lidit skada. för begreppet målsägande går är inte odiskutabelt i alla delar. anses osannolikt att alla kategorier av familjemedlemmar som anges i direktivet också omfattas av begreppet målsägande. Under föredragningen har hänvisats till artikel 2.2 i direktivet, som föreskriver att medlemsstaterna får fastställa förfaranden dels för att begränsa antalet familjemedlemmar som kan komma i åtnjutande av rättigheter som fastställs i direktivet, med beaktande av de individuella omständigheterna i varje fall, dels för att fastställa vilka familje- medlemmar som har företräde när det gäller utövande av de rättigheter som fastställs i direktivet. Denna direktivbestämmelse kan inte läsas så att den tillåter att den nationella lagen innehåller en allmän definition av begreppet brottsoffer som är snävare än definitionen i direktivet. I remissen – och mer utförligt i den underliggande departementspro- memorian – förs ett resonemang om skäl 20 i direktivets ingress. inte lätt att förstå räckvidden av vad som står där. Tanken tycks vara att brottsoffrens rättigheter enligt direktivet ska kunna begränsas i nationell rätt när det i direktivet hänvisas till brottsoffrets roll i det straffrättsliga systemet i fråga. Sådana hänvisningar finns i de direktivbestämmelser (artikel 7.1 och 7.3) som föreslås genomförda i 5 kap. 6 § och i 33 kap. 9 §, däremot inte i den direktivbestämmelse (artikel 6.1) som förslås genomförd i 20 kap. 15 a §. Detta förhållande har inte behandlats i remissen. I samband med föredragningen har också anförts följande. Direktivet i denna del motsvaras bl.a. av definitionen i 20 kap. 8 § , men också av 20 kap. 13 §. Dessutom kan de rättigheter som direktivet ger brottsoffer uppfyllas av annan lagstiftning som inte är relaterad till målsägandebegreppet, t.ex. i socialtjänstlagen. Mot den bakgrunden har det bedömts att någon definition av brottsoffer inte behöver införas på grund av direktivet och inte heller är lämplig. Det räcker att rättigheterna finns. Vad som sålunda har anförts har inte utvecklats i remissen. Det går inte att – utan en fullständig analys – avgöra om direktivet i de nu aktuella delarna kan genomföras på detta sätt. Frågan om förhållandet mellan begreppen brottsoffer och målsägande behöver övervägas ytterligare under lagstiftningsärendets fortsatta beredning. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden Å Romson, Y , I Baylan, S-E Bucht, P , H Hellmark , M , A , P , M , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, A Shekarabi, G , G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2014/15:77 Genomförande av brottsofferdirektivet inför, ändrar, upp- Lag om ändring i