prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — tillsynsförordningen: och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, i lydelsen enligt och rådets direktiv /59/EU, tredjelandsinstitut: ett företag som har sitt huvudkontor i ett land utanför EES och som skulle vara ett institut om det var hemmahörande inom EES, utländskt institut: ett institut enligt 4.1.3 i tillsynsförordningen som är hemmahörande i ett annat land inom EES än , värdepappersbolag: ett svenskt aktiebolag som har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt lagen om värdepappersmarknaden, om det har tillstånd a)för någon av de tjänster som anges i 2 kap. 1 § 3, 6, 7 och 8 den lagen, b)att som sidotjänst förvara finansiella instrument för kunders räkning och ta emot medel med redovisningsskyldighet enligt 2 kap. 2 § första stycket 1 den lagen, eller c)att som sidotjänst ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen enligt 2 kap. 2 § första stycket 8 den lagen, och övriga primärkapitalinstrument: kapitalinstrument som uppfyller villkoren i artikel 52.1 i tillsynsförordningen. 2 § En kvalificerad skuld är en skuld som inte räknas som ett primär- kapitalinstrument eller ett supplementärkapitalinstrument, och som inte är 1.en garanterad insättning, 2.en skuld som är säkerställd, till den del skulden täcks av säkerhet, 3.en skuld som hänför sig till kundtillgångar eller kundmedel förutsatt att kunden, enligt tillämplig lag, är skyddad vid konkurs eller ett motsvarande utländskt förfarande, 4.en skuld som hänför sig till ett kommissionsavtal eller annat avtal som innebär att institutet är redovisningsskyldigt för anförtrodda medel, 5. en skuld till ett institut eller ett utländskt institut som inte ingår i samma koncern som institutet eller det företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2, med en ursprunglig löptid som är kortare än , 6. en skuld med en kortare återstående löptid än , som hänför sig till system eller operatörer i ett anmält avvecklingssystem eller deras 7. en skuld till anställda avseende inarbetad lön, pensionsförmåner eller annan fast ersättning, med undantag för den rörliga delen av ersättningen a) som inte regleras av kollektivavtal, eller b) avser en risktagare med väsentlig inverkan, 8. en skuld till en borgenär inom affärs- eller handelssektorn, där skulden hänför sig till att institutet eller det företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 har tillhandahållits varor eller tjänster som är kritiska för dess löpande verksamhet, 9. en skuld till en skatte- eller en socialförsäkringsmyndighet, förutsatt att skulden har förmånsrätt enligt tillämplig lag, eller 10. en skuld till garantimyndigheten till följd av avgifter som ska betalas i enlighet med 12 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. Som en kvalificerad skuld räknas även en skuld som enligt lagen i ett annat land inom EES eller tredjeland inte motsvarar en sådan skuld som anges i första stycket. 3 § Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och uttryck finns i nedan angivna paragrafer: 3.minimikrav på nedskrivningsbara skulder i 4 kap. 1 § 4.försäljningsverktyget i 17 kap. 1 § 5.broinstitutsverktyget i 18 kap. 1 § 6.broinstitut i 18 kap. 2 § 7.avskiljandeverktyget i 19 kap. 1 § 8.tillgångsförvaltningsbolag i 19 kap. 2 § 9.skuldnedskrivningsverktyget i 21 kap. 1 § 10.statliga stabiliseringsverktyg i 22 kap. 1 § 11.arrangemang om strukturerad finansiering i 23 kap. 1 § 12.arrangemang om säkerheter i 23 kap. 1 § 13.arrangemang om säkerhetsöverlåtelser i 23 kap. 1 § 14.kvittningsarrangemang i 23 kap. 1 § 15.nettningsarrangemang i 23 kap. 1 § 16.partiell överföring i 23 kap. 1 §. ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRBEREDA RESOLUTION OCH UNDVIKA FALLISSEMANG Resolutionsplaner för institut som inte ingår i en finansiell koncern 1 § ska upprätta en resolutionsplan för varje institut och vid behov uppdatera den. Planen ska identifiera de resolu- tionsåtgärder som resolutionsmyndigheten avser att vidta om institutet uppfyller förutsättningarna för resolution. Resolutionsplanen ska upprättas efter samråd med och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där institutet har En resolutionsplan ska inte upprättas för institut som tillsammans med andra koncernföretag inom EES är föremål för gruppbaserad tillsyn. 2 § Ett institut som tillsammans med andra koncernföretag inom EES är föremål för gruppbaserad tillsyn, ska omfattas av en av resolutionsmyn- digheten antagen koncernresolutionsplan. Planen ska identifiera vilka åtgärder som resolutionsmyndigheten, eller i förekommande fall en utländsk resolutionsmyndighet, avser att vidta om institutet eller ett annat koncernföretag uppfyller förutsättningarna för resolution. Av koncernresolutionsplanen får det också framgå hur resolutionen ska Planen får ange att kostnaderna för åtgärderna fördelas mellan resolutionsreserven och de övriga finansieringsarrangemangen. För en koncern som inte är gränsöverskridande ska koncernresolutions- planen upprättas, och vid behov uppdateras, av resolutionsmyndigheten efter samråd med och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där det finns betydande filialer. För en gränsöverskridande koncern ska koncernresolutionsplanen upprättas, och vid behov uppdateras, av resolutionsmyndigheten, när den är samordnande resolutionsmyndighet i resolutionskollegiet, tillsammans med berörda resolutionsmyndigheter och efter samråd med relevanta 3 § Om resolutionsmyndigheten är samordnande resolutionsmyndighet för en gränsöverskridande koncern, ska myndigheten lämna över den information som myndigheten fått från moderföretaget inom EES till relevanta utländska resolutionsmyndigheter. därefter från det att informationen överlämnats, försöka komma överens med dessa resolutionsmyndigheter om att anta Om resolutionsmyndigheten inte är samordnande myndighet, ska myndigheten från det att den myndighet som är sam- ordnande myndighet har sänt över informationen, försöka komma överens med de utländska resolutionsmyndigheterna om att anta Om resolutionsmyndigheten är samordnande resolutionsmyndighet, ska myndigheten göra en ny bedömning av planen, om myndigheten underrättas av en resolutionsmyndighet i ett annat land inom EES om att den myndigheten bedömer att en omtvistad fråga avseende koncern- resolutionsplanen kan få väsentlig finanspolitisk inverkan i det landet. ska då också göra en ny bedömning av minimikravet på nedskrivningsbara skulder enligt 4 kap. 4 § Om en överenskommelse enligt 3 § inte har träffats inom fyra månader ska resolutionsmyndigheten, om den är samordnande resolu- tionsmyndighet, besluta om koncernresolutionsplanen. När resolutionsmyndigheten fattar beslut, ska den beakta synpunkter och reservationer från de utländska resolutionsmyndigheterna. 5 § Om resolutionsmyndigheten inte är den samordnande resolutions- myndigheten och en överenskommelse enligt 3 § inte har träffats , ska resolutionsmyndigheten fatta beslut om en resolutions- plan för de dotterföretag som myndigheten ansvarar för. När resolutionsmyndigheten fattar beslut, ska den beakta synpunkter och reservationer från de utländska resolutionsmyndigheterna och från behöriga myndigheter. 6 § Om någon utländsk resolutionsmyndighet inom fyramånadersfristen i 3 § har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska bankmyndig- heten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut /78/EG, i lydelsen enligt och rådets förordning 806/2014/EU, ska resolutionsmyndigheten skjuta upp sitt beslut enligt 4 eller 5 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bankmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. Detta gäller dock inte om resolutions- myndigheten anser att beslutet kan få väsentlig finanspolitisk inverkan i . får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 28 kap. 7 § efter det att har löpt ut eller en överenskommelse har träffats. 7 § Ett beslut om en koncernresolutionsplan som fattas av en utländsk samordnande resolutionsmyndighet avseende en eller flera jurisdiktioner, efter en överenskommelse med en eller flera resolutionsmyndigheter eller på grund av att resolutionsmyndigheterna inte har kommit överens , gäller i och är bindande för resolutions- myndigheten. 8 § Om resolutionsmyndigheten bedömer att en koncernresolutionsplan som beslutats av en utländsk myndighet kan få väsentlig finanspolitisk inverkan i , ska resolutionsmyndigheten underrätta den sam- ordnande resolutionsmyndigheten. 9 § ska beakta och följa de resolutionsplaner som beslutats, om myndigheten inte med hänsyn till omständigheterna i ett resolutionsärende anser att resolutionsändamålen skulle uppnås effektivare med hjälp av andra åtgärder än de som anges i planen. Bedömningen av möjligheten att rekonstruera eller avveckla institut som inte ingår i en finansiell koncern 10 § När resolutionsmyndigheten upprättar en resolutionsplan för ett institut enligt 1 §, ska den bedöma i vilken utsträckning det är möjligt att rekonstruera eller avveckla institutet genom konkurs, likvidation eller resolution på ett sätt som inte leder till en allvarlig störning i det finansiella systemet i EES. Bedömningen får inte förutsätta likviditets- stöd på särskilda villkor från eller någon annan centralbank eller något annat statligt stöd än medel ur resolutionsreserven. Bedömningen ska göras efter samråd med och med resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där det finns betydande filialer till institutet. Bedömningen av möjligheten att rekonstruera eller avveckla en 11 § När det upprättas en koncernresolutionsplan enligt 2 §, ska resolu- tionsmyndigheten bedöma i vilken utsträckning det är möjligt att rekon- struera eller avveckla koncernföretagen genom konkurs, likvidation eller resolution eller motsvarande utländska förfaranden på ett sätt som inte leder till en allvarlig störning i det finansiella systemet i EES. ningen får inte förutsätta likviditetsstöd på särskilda villkor från eller någon annan centralbank eller annat statligt stöd än medel ur något finansieringsarrangemang. Bedömningen ska göras efter samråd med de behöriga myndigheterna för dotterföretagen och resolutionsmyndigheter i de länder inom EES där det finns betydande filialer. För en gränsöverskridande koncern ska bedömningen göras tillsammans med resolutionsmyndigheterna för andra Åtgärder för att hantera väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla institut som inte ingår i en finansiell koncern 12 § Om bedömningen enligt 10 § visar att det finns väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla ett institut, ska resolutionsmyndigheten underrätta institutet, och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där institutet har betydande filialer. myndigheten ska förelägga institutet att ange vilka åtgärder som det anser kan undanröja eller minska de väsent- liga hinder som resolutionsmyndigheten identifierar. Om resolutionsmyndigheten har bedömt att det finns väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla ett institut, får myndigheten inte fatta beslut om upprättande av en resolutionsplan för institutet förrän åtgärder enligt 13 § har vidtagits eller sådana åtgärder bedömts inte vara 13 § Om resolutionsmyndigheten, efter samråd med , bedömer att de åtgärder som institutet anger inte effektivt undanröjer eller minskar de väsentliga hindren, ska resolutionsmyndigheten identifiera alternativa åtgärder och fatta beslut om vilka åtgärder som institutet ska vidta för att undanröja eller minska de hinder som resolutionsmyndigheten har identifierat. Ett sådant beslut får dock bara avse sådana åtgärder som anges i 24 §. Åtgärderna ska stå i proportion till de hinder som ska undanröjas eller Vid den bedömningen ska resolutionsmyndigheten beakta det hot som hindren utgör för det finansiella systemet och den inverkan åtgärderna har på institutet, det finansiella systemet, den inre marknaden och samhällsekonomin. Åtgärder för att hantera väsentliga hinder mot att rekonstruera eller avveckla en koncern 14 § Om resolutionsmyndigheten eller en utländsk resolutionsmyndighet underrättar ett företag i en gränsöverskridande koncern om att det finns väsentliga hinder mot rekonstruktion eller avveckling, ska resolutions- myndigheterna skjuta fram sitt beslut om koncernresolutionsplanen till dess processen för att undanröja eller minska de väsentliga hindren avslutats. 15 § För en gränsöverskridande koncern ska resolutionsmyndigheten tillsammans med de utländska resolutionsmyndigheterna, efter samråd med tillsynskollegiet och resolutionsmyndigheterna i de länder inom EES där betydande filialer är belägna, försöka komma överens om ett beslut om vilka åtgärder som ska vidtas beträffande samtliga institut i koncernen. Beslutet ska fattas med utgångspunkt från den bedömning av möjligheten att rekonstruera eller avveckla koncernen som gjorts enligt 11 §. 16 § Med beaktande av bedömningen enligt 11 § ska resolutions- myndigheten, när den är samordnande resolutionsmyndighet för en gränsöverskridande koncern, tillsammans med den samordnande tillsyns- myndigheten och Europeiska bankmyndigheten ta fram en rapport. Rapporten ska analysera de väsentliga hindren mot att vidta effektiva resolutionsåtgärder beträffande koncernen. Rapporten ska beakta effekten på institutets affärsmodell och rekommendera proportionella och riktade åtgärder som enligt den samordnande resolutionsmyndigheten är nödvändiga och lämpliga för att undanröja eller minska hindren. 17 § från mottagandet av rapporten får moder- företaget inom EES lämna synpunkter på rapporten och föreslå alterna- tiva åtgärder för att undanröja eller minska de hinder som identifierats i rapporten. 18 § För en gränsöverskridande koncern ska resolutionsmyndigheten, efter samråd med behöriga myndigheter och med resolutionsmyndigheter i länder inom EES där moderföretaget, dotterföretag eller betydande filialer till institut i koncernen finns, försöka komma överens med resolutionsmyndigheterna om 1.vilka väsentliga hinder som finns, och 2.vid behov, bedömningen av de åtgärder som föreslagits av moderföretaget inom EES och vilka ytterligare åtgärder som krävs för att undanröja eller minska hindren. Överenskommelsen ska träffas från det att moder- företaget yttrat sig över rapporten eller, om moderföretaget inte yttrat sig, vid utgången av den fyramånadersperiod som anges i 17 §. 19 § Överenskommelsen ska redovisa skälen för ställningstagandet. Den samordnande resolutionsmyndigheten ska överlämna den till moderföre- taget inom EES. ska fatta de beslut som behövs i enlighet med överenskommelsen. 20 § Om en överenskommelse inte har träffats inom den tid som anges i 18 § andra stycket, ska resolutionsmyndigheten, när den är samordnande resolutionsmyndighet, fatta beslut om åtgärder som ska vidtas på koncernnivå i enlighet med 12 och 13 §§. När resolutionsmyndigheten fattar beslut, ska den beakta synpunkter och reservationer från de övriga resolutionsmyndigheterna. 21 § Om resolutionsmyndigheten inte är den samordnande resolutions- myndigheten och en överenskommelse inte har träffats inom den tid som anges i 18 § andra stycket, ska resolutionsmyndigheten fatta beslut om åtgärder som ska vidtas mot ett institut i enlighet med 12 och 13 §§. När resolutionsmyndigheten fattar beslut, ska den beakta synpunkter och reservationer från de övriga resolutionsmyndigheterna. 22 § Om myndigheterna inte har kommit överens om någon av de åtgärder som anges i 24 § första stycket 7, 8 eller 10, och någon berörd utländsk resolutionsmyndighet inom tidsfristen i 18 § andra stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010, i lydelsen enligt och rådets förordning 806/2014/EU, ska resolutionsmyndigheten skjuta upp sitt beslut enligt 20 eller 21 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bankmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 28 kap. 7 § efter det att fyramånadersfristen i 18 § andra stycket har löpt ut eller en överenskommelse har träffats. 23 § Ett beslut som avses i 18 § som fattas av en utländsk samordnande resolutionsmyndighet, efter en överenskommelse med en eller flera resolutionsmyndigheter eller på grund av att de behöriga myndigheterna inte har kommit överens , gäller i . Beslutet är bindande för resolutionsmyndigheten och det ska ligga till grund för beslut som myndigheten fattar. Åtgärder för att undanröja eller minska väsentliga hinder 24 § För att undanröja eller minska väsentliga hinder som har identi- fierats enligt 13 eller 18 § får resolutionsmyndigheten 1.förelägga företaget att se över sina koncerninterna arrangemang för finansiering eller ompröva avsaknaden av sådana, eller ingå serviceavtal för att säkra tillhandahållandet av kritiska verksamheter, 2.förelägga företaget att begränsa sina största enskilda eller totala exponeringar, 3.införa särskilda eller regelbundna kompletterande informationskrav som är relevanta för resolutionsändamålen, 4.förelägga företaget att avyttra särskilda tillgångar, 5.förelägga företaget att begränsa eller upphöra med befintlig eller föreslagen verksamhet, 6.förelägga företaget att begränsa eller förhindra utveckling av nya eller befintliga affärsområden eller försäljning av nya eller befintliga produkter, 7.kräva förändringar av de juridiska eller operativa strukturerna för institutet eller ett koncernföretag som direkt eller indirekt står under dess kontroll så att komplexiteten minskas för att kunna säkerställa att det kan gå att juridiskt och operativt avskilja kritiska verksamheter från övriga verksamheter genom användningen av resolutionsverktygen, 8.förelägga ett institut eller ett moderföretag att inrätta ett finansiellt moderholdingföretag i eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EES, 9.förelägga ett institut eller ett sådant företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 att ge ut kvalificerade skulder eller att vidta åtgärder för att uppfylla minimikravet på nedskrivningsbara skulder, eller 10.förelägga ett holdingföretag med blandad verksamhet som är moderföretag till ett institut att inrätta ett finansiellt holdingföretag för att kontrollera institutet, om det är nödvändigt för att underlätta resolution och undvika att resolutionen får negativ effekt på den icke-finansiella delen av koncernen. ska också förelägga det berörda företaget att inom en månad ta fram en plan för hur det avser att genomföra de åtgärder som föreläggandet avser. Informationsutbyte med institut och moderföretag 25 § På begäran av resolutionsmyndigheten ska ett institut eller ett moderföretag inom EES ge resolutionsmyndigheten det stöd eller den hjälp den behöver med att upprätta en resolutionsplan för institutet eller koncernen. ska lämna en sammanfattning av den resolu- tionsplan som upprättats för ett institut eller moderföretag till det insti- tutet eller moderföretaget. 4 kap. Minimikravet på nedskrivningsbara skulder 1 § Med minimikravet på nedskrivningsbara skulder avses ett krav, uttryckt i procent, som anger hur stora företagets medräkningsbara kvalificerade skulder och kapitalbas minst måste vara i förhållande till företagets totala skulder och kapitalbas. Vid beräkningen av de totala skulderna ska derivatskulder tas upp till det belopp som återstår när hänsyn har tagits till motparters rätt till nettning. Beslut om minimikravets storlek 2 § ska, efter samråd med , besluta om det minimikrav på nedskrivningsbara skulder som ska uppfyllas av ett institut på individuell nivå. ska dessutom, efter samråd med Finans- inspektionen, besluta vilket minimikrav på nedskrivningsbara skulder som ska uppfyllas av ett moderföretag inom EES på gruppnivå. För en gränsöverskridande koncern ska ett sådant beslut fattas enligt 5–9 §§. får, efter samråd med , besluta att ett svenskt finansiellt institut, ett finansiellt holdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holdingföretag med blandad verksamhet ska uppfylla ett minimikrav på nedskrivningsbara skulder på individuell nivå. 3 § Minimikravet på nedskrivningsbara skulder ska beslutas i anslutning till resolutionsplaneringen enligt 3 kap. Kravet ska fastställas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, i syfte att säkerställa att ett företag, om det försätts i resolution, har kvalificerade skulder och en kapitalbas som tillsammans är tillräckligt stora för att kunna vidta resolutionsåtgärder som uppfyller resolutionsändamålen. Om minimikravet avser ett institut som ingår i en finansiell koncern eller moderföretaget inom EES, ska beslutet fattas i enlighet med 5–9 §§. 4 § får besluta att ett företag ska uppfylla minimikravet med vissa typer av kvalificerade skulder. Beslut om minimikravet beträffande företag som ingår i en gränsöverskridande koncern 5 § För en gränsöverskridande koncern ska resolutionsmyndigheten försöka komma överens med de resolutionsmyndigheter som ansvarar för de utländska dotterinstituten och, om resolutionsmyndigheten inte är samordnande resolutionsmyndighet, den myndigheten, om storleken på kravet för 1.moderföretaget inom EES på gruppnivå, och 2.ett dotterinstitut och utländskt dotterinstitut på individuell nivå. Vid bedömningen enligt första stycket 2 ska resolutionsmyndigheten beakta det krav som har fastställts på gruppnivå. Om myndigheterna kommer överens, ska resolutionsmyndigheten fatta beslut om minimikravet enligt 1 § i enlighet med överenskommelsen. 6 § Om en överenskommelse inte har träffats ska resolutionsmyndigheten, när den är samordnande resolutionsmyndighet, fatta beslut om minimikravet för moderföretaget enligt 5 § första stycket 1 och för dotterinstitut enligt 5 § första stycket 2. Om resolutionsmyndigheten inte är samordnande resolutions- myndighet, ska den fatta beslut om minimikravet för dotterinstitut enligt 5 § första stycket 2. 7 § Om någon av de berörda utländska resolutionsmyndigheterna inom fyramånadersfristen i 6 § första stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010, i lydelsen enligt och rådets förordning 806/2014/EU, ska resolutionsmyndigheten skjuta upp sitt beslut enligt 6 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bankmyndig- heten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 28 kap. 7 § efter det att fyramånadersfristen har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats. 8 § Ett sådant beslut som avses i 5 § gäller i om det fattas av 1.en utländsk samordnande resolutionsmyndighet avseende en eller flera jurisdiktioner efter en överenskommelse med resolutionsmyndig- heten, eller 2.en utländsk resolutionsmyndighet inom dess jurisdiktion på grund av att de behöriga myndigheterna inte har kommit överens . Beslutet är bindande för resolutionsmyndigheten, och det ska ligga till grund för myndighetens övervakning av om minimikravet på nedskriv- ningsbara skulder är uppfyllt. 9 § En överenskommelse som ingåtts enligt 5 § och beslut som fattats enligt 6 § ska ses över och uppdateras regelbundet. Undantag för institut som ingår i en koncern 10 § får undanta ett dotterinstitut från att uppfylla minimikravet på nedskrivningsbara skulder på individuell nivå, om 1.villkoren i artikel 7.1 i tillsynsförordningen är uppfyllda, 2.institutet är undantaget från tillsyn på individuell nivå enligt artikel 7.1i tillsynsförordningen, och 3.moderinstitutet i , om det inte också är moderinstitutet inom EES, uppfyller kravet som ställs på moderinstitutet i och på dotterinstitutet.