prop · H203100 · 2015-04-15 00:00:00 — FASIT används för att beräkna en stor del av de offentliga individuella tjänsterna och fördela dessa till individerna. De välfärdstjänster som omfattas finns inom områdena barnomsorg, ut- bildning, hälso- och sjukvård, socialt skydd och fritid och kultur. För flertalet av välfärdstjäns- terna inom dessa områden finns det individupp- gifter, dvs. en koppling mellan individ och tjänst med tillhörande subventionsbelopp. Av SCB:s dokumentation framgår i detalj hur beräk- ningarna görs. Nedan följer en kortfattad be- skrivning. Barnomsorg: Beräkningarna för förskola och pedagogisk omsorg använder HEK-urvalets uppgifter på individnivå om hur många månader barnet har utnyttjat barnomsorg . Kost- naderna baseras på årskostnad för en individ exklusive avgiften på kommunnivå. Utbildning: Uppgifter på individnivå om omfattningen av deltagande i olika utbildnings- former och uppgifter om årskostnader används för att beräkna kostnad per studerande. Hälso- och sjukvård: Läkemedelskostnaden fördelas på hela befolkningen efter kön och åld- ersgrupp. kostnader för specialist- tandvård fördelas jämnt över de personer som har fått tandvårdsbidrag av staten. Slutenvårdens kostnader fördelas efter hur kostnader fördelade sig på ålder och kön. Öp- penvårdsbesöken har fördelats efter ålder och kön baserat på uppgifter från HEK-inter- vjun och . Alla i respektive grupp får ett beräknat antal besök. Kostnad per besök beräknas genom att makrokostnaden divideras med uppräknat totalt antal besök. Socialt skydd: För äldreomsorgen har en bru- karkostnad beräknats utifrån varje kommuns totalkostnad och antal brukare i ordinärt res- pektive särskilt boende. Kostnadsuppgifterna hämtas från SCB:s statistikdatabas. Antalet färdtjänsttagare har fördelats på HEK så att det uppräknade antalet ska stämma överens med officiell statistik. Fördelningen sker utifrån uppgifter om antal resor per åldersgrupp och kön. För arbetsmarknadsutbildning finns kost- nadsuppgifter och individuppgifter från . Utifrån den totala kostnaden för åtgärden beräknas en dagkostnad för respektive utbildningsform. För individerna finns uppgift om antal dagar i åtgärden. Fritid och kultur: Kostnader för deltagande i olika fritidsföreningars verksamhet och besök på liveframträdande som teaterföreställning, kon- sert, opera- balett- och dansföreställning har för- delats efter disponibel inkomst. Utökad inkomst: Beräkningen av hushållens utökade inkomst baseras på de värden av väl- färdstjänster som beräknats av FASIT. Värdet av äldreomsorg har dock fördelats på hushållen efter ålder och kön. Det innebär att äldreomsorg, färdtjänst och hälso- och sjukvård har fördelats försäkringsmässigt. Övriga välfärdstjänster har fördelats efter faktisk konsumtion. 49 Detta gäller antal utbetalade a-kassedagar, antal föräldrapenningdagar, antal individer i arbetsmarknadspolitiska program, antal sysselsatta i olika arbetsmarknadssektorer, antal sjukpenningdagar, antal individer med sjuk- och aktivitetsersättning, antal individer med inkomstgrundad ålderspension samt antal individer med garantipension. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 2 Tabell u.2 Nyckeltal 1995 och 2000–2013 Lönespridning (Decil9/Decil5) Lön (D5kvinnor/D5män) Kvinnors lön som andel av männens standardvägt (%) Andel ekonomiskt utsatta (%) - Låg ek. standard (absolut 60) - Låg ek. standard (relativ 60) - Mycket låg materiell standard Andel hushåll med ekonomiskt bistånd Andel (20–) som försörjs med olika sociala ersättningar (%) Marginaleffekt (%) Ersättningsgrad (%) - Sjuk- och aktivitetsersättning Lönespridning (Decil9/Decil5) Lön (D5kvinnor/D5män) Kvinnors lön som andel av männens standardvägt (%) Andel ekonomiskt utsatta (%) - Låg ek. standard (absolut 60) - Låg ek. standard (relativ 60) - Mycket låg materiell standard Andel hushåll med ekonomiskt bistånd Andel (20–) som försörjs med olika sociala ersättningar (%) Marginaleffekt (%) Ersättningsgrad (%) - Sjuk- och aktivitetsersättning Anm. 1: På grund av ändrade beräkningskonventioner för ersättningsgrader är serierna inte helt jämförbara med serierna 2006 –2013. Se underbilagan för en beskrivning av hur ersättningsgraderna beräknas. Anm. 2: Till följd av att SCB från och med FASIT 2011 använder en ny metod för att beräkna skattefria transfereringar skapas ett brott i serien för marginaleffekter. Anm. 3: ingår inte längre introduktionsersättning i redovisningen av ekonomiskt bistånd, vilket skapar ett brott i serien för andel med ekonomiskt bistånd. Källor: , och egna beräkningar. Investeringar ................................................................och kapitalstock i Utvecklingen av totala investeringar Investeringar i olika branscher Investeringar i olika kapitaltyper Internationell jämförelse av investeringarna Offentliga ...........................................................investeringar och kapitalstock Den offentliga sektorns investeringar Offentliga investeringar i väg och järnväg Diagram 2.1 Fasta bruttoinvesteringar –2014 ......................................................... Diagram 2.2 Bruttoinvesteringar per sektor 1980–2014 ................................................ Diagram 2.3 Näringslivets investeringar ......................................................................... Diagram 2.4 Kapitalstock i olika sektorer 1993–2012 .................................................. Diagram 2.5 Bruttoinvesteringar per kapitaltyp 1980–2014 ........................................ Diagram 2.6 Investeringskvot i olika länder, genomsnitt 2003–2013.......................... Diagram 2.7 Näringslivets investeringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013......... Diagram 2.8 Offentliga myndigheters investeringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 ............................................................................................................. Diagram 2.9 Maskininvesteringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013.................... Diagram 2.10 Investeringar i immateriella tillgångar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 ............................................................................................................. Diagram 2.11 Bostadsinvesteringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013................. Diagram 2.12 Investeringar i övriga byggnader och anläggningar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 ......................................................................................... Diagram 2.13 Antal färdigställda lägenheter ...................................................... Diagram 2.14 Bostadsbestånd och boendetäthet 1980–2014....................................... Diagram 2.15 Bostadsinvesteringar 1993–2014 ............................................................ Diagram 2.16 Nybyggda lägenheter i olika länder........................................................ Diagram 2.17 Bostadsinvesteringar i och euroområdet ................................. Diagram 3.1 Offentliga investeringar 1950–2014 ......................................................... Diagram 3.2 Statliga investeringar 1950–2014 .............................................................. Diagram 3.3 Kommunernas investeringar 1950–2014.................................................. Diagram 3.4 Kapitalstock i stat och kommunsektorn 1993–2014............................... Diagram 3.5 Investeringar i järnväg 1993–2014............................................................ Diagram 3.6 Investeringar i väg 1993–2014 .................................................................. Diagram 3.7 Kapitalstock av järnväg och vägar 1993–2014.......................................... Diagram 3.8 Kapitalstock av järnväg och väg, fasta priser ........................................... Diagram 3.9 Gods- och persontrafik 1970–2013.......................................................... Diagram 3.10 Transportinvesteringar, genomsnitt 2000–2011 .................................... Diagram 3.11 Järnvägsnät 2012...................................................................................... Diagram 3.12 Motorvägsnät 2011.................................................................................. –Investeringarnas och kapitalstockens stor- lek och sammansättning betyder mycket för samhällets ekonomiska utveckling och befolkningens välstånd. –I denna bilaga beskrivs investeringarna och kapitalstocken i svensk ekonomi, med sär- skilt fokus på den offentliga sektorn. Syftet är främst att beskriva utvecklingen och att jämföra med andra länder. –I och med omläggningen av nationalräken- skaperna framstår nu som ett av länderna med den högsta investeringskvo- ten jämfört med andra OECD- och EU- länder. Investeringarna inom vissa områden är dock relativt låga, t.ex. bostadsinveste- ringarna. –De låga bostadsinvesteringarna tillsammans med de senaste årens starka befolkningstill- växt har inneburit att boendetätheten ökar. Detta gäller särskilt i storstadsregionerna, där befolkningstillväxten är störst. –Näringslivets investeringar, som minskade kraftigt i kölvattnet av den finansiella kri- sen, är fortfarande dämpade. –En fortsatt ökning av de offentliga investe- ringarna har dock bidragit till att investe- ringskvoten 2014 i ligger i linje med det historiska genomsnittet . Framförallt har investeringarna i kommun- sektorn ökat . –investeringar i transportinfrastruk- tur ligger runt OECD-genomsnittet. Ökade trafikvolymer har lett till att kapacitetsutnyttjandet i delar av transport- systemet är högt, speciellt i delar av storstadsregionerna. Det påverkar såväl godstransporter som regionpendling och andra persontransporter. –Oavsett investeringsvolym är det angeläget att varje investeringsprojekt prioriteras uti- från sin förväntade samhällsekonomiska avkastning. Genom att använda ekonomins resurser på ett effektivt sätt förbättras för- utsättningarna för ökad välfärd och hållbar ekonomisk utveckling. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Investeringar är av stor betydelse för samhällets ekonomiska utveckling och befolkningens väl- stånd. En hög produktion i näringslivet och den offentliga sektorn förutsätter en god tillgång till realkapital som maskiner, datorer, byggnader, transportinfrastruktur och elnät. Det är därför viktigt att investeringarna, såväl i näringslivet som i den offentliga sektorn, ligger på en väl av- vägd nivå. Om investeringsvolymen blir alltför liten och medför en urholkning av kapital- stocken kan detta bromsa den ekonomiska utvecklingen. Detta kan resultera i att be- folkningens välstånd ökar långsammare än vad som annars skulle ha varit fallet. En alltför stor investeringsvolym skapar, å andra sidan, en över- kapacitet genom att realkapitalet inte utnyttjas fullt ut. Resurserna i ekonomin används därmed på ett ineffektivt sätt såtillvida att de i stället skulle kunnat skapa högre välstånd genom t.ex. högre privat eller offentlig konsumtion. I denna bilaga redovisas utvecklingen av inve- steringarna i och i ett interna- tionellt perspektiv. Ett särskilt fokus ligger på de offentliga investeringarna, framförallt investe- ringar i transportinfrastruktur. I bilagan beskrivs också vad forskningen ger för vägledning om vad som är en lämplig nivå för investeringarna och kapitalstocken inom den offentliga sektorn. 2Investeringar och kapitalstock i 2.1Utvecklingen av totala investeringar över har de fasta brutto- investeringarna i som andel av BNP vari- erat kraftigt, se diagram 2.1. Investeringarna låg på en hög nivå särskilt och . var den höga investeringsnivån framförallt en följd av omfattande bostadsinvesteringar, men även till viss del stora investeringar i övriga näringslivet. Den höga investeringsnivån utgjordes främst av stora investeringar i övriga näringslivet, men även i viss utsträckning omfattande bostadsinvesteringar, se diagram 2.2. Efter 1990-talskrisen minskade investeringarna i kraftigt, men återhämtade sig delvis . P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 talet har investeringarna i utgjort av BNP i genomsnitt. var andelen något högre än detta genomsnitt och uppgick till av BNP. Diagram 2.1 Fasta bruttoinvesteringar –2014 andra minskade de offent- liga investeringarna igen och har motsvarat av BNP, vilket är i linje med den genomsnittliga nivån . Diagram 2.2 Bruttoinvesteringar per sektor 1980–2014 Anm.: Streckad linje avser historiskt genomsnitt 1950–2014. Investeringarna i minskade kraftigt som en följd av finanskrisen, särskilt investeringarna i Investeringar i olika branscher Näringslivets investeringar är nu är på väg tillbaka till samma nivåer som innan krisen (se diagram 2.3). investeringar (dvs. med bostadsinvesteringarna) står för av de totala investeringarna i . I samband med 1990-talskrisen mins- kade näringslivets investeringar, såväl för tjänste- producenterna som för varuproducenterna. ökade investeringarna dock återigen för varu- och tjänsteproducen- terna, medan bostadsinvesteringarna dröjde kvar på en lägre nivå . Därefter har investeringsandelen varit relativt i samtliga sektorer. Det kan noteras att tjänste- och varuproducenternas investeringar, som uppgick till av BNP, är lägre än vid finanskrisens början 2008. Bostadsinvesteringarna, som minskade något i samband med finanskrisen, Den offentliga sektorns investeringar var som andel av BNP relativt höga under 1990-talskri- sen. Detta avspeglar det relativt vanliga fenome- net att de offentliga investeringarna som andel av BNP ökar under konjunkturnedgångar. Diagram 2.3 Näringslivets investeringar Miljarder kronor, fasta priser P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Statistiken för investeringar och kapitalstock Metodändringen ger en delvis annan bild av investeringarna i och internationellt än Fasta bruttoinvesteringar består av förvärv, mi- den som tecknades av den gamla statistiken. nus avyttring, av fasta tillgångar under en given Enligt de nya reglerna redovisas utgifter för En fast tillgång är en nyttighet som an- forskning och utveckling (FoU) och försvarets vänds upprepade gånger till produktion av varor anskaffning av krigsfartyg, militärflyg, strids- och tjänster utan att själv förbrukas och som har vagnar m.m. som fasta bruttoinvesteringar. en förväntad medellivslängd . har lett till en högre nivå på de fasta bruttoinve- fasta tillgångarna kan vara materiella eller steringarna och till att dess andel av BNP nu är Några exempel på materiella fasta I genomsnitt ökade de fasta bruttoinvest- tillgångar är byggnader, anläggningar, trans- eringarna som andel av BNP i med portmedel, maskiner m.m. Exempel på immate- med anledning av om- riella fasta tillgångar är datorprogramvara samt läggningen, vilket innebär att investeringskvoten forskning och utveckling (FoU). reparationer av befintliga fasta tillgångar räknas inte som investeringar, eftersom tillgångarnas Det är framförallt FoU som bidrar funktionssätt inte förändras och åtgärden inte till en högre investeringsnivå. tillför ytterligare produktionskapacitet. Bland EU-länderna var ökningen i investe- Kapitalstocken är värdet av de samlade fasta ringskvoten störst i , och Finland.2 Den genomsnittliga ökningen av investerings- ökar genom fasta bruttoinvesteringar, men kvoten i EU-länderna var betydligt lägre än i minskar på grund av kapitalförslitning. förslitning motsvarar värdet av de fasta tillgångar också att investeringskvot numera är bland de högsta inom EU. till följd av normal användning, föråldring m.m. ningen var investeringskvoten i lägre än Statistiken för kapitalstockar bör tolkas med en viss försiktighet eftersom den bygger på osäkra antaganden om bl.a. den genomsnittliga livs- längden på olika typer av fasta tillgångar. I avsnitt 3 i denna bilaga används även netto- investeringar som ett mått på investeringar. Nettoinvesteringar är bruttoinvesteringar minus förslitning av befintlig kapitalstock. Om netto- investeringarna är positiva ökar kapitalstocken mätt i absoluta termer. har alla EU-länder an- passat sina nationalräkenskaper till den upp- daterade förordningen, ENS 2010, som bl.a. reglerar vad som ska ingå i nationalräkenskap- erna.1 1 Europeiska national- och regionalräkenskapssystem 2010 (ENS 2010). ENS 2010 är den europeiska varianten av det likaledes uppdaterade System of National Accounts 2008 (SNA 2008), som är ett resultat av ett arbete på internationell nivå. 2 , Akritidis och Biedma The impact of 2010 on key indicators of the national accounts in Europe, 2014. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Till följd av lägre investeringar i näringslivet under 1990-talskrisen krympte även stocken av realkapital som andel av BNP något (se diagram 2.4). Därefter medförde de allt större investeringarna en väx- ande kapitalstock som andel av BNP. Det är i synnerhet kapitalstocken för bostäder, men även tjänsteproducenternas realkapital som har ökat. En skillnad mellan dessa olika typer av kapital- stockar är att bostäder har en längre livslängd än exempelvis maskiner och inventarier. Det gör att bostadsinvesteringar i högre grad ökar kapital- stocken i stället för att ersätta tidigare invest- eringar som slitits ut. Den ökade kapitalstocken för bostäder beror delvis på att antalet bostäder har ökat, se diagram 2.14, men kan också bero på faktorer som ökade produktionskostnader och högre boendestandard.3 Diagram 2.4 Kapitalstock i olika sektorer 1993–2012 2.3Investeringar i olika kapitaltyper var investeringar i byggnader och anläggningar den dominerande kapitaltypen (se diagram 2.5). I kölvattnet av 1990-talskrisen minskade investeringarna i byggnader och an- läggningar, i första hand på grund av fallande bostadsinvesteringar. I stället ökade invester- 3 Markpriser inkluderas inte i beräkningen av kapitalstocken såvida de inte utgörs av markförbättringar. En bostadsprisökning som varken drivs av ökade produktionskostnader eller standardökning påverkar därmed inte kapitalstocken. ingarna i maskiner och inventarier som andel av de totala investeringarna. har investeringarna i byggnader och anläggningar dock återigen ökat i omfattning och utgjorde av de totala investeringarna. Investeringar i övriga tillgångar, som huvud- sakligen utgörs av FoU, databaser och dator- program har ökat . Dessa investeringar var som störst . har de fallit tillbaka något, men investeringarna i övriga tillgångar är fortfarande på en högre nivå än i början av 1980- talet. utgjorde investeringarna i maskiner och inventarier av de totala investeringarna, vilket är lägre än jämfört med det historiska snittet . Övriga tillgångar utgjorde av de totala investeringarna 2014, vilket är något högre än snittet . Diagram 2.5 Bruttoinvesteringar per kapitaltyp 1980–2014 Procent av totala investeringar Anm.: Övrigt utgörs av huvudsakligen av investeringar i immateriella tillgångar såsom forskning och utveckling samt datorprogram och databaser. 2.4Internationell jämförelse av investeringarna Investeringarna i var –2013 relativt höga i ett internationellt per- spektiv. Investeringskvoten uppgick i genom- snitt till av BNP (se diagram 2.6), vilket är mer än en procentenhet högre än ge- nomsnittet inom och EU. Bland de länder som har märkbart högre investeringskvot än finns , , och . steringskvot i stället drygt en procentenhet lägre än genomsnittet inom och EU. I många länder, exempelvis och Storbri- tannien, minskade investeringarna som andel av BNP kraftigt som en följd av finanskrisen. Inom euroområdet minskade investeringskvoten med 2008–2013, medan minskningen i uppgick till . Eftersom minskningen skedde från en relativt hög nivå ligger investeringarna i fortfa- rande på en högre nivå än i flertalet andra länder. Diagram 2.6 Investeringskvot i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm. Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: och . Både näringslivets och den offentliga sektorns investeringar ligger på en relativt hög nivå i Sve- rige jämfört med andra länder (se diagram 2.7 och diagram 2.8). Definitionen av vad som är offentliga respektive privata investeringar kan dock variera mellan länder. I vissa länder, fram- förallt engelskspråkiga, sker en del av de allmän- nyttiga investeringarna genom ett samarbete mellan både offentliga och privata aktörer, s.k. public-private partnership. Det gör att det kan vara svårt att fullt ut jämföra storleken av olika länders investeringar per sektor. Det är särskilt maskininvesteringarna och investeringarna i immateriella tillgångar som är jämförelsevis höga i jämfört med andra länder (se diagram 2.9 och diagram 2.10). Investeringar i byggnader samt bostäder är däre- mot relativt låga i ett internationellt perspektiv (se diagram 2.11 och diagram 2.12). Bostads- investeringarna i är bland de lägsta inom . P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Diagram 2.7 Näringslivets investeringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Beräknat som skillnaden mellan de totala investeringarna och investeringarna i offentlig sektor. Jämförelsen försvåras av olika definitioner av offentlig sektor i olika länder. Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.8 Offentliga myndigheters investeringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.9 Maskininvesteringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Inklusive vapensystem. Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: och . P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Diagram 2.10 Investeringar i immateriella tillgångar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: , och . Diagram 2.11 Bostadsinvesteringar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Punkt avser investeringskvoten 2013 för respektive land. Källor: och . Diagram 2.12 Investeringar i övriga byggnader och anlägg- ningar i olika länder, genomsnitt 2003–2013 Anm.: Avser bygginvesteringar exklusive bostadsinvesteringar. Punkt avser investe- ringskvoten 2013 för respektive land. Källor: , och . har antalet byggda bostä- der i legat runt 30 000 , se diagram 2.13. Det är fortfarande markant lägre än –1990 då nästan 70 000 bostäder byggdes . På grund av den akuta bostads- brist som rådde i beslutade 1965 om det s.k. miljon- programmet som innebar att en miljon bostäder skulle uppföras bl.a. finansierade med förmånliga statliga lån. Redan innan detta beslut togs var bostadsbyggandet högt, men i samband med miljonprogrammets införande ökade bostadsbyggandet ytterligare till över 100 000 bostäder . minskade bostads- byggandet successivt och låg i mitten av 1980- talet på under 30 000 bostäder . Diagram 2.13 Antal färdigställda lägenheter I samband med 1990-talskrisen föll bostads- byggandet till en mycket låg nivå, men ökade återigen . Beståndet av bostäder har ökat med närmare 900 000 , se diagram 2.14. Bostads- beståndet bör dock ses i relation till befolk- ningen. Diagram 2.14 illustrerar att boendetät- heten, mätt som antalet invånare per lägenhet, minskade för att sedan stabili- sera sig på en nivå runt 2,1 invånare per lägenhet. har boendetätheten dock ökat, i första hand till följd av en kraftig befolk- ningsökning. Boendetätheten i riket som helhet underskattar dock behovet av bostäder i regioner med stark befolkningstillväxt. De senaste årens befolkningstillväxt har i stor utsträckning skett i storstadsregionerna. I , Stor- och har befolkningen ökat kraftigare än bostadsbyggandet och befolk- ningstätheten har därför ökat . Den största ökningen i boendetätheten i storstads- regionerna har skett . I övriga landet har däremot boendetätheten minskat sedan 1990.4 P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 B i l a ga 3 Diagram 2.14 Bostadsbestånd och boendetäthet 1980– 2014 Antal bostäder, tusental Bostäder (vänster skala) Bostäder i relation till befolkningen (höger skala) Anm.: Bostäder avser flerbostadshus och småhus. Data är baserade på en uppskattning av . Befolkningen avser den totala befolk- ningen. Källor: och .