prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — 22 § Den som är avgiftsskyldig ska lämna de uppgifter till resolutions- myndigheten som den behöver för att fastställa den avgiftsskyldiges avgift. De uppgifter som myndigheten behöver för att fastställa ett företags avgift ska ha granskats av en revisor som utsetts av företaget i enlighet med 4 a kap. 1 § sparbankslagen (1987:619) respektive 7 a kap. 1 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker eller, när det gäller bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag, 9 kap. 8 § aktiebolagslagen (2005:551) samt när det gäller kreditmarknadsföreningar, 8 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 23 § Om en avgiftsskyldig trots påminnelse inte kommer in med sådana uppgifter som avses i 22 § får resolutionsmyndigheten om det inte bedöms påverka de sammanlagda resolutionsavgifterna eller tilläggsavgifterna i väsentlig mån, uppskatta avgiftsunderlaget för den avgiftsskyldige och basera avgiftsbeslutet på det uppskattade avgiftsunderlaget. Om det i efterhand visar sig att den avgift som fastställts för företaget utifrån det uppskattade avgiftsunderlaget understeg den avgift som skulle ha betalats om den avgiftsskyldige gett in ett korrekt avgiftsunderlag, ska den avgiftsskyldige betala mellan-skillnaden. Dröjsmålsränta enligt 24 § andra stycket ska betalas från tidpunkten när avgiften skulle betalats till dess betalning sker. Om det föreligger synnerliga skäl får resolutionsmyndigheten, om den avgiftsskyldige kan styrka att det uppskattade avgiftsunderlaget i väsentlig mån överstiger det verkliga avgiftsunderlaget, återbetala mellanskillnaden till den avgiftsskyldige. 24 § beslutar om resolutionsavgift och tilläggsavgift för varje avgiftsskyldig. Avgiften ska betalas inom en månad för myndighetens beslut. Dröjsmålsränta ska utgå på avgift som inte betalas i rätt tid. 2015/16:5 Dröjsmålsräntan ska beräknas enligt en räntefot som motsvarar Bilaga 2 den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett tillägg av . 25 § Om det finns särskilda skäl får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, sätta ned resolutionsavgiften. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får bevilja anstånd med betalning av tilläggsavgiften om det finns särskilda skäl med hänsyn till företagets finansiella ställning. Anståndet får beviljas högst . På ansökan av företaget får förlängas. 26 § Bestämmelserna i 15, 16 och 18 §§ rörande summan av de totala resolutionsavgifterna och tilläggsavgifterna behöver inte tillämpas när avgiften för ett enskilt företag 1.bestäms enligt 21, 23 eller 25 §§, 2.bestäms genom omprövning enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223), eller 3.efter överklagande bestäms av allmän förvaltningsdomstol. 27 § Beslut enligt 24 § får verkställas enligt utsökningsbalken. AVSLUTANDE BESTÄMMELSER 29 kap. Samarbete och informationsutbyte Uppgiftsskyldighet för institut och dess koncernföretag 1 § Ett institut liksom företag som ingår i samma koncern som institutet ska lämna resolutionsmyndigheten de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som myndigheten begär för sin verksamhet enligt denna lag. Befogenhet att kräva information 2 § För att kunna förbereda och fatta beslut om resolution eller resolutionsåtgärder får resolutionsmyndigheten begära att 1.det berörda företaget eller någon annan tillhandahåller uppgifter, handlingar eller annat, och 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken lämnar sådana upplysningar på tid och plats som myndigheten bestämmer. Första stycket gäller inte i den utsträckning uppgiftslämnandet skulle strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. får förelägga den som inte följer en begäran enligt första stycket att fullgöra sin skyldighet. 3 § Den som deltar eller deltagit i verksamheten enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon genom sitt deltagande fått veta om enskilds affärs- eller driftförhållanden, ekonomiska eller personliga förhållanden eller risk- och sårbarhetsanalyser, planering och förberedelser eller hantering av fredstida krissituationer. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter 4 § , och ska på resolutionsmyndighetens begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin verksamhet enligt denna lag. 5 § och ska samarbeta och utbyta information med varandra och regeringen samt med motsvarande myndigheter inom EES och med Europeiska bankmyndigheten i den utsträckning som följer av resolutionsdirektivet. 6 § Om ett företag under resolution försätts i konkurs, ska resolutions- myndigheten på begäran av konkursförvaltaren för företaget, lämna de upplysningar som konkursförvaltaren behöver för att upprätta konkursbouppteckningen enligt 7 kap. 13 § konkurslagen (1987:672) och berättelsen enligt 7 kap. 15 § samma lag. Ärenden till Europeiska bankmyndigheten 7 § får hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlösning i de fall som framgår av följande artiklar i resolutionsdirektivet: 1.13.5 andra stycket och 13.6 andra stycket. 2.18.6 tredje stycket och 18.7 andra stycket. 3.45.9 tredje stycket och 45.10 femte stycket. 8 § får begära att Europeiska bankmyndigheten ska bistå myndigheterna att nå en överenskommelse i de fall som framgår av följande artiklar i resolutionsdirektivet: 1.13.4 tredje stycket. 2.18.5 andra stycket. 3.91.7 andra stycket. 4.92.3 andra stycket. 9 § Förelägganden enligt denna lag får förenas med vite. 1 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter, om 1. vilka kvalificerande skulder som är medräkningsbara vid beräkningen av det om minimikravet på nedskrivningsbara skulder är 2.vilka kriterier som ska ligga till grund för beslutet om storleken på minimikravet på nedskrivningsbara skulder, enligt 4 kap. 2 §, 3.vilken information om minimikravet på nedskrivningsbara skulder som ett företag ska lämna till resolutionsmyndigheten och , 4.undantag enligt 5 kap. 3 § från skyldigheten i 5 kap. 2 § om att ta in vissa villkor i avtalen för sina skulder, 5.vilka företag som ska upprätta register som avses i 5 kap. 5 §, vad registren ska innehålla och inom vilken tid institut ska kunna ge in register för olika typer av avtal, 6.vad en omstruktureringsplan enligt 22 kap. 5 § ska innehålla, 7.hur storleken på de skulder som är hänförliga till derivat enligt 15 kap. 5 § ska beräknas, 8.om riskavgiftens storlek och hur den ska bestämmas, enligt 28 kap. 9.om resolutionsreserven enligt 28 kap. 2 §, 10.vilka uppgifter en avgiftsskyldig ska lämna till resolutions- myndigheten enligt 28 kap. 22 §, och 11.vilka upplysningar som ett institut eller något annat koncernföretag ska lämna till resolutionsmyndigheten för dess verksamhet enligt denna lag. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om 1.vad resolutionsplaner och koncernresolutionsplaner enligt 3 kap. ska innehålla och vad som ska beaktas vid deras utformning liksom när de ska upprättas och hur ofta de behöver uppdateras, 2.vilka omständigheter resolutionsmyndigheten ska beakta vid bedömningen av en resolutionsplan enligt 3 kap. 2 § och 3 kap. 14 §, och 3.när och var ett beslut om resolution enligt 9 kap. 12 § och ett beslut om resolutionsåtgärder enligt 13 kap. 4 § ska offentliggöras och vad offentliggörandet ska innehålla. 1 § och beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut enligt 9 kap. 1, 5–7, 10–11 och 13 kap. 1 § gäller . och får bestämma att andra beslut enligt denna lag ska gälla . Dessa bestämmelser gäller inte beslut som regeringen fattar enligt denna lag. 2 § En värdering som utförs enligt 7 kap. 1 § kan endast överklagas i samband med överklagande av det beslut om åtgärd för vilken värderingen ligger till grund. 3 § Mål vari beslut som följer av 9 kap. 1, 5–7, 10–11 och 13 kap. 1 § prövas ska handläggas skyndsamt. De ekonomiska bedömningar som har legat till grund för resolutions- myndighetens beslut enligt 9 kap. 1, 5–7, 10–11 och 13 kap. 1 § ska vara del av rättens prövning av det överklagade beslutet. 1.Denna lag träder i kraft den … 2.Det som sägs i 5 kap 4 § ska tillämpas på skulder som getts ut eller ingåtts efter . 3.Resolutionsavgift tas ut första gången och ska avse . Förslag till lag om förebyggande statligt stöd till Härigenom föreskrivs följande. 1 § Lagen innehåller bestämmelser om 1.förebyggande statligt stöd till kreditinstitut som avses i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och 2.en särskild fond för finansiering av sådant stöd som anges i 1 och av statligt stöd enligt 23 kap. lagen (2015:000) om resolution. 2 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning av det finansiella systemet i , får förebyggande statligt stöd lämnas till kreditinstitut. Sådant stöd kan lämnas genom lån, garantier eller kapitaltillskott. Stödet kan även ta formen av garantier för återbetalning av likviditetsstöd som lämnat till kreditinstitut. 3 § Beslut om förebyggande statligt stöd enligt denna lag fattas av 1. regeringen, eller 2. den myndighet som regeringen bestämmer (stödmyndigheten). 4 § Förebyggande statligt stöd till kreditinstitut lämnas efter det att avtal som rör stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Garantier enligt 2 § andra stycket får lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndigheten. 2 kap. Villkor för förebyggande statligt stöd 1 § Förebyggande statligt stöd får bara lämnas för fortsatt verksamhet i kreditinstitut som är livskraftiga. Stödet ska vara tillfälligt och proportionerligt mot följderna av den störning som inträffat. Stöd förutsätter godkännande enligt . 2 § Stödet ska så långt som möjligt utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska, om inte synnerliga skäl finns, tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande. Om det finns synnerliga skäl, får avsteg göras från det som föreskrivs om avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). 1 § För de ändamål som anges i 2 § ska det finnas ett räntebärande konto De medel som tillförts kontot utgör, tillsammans med de övriga tillgångar som anskaffats med stöd av denna lag, stabilitetsfonden. Till stabilitetsfonden ska föras 1. inbetalda ersättningar för förebyggande statligt stöd enligt 2 kap. 2.tillgångar som anskaffats med medel från stabilitetsfonden, och 3.medel som staten återfått och som avser lämnat stöd enligt denna lag samt lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter rörande förvaltningen av stabilitetsfondens tillgångar. 2 § Följande kostnader ska täckas med medel från stabilitetsfonden: 1.statens utgifter för stöd enligt denna lag, 2.statens utgifter för att finansiera statligt stöd enligt 23 kap. lagen (2015:000) om resolution, 3.stödmyndighetens förvaltningskostnader, och 4.ersättning som betalats ut på grund av en garanti till insättare enligt lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Beslut om stöd enligt 2 får bara fattas av regeringen. 3 § Om har lämnat ett särskilt beloppsbegränsat bemyndigande får en kredit i användas, i den mån medlen i stabili- tetsfonden inte räcker till. En sådan kredit får användas även om det finns andra tillgångar än medel på kontot i i stabilitets- fonden. 1 § ska lämna de uppgifter till regeringen och stödmyndig- heten som de behöver för sin verksamhet enligt denna lag. 2 § , , resolutionsmyndigheten och Finans- inspektionen ska på stödmyndighetens begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin verksamhet enligt denna lag. 3 § ska underrätta om ett kredit- institut inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal ingångna med stöd av denna lag. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om stöd enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft den … 2.Genom denna lag upphävs lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. För stöd som lämnats enligt lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut ska bestämmelserna i lagen om statligt stöd till kreditinstitut fortsätta att gälla. 4.Från stabilitetsfonden upprättad enligt lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut ska xx miljarder kronor överföras till resolutions- reserven enlig lagen (2015:000) om resolution. Resterande medel och tillgångar ska överföras till stabilitetsfonden enligt denna lag. 5.Stabilitetsavgift ska tas ut enligt lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. 6.Stabilitetsavgiften ska efter föras till resolutionsreserven. Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979) Härigenom föreskrivs1 i fråga om förmånsrättslagen (1970:979) dels att 12 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 13 a och 13 b §§, av följande lydelse. Allmän förmånsrätt följer där- efter med arbetstagares fordran på lön eller annan ersättning på grund av anställningen. Förmånsrätten omfattar fordringar som belöper före konkursbeslutet och inom en månad därefter. Ford- ringarna får inte ha intjänats eller, om lönen eller ersättningen skall bestämmas efter särskild beräk- ningsgrund, inte ha förfallit till betalning tidigare än konkursansökningen kom in till tingsrätten. Om arbetstagaren inte har kunnat nå arbetsgivaren med en uppmaning enligt 2 kap. 9 § konkurslagen (1987:672), gäller i stället den som bedöms skälig. Har konkursen föregåtts av ett förfarande enligt lagen (1996:764) om företags- rekonstruktion och har konkurs- ansökningen gjorts från det att företagsrekonstruktionen upphörde, skall vid tillämpning av tredje meningen, om det är för- månligare för arbetstagaren, anses som om konkursansökningen hade gjorts då ansökningen om företags- rekonstruktion skedde. Allmän förmånsrätt följer där- efter med arbetstagares fordran på lön eller annan ersättning på grund av anställningen. Förmånsrätten omfattar fordringar som belöper före konkursbeslutet och inom en månad därefter. Ford- ringarna får inte ha intjänats eller, om lönen eller ersättningen ska bestämmas efter särskild beräk- ningsgrund, inte ha förfallit till betalning tidigare än konkursansökningen kom in till tingsrätten. Om arbetstagaren inte har kunnat nå arbetsgivaren med en uppmaning enligt 2 kap. 9 § konkurslagen (1987:672), gäller i stället den som bedöms skälig. Har konkursen föregåtts av ett förfarande enligt lagen (1996:764) om företags- rkonstruktion eller lagen (2015:000) om resolution och har konkursansökningen gjorts från det att företagsrekon- struktionen eller resolutionen upp- hörde, ska vid tillämpning av tredje meningen, om det är för- månligare för arbetstagaren, anses som om konkursansökningen hade 1Jfr och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012. 2Senaste lydelse 2003:535. skall det bortses från tiden mellan gjorts då ansökningen om företags- beslutet om resolution fattades. sådant fall ska det bortses från tiden mellan ansökningarna. omfattas av förmånsrätt längst för omfattas av förmånsrätt längst för lagen (1982:80) lagen (1982:80) lön för tid under vilken arbets- lön för tid under vilken arbets- tagaren inte utför arbete för kon- tagaren inte utför arbete för kon- inte heller driver egen rörelse inte heller driver egen rörelse omfattas av förmånsrätt endast om omfattas av förmånsrätt endast om arbetstagaren kan visa att han har arbetstagaren kan visa att han har anmält sig hos offentlig arbetsför- anmält sig hos offentlig arbetsför- rätten endast lön eller ersättning rätten endast lön eller ersättning eller ersättningen avser har haft av eller ersättningen avser har haft av egen rörelse eller har förvärvat egen rörelse eller har förvärvat eller borde ha kunnat förvärva i en eller borde ha kunnat förvärva i en mande av i vilken utsträckning mande av i vilken utsträckning fordran på lön eller ersättning fordran på lön eller ersättning under uppsägningstid omfattas av under uppsägningstid omfattas av inkomst i annan anställning jäm- inkomst i annan anställning jäm- till den som deltar i ett arbets- till den som deltar i ett arbets- mån stödet avser som mån stödet avser som lönen eller ersättningen och arbets- lönen eller ersättningen och arbets- tagaren har blivit berättigad till stödet tagaren har blivit berättigad till stödet Om en lönefordran, som har intjänats tidigare än före konkursansökningen, har varit föremål för tvist, omfattas den av förmånsrätt om talan har väckts eller förhandling som föreskrivs i kollektivavtal eller lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet har begärts från förfallodagen och konkurs- ansökningen har följt från det att tvisten slutligt har avgjorts. Semesterlön och semesterersättning som är intjänad före konkurs- ansökningen omfattas av förmånsrätt för vad som står inne för det löpande och det närmast föregående intjänandeåret. Förmånsrätt följer med fordran på pension vilken tillkommer arbetstagare eller dennes efterlevande före Om konkursgäldenären är näringsidkare, ska en arbetstagare som själv eller tillsammans med nära anförvanter senare än före konkursansökningen har ägt en väsentlig andel av företaget och som haft ett betydande inflytande över dess verksamhet inte ha förmånsrätt enligt denna paragraf för lön eller pension. konkursansökningen och därpå följande . Förmånsrätten gäller även i fråga om pension, som intjänats hos föregående arbets- givare, om gäldenären övertagit ansvaret för pensionen under de betingelser som anges i 23 och 26 §§ lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Om konkursgäldenären är näringsidkare, skall en arbetstagare som själv eller tillsammans med nära anförvanter senare än före konkursansökningen har ägt en väsentlig andel av företaget och som haft ett betydande inflytande över dess verksamhet inte ha förmånsrätt enligt denna paragraf för lön eller pension. Allmän förmånsrätt följer därefter för insättningar som omfattas av insättningsgaranti enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti intill det högsta belopp som kan ersättas enligt 4 § samma lag. Allmän förmånsrätt följer där- efter för insättningar som omfattas av insättningsgaranti enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti utöver det högsta belopp som kan ersättas enligt 4 § samma lag, avseende 1. fysiska personer, 2. mikroföretag samt små och medelstora företag enligt kriteriet för årsomsättning i artikel 2.1 i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av , och 3. insättningar som har gjorts via en filial utanför EES till ett svenskt institut och som skulle betraktas som insättningar avse- ende personer eller företag som 3 EUT L 124, 20.5.2003, s. 36 (Celex 32003H0361). avses i 1 och 2 om de inte hade gjorts genom filialen. Denna lag träder i kraft den … Förslag till lag om ändring i lagen (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning Härigenom föreskrivs att 2 a § lagen (1974:981) om arbetstagares rätt till ledighet för utbildning ska ha följande lydelse. Med övergång av företag eller del av företag enligt denna lag avses sådan övergång av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet som omfattas av 6 b § lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd. Vad som i denna lag sägs om sådan övergång skall gälla även i det fallet att den tidigare arbetsgivaren försatts i konkurs. Med övergång av företag eller del av företag enligt denna lag avses sådan övergång av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet som omfattas av 6 b § lagen (1982:80) om anställ- ningsskydd. Vad som i denna lag sägs om sådan övergång ska gälla även i det fallet att den tidigare arbetsgivaren försatts i konkurs eller resolution enligt lagen (2015:000) om resolution. Denna lag träder i kraft den … 1 Senaste lydelse 1994:1687. Förslag till lag om ändring i semesterlagen (1977:480) Härigenom föreskrivs att 31 § semesterlagen (1977:480) ska ha denna lag påverkas inte av att ett denna lag påverkas inte av att ett företag, en verksamhet eller en del företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet, övergår till en av en verksamhet, övergår till en ny arbetsgivare genom en sådan ny arbetsgivare genom en sådan övergång som omfattas av övergång som omfattas av lagen (1982:80) om anställnings- lagen (1982:80) om anställnings- inte heller av att ett företag eller en inte heller av att ett företag eller en del av ett företag övergår till en ny del av ett företag övergår till en ny arbetsgivare i samband med kon- arbetsgivare i samband med kon- kurs eller resolution enligt lagen (2015:000) om resolution. Övergår en arbetstagare till en ny arbetsgivare inom samma koncern, ska arbetstagaren i semesterhänseende ha samma rätt i den nya anställningen som i den tidigare. Detta förutsätter dock, att arbetstagaren inte får semesterersättning av den tidigare arbetsgivaren och att arbetstagaren senast efter anställningens upphörande förklarar för både den tidigare och den nye arbetsgivaren, att han eller hon vill överföra intjänade semesterförmåner till den nya anställningen. I fall som avses i andra stycket är den nye arbetsgivaren berättigad att av den tidigare arbetsgivaren få ett belopp motsvarande den semesterersättning som den tidigare arbetsgivaren annars skulle ha betalat till arbetstagaren. Denna lag träder i kraft … 1 Senaste lydelse 2009:1439. En arbetstagare, som byter anställning i samband med att ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet övergår från en arbetsgivare till en annan genom en sådan övergång som omfattas av 6 b §, får tillgodoräkna sig tiden hos den förre arbetsgivaren när anställningstid ska beräknas hos den . Detta gäller även vid byte av anställning i samband med konkurs eller resolution enligt lagen (2015:000) om resolution.3. Om det sker flera sådana byten av anställning som avses i 1 och 2, får arbetstagaren räkna sam- man anställningstiderna hos alla arbetsgivarna.Arbetstagare som har fått åter- anställning enligt 25 § ska anses ha uppnått den anställningstid som fordras för besked enligt 15 § och företrädesrätt enligt 25 §. Förslag till lag om ändring i lagen (1982:80) om anställningsskydd Härigenom föreskrivs1 att 3, 6 b och 25 §§ lagen (1982:80) om anställningsskydd ska ha följande lydelse. Vid tillämpning av 5 § andra stycket, 11, 15, 22, 25, 26 och 39 §§ gäller följande särskilda bestämmelser om beräkning av anställningstid: En arbetstagare, som byter anställning genom att övergå från en arbetsgivare till en annan, får i den senare anställningen tillgodoräkna sig också tiden i den förra, om arbetsgivarna för övergången tillhör samma koncern. En arbetstagare, som byter anställning i samband med att ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet övergår från en arbetsgivare till en annan genom en sådan övergång som omfattas av 6 b §, får tillgodoräkna sig tiden hos den förre arbetsgivaren när anställningstid skall beräknas hos den . Detta gäller även vid byte av anställning i samband med konkurs. Om det sker flera sådana byten av anställning som avses i 1–2, får arbetstagaren räkna sam- man anställningstiderna hos alla arbetsgivarna. Arbetstagare som har fått åter- anställning enligt 25 § skall anses ha uppnått den anställningstid som fordras för besked enligt 15 § och företrädesrätt enligt 25 §.