prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — Dessa tjänster eller resurser ska då tillhandahållas på skäliga villkor. Med detta avses bl.a. att det företag som tillhandahåller tjänsterna eller resurserna erhåller marknadsmässig ersättning. Vad som utgör skäliga villkor i det enskilda fallet får prövas utifrån de konkreta omständigheter som då föreligger. Paragrafen har justerats med beaktande av Lagrådets förslag. Eftersom första stycket avser avtal om tjänster eller resurser som tillhandahållits företaget i resolution har dock justeringen skett i enlighet härmed. Övervägandena finns i avsnitt 19.9. Paragrafen genomför artikel 65.2 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att , på ansökan av en resolutionsmyndighet i ett annat land inom EES, får förklara att ett beslut enligt nationell lagstiftning i det landet som genomför artikel 65 i krishanteringsdirektivet ska gälla i . Enligt artikel 65 i direktivet kan en resolutionsmyndighet kräva att ett institut som försatts i resolution eller ett företag i samma koncern ska tillhandahålla nödvändiga tjänster och faciliteter åt den som har förvärvat verksamhet. Ett företag i resolution kan ingå i gränsöverskridande koncerner. Situationen skulle t.ex. hypotetiskt kunna vara den att ett företag som är i resolution i har ett dotterföretag i . Dotterföretaget har tillhandahållit företaget i resolution vissa tjänster. Om den tyska resolutionsmyndigheten inom ramen för resolutionsförfarandet i har beslutat att överföra viss verksamhet till en privat köpare och därefter beslutar att det svenska dotterföretaget ska tillhandahålla den privata köparen de tjänster som den tidigare tillhandahöll företaget i resolution så gäller inte det beslutet per automatik i . Den tyska resolutionsmyndigheten måste då ansöka om att det beslut som den fattat gäller i . För att resolutionsförfarandet ska fungera effektivt även vid gränsöverskridande situationer torde regelmässigt godkänna sådana beslut. kan framställa en motsvarande begäran till en utländsk resolutionsmyndighet inom EES. Övervägandena finns i avsnitt 19.9. Paragrafen genomför delar av artikel 67.1 i krishanteringsdirektivet. Av bestämmelsen framgår att får begära att, och ytterst förelägga, den som i samband med en överföring har mottagit egendom vidtar åtgärder för att överföringen eller någon annan åtgärd får verkan. Mottagaren har rätt till skälig ersättning för kostnader för arbete och utlägg. Övervägandena finns i avsnitt 26.4.9. Paragrafen genomför artikel 2.1.57 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår vad som menas med skuldnedskrivnings- verktyget och vilka huvudsakliga åtgärder som vidtas med verktyget. Med dess moderföretag menas ett sådant moderföretag till företaget i resolution som anges i artikel 2.1.79 i krishanteringsdirektivet. 2015/16:5 omfattar således enbart moderföretag som är ett sådant institut eller finansiellt holdingföretag som uppräknas i den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 22.19. Paragrafen genomför delar av artikel 44 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger att de skulder som får skrivas ned eller konverteras genom skuldnedskrivningsverktyget är skulder som är övriga primärkapitalinstrument och supplementärkapitalinstrument (relevanta kapitalinstrument) eller kvalificerade skulder enligt definitionen i 2 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 22.19. Paragrafen genomför artiklarna 43.2 och 43.3 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår i vilket syfte som skuldnedskrivningsverktyget Av punkten 1 framgår att skuldnedskrivningsverktyget får användas för att rekonstruera företaget i resolution. En förutsättning för att verktyget ska få användas i detta syfte är att det finns rimliga utsikter att åtgärderna kommer återge företaget dess långsiktiga livskraft. Det är ett tämligen lågt ställt krav, men det måste finnas konkreta omständigheter som stödjer bedömningen. Av 5 § framgår att det ska upprättas en omstruktureringsplan när skuldnedskrivningsverktyget används för att rekonstruera företaget i resolution. Enligt punkten 2 får skuldnedskrivningsverktyget användas till- sammans med broinstitutsverktyget. När broinstitutsverktyget används kommer tillgångar och skulder eller aktier överföras, exempelvis för att upprätthålla kritiska verksamheter. får då använda skuldnedskrivningsverktyget dels för att minska kapitalbeloppet av skulder för att värdet på de tillgångar som överförs inte ska understiga beloppet av de skulder som överförs, alternativt, vid en överföring av företagets aktier, i syfte att substansvärdet i företaget i resolution inte ska vara mindre än noll (nedskrivning), dels för att kapitalisera broinstitutet (konvertering). Enligt punkten 3 får dessutom skuldnedskrivningsverktyget användas i kombination med försäljningsverktyget och avskiljandeverktyget. Övervägandena finns i avsnitt 22.20. Paragrafen genomför artikel 43.4 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att , när myndigheten tillämpar skuldnedskrivningsverktyget i syfte att rekonstruera en sparbank, får besluta att ombildas till ett aktiebolag. För ett sådant beslut ska inte bestämmelserna om ombildning till bankaktiebolag i 8 kap. sparbankslagen (1987:619) gälla. Andra stycket anger hur ombildningen ska gå till. Övervägandena finns i avsnitt 22.20. Paragrafen genomför artiklarna 51.1 och 52.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att en omstruktureringsplan ska upprättas när skuldnedskrivningsverktyget används för att rekonstruera ett företag i resolution enligt 3 § 1. Övervägandena finns i avsnitt 22.21. 6–11 §§ Paragraferna genomför artiklarna 51.2, 52.1, 52.3, 52.7, 52.9 och 52.10 i krishanteringsdirektivet. Av paragraferna framgår hur upprättandet av en omstruktureringsplan ska gå till. Om efter samråd med inte godkänner en omstruktureringsplan eller beslutar att det inte finns utsikter att godkänna planen, kan inte resolutionen avslutas. Riksgälds- kontoret måste i en sådan situation överväga andra resolutionsåtgärder som exempelvis en överföring av delar av företagets verksamhet till ett broinstitut. 8 och 10 §§ har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.21. Paragrafen genomför artikel 52.2 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger vad som gäller för omstruktureringsplaner om skuldnedskrivningsverktyget, eller motsvarande verktyg i ett annat land inom EES, ska användas för att rekonstruera två eller flera företag inom samma koncern. Om moderinstitutet ska upprätta en omstruktureringsplan enligt denna paragraf behöver inte dotterföretagen upprätta egna omstrukturerings- planer. Motsvarande gäller om det är ett utländskt moderinstut inom EES som har att upprätta omstruktureringsplanen. Omstruktureringsplanen ska ges in till den samordnande resolutions- myndigheten. Om är samordnande resolutions- myndighet, ska myndigheten överlämna planen till berörda resoltuions- myndigheter och . Paragrafen har justerats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.21. Paragrafen genomför artiklarna 46.1, 46.2 och 59.10 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår att innan använder skuldned- skrivningsverktyget ska den först fastställa dels det belopp som relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulder behöver skrivas ned med för att substansvärdet i företaget i resolution ska vara lika med noll, dels det belopp med vilket relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulderna behöver konverteras till aktier eller andra äganderätts- instrument. Av bestämmelsen framgår vilka kriterier som ska ligga till grund för det belopp som fastställs för ett företag i resolution och för ett broinstitut. Att omfattningen av konverteringen ska bedömas utifrån behovet att 2015/16:5 bevara ett tillräckligt marknadsförtroende för företaget i resolution eller broinstitutet kan exempelvis handla om att dessa företag ska kunna erhålla marknadsfinansiering på likartade villkor som jämförbara företag. Ett broinstitut får driva verksamhet även om det inte uppfyller alla auktorisationskrav i början av sin verksamhet, se 18 kap. 13 §. Denna undantagsmöjlighet innebär dock inte att ska avstå från att besluta om nedskrivning eller kon- vertering i den omfattning som behövs för att broinstitutet ska uppnå kraven. Vid bedömning av kapitalbehovet för ett broinstitut ska hänsyn tas till eventuella kapitalbidrag från resolutionsreserven. Begreppet kvalificerade skulder behandlas i 2 kap. 2 §. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.23.1. Paragrafen genomför artikel 46.2 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår hur bedömningen av kapitalbehovet för ett tillgångsförvaltningsbolag ska gå till. Bedömningen ska göras på grundval av en värdering som inte underskattar hur mycket kapital som tillgångsförvaltningsbolaget behöver ha för att kunna finansiera sig på marknaden och kunna genomföra avvecklingen av tillgångarna . Syftet är att säkerställa att tillgångsförvaltningsbolaget inte ska få kapitalbrist och därigenom tvingas avveckla verksamheten på ett sätt som inte fullt ut uppnår syftena med bolagets bildande. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.23.1. Paragrafen genomför artikel 48.1 och 48.2 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger i vilken ordningsföljd som skulder ska tas i anspråk för nedskrivning och konvertering. Av bestämmelserna följer att innan någon borgenär drabbas av förluster eller får sin fordran helt eller delvis konverterad ska ägarna först bära förluster genom att åtgärder vidtas enligt 16 kap. Övervägandena finns i avsnitt 22.24. Paragrafen genomför artiklarna 59.2 samt 63.1 e och f i krishanterings– direktivet. Paragrafen anger vad får besluta om i syfte att skriva ned eller konvertera skulder. Den sänkning som görs av kapitalbeloppet ska vara permanent. Vid en nedskrivning av kapitalbeloppet följer det också av detta att det inte får finnas några kvarstående skulder till innehavaren med anledning av nedskrivningen. Av att det är fråga om en nedskrivning följer också att det inte ska utgå någon ersättning för nedskrivning som sker utan samband med konvertering. Om kapitalinstrument konverteras till aktier, får dock borgenärerna kompensation för den minskning av borgenärens fordran som sker. Hur ersättningen beräknas framgår av 19 §. En motsvarande bestämmelse rörande nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument finns i 6 kap. 14 §. Begreppet ”dess moderföretag” har samma innebörd som i 1 §. Det hänvisas därför till författningskommentaren till den bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 22.26 och 22.27. Paragrafen genomför artiklarna 49.2 och 63.1 k i krishanterings- direktivet. Bestämmelsen anger hur ska gå till väga vid nedskrivning eller konvertering av en skuld som hänför sig till ett derivat. Av första stycket framgår att vid nedskrivning eller konvertering av en sådan skuld ska derivatavtalet avslutas innan en skuld hänförlig till det avtalet skrivs ned eller konverteras. I samband därmed får också besluta att ett finansiellt avtal som inte är ett derivatavtal ska avslutas. Enligt andra stycket ska fastställa skuldens storlek när ett derivatavtal och, i förekommande fall, annat finansiellt avtal avslutas enligt första stycket. Om det finns ett nettningsavtal mellan företaget i resolution och motparten, ska detta tillämpas. Vad som avses med nettningsavtal framgår av 23 kap. 1 § 5. ska, efter samråd med Europeiska värdepappers- och marknads- myndigheten (), utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera metoder och principer avseende värderingen av skulder som hänför sig till derivat. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.28. Paragrafen genomför artikel 63.1 i i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att får förelägga ett företag i resolution eller dess moderföretag att ge ut nya aktier eller andra äganderättsinstrument. Begreppet ”dess moderföretag” har samma innebörd som i 1 §. Det hänvisas därför till författningskommentaren till den bestämmelsen. Syftet med att företaget ska ge ut nya aktier kan t.ex. vara att tillföra kapital från resolutionsreserven enligt 27 kap. 1 § eller ge ett statligt kapitaltillskott enligt 22 kap. 1 §. Övervägandena finns i avsnitt 22.29. Paragrafen genomför artikel 50.2 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger vad som gäller för den konverteringskurs som ska tillämpas vid konvertering. Med konverteringskurs menas den faktor som fastställer det antal aktier eller andra äganderättsinstrument som en skuld i en särskild skuldklass ska konverteras till, med hänvisning till antingen ett enda skuldinstrument i skuldklassen i fråga eller till ett särskilt värde per enhet av en fordran. För att konverteringskursen ska innebära en tillräcklig kompensation för borgenärerna ska den om möjligt ge full ersättning för det belopp som en borgenärs fordran minskar med till följd av konverteringen. Övervägandena finns i avsnitt 22.30. Paragrafen genomför artikel 50.1 och 50.3 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelsen anger under vilka förutsättningar som får besluta om olika konverteringskurser. Som framgår av bestämmelsen får ge efterställda skulder en lägre konverteringskurs än övriga skulder. har dessutom möjlighet att göra skillnad mellan olika efterställda skulder beroende på deras efterställdhet. Övervägandena finns i avsnitt 22.30. Paragrafen genomför artikel 53.1 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelsen behandlar den rättsverkan som beslut om nedskrivning och konvertering enligt 15–20 §§ har för berört företag, berörda ägare och berörda borgenärer. Av andra stycket framgår att en av beslutad kapitalökning ska antecknas i relevant register. kan fattas i samband med t.ex. konvertering eller ett föreläggande om Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.26. 22–25 §§ Paragraferna genomför artikel 47.4 och 47.5 i krishanteringsdirektivet. Bestämmelserna anger vad som gäller om skuldnedskrivningsverktyget används för att konvertera skulder till aktier i sådan omfattning att ägarprövning ska göras eller innehavet kräver tillstånd. Det sakliga innehållet motsvaras av 17 kap. 14–17 §§. kommentarerna till de bestämmelserna. Övervägandena finns i avsnitt 22.31. Paragrafen genomför artikel 53.2 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår vilka kompletterande åtgärder som Riksgälds- kontoret får vidta för att genomföra en nedskrivning eller konvertering. Övervägandena finns i avsnitt 22.32. Paragrafen genomför artikel 44.3 första stycket i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår under vilka förutsättningar kvalificerade skulder får undantas från nedskrivning eller konvertering. De skulder som berörs får undantas helt eller delvis. möjligt att undanta vissa skulder från nedskrivning men inte från Punkten 1 avser sådana fall då det helt enkelt inte är möjligt att skriva ned en kvalificerad skuld. Så kan exempelvis vara fallet om lagstiftning i ett tredjeland förhindrar nedskrivning. Punkterna 2–4 rör olika situationer som har nära samband med resolutionsändamålen, se 1 kap. 6 §. Punkten 2 handlar om att företaget som sådant inte kan tillhandahålla kritiska verksamheter eller affärsverksamhet som är viktig för företagets intjäning eller lönsamhet, om inte undantag görs. Enligt punkten 3 får undantag göras för att undvika omfattande spridning av negativa effekter som kan ge upphov till allvarliga störningar i det finansiella systemet. Nedskrivning av vissa kvalificerade skulder kan också ge upphov till värdeförstörelse. Om värdeförstörelsen är tillräckligt omfattande, kommer det ekonomiska utfallet för borgenärerna bli sämre än om inte någon nedskrivning eller konvertering görs. I punkten 4 finns en bestämmelse som gör det möjligt att göra undantag i sådana fall. Paragrafen har justerats med beaktande av Lagrådets förslag. Undantaget från nedskrivning eller konvertering i det fall som avses i artikel 43.3 c i krishanteringsdirektivet är begränsat till syftet att undvika negativa spridningseffekter som leder till en allvarlig störning i det finansiella systemet. Till skillnad från Lagrådets förslag har därför undantaget i punkten 3 begränsats på motsvarande sätt. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.1. Paragrafen genomför artikel 44.9 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger omständigheter som ska beakta när myndigheten överväger att undanta vissa skulder eller skuldslag från nedskrivning eller konvertering enligt 27 §. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.1. Paragrafen genomför artikel 44.3 andra stycket i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger att kan besluta om nedskrivning eller konvertering av skulder som inte undantagits från skuldned- skrivning eller konvertering, för att täcka de förluster som hänför sig till de undantagna skulderna. Om vissa skulder undantas, ska som huvudregel de andra borgenärerna enbart bära sin andel av de totala skulderna. Av denna paragraf framgår emellertid att får besluta att de undantagna skuldernas andel helt eller delvis kan fördelas mellan en eller flera av de inte undantagna skulderna. Följden blir att de skulder som inte undantagits blir föremål för ytterligare nedskrivning eller konvertering. Detta får endast göras, om det inte leder till att någon borgenär får ett sämre ekonomiskt utfall än vid en konkurs Om inte något undantag görs, ska samtliga kvalificerade skulder skrivas ned eller konverteras i den omfattning som behövs. Hur stor nedskrivningen eller konverteringen behöver vara framgår av 13 § som anger hur ska räkna fram det relevanta totalbeloppet. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.2. Paragrafen genomför artikel 44.4, 44.5 och 44.8 i krishanterings- Av paragrafen framgår under vilka förutsättningar som det är möjligt att ge bidrag från resolutionsreserven eller från alternativa finansierings- källor för att kompensera för undantag som har beslutats enligt 27 §. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.3. Paragrafen genomför artikel 44.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att det belopp som får skjutas till från resolutionsreserven är begränsat i två olika avseenden. Resolutions- reserven får för det första inte bidra med ett större belopp än de undantagna fordringarna skulle ha burit. Dessutom får bidraget inte vara större än det belopp för förlustabsorbering och kapitalisering (totalbeloppet) som fastställts enligt 13 §. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.3. 32 och 33 §§ Paragraferna genomför artikel 44.6 och 44.7 i krishanteringsdirektivet. Paragraferna anger förutsättningarna för att besluta om att resolutionsreserven ska bidra till resolutionen av ett företag och hur detta bidrag får finansieras beroende på bidragets storlek i relation till företagets skulder och egna kapital. I fråga om bidrag som överstiger av företagets skulder och eget kapital baserat på den värdering som gjorts, får som framgår av 32 § inte finansiera bidraget genom uttag av tilläggsavgifter. En följd av detta är att de institut som bidrar till resolutionsreserven inte kan bli skyldiga att betala in tilläggsavgifter för att täcka sådana kostnader. Om resolutionsreserven bär förluster efter att ha skjutit till medel som överstiger av företagets skulder och eget kapital och detta leder till att fondens medel understiger de av direktivet reglerade nivåerna, kommer instituten dock indirekt att bidra till finansieringen genom en förhöjd avgift för att återställa nivån på fondens behållning. 32 § har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitten 22.33.3 och 22.33.4. Paragrafen genomför artikel 44.12 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att ska underrätta Europeiska kommissionen om myndigheten avser att fatta beslut dels om undantag för kvalificerade skulder, dels om bidrag från resolutionsreserven enligt 30 §. Ett sådant krav på underrättelse, och godkännande från kommis- sionen, följer av artikel 44.12 i krishanteringsdirektivet. Kommissionen kan förbjuda att lämna ett bidrag enligt 32 eller 33 §, eller kräva att villkoren för det avsedda undantaget ändras. Övervägandena finns i avsnitt 22.33.1. Paragrafen genomför artiklarna 37.10, 57.1 och 58.2 i krishanterings- direktivet. I paragrafen anges i vilka former som staten, genom tillämpning av de statliga stabiliseringsverktygen, kan tillhandahålla statligt stöd från andra källor än resolutionsreserven. Det följer av skäl 57 till krishanteringsdirektivet att Europeiska kommissionen, när den bedömer om statligt stöd ska godkännas, ska bedöma om det föreligger en mycket exceptionell situation med en systemkris. De statliga stabiliseringsverktygen får enbart användas om en sådan situation föreligger. En systemkris definieras i artikel 2.1.30 i krishanteringsdirektivet som störningar i det finansiella systemet som skulle kunna medföra allvarliga negativa konsekvenser för den inre marknaden och realekonomin. Övervägandena finns i avsnitt 22.34.1. Paragrafen genomför artiklarna 37.10, 56.2 och 56.4 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår, förutom vad som gäller enligt 1 §, förutsätt- ningarna för att regeringen får besluta om användningen av de statliga stabiliseringsverktygen och den process varmed förutsättningarna ska fastställas. Med en allvarlig störning av det finansiella systemet i avses en systemkris (jfr 1 §). Övervägandena finns i avsnitt 22.34.1, 22.34.2 och 22.34.3. 3 och 4 §§ Paragraferna genomför artiklarna 57.2, 57.3 och 58.3 i krishanterings- direktivet. Bestämmelserna behandlar hur regeringen ska se till att det statliga ägandet som uppstår till följd av beslut om statligt stöd enligt 1 § förvaltas och avvecklas. Övervägandena finns i avsnitt 22.34.4. Paragrafen genomför artikel 2.1.97–2.1.99 och delar av artikel 76.2 i krishanteringsdirektivet. Av punkten 1 framgår vad som avses med arrangemang om strukturerad finansiering. Med sådana arrangemang avses t.ex. avtal som omfattar säkerställda obligationer och avtal om värdepapperisering. Sådana arrangemang kännetecknas av att den säkerhet som har ställts för de emitterade värdepapperen avser en viss avskild säkerhetsmassa. Arrangemang om strukturerad finansiering omfattar även sådana finansiella instrument som används för att uppnå god balans mellan ränte- och valutarisker i säkerhetsmassan och de säkerställda obligationerna och som har samma rätt till säkerhetsmassan. Med sådana finansiella instrument avses t.ex. derivatavtal enligt lagen (2003:1223) om 2015/16:5 utgivning av säkerställda obligationer. Även utländska motsvarigheter till sådana instrument omfattas. Av punkten 2 framgår vad som avses med arrangemang om säkerheter. Sådana arrangemang omfattar bl.a. pantavtal och säkerhetsöverlåtelser. Även andra säkerhetsrätter omfattas av definitionen. I punkten 3 definieras arrangemang om säkerhetsöverlåtelser. Sådana arrangemang uppstår vanligtvis genom avtal och innebär att äganderätten till, eller en rätt att förfoga över, en viss tillgång övergår till den som tar emot säkerheten. I definitionen ingår bl.a. s.k. återköpsavtal eller repor. Sådana avtal innebär att värdepapperet säljs som säljaren förbinder sig att återköpa värdepapperet till ett överenskommet pris. Denna typ av avtal kan användas i syfte att ge förvärvaren en säkerhet. Punkten 4 anger vad som ska avses med kvittningsarrangemang. Ett sådant arrangemang kan t.ex. ge en motpart till ett företag i resolution rätt att kvitta en fordran som företaget har på motparten mot en fordran som motparten har på företaget. Förutsättningarna för kvittning skiljer sig åt i olika rättsordningar. Rätt till kvittning kan enligt svensk rätt föreligga utan att parterna har avtalat om det. I punkten 5 definieras nettningsarrangemang. Ett sådant arrangemang uppstår vanligtvis genom avtal och innebär att ett antal fordringar eller förpliktelser omvandlas till en enda nettofordran eller nettoförpliktelse.