prop · H3031d11 · 2015-09-21 00:00:00 — Det gäller särskilt , arbetsgivarna samt hälso- och sjukvården. Aktörernas attityder och ageranden är bl.a. av betydelse för att säkra dels att rätt person är i försäkringen, dels att tidiga insatser genomförs för att förebygga sjukdom och sjukskrivningar. De prövningar som ska ske enligt gällande regelverk genomförs inte i avsedd utsträckning. Att prövningarna sker i rätt tid är av central betydelse för att upprätthålla ett aktivt förhållningssätt i sjukskrivningsprocessen och ta tillvara människors arbetsförmåga, vilket bidrar till en mer stabil utveckling av sjukfrånvaron. Det kan vidare konstateras att den bortre tidsgränsen, dvs. dag 914 i sjukfallet, har inneburit att många försäkrade har varit tvungna att lämna sjukförsäkringen utan att deras arbetsförmåga har förbättrats. Det ekonomiska skydd som sjukförsäkringen syftar till att ge vid arbetsoförmåga har, till följd av tidsgränsen i försäkringen, uteblivit. Det faktum att av de personer som har lämnat sjukförsäkringen till följd av den bortre tidsgränsen har återvänt till försäkringen, indikerar att vidtagna insatser inte har varit tillräckliga för att förbättra arbetsförmågan hos dessa personer. Enligt ett mål i regleringsbrev ska myndigheten verka för en väl fungerande sjukskrivningsprocess som präglas av att rätt person får rätt åtgärd så att fler personer återfår arbetsförmågan och ges förutsättningar att återgå i arbete. Mot bakgrund av att bl.a. sjukfrånvaron ökar, bedömningarna av sjukskrivnas arbetsförmåga görs i minskande utsträckning och att rehabiliteringsinsatser vidtas allt senare i sjukfallen bedömer regeringen att målet inte kan anses vara uppfyllt. Myndigheten bör rikta mer kraft på att åstadkomma en väl fungerande sjukskrivningsprocess och det är angeläget att ytterligare stärker handläggningen av sjukförsäkringsärenden. Stora volymökningar inom bl.a. sjukförsäkringen har bidragit till ett hårt tryck på sjukförsäkringshandläggningen, vilket är en av orsakerna till att myndigheten haft svårt att genomföra sitt uppdrag fullt ut. En sjukskrivningsprocess där bedömningar och prövningar görs enligt gällande regelverk är viktig för att motverka en stigande varaktighet i sjukfallen. Det är angeläget att åstadkommer en stärkt handläggning och hanterar antalet sjukförsäkringsärenden som förväntas fortsätta att öka. I det arbetet ingår även att stävja sjukfrånvaron på myndigheten som också ökat . De stimulansmedel som tillförts landstingen genom sjukskrivningsmiljarden och rehabiliteringsgarantin har bidragit till att sjukskrivningsfrågan är mer uppmärksammad än tidigare inom hälso- och sjukvården. Däremot kan det konstateras att behandlingsinsatser inom rehabiliteringsgarantin i vissa fall uppvisar negativa effekter i form av ökad sjukfrånvaro. Det kan bl.a. bero på att varken avslutad sjukskrivning eller återgång i arbete är utfallsmått för hälso- och sjukvårdens insatser. Det finns anledning att ytterligare stödja hälso- och sjukvårdens insatser på detta område. har i årsredovisningen fått en revisionsberättelse med reservation gällande beställningsbemyndigande. Reservationen avser regeringens efterlevnad av gällande regler. Regeringen har sett över rutinerna för detta. Regeringens politik syftar till att göra sjukförsäkringen mera trygg, effektiv och förutsägbar. Utgångspunkten är att försäkringen ska ge den trygghet som försäkrade har rätt att förvänta sig samt att den försäkrade snabbt ska återkomma till arbete. Ersättning från sjukförsäkringen ska lämnas det behövs för att återfå arbetsförmågan. Den försäkrade ska erbjudas stöd för rehabilitering och omställning och den enskilda människans förmåga ska bättre tas till vara. Att alla som har förmåga är i arbete bidrar till regeringens mål om en låg och stabil sjukfrånvaro liksom målet att ska ha lägst arbetslöshet i EU 2020. De allmänna socialförsäkringarna är en central del i den svenska välfärdsmodellen och har framgångsrikt bidragit till att motverka ekonomisk utsatthet. De har också bidragit till en rättvisare fördelning av de ekonomiska resurserna och medverkat till både social sammanhållning och god ekonomiskt tillväxt. För regeringen är det centralt att fortsatt värna starka 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 förutsätter socialförsäkringssystemens långsiktiga legitimitet tydliga krav och en effektiv kontroll. Den stigande sjukfrånvaron är oroande. Att bryta utvecklingen och stabilisera sjukfrånvaron är en av regeringens mest prioriterade frågor. Utmaningen är stor och ytterst angelägen. Bedömningen är att det behövs åtgärder på bred front och av olika aktörer för att sjukfrånvaron ska kunna stabiliseras. Regeringen avser att vidta ett flertal åtgärder . Till exempel finns det anledning att återkomma till förslag som den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har lämnat i sitt slutbetänkande Mer trygghet och bättre försäkring (SOU 2015:21). Åtgärder inom arbetsmiljö, hälso- och sjukvård, familjepolitik, jämställdhet och arbetsmarknad bidrar till förbättrad hälsa och bättre möjligheter för människor att stanna kvar i eller återkomma till arbete. är en av de viktigaste aktörerna för att komma till rätta med utvecklingen. En korrekt regeltillämpning samt god samverkan med de aktörer som svarar för själva insatserna för återgång i arbete är grundläggande för en väl fungerande sjukförsäkring. Ingen mår bra av en passiv sjukskrivning. Regeringen avser att se över möjligheterna för långtidssjuka att prova arbete eller studera med bibehållen sjukersättning. Rehabiliteringsgarantin som infördes av den förra regeringen har i utvärderingar visat sig endast i mycket begränsad utsträckning bidra till minskad sjukfrånvaro. Regeringen ser därför över rehabiliteringsgarantins utformning. Regeringen är en feministisk regering, som sätter jämställdheten i centrum både i det nationella och internationella arbetet. Regeringen har som uttryck för sina ambitioner inom jämställdhetsområdet formulerat mål, indikatorer och åtgärder på en rad områden. Kvinnors sjukfrånvaro är högre än mäns och har också uppvisat större variationer än mäns. Regeringen föreslår därför ett jämställdhetspolitiskt verksamhetsmål med innebörden att skillnaderna i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män, mätt som sjukpenningtal, ska minska. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Regeringens aktiva jämställdhetsarbete bedöms kunna få positiva effekter på sjukfrånvarons utveckling. Avskaffande av den bortre tidsgränsen Ersättningen från sjukförsäkringen ska ge trygghet och lämnas det tar att återfå arbetsförmågan. Införandet av en tidsgräns för hur länge sjukpenning kan lämnas innebär en avvikelse från denna princip. Konsekvensen har blivit att kvinnor och män som ännu inte återfått sin arbetsförmåga, eller som inte är så medicinskt färdigbehandlade att de kan medverka i arbetslivsinriktad rehabilitering, förlorat sin sjukpenning och i stället hänvisats till Arbetsförmedlingen. En stor andel av dem som på så vis har tvingats lämna ersättningen från sjukförsäkringen blir s.k. återvändare, dvs. de återkommer till sjukförsäkringen och och får sjukpenning hos Arbetsförmedlingen. Den bortre tidsgränsen vare sig främjar rehabiliteringsprocessen eller garanterar att de försäkrade får rätt hjälp hos rätt myndighet eller annan aktör. Mot denna bakgrund lämnar regeringen i denna proposition förslag om att avskaffa den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen fr.o.m. . Se vidare avsnitt 3.8. är en av de viktigaste aktörerna i sjukskrivningsprocessen. En grundläggande uppgift för myndigheten är att bedöma den försäkrades arbetsförmåga. I bedömningen ingår även att ta vara på människors arbetsförmåga och förmåga till omställning för att undvika långvariga sjukskrivningar. Detta är särskilt viktigt när den bortre tidsgränsen avskaffas. En väl fungerande sjukförsäkring som resulterar i en sjukfrånvaro på en låg och stabil nivå förutsätter att både har förutsättningar att utföra sitt uppdrag och sedan också fullgör det. Regeringen kan konstatera att det finns brister i utrednings- och bedömningsarbete. De lagstadgade bedömningarna av de sjukskrivnas arbetsförmåga görs inte i till- räcklig utsträckning och de sjukskrivnas möjligheter till återgång i arbete, rehabilitering och omställning tas inte tillräckligt till vara. Bristerna måste åtgärdas, inte minst för att motverka att varaktigheten i sjukfallen ökar till följd av tillkortakommanden i handläggningen. Flera år med stigande volymer inom framför allt sjukförsäkringen har ökat trycket på administration. Myndigheten har svårt att utföra sitt uppdrag inom sjukförsäkringen fullt ut. Regeringen har förståelse för att höga volymer tynger handläggningen, men vill betona att det även i tider med höga volymer är viktigt att värna försäkringen och att den försäkringsmässiga prövningen görs i enlighet med gällande regelverk. För att stärka handläggningen av sjukförsäkringen föreslår regeringen att tillskjuts i höständringsbudgeten och . Försäkringsmedicinska utredningar är ett verktyg för att bättre kunna ta ställning till arbetsförmågan i samband med bedömningen av rätten till ersättning. Regeringen kommer i sin styrning av att verka för en ökad och mer enhetlig användning av försäkringsmedicinska utredningar. Det är viktigt att myndigheten använder de möjligheter som finns att vid behov komplettera befintliga medicinska utlåtanden med försäkringsmedicinska utredningar. Ansvaret för de försäkringsmedicinska utredningarna har utretts och förslag har lämnats i betänkandet För kvalitet – Med gemensamt ansvar (SOU 2015:17). Betänkandet har remitterats och en majoritet av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om att landstingen ska få ett lagstiftat ansvar för att utföra de försäkringsmedicinska utredningarna. Frågan bereds i . Ökade medel till samordningsförbunden Regeringen bedömer att rehabiliteringsinsatserna behöver utvecklas. Det kan vara nödvändigt att arbetslivsinriktade, medicinska och sociala rehabiliteringsinsatser samordnas för att förbättra individens arbetsförmåga. Genom samordningsförbunden ges , Arbetsförmedlingen, kommuner och landsting möjlighet att åstadkomma samordnade rehabiliteringsinsatser av såväl arbetslivsinriktad som medicinsk och social karaktär, inriktade mot att stärka individens förmåga till förvärvsarbete. För att motverka långtidssjukskrivningar behöver ofta flera behov hanteras effektivt och samordnat. Det talar för att i ökad utsträckning använda åstadkomma ett ändamålsenligt stöd för dem som är långtidssjukskrivna. I denna proposition föreslår regeringen att medlen till samordningsförbunden ökas för att fler förbund ska kunna bildas och för att stärka stödet för långtidssjukskrivna och unga med aktivitetsersättning. Borttagande av samordningsregel mellan boendetillägg och bostadstillägg En person som har haft tidsbegränsad sjukersättning eller aktivitetsersättning har i vissa fall rätt till boendetillägg. Boendetillägget minskas med de belopp som eventuellt betalas ut som preliminärt bostadsbidrag och som bostadstillägg till make eller sambo. Avsikten med denna samordning har varit att undvika en situation där två bidrag täcker samma boendekostnader. har uppmärksammat regeringen på att behovet av samordning mellan den försäkrades egna boendetillägg och makens bostadstillägg saknar grund då det redan vid beräkningen av boendetillägg respektive bostadstillägg tas hänsyn till att de försäkrade är makar. Regeringen föreslår därför i denna proposition att den nu gällande samordningen mellan boendetillägget och bostadstillägget tas bort, se vidare avsnitt 3.9. Ändringen föreslås gälla . Ändrad ersättningsgrad för närståendepenning Närståendepenning är en dagersättning som kan ges till en försäkrad för att vårda en närstående person som är så sjuk att sjukdomen är ett påtagligt hot mot hans eller hennes liv. Ersättningen kan ges med hel, halv eller en fjärdedels omfattning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 ersättningar inom socialförsäkringen (som exempelvis sjukpenning och graviditetspenning) kan dessa även lämnas med tre fjärdedels ersättning. Att närståendepenning inte kan lämnas med denna omfattning är en inkonsekvens i regelverket som regeringen avser att ändra. Regeringen anser att en effektiv och ändamålsenlig samordning av sociala trygghetsförmåner mellan länder är en förutsättning för att ta till vara de möjligheter som globaliseringen ger i form av ökad handel, ekonomiskt utbyte och människors möjligheter att kunna arbeta och bo i olika länder. Samordningen av de sociala trygghetssystemen ska förenkla för människor att ta med sig intjänade socialförsäkringsrättigheter mellan olika länder. Det underlättar för företag att verka internationellt och bidrar till att stärka konkurrenskraft. Inom EU/EES finns ett utvecklat regelverk som syftar till att förverkliga den fria rörligheten genom samordning av medlemsländernas sociala trygghetssystem24. Regelverket är under ständig utveckling och Europeiska kommissionen har angett att den kommer att lägga fram ett paket i syfte att underlätta arbetskraftens rörlighet och motverka fel och missbruk. Paketet kommer bl.a. att omfatta en riktad översyn över valda delar av samordningsreglerna för social trygghet. Regeringens uppfattning är att dessa regler bör utvecklas på ett sätt som både värnar enskildas rättigheter och medlemsstaternas rätt att själva utforma sina socialförsäkringssystem, särskilt med hänsyn till medlemsstaternas behov av att värna de nationella trygghetssystemens långsiktiga finansiella hållbarhet. Rätten för alla medborgare att fritt röra sig och arbeta var de vill inom EU måste värnas. ska inte regelverket kunna tillämpas på ett sätt som leder till försämrade villkor för arbetstagare eller kunna utnyttjas på ett annat otillbörligt sätt. 24 och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Regeringen anser att regelverket om försäkringsvillkoren ska vara tydligt, hållbart och lättillgängligt liksom skapa goda förutsättningar för gränsöverskridande rörlighet samt en effektiv och rättsäker myndighetsadministration. Kommande förslag från utredningen om trygghetssystemen och internationell rörlighet (S2014:17), vilka ska lämnas , utgör en viktig beståndsdel i arbetet med att skapa ett ändamålsenligt regelverk. För regeringen är det även viktigt att arbetet med att underlätta och främja den fria rörligheten mellan de nordiska länderna fortsätter och utvecklas. De gränsöverskridande rörelsemönstren har förändrats även utanför EU/EES. För att ytterligare stärka konkurrenskraften och stå sig väl i en global värld bör därför fortsätta att ingå bilaterala socialförsäkringsavtal med länder utanför EU/EES i situationer där det finns ett behov av samordning av social trygghet. Regeringen verkar för att nya avtal ska ingås och avtalsförhandlingar pågår med , och . Ett av regeringens uttalade mål i regeringsförklaringen var att förnya och stärka arbetet med Gemensamt ansvar: politik för global utveckling. Regeringen ska arbeta för att stärka bl.a. grundläggande social trygghet internationellt och avser att återkomma med en skrivelse till . , och har centrala roller för att samordningen inom EU/EES och gentemot länder utanför EU/EES fungerar och utvecklas på ett bra, effektivt och ändamålsenligt sätt. Förutsebarhet och information till enskilda är nyckelfrågor. Myndigheternas verksamheter bör präglas av kontinuerlig utveckling och myndighetssamverkan kring dessa frågor. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga. Remissyttrandena och en sammanställning av remissvaren finns tillgängliga i (dnr S2015/02330/SF). Sjukpenning lämnas till den vars arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Antalet dagar som en försäkrad i normalfallet kan få sjukpenning är begränsat till 914. Sjukpenning på normalnivå, vilket motsvarar av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI), kan betalas inom en ramtid av de 450 närmast . Den som fått sjukpenning på normalnivå kan därefter få sjukpenning på fortsättningsnivå, av SGI:n, . Om den försäkrade har en allvarlig sjukdom, kan han eller hon emellertid få sjukpenning på normalnivå utan tidsbegränsning så länge arbetsförmågan med anledning av den allvarliga sjukdomen är nedsatt med minst en fjärdedel. Rehabiliteringspenning till försäkrade som är sjukskrivna och genomgår rehabilitering betalas ut med samma belopp och har samma tidsbegränsning som sjukpenning på normalrespektive fortsättningsnivå. När en försäkrad har fått sjukpenning för den maximala tiden erbjuds han eller hon att delta i det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetslivsintroduktion () hos Arbetsförmedlingen. pågår i längst och inkluderar individuellt anpassade arbetsmarknadspolitiska insatser för den som behöver förbereda sig för ett arbete eller för ett annat arbetsmarknadspolitiskt 3.8Förslag om borttagande av den program. bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen 3.8.1Ärendet och dess beredning En arbetsgrupp i har tagit fram promemorian Avskaffande av den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen (Ds 2015:17) vilken har remitterats till ett antal myndigheter aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Den som uppfyller villkoren för arbetslöshetsersättning får, vid en anvisning till ett arbetsmarknadspolitiskt program på heltid, ett aktivitetsstöd som motsvarar vad som skulle ha betalats som arbetslöshetsersättning, dvs. högst och lägst per dag före skatt. Den som inte skulle ha varit berättigad till arbetslöshetsersättning och har 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 fyllt får i stället aktivitetsstöd med per dag före skatt. I vissa undantagsfall kan en försäkrad som fått med sjukpenning få fler dagar med sjukpenning på fortsättningsnivå. När så är fallet finns ingen tidsbegränsning och den försäkrades eventuella deltagande i skjuts då . De situationer när fler dagar med sjukpenning på fortsättningsnivå kan betalas ut är: –när den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt med minst en fjärdedel till följd av en godkänd arbetsskada, –när han eller hon är intagen på sjukhus, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt. Om det finns särskilda skäl, eller om det i annat fall kan anses oskäligt, kan sjukpenning betalas ut även om den försäkrade bedöms ha en arbetsförmåga i ett arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Från och med dag 366 ska arbetsförmågan bedömas i förhållande till arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden om det inte kan anses oskäligt. Rehabiliteringskedjan kan tillämpas i alla delar bara när den försäkrade har en arbetsgivare. För egna företagare bedöms arbetsförmågan i relation till det egna arbetet och från och med –när sjukdomen medför en avgörande fördag 181 även i förhållande till arbete som är lust av verklighetsuppfattningen och förnormalt förekommande på arbetsmarknaden. mågan att orientera sig så att den försäkrade inte kan tillgodogöra sig information, –när en återgång i arbete eller ett deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program skulle medföra risk för allvarlig försämring av sjukdomen, eller –när det i annat fall på grund av sjukdomen är oskäligt att inte ge sjukpenning. Reglerna om ramtid innebär att en försäkrad som fått sjukpenning i normalfallet kan få sjukpenning igen först , dvs. som ungefär motsvarar ett eventuellt deltagande i . Det rör sig således om en slags karenstid innan sjukpenning på normalnivån kan lämnas på nytt. Fasta tidsgränser för att pröva arbetsförmåga Det är som bedömer om den sjukskrivnes arbetsförmåga är nedsatt och fattar beslut om huruvida individen har rätt till sjukpenning. Denna bedömning görs utifrån fasta tidsgränser, den s.k. rehabiliteringskedjan, som styr när och i förhållande till vilket eller vilka arbeten som arbetsförmågan ska prövas. i en sjukperiod bedöms arbetsförmågan i förhållande till det vanliga arbetet eller annat lämpligt arbete som den försäkrades arbetsgivare tillfälligt erbjuder. Från och med den 91:a dagen i sjukperioden ska hänsyn även tas till om den försäkrade kan utföra något annat arbete hos arbetsgivaren, som denne erbjuder. Från och med den 181:a dagen ska det dessutom bedömas om den försäkrade kan försörja sig själv genom sådant arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden För arbetslösa bedöms arbetsförmågan alltid mot arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Även när rätten till sjukpenning i särskilda fall ska prövas görs bedömningen mot arbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. För att kunna bedöma arbetsförmågans nedsättning enligt rehabiliteringskedjan måste man veta var i rehabiliteringskedjan den försäkrade befinner sig. Om han eller hon inte har haft några sjukperioder tidigare, motsvarar i sjukperioden dag ett i rehabiliteringskedjan. Har den försäkrade däremot tidigare haft sjukpenning eller någon annan ersättning som ingår i en sjukperiod ska sjukperioderna läggas samman om det har gått färre än mellan dem. Den försäkrade hamnar då redan från början längre fram i rehabiliteringskedjan. Vid sammanläggning av sjukperioder ska man dock bortse från dagar under vilka den försäkrade har deltagit i och fått aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Efter period med sjuk- eller aktivitetsersättning De personer som oavsett anledning lämnar sjuk- eller aktivitetsersättning får tillbaka sin SGI om de hade en sådan innan de beviljades ersättningen. Däremot kan de enligt huvudregeln få sjukpenning först för den del som avser den nedsatta arbetsförmåga för vilken de tidigare hade sjuk- eller aktivitetsersättning. Det rör sig således om en karenstid. Under vissa förutsättningar kan dock sjukpenning betalas redan i direkt anslutning till det att sjuk- eller aktivitetsersättningen upphör. Det gäller försäkrade som uppfyller antingen villkoren för fler dagar med 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 sjukpenning på normalnivå, dvs. nedsatt arbetsförmåga med minst en fjärdedel på grund av allvarlig sjukdom, eller något av undantagsfallen för fler dagar med sjukpenning på fortsättningsnivå. Härutöver finns ytterligare regler som gäller enbart för dem som lämnar aktivitetsersättningen på grund av att de fyller eller som tidigare lämnade tidsbegränsad sjukersättning med anledning av att de fått maximalt antal månader med denna ersättning. Reglerna innebär i huvudsak följande: När ersättningsperioden löper ut kan dessa försäkrade, på samma sätt som sjukskrivna som fått sjukpenning , delta i och få aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning i programmet. Om de inte har någon SGI att få tillbaka, eller enligt 28 a kap. 19 § socialförsäkringsbalken (SFB), har en SGI som understiger , kan de i stället för SGI-baserad sjukpenning ha rätt till sjukpenning i särskilda fall, vilket är en bosättningsbaserad förmån som betalas ut med högst per dag. Sjukpenning i särskilda fall lämnas i övrigt utifrån i stort sett samma villkor som annan sjukpenning. De försäkrade i fråga kan även få ett boendetillägg till aktivitetsstödet när de deltar i eller om de får sjukpenning eller rehabiliteringspenning i någon form. Boendetillägget är en bosättningsbaserad skattefri månadsersättning som inte är pensionsgrundande. Storleken på boendetillägget beror bl.a. på den försäkrades civilstånd och antal barn. Hur fungerar gällande regelverk? Antalet personer som tvingats lämna ersättningen från sjukförsäkringen till följd av den bortre tidsgränsen /2010 har personer tvingats lämna ersättningen från sjukförsäkringen vid uppskattningsvis 100 000 tillfällen på grund av den bortre tidsgränsen i försäkringen eller på grund av att den tidsbegränsade sjukersättningen har avskaffats. Ca 10 000 personer har tvingats lämna ersättningen från sjukförsäkringen en andra gång. har även personer lämnat ersättningen en tredje gång. Många av dem som tvingats lämna ersättningen från sjukförsäkringen på grund av den bortre tidsgränsen återvänder till Försäkrings- kassan och får sjukpenning. Andelen som återvände () uppgick till i årsskiftesgruppen 2009/2010. Årsskiftesgruppen bestod till allra största delen av personer som hade fått sjukpenning .