prop · H20395 · 2015-03-17 00:00:00 — 5.försäkringsgivarens eller säkerhetsutställarens namn och den ort där den huvudsakliga rörelsen bedrivs samt den ort där försäkringen utfärdats eller säker- heten ställts. Om fartyget ägs eller brukas av en stat och inte omfattas av kraven på en försäkring eller någon annan ekonomisk säkerhet ska ansök- ningen innehålla de uppgifter som anges i 1–3. Till en ansökan om ett certifikat enligt artikel 4a.2 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 eller 15 kap. 19 § sjölagen (1994:1009) för ett fartyg, som inte ägs eller brukas av en stat, ska fogas ett intyg av försäkringsgivaren eller säkerhetsutställaren. Av intyget ska det framgå 1.att försäkringen eller den ekonomiska säkerheten täcker transportörens ansvar enligt arti- kel 4a.1 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009, och 2.att försäkringen eller den ekonomiska säkerheten under certi- fikatets giltighetstid inte kan upp- höra att gälla tidigare än tre måna- der från den dag ett skriftligt med- delande om tiden för försäkringens upphörande kom in till Finans- inspektionen, om inte certifikatet har tillställts inspektionen eller ett nytt certifikat har utfärdats. Intyget ska vara skrivet svenska eller engelska. En ansökan om ett certifikat enligt artikel 4a.2 i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 för ett fartyg som inte är registrerat i en stat som är medlem i Euro- peiska unionen och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan fartyget kan förväntas komma till en svensk hamn. Giltighetstiden på ett certifikat enligt 3–5 §§ ska bestämmas till högst . ska sända ett certifikat enligt första stycket till transportören. Har en sådan anmälan om upp- hörande av giltighet för en för- säkring eller någon annan ekono- misk säkerhet som avses i 4 § första stycket 2 kommit in till Finans- inspektionen, ska inspektionen omgående underrätta Transport- styrelsen om detta. får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av 3–6 §§. ska utöva tillsyn över att transportörer full- gör de skyldigheter som följer av artikel 7 i förordning (EG) nr 392/2009. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i fartygssäkerhetsförordningen (2003:438)12 Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetsförordningen (2003:438), dels att 7 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 7 kap. 1 e §, med följande Om ett utländskt fartyg inte har en 4a.1 i bilaga I till Europaparla- (EG) nr 392/2009 av 2009 om transportörens skade- till sjöss14 eller enligt 15 kap. 18 § första stycket sjölagen (1994:1009) eller om det ombord på fartyget inte medförs något certifikat enligt att anlöpa svensk hamn. 12Utredningen har lämnat förslag på ändringar i fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) i promemorian Ansvarsförsäkring vid sjötransporter (se bilaga 5 till detta betänkande), som ett led i genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131, Celex 32009L0020). 13Lydelsen enligt promemorian innehåller de förslag som utredningen lämnat i en särskild promemoria som rör genomförandet av och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (EUT L 131, 28.5.2009, s. 128–131), se bilaga 5. 14EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. Ett förbud som har meddelats Ett förbud som har meddelats med stöd av 1 § första stycket 1, 2, med stöd av 1 § första stycket 1, 2, 3 eller 4 eller 1 d § ska bestå till 3 eller 4 eller 1 d eller 1 e §§ ska dess att redaren, fartygets ägare bestå till dess att redaren, fartygets eller den som är ansvarig för ägare eller den som är ansvarig för fartygstransporten har visat den myndighet som förbjudit fartygets resa att bristen är avhjälpt. resa att bristen är avhjälpt. Ett förbud som har meddelats enligt 1 b § ska bestå till dess att den myndighet som har utfärdat förbudet häver det i enlighet med artikel 16.2 och 3 i och rådets direktiv /16/EG om hamnstatskontroll. Denna förordning träder i kraft . 2Författningsförslag i anledning av Atenkonventionen lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009), dels att 21 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 21 kap. 4 a och 4 b §§ med följande lydelse. Talan om ansvarighet på grund av avtal om befordran av passagerare eller resgods får väckas endast vid 1.sjörättsdomstol för den ort där svaranden är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse, 2.sjörättsdomstol för den avtalsenliga avgångs- eller bestäm- melseorten, 3.domstol i den stat där käranden har sitt hemvist eller annars är varaktigt bosatt, förutsatt att svaranden har driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt, eller 4.domstol i den stat där befordringsavtalet träffades, förutsatt att svaranden har driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Trots bestämmelserna i första stycket får talan även väckas vid domstol som anges i 2 § andra stycket. Efter det att tvist har uppstått får Efter det att tvist har uppstått får parterna avtala att talan skall parterna avtala att talan ska väckas väckas vid en annan domstol eller att vid en annan domstol eller att Finns inte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt första stycket 1 eller 2 eller andra eller tredje stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Bestämmelserna i 2 § fjärde och Bestämmelserna i 2 § fjärde och femte styckena har motsvarande femte styckena har motsvarande behörig domstol finns 4 a §. gäller i vissa fall när en talan förs dets förordning (EG) nr 392/2009 av portörens skadeståndsansvar i sam- band med olyckor vid passagerar- befordran till sjöss15. I förhållande till en fördrags- slutande stat till protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods gäller andra– fjärde styckena om behörig domstol. Talan om ansvarighet för en transportör eller en utförande transportör enligt artikel 3 eller 4 eller för en försäkringsgivare enligt artikel 4a i bilaga I till förordning (EG) nr 392/2009 får, enligt kärandens val, väckas vid någon av följande domstolar i en för- dragsslutande stat: 1.domstol i den stat där sva- randen är varaktigt bosatt eller har sin huvudsakliga rörelse, 2.domstol för avgångs- eller bestämmelseorten enligt transport- avtalet, 3.domstol i den stat där käranden har sitt hemvist eller är varaktigt bosatt, om svaranden har ett driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt, eller 4.domstol i den stat där trans- portavtalet ingicks, om svaranden har ett driftställe för sin rörelse i den staten och är underkastad dess domsrätt. Om flera domstolar i en stat är behöriga, ska statens nationella lagstiftning om laga domstol följas. Efter den händelse som orsakade skadan kan parterna avtala att skadeståndstalan ska väckas inom någon annan jurisdiktion eller hänskjutas till skiljedom. En dom som har meddelats av en 15 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24–46. domstol som är behörig enligt 4 a § ska, om den är verkställbar i den stat där den meddelades och har vunnit laga kraft, erkännas av andra fördragsslutande stater. Detta gäller dock inte om 1. domen har erhållits med svikliga medel, eller 2. svaranden inte har fått skäligt rådrum och rimlig möjlighet att föra sin talan. En dom som erkänns i enlighet med första stycket ska vara verkställbar i varje fördragsslutan- de stat så snart statens formella krav för verkställigheten har upp- fyllts. De formella kraven får inte medge någon omprövning i sak av målet. Utan hinder av vad som sägs i första stycket ska erkännande och verkställighet av en sådan dom som meddelats av en domstol i ett land som är medlem i Europeiska unionen regleras av rådets för- ordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privat- rättens område16. Erkännande och verkställighet av en sådan dom som har meddelats av en domstol i ska dock regleras av avtal mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område17. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 16 EGT 2001 L 12/1. 17 EUT 2005 L 299/62. Ansökan om certifikat för ett fartyg som inte är registrerat i ett land som är medlem i Europeiska unionen eller i en fördragsslutande stat till protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan fartyget kan förväntas komma till en svensk hamn. förordning om ändring i förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 och 15 kap. sjölagen (1994:1009)18 Härigenom föreskrivs att 5 § i förordningen (XXXX:XX) om föreskrifter till 7 och 15 kap. sjölagen (1994:1009) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt författningsförslag Föreslagen lydelse 1.3 i detta betänkande 5 § Ansökan om certifikat för ett fartyg som inte är registrerat i ett land som är medlem i Europeiska unionen och som inte ägs av en främmande stat, ska ges in senast innan fartyget kan förväntas komma till en svensk hamn. Denna förordning träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 18 Den föreslagna lydelsen utgår ifrån lydelsen enligt författningsförslag 1.3 i detta betän- Förteckning över remissinstanser (SOU 2012:8) Efter remiss har yttranden över betänkandet lämnats av Hovrätten för , , , , , , Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , (transporträtt), vid , Havs- och vatten- myndigheten, , , Transportstyrelsen, dispaschör, , , , (Svensk Försäkring), , , , och (The Swedish Club). , , Näringslivets transport- råd, SEKO-Sjöfolk, Sjöfartsforum, och Sweboat har fått tillfälle att lämna yttrande men har avstått från att yttra sig. Yttrande har dessutom lämnats av Clubs. Förteckning över remissinstanser (Ds 2013:44) Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av , , , , , , Myndigheten för handikappolitisk samordning, vid , , , , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, , , , , , Handikappförbunden, Kommuner och Landsting, , , Lands- organisationen i , , , , Länstrafik, , Resenärsforum, Riksfärdtjänsten i , Samtrafiken i , Skånetrafiken, lokaltrafik, Svensk Kollektivtrafik, , , , Värmlandstrafik samt . , , Lika Unika, Nätverket unga för tillgänglighet (NUFT), Trafik, , , Svenska Tåg- kompaniet AB, , samt har fått tillfälle att lämna yttrande men har avstått från att yttra sig. Yttrande har dessutom lämnats av samhälle utan rörelsehinder (DHR). Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss 1 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor ska ha Lydelse enligt prop. Vissa skador, som omfattas av Vissa skador, som omfattas av andra bestämmelser, ersätts enligt andra bestämmelser, ersätts enligt de bestämmelserna i stället för de bestämmelserna i stället för enligt denna lag. enligt denna lag. skador som omfattas av be- skador som omfattas av be- 1. sjölagen (1994:1009), 2027/97 av om 392/2009 av om i samband med olyckor vid passa- passagerare och deras bagage, gerarbefordran till sjöss, 2. sjölagen (1994:1009), 3. rådets förordning 2027/97 av om rådets förordning (EG) 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för passagerare och deras bagage, (2010:510) om luft- (1985:192), eller 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för (1985:192), eller Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009) dels att nuvarande 15 kap. 1 § ska betecknas 15 kap. 5 §, att nuvarande 15 kap. 1 a § ska betecknas 15 kap. 1 §, att nuvarande 15 kap. 2 § ska betecknas 15 kap. 3 §, att nuvarande 15 kap. 3 § ska betecknas 15 kap. 4 §, att nuvarande 15 kap. 4–28 §§ ska betecknas 15 kap. 6–30 §§, att nuvarande 15 kap. 29 § ska betecknas 15 kap. 35 § och att nuvarande 15 kap. 30 § ska betecknas 15 kap. 36 §, dels att 3 kap. 25 §, 7 kap. 2 och 2 a §§, 9 kap. 5 §, de nya 15 kap. 1, 3–30, 35 och 36 §§, 19 kap. 1 § och 21 kap. 4 §, rubriken till 15 kap. och rubrikerna närmast före de nya 15 kap. 6 och 19 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före nuvarande 15 kap. 29 § ska sättas närmast före den nya 15 kap. 35 §, dels att det ska införas sju nya paragrafer, 15 kap. 2 och 31–34 §§, 20 kap. 14 a § och 21 kap. 6 a §, och närmast före 15 kap. 31–34 nya rubriker av följande lydelse. Om det inte finns något hinder enligt 24 §, skall inteckning beviljas och pantbrev utfärdas på grund av inteckningen. Bestämmelser om utfärdande av ett nytt pantbrev i stället för ett pantbrev som dödats finns i lagen (1927:85) om dödande av förkommen handling. Om det inte finns något hinder enligt 24 §, ska inteckning beviljas och pantbrev utfärdas på grund av inteckningen. Bestämmelser om utfärdande av ett nytt pantbrev i stället för ett pantbrev som dödats finns i lagen (2011:900) om dödande av förkommen handling. Redaren för ett svenskt fartyg med en dräktighet av minst 300 ska ha en försäkring, eller ställa en annan betryggande säkerhet, som täcker det ansvar för redaren som omfattas av rätt till ansvars- begränsning enligt 9 kap. 1–4 §§, intill det ansvarsbelopp som följer Redaren för ett svenskt fartyg med en dräktighet av minst 300 ska ha en försäkring, eller ställa en annan betryggande säkerhet, som täcker det ansvar för redaren som omfattas av rätt till ansvars- begränsning enligt 9 kap. 1–4 §§, intill det ansvarsbelopp som följer 1 Senaste lydelse 2012:353. Redarens skyldighet enligt 2 § att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller inte sådana anspråk på ersättning som om- fattas av fartygsägarens motsvar- ande skyldighet enligt 10 a kap. 11 eller 12 §. Detsamma gäller sådana anspråk som omfattas av transportörens motsvarande skyldighet enligt artikel 4a.1 i bilaga I till och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid av 9 kap. 5 §. av 9 kap. 5 §. anses också en betryggande själv- anledning av personskada som har tillfogats fartygets egna passa- säkerheten ska även täcka fordran gerare ska dock försäkringen eller på ränta och ersättning för rätte- säkerheten täcka ansvaret intill ett plicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. försäkring anses också en be- även täcka fordran på ränta och ersättning för rättegångskostnader. Skyldigheten enligt första stycket att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller även redaren för ett utländskt fartyg med en dräktighet av minst 300, om fartyget på svenskt sjöterritorium 1.används för någon annan verksamhet än transport, 2.anlöper eller lämnar hamn, eller 3.anlöper eller lämnar tilläggs- eller ankarplats. Första och andra styckena gäller inte fartyg som ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål. mätning i bilaga 1 till 1969 års mätning i bilaga 1 till 1969 konvention (SÖ 1979:6). konvention (SÖ 1979:6). 22 kap. 3 §. 2 a §2 Redarens skyldighet enligt 2 § att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller inte sådana anspråk på ersättning som om- fattas av fartygsägarens motsvar- ande skyldighet enligt 10 a kap. 11 eller 12 §. 2 Senaste lydelse 2012:328. kap. 2 eller 31 §. Om rätt till ansvarsbegränsning föreligger, ska ansvarsbeloppen bestämmas på följande sätt. För fordringar med anledning För fordringar med anledning av personskada som har tillfogats av personskada som har tillfogats plicerat med det antal passagerare plicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. har tillstånd att befordra. 2.För andra fordringar med anledning av personskada är ansvars- gränsen 2 miljoner SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 800 SDR, för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 600 SDR, och för varje dräktighetstal över 70 000 med 400 SDR. 3.För andra slag av fordringar samt fordringar som avses i 2, i den utsträckning de inte tillgodoses med de belopp som anges där, är ansvarsgränsen 1 miljon SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger 2 000. Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 400 SDR, för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 300 SDR, och för varje dräktighetstal över 70 000 med 200 SDR. 4.Ansvarsgränserna i 1–3 gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot redaren, ägare av fartyg som inte är redare, den som i redarens ställe har hand om fartygets drift, fartygets befraktare, godsets avsändare samt mot någon som dessa svarar för. 5.Ansvarsgränserna för bärgare som inte utför bärgning från fartyg eller som uteslutande arbetar från det fartyg som bärgningen avser, ska motsvara de ansvarsgränser som gäller för fartyg med en dräktighet av 1 500. Ansvarsgränserna gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot en sådan bärgare och mot någon som bärgaren svarar för. 6.Vad som avses med fartygets dräktighet anges i 7 kap. 2 § fjärde stycket. Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. 3 Senaste lydelse 2012:353. 15 kap. Om befordran av 15 kap. Om transport av Lydelse enligt prop. Särskilda bestämmelser om be- fordran av passagerare finns i och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. Detta kapitel innehåller be- stämmelser om transport av passa- gerare och resgods. Sådana bestämmelser finns också i 1.Europaparlamentets och råd- ets förordning (EG) nr 392/2009 av om transpor- törens skadeståndsansvar i sam- band med olyckor vid passagerar- befordran till sjöss, 2.2002 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, och 3.Europaparlamentets och råd- ets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. Bestämmelser som kompletterar förordning (EG) nr 392/2009 finns i31–34 §§, 20 kap. 14 a § och 21 kap. 6 a §. också i 5 kap. 8 a § och (2003:364). Utöver vad som anges i förord- ning (EG) nr 392/2009 ska vad som sägs där tillämpas även på en transport av passagerare mellan en avgångs- och en bestämmelse- ort inom Sveriges sjöterritorium, om transporten sker med ett fartyg 1. av en annan fartygsklass än A eller B, och 2. som är godkänt för transport av fler än tolv passagerare. För en transport enligt första Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte i den mån befordringen är underkastad ett gällande inter- nationellt fördrag om befordran med annat transportmedel. Om någon som varken är passagerare eller anställd hos bortfraktaren eller utför arbete i fartygets tjänst följer med ett fartyg och därvid åsamkas skada av det slag som avses i 17 eller 18 §, skall bestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och begränsning av ansvarighet för bortfraktare tillämpas till förmån för var och en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. I detta kapitel avses med bortfraktare: den som genom avtal, yrkesmässigt eller mot ersättning, åtar sig att med fartyg befordra passagerare eller passa- gerare och resgods, passagerare: den som befordras eller skall befordras med fartyg enligt ett avtal om passa- gerarbefordran samt den som med bortfraktarens samtycke följer med fordon eller levande djur som befordras enligt ett avtal om godsbefordran, resgods: varje föremål, inbe- stycket gäller dock inte 1.ansvaret för transportören vid en händelse enligt artikel 3.1 b i bilaga I till förordningen, 2.skyldigheten att ha en för- säkring eller ställa en annan ekonomisk säkerhet för ansvar enligt punkt 2.2 i bilaga II till förordningen, eller 3.kravet på certifikat enligt artikel 4a.5 eller 4a.15 i bilaga I till förordningen. Detta kapitel tillämpas inte i den utsträckning en fråga regleras av ett gällande internationellt fördrag om transport med ett annat transportmedel. Om någon som varken är passagerare eller anställd hos transportören eller utför arbete i fartygets tjänst följer med ett fartyg och under resan förorsakas skada av det slag som avses i 19 eller 20 §, ska bestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och begränsning av ansvarighet för transportören tillämpas till förmån för var och en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. I detta kapitel avses med transportör: den som genom avtal, yrkesmässigt eller mot ersättning, åtar sig att med ett fartyg transportera passagerare eller passagerare och resgods, passagerare: den som trans- porteras eller ska transporteras med ett fartyg enligt ett avtal om passagerartransport samt den som med transportörens samtycke föl- jer med fordon eller levande djur som transporteras enligt ett avtal om godstransport, resgods: varje föremål, inbe- gripet fordon, som befordras för passagerarens räkning, under för- utsättning att befordringen inte sker enligt certeparti, konossement eller något annat dokument som brukar användas vid godsbe- fordran, och handresgods: resgods som passageraren bär med sig eller har i sin hytt eller på annat sätt har i sin vård under resan, inbegripet vad han har i eller på sitt fordon. gripet fordon, som transporteras för passagerarens räkning, under förutsättning att transporten inte sker enligt certeparti, konossement eller något annat dokument som brukar användas vid gods- transport, och handresgods: resgods som passageraren bär med sig eller har i sin hytt eller på något annat sätt har i sin vård under resan, in- begripet vad passageraren har i eller på sitt fordon. Bortfraktaren skall se till att Transportören ska se till att fartyget är sjövärdigt, vari också fartyget är sjövärdigt, vilket också innefattas att det är behörigen innefattar att fartyget är behörigen bemannat, provianterat och ut- bemannat, provianterat och ut- rustat, samt att passageraren och rustat samt att passageraren och och tryggt till bestämmelseorten. Bortfraktaren skall även i övrigt Transportören ska även i övrigt tillgodose passagerarens bästa. tillgodose passagerarens bästa. Resgods får inte befordras på Resgods får inte transporteras Deviation får göras endast för att rädda personer eller bärga fartyg eller gods eller av någon annan skälig anledning. Gäller befordringsavtalet ett bestämt fartyg, får bortfraktaren inte utföra befordringen med något annat fartyg. Avser befordringsavtalet en be- stämd person, får denne inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har på- börjats får överlåtelse inte äga rum, även om avtalet inte avser en bestämd person. Bestämmelserna i första stycket gäller inte när lagen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. Om transportavtalet gäller ett bestämt fartyg, får transportören inte utföra transporten med något annat fartyg. Om transportavtalet avser en bestämd person, får den personen inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjats får överlåtelse inte ske, även om avtalet inte avser en bestämd person. Första stycket gäller inte när lagen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. Passageraren är skyldig att iaktta föreskrifter om ordning och säkerhet under resan. Bestämmelserna i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om undersökning med anledning av brott ombord och tvångsmedel mot besättningsmedlem skall även tillämpas i fråga om passagerare. Passagerare får föra med sig resgods i skälig omfattning. Känner passageraren till att hans resgods kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för person eller egendom, skall han före resans början upplysa bortfrak- taren om detta. Detsamma gäller om resgodset, handresgods un- dantaget, kräver särskild vård.