prop · H203139 · 2015-07-01 00:00:00 — (1) EUT L 294, 11.11.2009, s. 20. samarbetsmekanismen mellan medlemsstaterna enligt detta direktiv. Den behöriga myndigheten i den verkstälä lande staten behöver därför inte i samtliga fall vidta samma skyddsåtgärd som har meddelats i den utfärdande staten, och kan i viss mån efter eget omdöme meddela en åtgärd som den enligt sin nationella lag anser vara adeä kvat och lämplig i ett liknande fall för att åstadkomma fortsatt skydd för den skyddade personen, mot bakgrund av den skyddsåtgärd som har meddelats i den utfärdande staten som återges i den europeiska skyddsordern. (21)Bland de förbud eller restriktioner som detta direktiv är tillämpligt på finns åtgärder som syftar till att begränsa personliga kontakter eller distanskontakter mellan den skyddade personen och den person som är orsak till fara, till exempel genom att föreskriva vissa villkor för sådana kontakter eller genom att införa restriktioner för innehålä let i kommunikationen. (22)Den behöriga myndigheten i den verkställande staten ska informera den person som är orsak till fara, den behöriga myndigheten i den utfärdande staten och den skyddade personen om alla åtgärder som vidtas på grundval av den europeiska skyddsordern. Vid underrättelse till den perä son som är orsak till fara bör vederbörlig hänsyn tas till den skyddade personens intresse av att inte få sin adress eller andra kontaktuppgifter röjda. Sådana uppgifter bör undantas från underrättelsen, om inte adressen eller de andra kontaktuppgifterna utgör del av det förbud eller den restriktion som åläggs den person som är orsak till fara som verkställighetsåtgärd. (23)Om den behöriga myndigheten i den utfärdande staten upphäver den europeiska skyddsordern, bör den behöriga myndigheten i den verkställande staten avsluta de åtgärä der som den har vidtagit i syfte att verkställa den euroä peiska skyddsordern, varvid dock den behöriga myndigä heten i den verkställande staten - självständigt, och i enlighet med sin nationella lagstiftning - får anta en skyddsåtgärd i enlighet med sin nationella lagstiftning för att skydda den berörda personen. (24)Eftersom detta direktiv rör situationer där den skyddade personen flyttar till en annan medlemsstat, bör utfärdanä det eller verkställandet av en europeisk skyddsorder inte innebära någon överföring till den verkställande staten av befogenheter avseende primära, uppskjutna, alternativa, villkorliga eller sekundära påföljder eller säkerhetsåtgärder som har ålagts den person som är orsak till fara, om denne fortsätter att vara bosatt i den stat som meddelade skyddsåtgärden. (25)I förekommande fall bör det vara möjligt att använda elektroniska medel för att i praktiken genomföra de åtä gärder som har meddelats genom tillämpning av detta direktiv, i enlighet med nationella lagar och förfaranden. Europeiska unionens officiella tidning L 338/5 (26)Inom ramen för samarbetet mellan de myndigheter som medverkar till att säkerställa skyddet för den skyddade personen, bör den behöriga myndigheten i den verkstälä lande staten informera den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om alla överträdelser av de åtgärder som har vidtagits i den verkställande staten i syfte att verkställa den europeiska skyddsordern. Denna inforä mation bör göra det möjligt för den behöriga myndigheä ten i den utfärdande staten att snabbt besluta om en lämplig reaktion avseende den skyddsåtgärd som den person som är orsak till fara har ålagts i den utfärdande staten. En sådan reaktion kan om det är lämpligt utgöra påförande av en frihetsberövande åtgärd som ersätter den icke frihetsberövande åtgärd som ursprungligen meddeä lades, till exempel som ett alternativ till tillfälligt frihetsä berövande eller som en konsekvens av ett villkorligt uppä skjutande av en påföljd. Eftersom beslutet inte innebär fastställande av en ny påföljd med avseende på ett nytt brott ska ett sådant beslut inte anses förhindra den verkä ställande staten från att i tillämpliga fall påföra påföljder vid överträdelse av de åtgärder som har vidtagits i syfte att verkställa den europeiska skyddsordern. (27)Med hänsyn till medlemsstaternas olika rättstraditioner bör den behöriga myndigheten i den verkställande staten, när det i den verkställande staten inte finns någon tillä gänglig skyddsåtgärd i ett motsvarande fall som den fakä tiska situation som beskrivs i den europeiska skyddsä ordern, till den utfärdande statens behöriga myndighet rapportera varje överträdelse av den skyddsåtgärd som beskrivs i den europeiska skyddsordern, i den utsträckä ning den är medveten om överträdelsen. (28)För att direktivets tillämpning ska flyta smidigt i varje enskilt fall, bör den utfärdande och den verkställande statens respektive behöriga myndigheter utöva sin behöä righet i enlighet med direktivets bestämmelser, med beä aktande av ne bis in idem-principen. (29)Den skyddade personen bör inte vara tvungen att bära sådana kostnader i samband med erkännandet av den europeiska skyddsordern som är oproportionerliga i jämä förelse med ett liknande nationellt fall. Vid genomföranä det av detta direktiv bör medlemsstaterna säkerställa att den skyddade personen efter erkännandet av den euroä peiska skyddsordern inte blir tvungen att inleda ytterliä gare nationella förfaranden för att från den behöriga myndigheten i den verkställande staten, som en direkt följd av erkännandet av den europeiska skyddsordern, få ett beslut om meddelande av en skyddsåtgärd som finns tillgänglig enligt nationell lagstiftning i ett liknande fall till säkerställande av den skyddade personens skydd. (30)Med beaktande av principen om ömsesidigt erkännande, som detta direktiv bygger på, bör medlemsstaterna i möjä ligaste mån främja direktkontakter mellan de behöriga myndigheterna när de tillämpar detta direktiv. (31)Utan att det påverkar rättsväsendets oberoende eller olikä heter i det sätt på vilket rättsväsendet är organiserat i unionen, bör medlemsstaterna överväga att uppmana de som ansvarar för utbildning av domare, åklagare, polis och övrig juridisk personal som deltar i förfaranden som syftar till ett utfärdande eller erkännande av en europeisk skyddsorder att tillhandahålla lämplig utbildning med avä seende på målen för detta direktiv. (32)För att underlätta utvärderingen av tillämpningen av detta direktiv bör medlemsstaterna förse kommissionen med relevanta uppgifter om tillämpningen av nationella förä faranden avseende den europeiska skyddsordern, åtminä stone vad gäller det antal europeiska skyddsordrar som har begärts, utfärdats och/eller erkänts. Även andra typer av uppgifter skulle vara till nytta, till exempel vilka brottstyper det rör sig om. (33)Detta direktiv bör bidra till skydd av personer som beä finner sig i fara och därmed komplettera men inte inä verka på de instrument som redan finns på detta område, exempelvis rambeslut /947/RIF och rambeslut /829/RIF. (34)När ett beslut som avser en skyddsåtgärd faller inom tillä lämpningsområdet för rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträtä tens område (1), rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar (2) eller Haagkonä vention om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkä ställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn (3), bör erkännande och verkä ställighet av det beslutet ske i enlighet med bestämmelä serna i det relevanta rättsinstrumentet. (35)Medlemsstaterna och kommissionen bör om det är lämpä ligt informera om den europeiska skyddsordern i befintä liga utbildnings- och upplysningskampanjer om skyddet av brottsoffer. (36)Personuppgifter som behandlas vid genomförandet av detta direktiv bör skyddas i enlighet med rådets ramä beslut /977/RIF av om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (4) och med principerna i konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter. (1) EGT L 12, , s. 1. (2) EUT L 338, 23.12.2003, s. 1. (3) EGT L 48, 21.2.2003, s. 3. (4) EUT L 350, 30.12.2008, s. 60. L 338/6 Europeiska unionens officiella tidning (37)Detta direktiv bör respektera de grundläggande rättigheä ter som garanteras i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i den europeiska konä ventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i enlighet med artikel 6 i . (38)Vid genomförandet av detta direktiv uppmanas medlemsä staterna att beakta de rättigheter och principer som föä reskrivs om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. (39)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skydda personer som befinner sig i fara, inte i tillräcklig utsträckä ning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför på grund av direktivets omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU- fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (40)I enlighet med artikel 3 i protokoll (nr 21) om och ställning med avseende på omä rådet med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, har meddeä lat att det önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. (41)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 21) om och ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Euä ropeiska unionens funktionssätt, och utan att det påverä kar artikel 4 i det protokollet, deltar inte i antaä gandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på . (42)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funkä tionssätt, deltar inte i antagandet av detta diä rektiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danä mark. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Detta direktiv innehåller bestämmelser som gör det möjligt för en rättslig eller likvärdig myndighet i en medlemsstat, där en skyddsåtgärd har meddelats i syfte att skydda en person mot en annan persons brottsliga gärning vilken kan utgöra en fara för personens liv, fysiska eller psykiska integritet, värdighet, frihet eller sexuella integritet, att utfärda en europeisk skyddsorder, som möjliggör för en behörig myndighet i en annan medlemsä stat att fortsätta skyddet av personen inom den andra medlemsä statens territorium som följd av ett brottsligt beteende eller påstått brottsligt beteende i enlighet med den nationella lagstiftä ningen i den utfärdande staten. I detta direktiv gäller följande definitioner: 1.europeisk skyddsorder: ett beslut, fattat av en rättslig eller likä värdig myndighet i en medlemsstat med anknytning till en skyddsåtgärd, på grundval av vilket en rättslig eller likvärdig myndighet i en annan medlemsstat kan vidta alla de åtgärder som i enlighet med sin nationella lagstiftning är lämpliga för att fortsätta skyddet av den skyddade personen. 2.skyddsåtgärd: ett beslut i en straffrättslig fråga som meddelas i den utfärdande staten i enlighet med dess nationella lagsä tiftning och förfaranden, varigenom ett eller flera av de förä bud eller en eller flera av de restriktionersom avses i artikel 5 åläggs en person som är orsak till fara för att skydda en skyddad person mot en brottslig gärning som kan utgöra en fara för dennes liv, fysiska eller psykiska integritet, värdighet, frihet eller sexuella integritet. 3.skyddad person: en fysisk person som är föremål för det skydd som härrör från en skyddsåtgärd meddelad av den utfärä dande staten. 4.person som är orsak till fara: den fysiska person som har ålagts ett eller flera av de förbud eller en eller flera av de restrikä tioner som avses i artikel 5. 5.utfärdande stat: den medlemsstat där det har meddelats en skyddsåtgärd som utgör grunden för utfärdandet av en euä ropeisk skyddsorder. 6.verkställande stat: den medlemsstat till vilken en europeisk skyddsorder har översänts för erkännande. 7.övervakande stat: den medlemsstat till vilken en dom i enligä het med artikel 2 i rambeslut /947/RIF eller ett beslut om övervakningsåtgärder i enlighet med artikel 4 i rambeslut /829/RIF har översänts. Europeiska unionens officiella tidning L 338/7 Utseende av behöriga myndigheter 1.Varje medlemsstat ska underrätta kommissionen om vilä ken eller vilka rättsliga eller likvärdiga myndigheter som enligt dess nationella lagstiftning är behöriga att utfärda en europeisk skyddsorder och att i enlighet med detta direktiv erkänna en sådan order, när medlemsstaten är utfärdande stat eller verkstälä lande stat. 2.Kommissionen ska göra den mottagna informationen tillä gänglig för samtliga medlemsstater. Medlemsstaterna ska underä rätta kommissionen om varje ändring av den information som avses i punkt 1. Användande av en centralmyndighet 1.Varje medlemsstat får utse en centralmyndighet eller, om dess rättssystem så kräver, flera centralmyndigheter som ska biträda dess behöriga myndigheter. 2.En medlemsstat får, om organisationen av dess rättsä väsende så kräver, låta sin eller sina centralmyndigheter ansvara för det administrativa översändandet och mottagandet av euroä peiska skyddsordrar samt all annan officiell korrespondens som rör dessa. Följaktligen får all kommunikation, samråd, inforä mationsutbyten, förfrågningar och underrättelser mellan behöä riga myndigheter om lämpligt skötas med bistånd av den eller de utsedda centralmyndigheterna i den berörda medlemsstaten. 3.De medlemsstater som önskar använda sig av de möjligä heter som avses i denna artikel ska till kommissionen lämna uppgifter om den eller de centralmyndigheter som de har utsett. Dessa anvisningar ska vara bindande för alla myndigheter i den utfärdande staten. c)ett förbud mot eller en föreskrift avseende att närma sig den skyddade personen närmare än ett visst fastställt avstånd. Utfärdande av en europeisk skyddsorder 1.En europeisk skyddsorder får utfärdas när den skyddade personen beslutar sig för att bosätta sig eller redan är bosatt i en annan medlemsstat eller när den skyddade personen beslutar sig för att uppehålla sig eller redan uppehåller sig i en annan medä lemsstat. Vid avgörande av om en europeisk skyddsorder ska utfärdas, ska den behöriga myndigheten i den utfärdande staten beakta bland annat den tidsperiod eller de tidsperioder som den skyddade personen avser att uppehålla sig i den verkställande staten och hur angeläget skyddsbehovet är. 2.En rättslig eller likvärdig myndighet i den utfärdande staä ten får utfärda en europeisk skyddsorder endast på begäran av den skyddade personen och efter kontroll av att skyddsåtgärden uppfyller kraven i artikel 5. 3.Den skyddade personen får lämna in en begäran om utä färdande av en europeisk skyddsorder till den behöriga myndigä heten i den utfärdande staten eller till den behöriga myndigheä ten i den verkställande staten. Om en sådan begäran lämnas in i den verkställande staten, ska dess behöriga myndighet vidarebefordra denna begäran till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten. 4.Innan en europeisk skyddsorder utfärdas, ska den person som är orsak till fara ha rätt att höras och att invända mot skyddsåtgärden, om den personen inte har beviljats dessa rätä tigheter i det förfarande som ledde till att skyddsåtgärden medä delades. Behov av en befintlig skyddsåtgärd enligt nationell lagstiftning En europeisk skyddsorder får endast utfärdas om en skyddsä åtgärd har meddelats i den utfärdande staten varigenom den person som är orsak till fara har ålagts något av följande förbud eller någon av följande restriktioner a)ett förbud att beträda vissa orter, platser eller angivna omä råden där den skyddade personen bor eller besöker, b)ett förbud mot eller en föreskrift avseende all sorts kontakt med den skyddade personen, inklusive per telefon, e-post, vanlig post, fax eller på något annat sätt, eller 5.När en behörig myndighet meddelar en skyddsåtgärd som omfattar ett eller flera av de förbud eller en eller flera av de restriktionersom avses i artikel 5, ska myndigheten på lämpligt sätt i enlighet med förfaranden i den nationella lagstiftningen informera den skyddade personen om möjligheten att begära en europeisk skyddsorder, om den skyddade personen beslutar sig för att bege sig till en annan medlemsstat, samt om de grundä läggande förutsättningarna för en sådan begäran. Myndigheten ska råda den skyddade personen att lämna in en ansökan innan denne lämnar den utfärdande statens territorium. 6.Om den skyddade personen har en förmyndare eller ett ombud, får förmyndaren eller ombudet lämna in den begäran som avses i punkterna 2 och 3 på den skyddade personens vägnar. L 338/8 Europeiska unionens officiella tidning Om en begäran om utfärdande av en europeisk skyddsä order avslås, ska den behöriga myndigheten i den utfärdande staten informera den skyddade personen om alla tillämpliga rättsmedel som är tillgängliga för överprövning av ett sådant beslut enligt den nationella lagstiftningen. Den europeiska skyddsorderns form och innehåll Den europeiska skyddsordern ska utfärdas i enlighet med forä muläret i bilaga I till detta direktiv. Den ska i synnerhet inneä hålla följande uppgifter: a)Den skyddade personens identitet och nationalitet samt förä myndarens eller ombudets identitet och nationalitet, om den skyddade personen är underårig eller saknar rättskapacitet. b)Från och med vilket datum den skyddade personen avser att bo eller uppehålla sig i den verkställande staten och vistelä seperioden eller vistelseperioderna, om uppgifterna är kända. c)Namn, adress, telefonnummer, faxnummer och e-postadress till den behöriga myndigheten i den utfärdande staten. d)Uppgifter som möjliggör identifiering (till exempel ett numä mer och ett datum) av det rättsliga dokument som innehåller den skyddsåtgärd på grundval av vilken den europeiska skyddsordern har utfärdats. e)En sammanfattning av de fakta och omständigheter som har lett till meddelandet av skyddsåtgärden i den utfärdande staä ten. f)De förbud och restriktioner som den person som är orsak till fara har ålagts genom den skyddsåtgärd som ligger till grund för den europeiska skyddsordern, deras varaktighet och angivande av den påföljd, om någon, eller sanktion som skulle kunna utdömas om förbuden eller restriktionerna överträds. g)Användning av en teknisk anordning, om någon, om den skyddade personen eller den person som är orsak till fara har utrustats med en sådan som ett medel för att få skyddsä åtgärden verkställd. h)Identitet och nationalitet avseende den person som är orsak till fara samt dennes kontaktuppgifter. i)Uppgifter om huruvida den skyddade personen och/eller den person som är orsak till fara har beviljats kostnadsfri rättsä hjälp i den utfärdande staten, om detta är känt av den beä höriga myndigheten i den utfärdande staten utan att det krävs ytterligare utredning. j)I förekommande fall, en beskrivning av andra omständigheä ter som kan påverka bedömningen av den fara den skyddade personen är utsatt för. k)I tillämpliga fall ett uttryckligt angivande av att en dom i enlighet med artikel 2 i rambeslut /947/RIF eller ett beslut om övervakningsåtgärder i enlighet med artikel 4 i rambeslut /829/RIF redan har överförts till den överä vakande staten, när detta är en annan stat än den som verkä ställer den europeiska skyddsordern, samt angivande av den myndighet i den staten som är behörig att verkställa en sådan dom eller ett sådant beslut. 1.När den behöriga myndigheten i den utfärdande staten översänder den europeiska skyddsordern till den behöriga mynä digheten i den verkställande staten, ska den göra detta på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning som möjliggör för den verkställande staten att fastställa äktheten. All officiell komä munikation ska också ske direkt mellan dessa behöriga myndigä heter. 2.Om den behöriga myndigheten i den verkställande staten eller den utfärdande staten inte är känd av den behöriga mynä digheten i den andra staten, ska den sistnämnda myndigheten vidta alla nödvändiga efterforskningar, inklusive via konä taktpunkterna i det europeiska rättsliga nätverk som avses i rådets beslut /976/RIF av om det europeiska rättsliga nätverket (1), den nationella Eurojustä medlemmen eller det nationella systemet för samordning av Eurojust i dess stat, för att erhålla den nödvändiga informatioä nen. 3.Om en myndighet i den verkställande staten som tar emot en europeisk skyddsorder inte är behörig att erkänna den, ska denna myndighet på eget initiativ vidarebefordra den europeiska skyddsordern till den behöriga myndigheten och utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om detta på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning. Åtgärder i den verkställande staten Vid mottagande av en europeisk skyddsorder som har översänts i enlighet med artikel 8, ska den behöriga myndigheä ten i den verkställande staten utan onödigt dröjsmål erkänna ordern och fatta ett beslut, varigenom meddelas någon av de åtgärder som skulle kunna tillämpas i ett liknande fall enligt dess nationella lagstiftning för att säkerställa skydd av den skydä dade personen, om den inte beslutar att åberopa något av skää len för att vägra erkännande i artikel 10. Den verkställande staten får tillämpa straffrättsliga, administrativa eller civilrättsliga åtgärder i enlighet med sin nationella lagstiftning. (1) EUT L 348, 24.12.2008, s. 130. Europeiska unionens officiella tidning L 338/9 2.Den åtgärd som meddelas av den behöriga myndigheten i den verkställande staten i enlighet med punkt 1 samt eventuella andra åtgärder som vidtas på grundval av ett sådant följdbeslut som avses i artikel 11 ska i största möjliga mån överensstämma med den skyddsåtgärd som har meddelats i den utfärdande staten. 3.Den behöriga myndigheten i den verkställande staten ska informera den person som är orsak till fara, den behöriga mynä digheten i den utfärdande staten och den skyddade personen om eventuella åtgärder som meddelats i enlighet med punkt 1 samt om möjliga rättsliga konsekvenser av en överträdelse av sådana åtgärder, enligt vad som föreskrivs i nationell lagstiftning och i enlighet med artikel 11.2. Adressen eller andra kontakä tuppgifter till den skyddade personen ska inte röjas för den person som är orsak till fara, såvida inte dessa uppgifter är nödvändiga med hänsyn till verkställigheten av den åtgärd somä meddelats i enlighet med punkt 1. 4.Om den behöriga myndigheten i den verkställande staten anser att den information som har översänts tillsammans med den europeiska skyddsordern i enlighet med artikel 7 är ofullä ständig, ska myndigheten utan dröjsmål informera den behöriga myndigheten i den utfärdande staten om det på ett sätt som lämnar en skriftlig uppteckning och fastställa en rimlig tidsfrist inom vilken den ska lämna den information som saknas. Skäl för att vägra erkännande av en europeisk skyddsorder Den behöriga myndigheten i den verkställande staten får vägra att erkänna en europeisk skyddsorder under följande omä ständigheter. a)Den europeiska skyddsordern är inte fullständig eller har inte kompletterats inom den tidsfrist som den behöriga myndigä heten i den verkställande staten har fastställt. b)De kriterier som anges i artikel 5 är inte uppfyllda. c)Skyddsåtgärden avser en gärning som inte utgör ett brott enligt den verkställande statens lagstiftning. d)Skyddet härrör från verkställigheten av en påföljd eller åtgärd som omfattas av amnesti enligt den verkställande statens lagstiftning och rör en gärning eller ett beteende inom dess behörighet enligt den lagstiftningen.