prop · H30310 · 2015-11-03 00:00:00 — framstår som troligt att avstämningsbolagen återfinns bland dessa och då huvudsakligen bland större bolag (fler än 500 anställda). alla bolag vars aktier handlas på reglerade marknader och andra handels- platser, med spridning över flertalet branscher. efterfrågar en beskrivning av de administrativa kostnader som blir resultatet för avstämningsbolagen till följd av anmälnings- momentet till och den föreslagna ändringen av ansvaret för Det bör först noteras att båda förslagen är en konsekvens av förordningens regler om att emittenterna inte längre ska vara bundna till en viss inhemsk värdepapperscentral utan ha en valmöjlighet av var någonstans inom EES som en emittent (i ett avstämningsbolag) väljer att låta registrera sina emitterade värdepapper. proposition innebär att styrelsen i ett avstämningsbolag ska ansvara för att det tecknas ett avtal med en värdepapperscentral och att bolaget anmäler till för registrering i aktiebolagsregistret vilken värdepapperscentral som bolaget har anlitat. kostnaderna av dessa åtgärder måste ses som mycket begränsade i ljuset av att registreringar i aktiebolagsregistret inte behöver upprepas med mindre än att avstämningsbolaget väljer att utnyttja sin rätt att flytta värdepapperen till en annan värdepapperscentral inom EES. registrering torde ha karaktären av en engångsåtgärd. Uppgiften att informera om vilken värdepapperscentral som har registrerat bolagets aktier och andra värdepapper torde även vara av enkel natur. De ändrade reglerna om ansvaret för aktieboken är också en direkt följd av förordningen. Eftersom en emittent inte får hindras att välja en annan värdepapperscentral inom EES går det inte längre att i lag föreskriva att någon viss värdepapperscentral ska överta ansvaret för aktieboken. Eftersom någon osäkerhet inte får råda om vem som bär ansvaret för aktieboken och dess offentlighet har det blivit nödvändigt att i stället basera en övergång av ansvaret från bolagets styrelse till före- komsten av ett avtal. Den administrativa kostnaden för att ingå ett sådant avtal med en värdepapperscentral är förmodligen inte försumbar, men ändå nödvändig om bolagets styrelse vill undgå ansvaret för aktieboken. Genom att definiera vissa formkrav (ett skriftligt avtal) uppfyller en överenskommelse om överlåtelse av ansvar krav på rättssäkerhet. Detta har stor betydelse, inte minst mot bakgrund av att ansvaret för aktieboken i viss mån är straffsanktionerat för bolagets styrelse (se avsnitt 7.5). De tillkommande administrativa kostnaderna för att ingå ett nytt avtal med en värdepapperscentral om ansvaret för aktieboken måste därför ses som en konsekvens av förordningens direkt tillämpliga regler, snararare än som ett resultat av förslagen i denna proposition. efterfrågar även en beskrivning av eventuella behov att vid reglernas utformning ta särskilda hänsyn till små företag och om några sådana hänsyn har tagits. Det bör noteras att de föreslagna ändringarna i kontoföringslagen och följdändringarna i annan lagstiftning, bl.a. aktie- bolagslagen, inte träffar alla bolag utan urskiljning, utan endast sådana bolag som har valt att bli avstämningsbolag. Ett sådant val motiveras vanligen av ett önskemål om ett spritt ägande av bolagets aktier, eller kan ses som en förberedelse för det. Förordningen gör ingen skillnad mellan större och mindre emittenter. Utrymmet att införa vissa kompletterande bestämmelser i nationell rätt har inte heller baserats på överväganden om avstämningsbolagens storlek. är behörig myndighet enligt förordningen, utan inskränkning. befogen- heter att utöva tillsyn enligt förordningen är oförändrade. När det gäller bruket av sanktioner bör det observeras att proportionalitetsprincipen är en allmän rättsgrundsats inom svensk förvaltningsrätt som är gällande utan särskilt lagstöd, även i detta fall. När det gäller utrymmet att införa bestämmelser om registreringsåtgärder på avstämningskonton, bl.a. gällande rättsverkan av registreringsåtgärder och bestämmelser om kontoförande institut, saknas det anledning att särskilt beakta bolagens storlek. Alla har samma intresse av rättssäkerhet när det gäller hante- ringen av kontobaserade aktier. Bestämmelserna om kontoförande insti- tut riktar sig till värdepappersinstitut och vissa andra juridiska personer, t.ex. fondbolag, som av värdepapperscentralen har getts rätten att utföra registreringsåtgärder på avstämningskonton för annans räkning. Detta erbjuder en möjlighet för alla, inklusive mindre bolag och privatpersoner, att förvara sina värdepapper på individuellt separerade konton direkt i värdepapperscentralen. Förslagen i denna proposition innebär sammantaget att konsekvenserna för avstämningsbolagen minimeras som de kommer i åtnjut- ande av en valfrihet som inte har funnits tidigare. På kan vill- koren för emittenter komma att förbättras till följd av det nya inslaget av gränsöverskridande konkurrens om värdepapperscentralernas tjänster som kan bidra till förbättrad effektivitet. Det är även möjligt att förutsätt- ningarna för kapitalanskaffning förbättras genom att den inre marknaden fördjupas och förbättras. Konsekvenser för övriga marknadsdeltagare Förordningen om värdepapperscentraler syftar till en säker, effektiv och smidig avveckling av transaktioner med finansiella instrument, vilket främjar handeln på värdepappersmarknaden genom minskade risker och lägre kostnader för avveckling, särskilt på gränsöverskridande basis. Förordningens inriktning bör därmed vara till övergripande nytta för marknadsdeltagare på villkor att kostnaderna inte blir alltför betungande. efterfrågar en beskrivning av vilka som ingår i gruppen Med denna term förstås i första hand värdepappers- bolag och banker med tillstånd att driva värdepappersrörelse, s.k. värde- pappersinstitut, och därtill större institutionella investerare som påverkas i någon mån av kraven på förkortad avveckling och som kan bli föremål för sanktioner för utebliven avveckling. inklusive småföretag och privatpersoner, företer i allmänhet värdepapper eller nödvändig likviditet redan i samband med att avslut sker på mark- naden och påverkas därför i mindre utsträckning av dessa regler. emot drar de nytta av möjligheten att förvara värdepapper och fond- andelar på individuellt separerade konton direkt i värdepapperscentralen. Förordningen innehåller direkt verkande regler som träffar alla mark- nadsdeltagare, t.ex. krav på avveckling (efter avslut) och regler om syftar till att upprätta en god avvecklingsdisciplin genom att främja avveckling på den avsedda avvecklingsdagen, utan för- Dessa områden har i omfattats av självreglering och förordningen kan därför medföra omställningskostnader och, möjlig- en, mer betungande åtaganden i samband med åtgärder för att förhindra och hantera utebliven avveckling. Kostnader av detta slag är emellertid en direkt följd av förordningen som inte kan undvikas. noteras att regler som dessa även kan vara till nytta för marknadsdel- Harmoniserade regler för den s.k. avvecklingscykeln inom EES, kravet på avveckling , bör främja den inre marknaden på genom att minska riskerna i samband med På motsvarande sätt bör åtgärder som främjar en god avvecklingsdisciplin vara till nytta för gruppen av mark- nadsdeltagare tagen tillsammans. De åtaganden som följer av reglerna om avvecklingsdisciplin påverkar inte alla marknadsdeltagare lika utan främst de som ger upphov till utebliven avveckling. Det kan noteras att det avvecklingssystem för värdepapper som finns i och som drivs av utmärks av en historiskt hög s.k. avveck- lingsgrad (dvs. en låg andel utebliven avveckling). Dock har en viss nedgång i den genomsnittliga avvecklingsgraden för aktier kunnat note- ras fr.o.m. slutet av 2009, varför förordningens regler om avvecklings- disciplin ändå kan bedömas vara relevanta även för svenskt vid- kommande (, Finansiell infrastruktur 2013, s. 28). svarande kostnaderna för marknadsdeltagare, i förekommande fall, är en följd av förordningens direkt tillämpliga bestämmelser. I denna proposition föreslås att den rådande ordningen med separata kontoförande institut ska behållas, eftersom förordningen erbjuder en sådan möjlighet och det är en nödvändig förutsättning för det rådande systemet för förvaring av värdepapper på individuella värde- papperskonton direkt i värdepapperscentralen. Det innebär att den konto- struktur som redan finns i kan behållas, till nytta Prop. 2015/16:10 för investerare som även fortsättningsvis vill utnyttja möjligheten att förvara sina värdepapper på individuellt separerade konton på den högsta nivån, vilket i sin tur innebär maximal säkerhet utan någon motsvarande merkostnad. Det bedöms vara av stort principiellt värde för svenska marknadsdeltagare att det alltjämt finns ett fritt val mellan förvaring av finansiella instrument på individuellt separerade konton i värdepappers- centralen och motsvarande förvaring på förvaltarkonton hos en mellan- liggande kontohållare (depåbank). Det ger investerarna en möjlighet att själva bedöma de varierande förutsättningar som finns när det gäller graden av säkerhet, förekomsten av anknutna tjänster och tjänsternas sammanlagda kostnader. Det fria valet bidrar även till att hålla kost- naderna nere genom förekomsten av konkurrens om förvaringstjänster. Fondbolag, förvaltningsbolag och AIF-förvaltare föreslås få möjlighet att vara kontoförande räkning och även förvaltare enligt kontoföringslagen när det gäller fondandelar. På detta sätt under- lättas kontoföring av fondandelar som ingår i definitionen av finansiella instrument. En sådan möjlighet att antas som kontoförande institut kan inte bli till nackdel för berörda fondförvaltare. Resultatet blir i stället en utökad möjlighet för fondbolag, förvaltningsbolag och AIF-förvaltare att på eget initiativ hantera fondandelar på ett säkert och effektivt sätt. Det innebär även att möjligheten inte kan bli till nackdel för innehavarna av andelar i dessa fonder. Kontohavarnas rätt till insyn i avstämningsregister föreslås kvarstå när det gäller avstämningsregister som förs enligt svensk lag. Denna insyns- rätt omfattar bl.a. årliga besked om kontots innehåll per senaste årsskifte. Det är inte möjligt att i svensk rätt införa motsvarande bestämmelser om insynen i motsvarande register som förs som en central kontoförings- tjänst av en värdepapperscentral i ett annat land inom EES. Om insynen i register av den senare typen försämras så är det i så fall en följd av en eller flera emittenters val av värdepapperscentral, som enligt förord- ningen inte kan förhindras. Förslagen i denna proposition tagna tillsammans bedöms inte medföra några kostnader för marknadsdeltagare utöver vad som är en följd av förordningens direkt verkande bestämmelser. Förslagen kan dock väntas medföra vissa långsiktiga vinster till följd av förbättrade förutsättningar för gränsöverskridande handel med finansiella instrument. 15.5Konsekvenser för det allmänna I denna proposition föreslås att utses till behörig myndighet i enlighet med förordningen om värdepapperscentraler. Det föreslås att inspektionen ges möjlighet att ta ut årliga avgifter för verksamheten och för prövning av ansökningar och anmälningar enligt förordningen. verksamhet finansieras dels genom anslag på statsbudgeten, dels genom avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar som inspektionen får disponera. Företag som står under tillsyn betalar vidare årliga avgifter till som ska mot- svara merparten av inspektionens anslagsfinansierade verksamhet. senare typen av avgifter får inspektionen inte behålla utan de ska redovisas på inkomsttitel på statsbudgeten. Eftersom den behöriga myndigheten ska lämna viss information till med början har det blivit nödvändigt att utse till behörig myndighet genom att under ändra i förordningen (2009:93) med instruktion för Finans- inspektionen (se SFS 2014:1325). Den framtida tillsynen av en eller möjligen flera värdepapperscentraler enligt förordningen om värdepapperscentraler väntas bli mer omfångsrik än som har varit fallet enligt bestämmelserna i kontoföringslagen, avvecklingslagen och lagen om värdepappersmarknaden. kompletteras av detaljerade och omfattande bestämmelser i delegerade akter när det gäller den behöriga myndighetens ansvar för att en värde- papperscentral ska tillämpa förordningens regler. innehåller vidare bestämmelser om informationsutbyte mellan relevanta myndigheter och som förväntas bli mer tidskrävande än , i synnerhet med beaktande av att det tidigare inte har funnits några motsvarande bestämmelser om informationsutbyte när det gäller tillsynen Det finns även en regel om internaliserad avveckling som i relevanta fall ger upphov till kvartalsvis rapportering till den behöriga myndigheten som i sin tur ska vidarebefordra Den utökade verksamheten i dessa delar finansieras genom avgifter som förs på inkomsttitel. Förordningen innehåller därutöver regler om avvecklingsdisciplin som träffar alla marknadsdeltagare och som kan komma att resultera i Detta kan i vart fall inte uteslutas. Det bör emellertid noteras att marknadsdeltagarna har erfarenhet av att hantera problem i samband med utebliven avveckling, eftersom området har omfattats av självreglering. till följd av utebliven avveckling förväntas därmed Ansökningar om auktorisation lämnas in endast vid enstaka tillfällen men blir då av större omfattning. auktorisation blir särskilt omfattande om en värdepapperscentral skulle ansöka om tillstånd att själv tillhandahålla anknutna banktjänster. En specifik fråga i sammanhanget avser övergången från nuvarande bestämmelser i svenska författningar till harmoniserade EU-regler som införs genom förordningen. De lagändringar som föreslås i denna propo- sition till följd av förordningen föreslås träda i kraft , inbegripet bestämmelser som bemyndigar regeringen att meddela före- skrifter om avgiftsuttag för att finansiera verksam- Förordningen själv kan emellertid eventuellt komma att bli tillämplig i relevanta avseenden någon eller . lägga fram ett antal förslag till tekniska standard- Tidpunkten för Esmas offentliggörande försenades emellertid till den När dessa förslag har antagits av kommissionen i form av delegerade akter och även trätt i kraft, blir förordningens be- stämmelser tillämpliga i de delar som avser värdepapperscentralens Det är därför möjligt att en ansökan från Euroclear AB om förnyad auktorisation enligt förordningen kan komma att lämnas till innan inspektionen får ta ut motsvarande avgift (en sådan ansökan ska lämnas räknat från tidpunkten för de relevanta delegerade akternas ikraftträdande). bedömer att en ansökan om ny auktorisation av kan komma att ges in innan ändringarna i konto- föringslagen träder i kraft. Det finns inget stöd för att avgiftsbelägga en ansökan som lämnas in före , när de föreslagna lagändringarna träder i kraft. Enligt promemorians förslag ska hantera kostnader som har samband med det nya regelverket inom befintliga ekonomiska ramar. Enligt Finansinspek- tionen skulle det innebära att inspektionen använder anslagsmedel som är avsedda för bl.a. tillsynsverksamheten till att pröva ansökningar om tillstånd. Med anledning av synpunkter föreslår regeringen att inspektionen, fr.o.m. det datum då ändringarna i kontoföringslagen har utfärdats och offentliggjorts, får ta ut avgifter för att pröva ansökningar enligt förordningen, även om detta datum inträffar före lagens ikraftträdande (avsnitt 14.1). ska hantera de kostnader som har samband med förordningen och kompletterande bestämmelser i svensk lag inom befintliga ekonomiska ramar. För att täcka kostnader till följd av prövning av ansökningar och anmälningar föreslås att inspektionen, enligt de föreskrifter som regeringen meddelar, får ta ut och disponera avgifter för prövning av sådana ärenden. Enligt förslagen i denna proposition ska avstämningsbolag anmäla till vilken eller vilka värdepapperscentraler som bolaget har anlitat för att utföra vissa uppgifter för bolagets räkning. Uppgifterna avser dels registrering av bolagets aktier i ett avstämningsregister eller motsvarande register som förs av en utländsk värdepapperscentral, dels åtagandet att ansvara för aktieboken. ska anteckna uppgift- erna i aktiebolagsregistret. För vidkommande blir det således en fråga om att hantera ny information i aktiebolagsregistret. Även om det inte blir en fråga om att byta värdepapperscentral ska de motsvarande uppgifterna ändå antecknas i registret . Därmed ges aktieägare och andra berörda parter full insyn i var kontoföring av bolagens aktier äger rum och vem som ansvarar för aktieboken. De nya uppgifterna bedöms medföra ett behov att övergångsvis upp- datera aktiebolagsregistret. Som nämns ovan bedöms antalet avstäm- ningsbolag, vars uppgifter ska kompletteras, uppgå till cirka 1 200. Eftersom en betydande andel av alla avstämningsbolag är privata bolag, utan spritt aktieägande, är det tänkbart att styrelsen i många fall väljer att behålla ansvaret för aktieboken. I sådana fall krävs det inte någon upp- datering av aktiebolagsregistret i den delen. Om någon sådan anteckning inte görs övergår ansvaret för aktieboken till bolagets styrelse. Uppgiften att registrera bolagets aktier i ett avstäm- ningsregister, eller motsvarande register, måste dock alltid utföras av en värdepapperscentral, varför en anteckning i aktiebolagsregistret om den saken blir nödvändig under alla förhållanden. I den mån uppgiften även fortsättningsvis utförs av blir det dock en fråga om att införa en och samma upplysning i aktiebolagsregistret. instämmer i promemorians bedömning att förslaget kommer att medföra vissa systemtekniska uppdateringar av aktiebolags- registret. uppger dock att det är svårt att veta exakt hur stor den kostnaden kan komma att bli. Det finns även ett behov av att initialt uppdatera informationen i aktiebolagsregistret. Efter det att aktiebolags- registret har blivit uppdaterat med uppgift om bolagens val av värde- papperscentral väntas det fortsatta behovet att uppdatera aktiebolags- registret bli begränsat. Behovet av fortlöpande uppdatering blir beroende av i vilken takt avstämningsbolag väljer att låta registrera sina aktier hos en utländsk värdepapperscentral. Det är förväntat att denna utveckling kommer att ske gradvis och att omfattningen inledningsvis kommer att vara mycket begränsad. verksamhet finansieras genom avgifter. ska hantera de kostnader som har samband med förordningen och komp- letterande bestämmelser i svensk lag inom befintlig finansieringsmodell. För att täcka kostnader till följd av behovet att utöka informationen i aktiebolagsregistret föreslås att , enligt de föreskrifter som regeringen meddelar, får ta ut och disponera avgifter för att tillgodose det behovet. Förslagen i kupongskattelagen om att den centrala värdepappersför- vararens ansvar för innehållande, redovisning och betalning av kupong- skatt tas över av värdepapperscentralerna (se avsnitt 13.1), kommer att leda till ökade kostnader för i form av handläggning av åtaganden, framtagning av blanketter, information samt granskning och kontroll. Förslagen i skatteförfarandelagen om att värdepapperscentraler som hör hemma i en annan stat inom EES än i vissa fall ska ge in ett åtagande på fastställt formulär till om att göra skatteavdrag från ränta, utdelning och annan avkastning respektive om att lämna vissa kontrolluppgifter om bl.a. ränta, utdelning och annan avkastning, kommer att innebära ökade kostnader för för handläggning av dessa åtaganden. Därutöver tillkommer kostnader för bl.a. fram- tagande av blanketter och andra informationsinsatser samt kontroll. instämmer i promemorians bedömning att det är svårt att uppskatta omfattningen av tillkommande arbete och kostnader. Utgångspunkten är att merkostnader för får hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Regeringen avser att följa utvecklingen avseende resursbehovet för arbetet. beslut får överprövas av allmän förvaltningsdom- stol. får också ansöka hos allmän förvaltnings- domstol om att en sanktion ska beslutas mot en fysisk person, om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts. Kammarrätten i bedömer att ökade ingripande- och tillsynsmöjligheter har medfört, och kommer att medföra, ett ökat antal överklaganden av Finansinspek- tionens beslut till Förvaltningsrätten i och Kammarrätten i . Målen rör komplicerade finansiella transaktioner och inne- håller ofta omfattande utredningar. Många av målen innehåller dessutom frågor som inte har varit föremål för domstolsprövning tidigare. Den EU- rättsliga förankringen erbjuder lite vägledning i form av förarbeten och lämnar svåra tolkningsfrågor till rättspraxis. Målen tillhör de mest arbets- krävande och fordrar skyndsam behandling. Kammarrätten anser därför att domstolarna måste garanteras nödvändiga medel för att kunna hantera den ökade regleringen på finansmarknadsområdet. Förvaltningsrätten i och anser att måltillströmningen är svår att bedöma. Förvaltningsrätten noterar att vissa typer av beslut som inte går att klaga på kommer att kunna bli föremål för domstolsprövning . konstaterar att det genomförs ett antal reformer som påverkar de allmänna förvaltningsdomstolarnas verk- samhet. I de mån dessa reformer medför en ökad måltillströmning utgör de en belastning på domstolarna som enligt inte kan hanteras utan resurstillskott. Regeringen konstaterar att det i detta fall rör sig om dels möjliga överklaganden av beslut, dels möjliga prövningar av sanktionsförelägganden som inte har godkänts av en fysisk person. De överträdelser av förordningens regler som kan föranleda ett beslut om sanktioner eller andra åtgärder rör sig emellertid om den eller de värde- papperscentraler som har auktorisation av , f.n. endast en juridisk person (Euroclear ). Det är inte förväntat att antalet svenska värdepapperscentraler kommer att öka. Såvitt kan bedömas rör det sig därför om en juridisk person som driver central infrastruktur för den svenska värdepappersmarknaden, en verksamhet som utmärks av låga risker. Tillströmningen av mål till berörda domstolar bedöms bli mycket begränsad. Regeringen ser inte anledning att i samband med detta lagstiftningsärende behandla frågan om att tillföra förvaltningsdom- stolarna ytterligare resurser. Eventuella konsekvenser för resursbehovet i förvaltningsdomstolarna får följas upp och hanteras inom befintliga ramar för utgiftsområdet. ser en risk för ökad börda för uppgiftslämnare när det gäller aktieägarstatistik, finansräkenskaperna, betalningsbalansen och värdepappersstatistik. är Euroclear en viktig uppgifts- lämnare. I den utsträckning andra värdepapperscentraler anlitas kommer uppgiftsinsamlingen från Euroclear inte att vara fullständig och behöva kompletteras genom insamling av företagen själva. I den mån detta blir fallet är det i så fall en direkt konsekvens av förordningens direkt tillämpliga regler och inte något fritt val. Det är dessutom för- väntat att denna utveckling kommer att ske gradvis och att omfattningen av de problem som anger inledningsvis kommer att vara mycket begränsad. Såvitt kan förutses har förslagen i denna proposition inga ytterligare konsekvenser för stat, kommuner, landsting, företag eller enskilda. Det förutses inte att statsbudgeten ska påverkas eftersom eventuella mer- kostnader ska hanteras inom befintliga ramar. 2015/16:10 16 16.1Förslaget till lag om ändring i 13 kap. 19 § och 14 kap. 21 § Paragraferna gäller överförmyndarens möjligheter att trygga förvalt- ningen av en omyndig persons egendom genom vissa särskilda åtgärder. I första stycket 4 i respektive paragraf ersätts termen central värde- pappersförvarare med termen värdepapperscentral. Den senare termen omfattar värdepapperscentraler som är etablerade inom EES (se vidare definitionen i 1 kap. 3 § lagen [1998:1479] om värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument, kontoföringslagen). Hänvis- ningarna till kontoföringslagen ändras till följd av att lagens rubrik ändras.