prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Eftersom en begränsning av undantagen till framställning i emellertid inte har någon praktisk betydelse utan istället snarare avspeglar faktiska förhållanden tas denna begränsning bort för att förbättra läsbarheten av bestämmelsen. Regeringen bedömer att bestämmelsen i föreslagen utformning varken är diskriminerande eller på annat sätt i konflikt med fördraget. Förslaget föranleder ändringar i 11 kap. 2 § LSE, se avsnitt 3.5. Ändringarna föreslås träda i kraft . 6.22.5Undantag från skattskyldighet som producent Regeringens förslag: Skattskyldig i egenskap av producent är den som i framställer skattepliktig elektrisk kraft. Ett undantag från skattskyldighet såsom producent införs sam- tidigt för den som förfogar över en sammanlagd installerad generatoreffekt av mindre än 50 kW och som enbart framställer elektrisk kraft i en anläggning av mindre installerad generatoreffekt än 50 kW. Ändringarna träder i kraft . Regeringens bedömning: Regeringen ser över skattskyldigheten i syfte att minska den administrativa bördan. Utgångs- punkten för denna översyn är att skattskyldighet såsom leverantör ska ersättas med en skatt- skyldighet för nätinnehavare. I översynen beaktas även det arbete som pågår med att införa en elhandlarcentrisk modell i . En förändring av skattskyldigheten bör genomföras på ett kostnadseffektivt sätt. Utredningens och promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I utredningens och promemorians förslag till- lämpas dock andra effektgränser. Promemorians förslag innehåller även ett krav i 11 kap. 5 § första stycket 1 om att framställningen ska vara yrkesmässig. Remissinstanserna: Utöver de synpunkter som redovisats under ovanstående avsnitt har följande remissinstanser yttrat sig särskilt om reglerna rörande skattskyldigheten för energiskatt på el. Kammarrätten i noterar att det i 11 kap. 5 § första stycket inte görs någon ändring, vilket innebär att ”yrkesmässigt” behålls i denna paragraf. Kammarrätten framför att det bör övervägas om det inte finns anledning att se över utformningen av 11 kap. 5 § i nu aktuellt avseende. framför att bestämmelserna bör utformas så att det alltid finns någon som utpekas som skattskyldig för sådan elektrisk kraft som är skattepliktig. I första hand förespråkar att de föreslagna förändringarna bör göras som bestämmelser införs om att nätinnehavarna ska vara skattskyldiga istället för elleverantörerna. För det fall att förändringen av skattskyldigheten inte bedöms möjlig anser att det föreslagna undantaget från skatteplikt i 11 kap. 2 § 1 bör justeras så att det omfattar även sådan elektrisk kraft som överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Ett annat alternativ är att undantaget i 11 kap 5 § femte stycket justeras så att bara den som framställer elektrisk kraft enbart i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a–c LSE omfattas. tillstyrker ändrade regler för undantag från skattskyldighet som producent. Svensk energi och Svensk fjärrvärme ser undantaget från skattskyldighet i Svensk fjärrvärme anser dock att en utvidgning av undantaget i sista stycket bör övervägas. Om möjligt bör den som enbart framställer elektrisk kraft enligt 11 kap. 2 § första stycket 1 a och b undantas från skattskyldighet även om aktören yrkesmässigt levererar sin överskottsel. Svensk Solenergi föreslår att ett undantag införs så att de mikroproducenter som omfattas av skattereduktionen kan sälja sin överskottsel utan att skattskyldighet inträder så länge som mikroproducenten är nettoköpare av el. Skälen för regeringens förslag: Skattskyldiga för energiskatt på elektrisk kraft enligt 11 kap. 5 § första stycket LSE är dels de som yrkesmässigt framställer skattepliktig elektrisk kraft (producent), dels de som yrkesmässigt levererar egenframställd skattepliktig elektrisk kraft eller av annan framställd elektrisk kraft (leverantör). I 11 kap. 5 § andra och tredje stycket LSE regleras skattskyldigheten för andra, mindre vanligt förekommande grupper av skattskyldiga. Regeringen anser i likhet med vad anfört att det alltid bör finns någon som utpekas som skattskyldig för elektrisk kraft som är skattepliktig. Regeringen instämmer i vad Kammarrätten i framför att det bör övervägas om det inte finns anledning att se över utformningen av 11 kap. 5 § LSE. Det bedöms inte vara möjligt att inom ramen för det nuvarande lagstiftningsarbetet tillmötesgå Kammarrätten i och önskemål om förändring av skattskyldigheten för leverantörer genom det alternativ som verket förespråkar i första hand, dvs. att nätinnehavarna ska göras skattskyldiga istället för leverantörer. Istället föreslås därför att skattskyldiga såsom producenter ska vara de som framställer skattepliktig elektrisk kraft. Elektrisk kraft som framställts i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a och 1 b LSE, dvs. som framställts i en anläggning av mindre installerad generatoreffekt än 50 kW, av någon som förfogar över en installerad generatoreffekt av mindre än 50 kW, omfattas inte av undantaget från skatteplikt om den överförs till ett koncessionspliktigt elnät. Aktörer som fram- ställer elektrisk kraft vilken de överför till det koncessionspliktiga nätet är med anledning av överföringen skattskyldiga såsom producenter. Dessa aktörer ska anmäla sig till för registrering som skattskyldiga samt deklarera och betala in skatt för all skattepliktig elektrisk kraft som de förbrukar, dvs. även för inköpt elektrisk kraft. För att undvika att aktörer som framställer elektrisk kraft i mindre skala för egen förbrukning och enbart matar in överskotts- produktion till det koncessionspliktiga elnätet ska bli skattskyldiga som producenter bör ett särskilt undantag från skattskyldighet som producent införas. Regeringen anser att det inte är lämpligt att göra såsom Svensk energi och Svensk fjärrvärme föreslog, dvs. att införa ett separat undantag från skattskyldighet som leverantör för den som framställer elektrisk kraft i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a och b. Detta eftersom det skulle komplicera skattesystemet genom en särreglering i form av ett ytterligare undantag från skattskyldighet samt eftersom det skulle riskera att exkludera även storskaliga leverantörer från skattskyldighet på grund av egen mindre produktion samt därutöver även i övrigt orsaka praktiska problem. Någon förändring av skattskyldigheten för aktörer som yrkesmässigt levererar skattepliktig elektrisk kraft föreslås inte inom ramen för detta lagstiftningsarbete och de är således skatt- skyldiga även efter den föreslagna förändringen. För de som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft ska dock energiskatt endast deklareras och betalas in för skattepliktig elektrisk kraft som de själva framställt samt för elektrisk kraft som annan framställt. Leverantörerna behöver således inte betala energiskatt för den egenproducerade elektriska kraft som efter den föreslagna förändringen av skatteplikten undantas från skatteplikt trots att annan elektrisk kraft, som matas in på elnätet, alltjämt är skattepliktig. Regeringen ser emellertid över skattskyldigheten och avser att återkomma med förslag som syftar till att minska den administrativa bördan. Utgångspunkten för detta arbete är att skattskyldighet såsom leverantör ska ersättas med en skattskyldighet för nätinnehavare. I översynen beaktas även det arbete som pågår med att införa en elhandlar- centrisk modell i . Förändringen av skattskyldigheten bör genomföras på ett kostnadseffektivt sätt. Dessa sammanvägda aspekter behöver analyseras vidare, innan ett förslag kan läggas. Det kan noteras att vid en förändring av skattskyldighet för leverantörer till skattskyldighet för nätinnehavare i kombination med en begränsning av skattskyldighet som producent till dem som framställer skattepliktig elektrisk kraft som inte överförs till koncessionspliktigt nät skulle den absoluta lejonparten av gruppen av aktörer som i huvudsak producerar elektricitet för egen förbrukning inte längre vara skattskyldiga. Vidare skulle vid en sådan förändring försäljning av elektrisk kraft till laddning av elbilar eller till bostadsrättsinnehavare m.m. inte längre föranleda skattskyldighet. Med anledning av ovanstående föreslås att de som i framställer skattepliktig elektrisk kraft ska vara skattskyldig i egenskap av producent dock med undantag för den som framställer elektrisk kraft enbart i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a och 1 b LSE. Vid bedömningen av om framställning skett i enlighet med 11 kap. 2 § första stycket 1 a och 1 b LSE, ska beaktas vad som föreskrivs i andra och tredje styckena om effektgränser och sammanläggning. Förslaget föranleder ändringar i 11 kap. 5 § LSE, se avsnitt 3.5. Ändringarna föreslås träda i kraft . Enligt Utredningen om nettodebitering av el (SOU 2013:46) kan av vindkrafts- produktionen omfattas av skattefrihet från energiskatt på el. utfärdades drygt 11 miljoner elcertifikat för svenska vindkrafts- anläggningar. Baserat på utredningens bedöm- ning skulle därmed ca elektrisk kraft från vindkraft kunna omfattas av skattefrihet. Sannolikt utnyttjas inte möjligheten till skatte- frihet fullt ut, men utifrån de remissynpunkter som bl.a. , Svensk Fjärrvärme och Svensk Vindenergi lämnat finns det skäl att revidera den bedömning som gjordes i denna del av Utredningen om nettodebitering av el. Enligt t.ex. Svensk Vindenergi verkar trenden vara att allt fler aktörer utnyttjar möjligheten till skattebefrielse från energiskatten på el. Den totala solkraftsproduktionen som registrerades i elcertifikatssystemet uppgick till ca 10,8 GWh och huvuddelen av solkrafts- anläggningarna träffas inte av förslaget. En begränsning av skattefriheten för solkrafts- produktion bedöms därför, , endast marginellt påverka den offentligfinansiella bedömningen. Den bedömningen gäller även för andra energislag, t.ex. vattenkraft, som påverkas av förslaget. Med dessa utgångspunkter beräknas den föreslagna begränsningen av skattefriheten med- föra att skatteintäkterna ökar med (helårsbasis). Eftersom åtgärden föreslås träda i kraft beräknas skatteintäkterna öka med 2016. Förslaget bedöms inte ha negativ påverkan på uppfyllnaden av klimatmålen eller av målen för förnybar energi. Utbyggnaden av elektrisk kraft från förnybara energikällor garanteras genom det med gemensamma elcertifikatssystemet. Skattefriheten kan, som även framfört, anses snedvrida konkurrens- förhållandena på den teknikneutrala elcertifikats- marknaden och innebär att systemets kostnads- effektivitet skadas. Därmed innebär förslaget att en möjlig snedvridning i allt väsentligt försvinner och att kostnadseffektiviteten i elcertifikats- systemet kan förväntas öka, vilket även medför att kostnaderna för samhället för att uppnå målen för förnybart, allt annat lika, kan förväntas minska. Eftersom elcertifikatssystemet säker- ställer att en viss mängd förnybart byggs ut, förväntas inte utsläppen av växthusgaser påverkas negativt av den föreslagna ändringen. Därmed påverkar förslaget inte möjligheterna att nå klimatmålen. Vid sidan om elcertifikats- systemet finns även stöd med huvudsaklig inriktning mot mindre producenter av elektrisk kraft från förnybara energikällor, såsom investeringsstödet för solceller eller den införda skattereduktionen för mikroproduktion av förnybar el. En ökad elproduktion från biobränslen och en ökad vattenkraftsproduktion kan, som påpekat, bl.a. påverka miljö- målen levande skogar, ett rikt växt och djurliv samt levande sjöar och vattendrag. De anläggningar som omfattas förslaget är dock små, varför även påverkan på dessa miljömål kan förväntas vara begränsad. I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter för företag i den omfattning som är nödvändigt i det aktuella lagstiftningsärendet och avseende de aspekter som ska belysas enligt 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvens- utredning vid regelgivning. Det sker mot bak- grund av tillgängliga uppgifter och i den omfattning som är möjlig. Beskrivningar av förslaget och dess konsekvenser i andra avseenden finns även i andra delar av denna proposition. Härigenom anser regeringen, trots vad som framförs av och vissa andra remissinstanser, att gällande krav på konsekvens- analyser har tillgodosetts. Förslaget bedöms öka de långsiktiga förut- sättningarna för produktionen av elektrisk kraft från förnybara källor genom att säkerställa undantagens förenlighet med unionsrätten. Det bör härvidlag noteras att det är stödmottagarna som står risken vid ett eventuellt retroaktivt återkrav av ett otillåtet statligt stöd. Förslaget innebär en begränsning av skatte- friheten för de aktörer som yrkesmässigt producerar elektrisk kraft men som inte levererar elektrisk kraft. Egenproducerad elektrisk kraft som produceras i större anläggningar kommer i och med förändringen att beskattas på motsvarande sätt som gäller annan storskalig förnybar elproduktion. Dessa aktörer kommer att behöva anmäla till att de är skattskyldiga för energiskatt samt redovisa energiskatt på den skattepliktiga elektriska kraft som de förbrukar. är det med hänsyn till de administrativa kostnaderna för beskatt- ningen motiverat att undanta produktion av små volymer av elektrisk kraft från beskattning. Den nuvarande gränsen är för hög för att kunna motiveras utifrån renodlat administrativa skäl. Regeringen anser att förslaget innefattar administrativt motiverade effektgränser efter- som kostnaderna för att ta ut skatt på den elektriska kraft som med de föreslagna begränsningarna undantas från beskattning överstiger den skatteuppbörd som beskattningen skulle leda till. Förslaget om ett förändrat undantag från skatteplikt innebär att majoriteten av vindkraftsanläggningarna, de biobränslebaserade anläggningarna och vattenkraftsanläggningarna, samt ett mindre antal solkraftsanläggningar, som är registrerade som godkända anläggningar i elcertifikatssystemet, inte kommer att omfattas av skattefrihet från energiskatten från el. Det finns därutöver ytterligare anläggningar som fortsatt kan komma i åtnjutande av skatte- friheten, t.ex. anläggningar som redan fasats ut ur elcertifikatssystemet såsom äldre småskaliga vatten- och vindkraftsanläggningar. Att förslaget omfattar huvuddelen av solkraften beror på att de flesta solkraftsanläggningarna är små med låg installerad effekt och därför producerar relativt lite elektrisk kraft . Det illustreras även av storleksförhållandena inom elcertifikats- systemet, t.ex. utfärdades det 2014 10 770 elcertifikat till drygt 1 100 solkraftsanläggningar i , motsvarande uppgift för vindkraften var drygt 11 miljoner elcertifikat till drygt 2 800 anläggningar. Skattefriheten kan, som t.ex. påpekats av , Svensk Fjärrvärme, Svensk vindenergi och , riskera att snedvrida konkurrensförhållandena mellan energislagen på den teknikneutrala elcertifikatsmarknaden, men även mellan olika typer av elproducenter och mellan energiformer. Främst har det enligt remissinstanserna varit fråga om en snedvridning till förmån för den svenska vindkraften. Förslaget innebär att dessa möjliga snedvridningar avsevärt begränsas och därmed att konkurrensförhållandena på såväl elcertifikatsmarknaden som på elmarknaden blir mer likvärdiga mellan olika aktörer, energislag och energiformer. Förslaget bedöms inte medföra ökade kostnader för aktörer som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft eftersom dessa aktörer inte omfattas av det nuvarande undantaget från skatteplikt. Då undantaget från skatteplikt är sammankopplat med ”yrkesmässig leverans” medför förslaget emellertid att vissa mikroproducenter, vilka tidigare förlorat skatte- friheten när de sålt temporära produktions- överskott, framöver inte regelmässigt behöver vara utestängda från skattefrihet för egenproducerad elektrisk kraft som de själva förbrukar. Hur förslaget kan påverka företag med småskalig produktion av elektrisk kraft från förnybara energikällor tydliggörs genom följande exempel. En bostadsrättsförening i södra delarna av har installerat solceller på föreningens tak med en sammanlagd effekt på 129 kW. Om fullast- timmarna för föreningens anläggning uppgår till 900 kommer anläggningen att producera ca elektrisk kraft , varav antas användas direkt av föreningen (egenanvändning). Den över- skjutande årliga elproduktionen, 23 mega- wattimmar (nettoproduktion), säljs vidare till en elhandlare som säljer den vidare. Enligt nuvarande regelverk blir all elkraft som föreningen framställer skattepliktig i och med att de yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. Föreningen blir även skattskyldig för energiskatt på elektrisk kraft med anledning av att de yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. omfattas alltså inte av det nuvarande undantaget från skatteplikt för egen- producerad elektrisk kraft. Som skattskyldiga ska de dessutom deklarera och betala in skatt på den kompletterande elektriska kraft som föreningen köper in. Enligt förslaget om förändrat undantag från skatteplikt kommer energiskatt inte längre att utgå på den elektriska kraft som föreningen själv använder, dvs. på egenanvändningen, utan endast netto- produktionen beskattas. För föreningen i fråga skulle därmed kostnaden för energiskatt på enligt gällande skattesats och Om föreningen även uppfyller kraven för att få skattereduktion för mikroproduktion av el, t.ex. genom att anslut- ningspunkterna för anläggningen har en säkring på högst , är de berättigade till en skattereduktion på per kWh för netto- produktionen av el, dock högst . Föreningen har därutöver rätt till elcertifikat för hela sin elproduktion och 2015 är den högsta ersättningsnivån för företag Men om föreningens solkrafts- anläggning sammantaget har en toppeffekt på 255 kW eller mer ska all den elektriska kraft som föreningen framställer beskattas med energiskatt på el, oavsett om den säljer elektrisk kraft eller inte. De kan dock fortfarande vara berättigade till skattereduktionen och har rätt till elcertifikat för hela sin produktion av elektrisk kraft. Effekter för myndigheter och domstolar Förslaget bedöms medföra ökade kostnader för (för utveckling av blanketter och informationsinsatser m.m. samt IT-utveckling) och löpande kostnader för hantering av fler skattskyldiga för energiskatt på elektrisk kraft samt för IT-utveckling. Tillkommande kostnader för bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget bedöms inte påverka antalet mål eller på annat sätt påverka arbetsbelastningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna och inte heller medföra några ökade kostnader för andra myndigheter. 6.23Begränsning av möjligheten att använda märkt olja i båtar 6.23.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa punktskattefrågor inför budget- propositionen tagits fram. Promemorian innehåller bland annat förslag om begränsning av möjligheten att använda märkt olja i båtar. En sammanfattning av prome- förslag finns i bilaga 11, avsnitt 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 11, avsnitt 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 11, avsnitt 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2015/01733/S2). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 11, avsnitt 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11, avsnitt 7. I förhållande till lagrådsremissens förslag har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Skattebefrielsen för flyg- och fartygsbränsle begränsas I rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskaps- ramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, förkortat energiskattedirektivet, an- ges att skattebefrielse ska ges för energi- produkter som levereras för användning som flygbränsle (artikel 14.1.b) och för bränsle som används för sjöfart inom gemenskapens far- vatten, inklusive fiske (artikel 14.1.c). Skatte- befrielse ges dock inte för bränsle som används för privat nöjesflyg eller i privata nöjesfartyg. Energiskattedirektivet har i svensk rätt införts genom lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE. Enligt reglerna i LSE åstadkoms skattebefrielse för flyg- och fartygsbränsle genom att bränslet levereras utan skatt till luftfartygen, skeppen eller båtarna, när de används för annat än privata ändamål, eller genom att återbetalning av skatten medges om luftfartygen, skeppen eller båtarna används för annat än privat ändamål. Europeiska kommissionen har påpekat att tillämpning av skattefriheten för flyg- och fartygsbränsle är generösare än energiskattedirektivets bestämmelser som de tolkats i två avgöranden från Europeiska unionens domstol (C-79/10, mot Hauptzollamt ) och C- 250/10, Haltergemeinschaft LBL GbR mot Hauptzollamt )). Av avgörandena framgår att skattebefrielse enbart får ges för bränsle som förbrukas i luftfartyg som används direkt för att tillhandahålla luftfartstjänster mot ersättning. Även reglerna om fartygsbränsle ska tolkas i ljuset av avgörandena om flygbränsle. Mot bakgrund av detta har en ändring av reglerna i LSE beslutats (lag (2015:214) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, prop. 2014/15:40, bet. 2014/15:SkU12, rskr. 2014/15:133). Ändringen innebär en begränsning av skattefriheten för flyg- och fartygsbränsle som trädde i kraft . Under beredningen av förslaget har framfört att även bestämmelserna i 2 kap. 9 § LSE om medgivande att använda lågbeskattad, märkt olja i båt bör ses över. Reglerna om märkt olja i båtar Enligt märkningsdirektivet (rådets direktiv /60/EG av ) ska all olja som beskattas lägre än landets normala drivmedelsskattesats vara märkt med ett EU gemensamt märkämne. Därutöver får medlems- staterna själva bestämma om de vill tillsätta färgämne i oljan. I är den lågbeskattade, märkta oljan grönfärgad. Av 2 kap. 1 § första stycket 3 a LSE framgår att energiskatt och koldioxidskatt ska betalas för eldningsolja, dieselbrännolja, fotogen, m.m. som har försetts med märk- och färgämnen eller ger mindre än 85 volymprocent destillat . Skattebeloppet är 2015 totalt per kubikmeter, varav utgör energiskatt. Av 2 kap. 1 § första stycket 3 b LSE framgår att skattebeloppet för motsvarande olja som inte har försetts med märk- och färgämnen och ger minst 85 volymprocent destillat är , varav utgör energi- skatt, per kubikmeter (miljöklass 1). Fartyg vars skrov har en största längd av och en största bredd av kallas skepp. Andra fartyg kallas båtar (1 kap. 6 § LSE). Enligt 2 kap. 9 § första stycket LSE får bränsletank som förser motor på motordrivet fordon eller båt med bränsle inte innehålla oljeprodukt som är försedd med märkämne eller från vilken märkämnet har avlägsnats. Detta gäller dock inte båtar för vilka fiskelicens meddelats enligt fiskelagen (1993:787). Enligt tredje stycket samma paragraf kan beskattningsmyndigheten medge att bränsletank på båt som disponeras av statliga myndigheter, eller om det finns särskilda skäl även annan båt, får innehålla märkt olja. Av 10 kap. 5 § LSE framgår att en särskild avgift ska betalas för motordrivet fordon och båt, vars bränsletank innehåller oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 § LSE. För båtar uppgår avgiften till . Allt bränsle utom bensin och omärkt olja får förbrukas utan skatt i båtar som har medgivande enligt 2 kap. 9 § LSE eller fiskelicens enligt fiskelagen, när båtarna inte används för privat ändamål, 6 a kap. 1 § 4 LSE. Om omärkt olja förbrukas i båt kan återbetalning av skatten medges enligt regeln i 9 kap. 3 § 3 LSE när båten inte använts för privat ändamål, dock inte för båtar med fiskelicens. 6.23.3Möjligheten att använda märkt olja i båtar begränsas Regeringens förslag: Medgivande att ha märkt olja i annan båt än sådan som disponeras av statliga myndigheter får lämnas endast om båten används uteslutande för annat än privat ändamål. Därutöver krävs fortfarande särskilda skäl för att medgivande att ha märkt olja i båt ska lämnas. Ändringen träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens.