prop · H3031d22 · 2015-09-21 00:00:00 — Arbetet inkluderar grunda, kustnära miljöer och syftet är att säkerställa den biologiska mångfalden och leverans av framtida ekosystemtjänster genom att bevara ekologiska samband i landskapet. I uppdraget ska utvecklingen av nationella, regionala och lokala handlingsplaner för grön infrastruktur stödjas. Länsstyrelsernas pågående arbete med grön infrastruktur är en viktig del i genomförandet av uppdraget. Uppdraget ska slutredovisas . Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation bland naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till kust och hav Rapporteringen 2013 enligt art- och habitatdirektivet visar att tillståndet för de naturtyperna i stort sett är oförändrat . När det gäller kvalitet och utsikter bedöms enligt Naturvårds- verkets rapport de flesta naturtyper ha en otillfredsställande eller dålig status. Anledningarna till detta är flera, bl.a. övergödning, påverkan på bottnar och dess livsmiljöer, tillstånd för typiska arter och överexploatering. Enligt internationella havsforskningsrådet (ICES) utvecklas bestånden av sill och skarpsill i centrala och norra positivt. För sillen i det västra beståndet beräknas fisketrycket nu ligga på hållbara nivåer och beståndet visar tecken på återhämtning. När det gäller torsken i västra beståndet är fiskeridödligheten för hög och beståndet ligger under hållbara nivåer. För torsken i östra råder stor osäkerhet om dess beståndsstatus. Bl.a. har konditionen hos framför allt äldre torsk försämrats. laxbestånd har generellt sett haft en positiv utveckling , men flera mindre älvar framför allt utmynnande i egentliga bedöms fortfarande ha svaga bestånd med negativ eller oförändrad utveckling. Många fisk- och växtätande sjöfågelarter har stabila eller växande häckfågelbestånd, men en grupp sjöfåglar som däremot har minskat kraftigt är musselätande större dykänder som t.ex. ejder och svärta. Alfåglarna i har också minskat kraftigt enligt är en viktig orsak de återkommande oljeutsläppen från fartyg i alfågelns viktigaste övervintrings- områden. Hotade arter och återställda livsmiljöer I den senaste rödlistan , som visar arters risk att dö ut från ett område, är 30 fiskarter rödlistade, två bedöms vara regionalt utdöda. Enligt Artdatabankens rapport och trender för arter och deras livsmiljöer – rödlistande arter i , är kunskapen mindre om livsmiljöerna i havet än om miljöerna på land, och kunskapsbristen gör att många artgrupper inte kan bedömas utifrån rödlistningskriterierna. beslutade Havs- och vattenmyndigheten om nya åtgärdsprogram och kunskapsuppbyggande program för hotade arter i akvatiskt miljö. Med hjälp av Artdatabanken arbetar myndigheten med program för akvatiska arter och naturtyper som syftar till att ta fram väsentlig kunskap om och /eller metoder där sådana saknas med mål att förbättra arten/naturtypens status. antog Ospar ett tjugotal rekommendationer för skydd av hotade arter och habitat. Havs- och vattenmyndigheten kommer att ta fram bevarandeplaner för de arter och habitat som Ospar rekommenderat och som förekommer och är hotade i , t.ex. tumlare. Främmande arter och genotyper samt genetiskt modifierade organismer Svartmunnad smörbult som finns i svenska vatten har ökat dramatiskt. Den har bl.a. fångats i den nationella miljöövervakningen av kustfisk samt rapporterats av allmänhet och fiskare efter informationssatsningar. Även amerikansk hummer har uppmärksammats i den miljön eftersom den bedöms vara mycket invasiv och riskerar att sprida exotiska sjukdomar. har totalt 26 exemplar återfunnits i , varav 17 . EU- kommissionens förordning om förebyggande 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter trädde i kraft . har , i samråd med Havs- och vattenmyndigheten och , reviderat den nationella strategin och handlingsplanen för att uppfylla krav i den nya förordningen. För att begränsa spridningen av främmande arter i marin miljö är barlastkonventionen inom sjöfarten ett viktigt styrmedel. har anslutit sig till Barlastkonventionen och verkar för att ytterligare stater ska ansluta sig till konventionen så att denna kan träda i kraft . Havs-, kust- och skärgårdslandskapens natur- och kulturvärden skyddade områden har betydelse för preciseringen. Etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden redovisas under avsnittet Ett rikt växt- och djurliv. I finns en marin nationalpark och 52 naturreservat. Andelen hav med områdesskydd har ökat från till att nu utgöra . Enligt uppföljning (6661) är en stor brist i arbetet med marint områdesskydd att det i flera skyddade områden saknas grundläggande kunskaper om utbredningen av naturvärdena under ytan. Det behövs också en bättre kännedom om vilka områden som är mest skyddsvärda. Regeringen har (M2015/771/Nm) gett Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av det befintliga nätverket av formellt skyddade områden och att ta fram en handlingsplan för att nå etappmålet om svenskt marint områdesskydd. Arbetet inom Ospar och Helcom med utvärdering av om MPA-nätverken (skyddade områden) är ekologiskt sammanhängande fortsätter. Havs- och vattenmyndigheten har också beställt studier om hur väl förbundna de nuvarande skyddade områdena är i syfte att få fram bättre metodik. Havs- och vattenmyndigheten redovisade uppdraget Åtgärder för att nå bevarandemålen i skyddade områden – fokus fiske. I denna anger myndigheten att det i en första fas preliminärt är aktuellt att reglera fiske i ca 30 av drygt 300 skyddade områden varav cirka 6 ligger utanför trålgränsen 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 och därmed lyder under EU:s gemensamma fiskeripolitik. Exploateringstryck men också glesbygds- problematik påverkar kulturmiljöerna i kust- och skärgårdslandskapet på olika sätt, bl.a. genom att det kan vara svårt att bevara och förvalta havets kust- och skärgårdsmiljöer när den bofasta befolkningen minskar. Inga nya kulturreservat av relevans för miljökvalitetsmålet har inrättats . Tillståndet för kulturhistoriska lämningar under vattnet Kunskapen om var det finns fornlämningar under vatten är enligt fortfarande fragmentarisk. Kulturarvet under ytan är fortfarande hotat av industriellt utnyttjande av havs- och sjöbottnar samt dykning. Enligt uppföljning pareras detta i viss mån av ett fungerande regelsystem, men myndigheten påpekar att t.ex. fiske inte omfattas av dessa krav och att bottentrålning befaras orsaka skada på kulturarv under vatten. Havs-, kust och skärgårdslandskapens värden för friluftslivet och påverkan från buller Trycket på havsmiljön påverkar människans möjligheter att nyttja havets ekosystemtjänster, friluftsliv, rekreation och turism. Enligt en studie av friluftslivet som refereras i framkom att av de som vistades vid hav och i skärgård upplevde sig helt eller i hög grad eller delvis ostörda och för gav utövandet möjlighet till återhämtning. Det som kunde störa var andra friluftsutövare, följt av nedskräpning och buller. Det sammanlagda antalet fiskedagar var 13,3 miljoner dagar varav 9,2 miljoner fiskedagar i sjöar och vattendrag och 4 miljoner fiskedagar utmed kusterna och i havet. Fritidsfisket omsätter betydande summor och är ett viktigt bidrag till besöksnäring och upplevelseindustri. Ungefär en fjärdedel av fritidsfiskarna är kvinnor. Diagram 3.5 Antal fiskedagar (x1000) uppdelat i olika havsområden Antal fiskedagar (fritidsfiske) Källa: Statistiska meddelanden Jo 57 Målet enligt EU:s badvattendirektiv är att alla större bad ska ha åtminstonen tillfredsställande kvalitet senast vid slutet av badsäsong. Av Sveriges kustbad hade tillfredsställande kvalitet . Anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö. har myndigheten arbetat vidare med utveckling av anslagets användning. Den förändring som infördes om att ge länsstyrelserna större frihet att disponera medel inom givna ramar ligger kvar, den största enskilda posten inom anslaget är bidrag som fördelas till samtliga länsstyrelser som sedan ansvarar för att fördela medel enligt anslagets syfte. Genom detta bidrag har fördelats till länsstyrelserna för arbete med vattenförvaltningen, kalkning, fiskevård, åtgärdsprogram för hotade arter och lokala vattenvårdsprojekt, LOVA. LOVA- projekt har en hög efterfrågan och fattade länsstyrelserna många beslut om nya bidrag, antalet beviljade projekt 2014 var ca 270 st. Större andelen beviljade medel avser VA- projekt, vilket innefattar VA-planer, VA- åtgärder, rådgivning m.m. Myndigheten bedömer att förändringen att länsstyrelserna själva fördelar medlen mellan olika ändamål har inneburit att beslut om anslagets användning på ett bra sätt har kunnat anpassas till kunnande om regionala och lokala förhållanden. Utöver detta bidrag till länsstyrelserna har Havs- och vatten- myndigheten avsatt ca av anslaget till särskilda större åtgärdsprojekt. Syftet är att stimulera och utveckla arbetet med Länsstyrelserna fick söka medel och 14 länsstyrelser beviljades bidrag till totalt 24 såväl ett- som fleråriga projekt. Vid urvalet av inkomna ansökningar prioriterades ansökningar och åtgärder utifrån ett större geografiskt perspektiv och möjlighet till samordning mellan aktörer och finansieringskällor. Som exempel på åtgärder som erhållit medel kan nämnas restaureringsprojekt av kustmynnande floder för att minska påverkan från sura sulfatjordar, fiskevårdsåtgärder samt naturvårdsfrämjande reglering och restaurering av sjövikar. Diagram 3.6 Fördelningen av särskilda åtgärdsprojekt per förvaltningsområde Källa: Havs- och vattenmyndigheten Myndigheten har också arbetat med anslaget för att öka uppväxling genom att t.ex. nyttja anslaget som medfinansiering till EU- finansiering. har även bidrag betalats ut för framtagande av ansökningar till LIFE. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet. Åtgärder behöver genomföras på internationell, nationell, regional och lokal nivå och nyttjandet av havens resurser genom näringsverksamhet, rekreation eller annat nyttjande bör ske på ett långsiktigt hållbart sätt som inte hotar havens biologiska mångfald. bedömer regeringen att genomförandet av de kommande åtgärdsprogrammen inom havs- och vattenförvaltningen kommer att ha stor betydelse för att nå miljökvalitetsmålet. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 vattendelegationerna vid de länsstyrelser som är vattenmyndigheter kommer att fastställa åtgärdsprogram för de fem vattendistrikten enligt vattenförvaltningsförordningen och Havs- och vattenmyndigheten kommer att fastställa åtgärdsprogram för havsmiljön enligt havsmiljöförordningen. I åtgärdsprogrammet redovisas de miljökvalitetsnormer som ska uppfyllas, vilka åtgärder som behövs för att uppfylla dem, vilka myndigheter, länsstyrelser och kommuner som ska vidta åtgärder och när åtgärderna ska vara genomförda. Regeringen anser att åtgärdsarbetet har stor betydelse för att nå vattenrelaterade miljökvalitetsmål och att det i genomförande av åtgärdsprogrammen behövs ett brett och starkt engagemang från berörda myndigheter, länsstyrelser och kommuner. Genomförandet av EU:s reformerade gemensamma fiskepolitik förväntas bidra till att uppfylla målet. Skyddade områden är ett mycket viktigt verktyg för att säkerställande bevarande av den biologiska mångfalden i kust och hav. Regeringen bedömer att skyddet av områden behöver stärkas och kunskapen om ekosystem och utbredning av naturtyper bör utvecklas. För att säkerställa ett funktionellt skydd behöver arbetet med skyddade områden ses som en integrerad del av övrig kust- och havsförvaltning. Regeringen bedömer att antalet skyddade områden behöver öka för att nå etappmålet om att av områden ska vara skyddade 2020. Flera hot mot havsmiljön ökar i omfattning, t.ex. är trenden för marint skräp stigande i omfattning. Det finns också en risk att intensifierade aktiviteter inom marin turism och rekreation kan innebära en målkonflikt inom målet mellan bevarandemål och målet om en levande kust och skärgård. En ekosystembaserad marin fysisk planering är en viktig grund för att nå miljökvalitetsmålet. Regeringen har beslutat om havsplaneringsförordningen (2015:400). Att nödvändig reglering är på plats är ett viktigt steg för det fortsatta arbetet med havsplanering. Havsplaneringen kan bidra till uppfyllandet av miljökvalitetsmålet genom att vara en arena för tvärsektoriell diskussion om hur havet används och vilken samlad påverkan olika verksamheter får på naturvärden. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Miljökvalitetsmålet är att våtmarkernas eko- logiska och vattenhushållande funktion i land- skapet ska bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –mångfalden av våtmarkstyper finns representerade inom sina naturliga utbredningsområden, –våtmarkernas ekosystemtjänster är vidmakthållna, –våtmarker är återskapade, –naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till våtmarkerna har gynnsam bevarandestatus och genetisk variation –hotade våtmarksarter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts, –främmande arter utgör inget hot, –genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade, –våtmarkernas natur- och kulturvärden är bevarade och –våtmarkernas värde för friluftsliv är bibehållet. Utvecklingen av tillståndet för myllrande våtmarker är negativ. skadas värdefulla våtmarker och vegetation förändras. Natur- och kulturvärden samt ekosystemtjänster påverkas negativt. Negativa effekter av markavvattning, klimatförändringar, främmande arter och kvävenedfall kvarstår. Hänsynen inom skogs- och jordbruk är fortsatt otillräcklig vilket leder till skador på våtmarker. Takten i skydds- och restaureringsarbetet är fortsatt långsam och skötseln försvagas. Tillgängligheten av våtmarker för friluftslivet har dock förbättrats. Mångfalden av våtmarkstyper finns representerade inom sina naturliga utbredningsområden Enligt årliga uppföljning (6608) saknas uppgifter om förändringar eftersom undersökningar av sådana förändringar inte genomförts. Palsmyr är den våtmarkstyp vars utbredningsområde ligger i riskzonen att minska på grund av klimatförändringarna. (artikel 17-rapportering ). Våtmarkernas ekosystemtjänster är vidmakthållna Enligt årliga uppföljning saknas uppgifter om förändringar eftersom ekosystemtjänsterna inte följts upp. Kontinuerliga förändringar av våtmarker får dock till följd att ekosystemtjänsterna försvagas mer än förstärks genom de begränsade restaureringsåtgärder som genomförs. Enligt årliga uppföljning restaurerades våtmarker med stöd från landsbygdsprogrammet . Restaurering har skett inom ramen för olika EU- finanseriade projekt (LIFE-projekt), exempelvis projektet ”Ad(d)mire”. Viktiga insatser för att restaurera våtmarker har genomförts av organisationer som och Stiftelsen . Naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till våtmarkerna har gynnsam bevarandestatus och genetisk variation Enligt årliga uppföljning saknas uppgifter för förändringar av bevarande- statusen eftersom dessa inte har följts upp, men de långsiktiga trenderna är dock fortfarande i stora delar negativa. i har meddelat att hävden i rikkärren varit god till skillnad från situationen i stora delar av landet där situationen är bekymmersam. genomförd markavvattning, upphörd hävd och kvävenedfall finns kvar och ger ackumulerade negativa effekter för vissa ekosystemtjänster. i rapporterar ökande skador på våtmarker i länet orsakade av terrängkörning. Skyddsdikning efter avverkning sker på av slutavverkningarna och miljöhänsynen i skogsbruket visar fortsatt på brister. många ansökningar kommer till länsstyrelserna. Antal kubikmeter bruten energi- och odlingstorv 2010–2013 framgår av nedanstående tabell. Tabell 3.5 Torvtäkt i miljoner kubikmeter 2010–2013 Hotade våtmarksarter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts Enligt årliga uppföljning av miljökvalitetsmålen saknas uppgifter om utvecklingen eftersom uppföljning inte genomförts. Främmande arter utgör inget hot Enligt årliga uppföljning kan vissa skador på våtmarksekosystem förekomma från arter som jättebalsamin och jättebjörnloka. Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade Enligt årliga uppföljning finns inga nya uppgifter om genetiskt modifierade organismer kopplade till våtmarker eftersom sådan uppföljning saknas. Våtmarkernas natur- och kulturvärden är bevarade Enligt årliga uppföljning fortsätter arbetet med att skydda våtmarkerna i myrskyddsplanen. En preliminär bedömning visar att arealen skyddad våtmark har ökat med , jämfört med 2013 vilket indikerar att takten i skyddsarbetet avtar och att myndigheterna prioriterat andra naturtyper framför våtmarkerna i bevarande- arbetet. Flera län påtalar också att våtmarkerna prioriteras ned till förmån för skogsskyddet. I nedanstående figur redovisas läget för myrskyddsplanens genomförande. Kunskaps- uppbyggnad om kulturmiljövärden i våtmarker pågår i flera län, exempelvis i , och i . Skydd av våtmarker ingår i etappmålet om skydd av landområden, sötvattensområden och områden, vilket beskrivs under miljökvalitets- målet Ett rikt växt- och djurliv. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Diagram 3.7 Myrskyddsplanenen genomförande 94 07 Källa: Våtmarkernas värde för friluftsliv är bibehållet Enligt årliga uppföljning har flera län arbetat med insatser som våtmarksvandringar, förbättring av leder och parkeringsplatser m.m. som skapat ökad tillgänglighet till våtmarker. finns vissa problem med bullerstörningar i våtmarker, exempelvis i . Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet. Om arbetet med genomförandet av myrskyddsplanen fortsätter i samma takt som 2014 kommer det att ta innan skyddet är genomfört, vilket innebär att de värdefulla våtmarker som planerats att bevaras inte kommer att ha bevarats till 2020. Det innebär också att värdefulla våtmarker riskerar ytterligare skador på grund av exploateringar och brister i hänsyn vid brukande. genomförd markavvattning samt pågående klimatförändringar och övergödning påverkar våtmarkernas natur- och kulturvärden samt ekosystemtjänster negativt. Restaurering och återskapande av våtmarker i landskapet bidrar till en förbättrad vattenhushållande funktion. Takten i återskapandet är dock fortfarande alltför långsam. Kulturmiljövärden försvinner successivt i många våtmarker, exempelvis genom att slåtterlador ruttnar ned. Även kunskapsbrist om kulturmiljövärden i våtmarkerna förhindar bevarandet av dessa värden. Orsakerna till problemen med att nå myllrande våtmarker är sammanfattningsvis bristande ekonomiska och 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 personella resurser, kunskapsbrist, kontinuerlig utarmning av våtmarker på grund av tidigare genomförda dräneringar, torvbrytning, bristande hänsyn, klimatförändringar och övergödning. Alla länsstyrelser utom en bedömer att målet myllrande våtmarker inte är möjligt att nå. Regeringen anser att utvecklingen av miljökvalitetsmålet myllrande våtmarker måste bli mer positiv. Arbetet med skydd, skötsel, restaurering och återskapande av våtmarker behöver öka liksom hänsynen till våtmarker inom jord- och skogsbruket. Regeringen avser därför att ge i uppdrag, att ta fram förslag till en strategi med insatser, ansvarsfördelning och kostnadsbedömningar med syfte att öka takten i naturvårdsinsatser som skydd och restaurering av våtmarker. Regeringen avser vidare att uppdra åt ansvariga myndigheter att analysera hur måluppfyllelsen för berörda miljökvalitetsmål kan förbättras och att föreslå åtgärder i t.ex. landsbygdsprogrammet (se nedan under Ett rikt odlingslandskap). Miljömålsberedningen redovisar i sitt betänkande ”Med miljömålen i fokus” (SOU 2014:50) förslag till etappmål om att skapa förutsättningar för långsiktigt hållbar hantering av ytavrinning i ett förändrat klimat. Regeringen bedömer att återskapande av våtmarker och deras vattenbalanserande funktion är en viktig del i klimatanpassning och även kan bidra till att motverka utsläpp av växthusgaser. Beredningen bedömer vidare att det finns stora restaurerings- behov i kust- och sötvattensmiljöer. Även här utgör våtmarksrestaureringar en komponent i restaureringar av dessa miljöer. Miljökvalitetsmålet är att skogens och skogs- markens värde för biologisk produktion ska skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet ska nås inom en generation. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –skogsmarkens egenskaper och processer är bibehållna, –skogens ekosystemtjänster är vidmakthållna, –skogens biologiska mångfald är bevarad i samtliga naturgeografiska regioner och arter har möjlighet att sprida sig inom sina naturliga utbredningsområden som en del i en grön infrastruktur, –naturtyper och arter knutna till skogs- landskapet har gynnsam bevarandestatus och tillräcklig genetisk variation, –hotade arter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts, –främmande arter och genotyper hotar inte skogens biologiska mångfald, –genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade, –natur- och kulturmiljövärden i skogen är bevarade, –skogens värden för friluftslivet är värnade och bibehållna. Det går inte att se en tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Indikatorerna för miljö- kvalitetsmålet Levande skogar och andra parametrar visar att det finns både positiva och negativa trender. Utvecklingen av miljöarbetet är positiv och behöver fortsätta för att vända trenden i miljötillståndet från neutral till positiv. Skogsmarkens egenskaper och processer är bibehållna Miljöövervakningsdata visar på ytterst låga nitratkvävehalter på merparten av provytorna på skogsmark i landet. Men i och är nitratkvävehalterna kraftigt förhöjda vilket visar att skogsmarken inte förmår att ackumulera luftnedfallet av kväve. En forskarstudie visar att kärlväxter med en nordlig tyngdpunkt i sin utbredning minskade tydligt i eftersom de missgynnas av det ökade nedfallet av kväve. Skogsgödsling med kväve kan också påverka markvegetationen och utfördes sådan gödsling på ca 24 000 ha vilket motsvarar av skogsmarksarealen och är en halvering jämfört med medeltalet . av gödslingen på skogsmark sker i Norrlandslänen och . Markavvattning, skyddsdikning, dikes- rensning och körskador på skogsmark kan skada biologisk mångfald, innebära negativa effekter på markens hydrologi, medföra risk för utlakning och sänkningar av pH. Markavvattning av skogsmark förekommer i begränsad omfattning. Till inkommer cirka 1 000 anmälningar om samråd för dikesrensning och cirka 1 500 anmälningar om skyddsdikning . Det innebär att skyddsdikning sker i av föryngringsavverkningarna. Uppföljning av hur åtgärderna utförts och dess påverkan sker enbart i de fall anmälningarna har varit föremål för föreläggande eller förbud från . Uppföljningen av miljöhänsynen vid föryngringsavverkning /2012–2013/2014 visar att körning över vattendrag förekommer vid var fjärde föryngringsavverkning. I av överfarterna bedöms avverkningen ha en stor negativ påverkan på vattendragen och orsakar körskador vilket betyder att cirka 2 000 nya vattendrag utsätts för denna påverkan. Skogens ekosystemtjänster är vidmakthållna Uppföljning och värdering av skogens icke prissatta ekosystemtjänster saknas. Skogens biologiska mångfald är bevarad i samtliga naturgeografiska regioner och arter har möjlighet att sprida sig inom sina naturliga utbrednings- områden som en del i en grön infrastruktur Länsstyrelserna (och några kommuner) har fattat beslut om naturreservat för skogsmark (2013).