prop · H30364 · 2015-12-07 00:00:00 — inte längre uppfyller kraven, ska organet ålägga tillverkaren att vidta korrigerande åtgärder och vid behov tillfälligt eller slutgiltigt återkalla Bestämmelserna är relativt utförliga och berör ett fåtal och genomförs därför lämpligen genom myndighetsföreskrifter. Av 6 § andra stycket förordningen om ackreditering och teknisk kontroll framgår att en före- skrivande myndighet får meddela de föreskrifter om organ som ska anmälas enligt 9 § lagen om ackreditering och teknisk kontroll som behövs inom myndighetens verksamhetsområde. Med stöd av detta befintliga bemyndigande bedöms att bestämmelserna kan genomföras Motsvarande bedömning har gjorts vid Prop. 2015/16:64 genomförandet av produktdirektivet av leksakers säkerhet. Enligt artikel 39 ska medlemsstaterna se till att det finns ett förfarande för överklagande av det anmälda organets beslut. Bestämmelsen mot- svarar artikel 4.7 i det så kallade rambeslutet nr 768/2008/EG. Det finns identiska bestämmelser i merparten av de produktdirektiv som antagits efter framtagandet av rambeslutet. Bestämmelsen innebär inte ett krav på prövning i domstol utan vad som avses är ett internt förfarande inom de anmälda organen att ompröva beslut. Swedacs föreskrifter om anmälda organ innehåller redan en sådan regel om omprövning och artikeln kräver därför inte några ytterligare genomförandeåtgärder. Begreppet marknadskontroll är unionsrättsligt och infördes i i samband med anslutningen till EES . Marknadskontroll kan beskrivas som en särskild form av myndighetstillsyn som syftar till att säkerställa att produkter som släpps ut på marknaden eller tas i bruk första gången uppfyller föreskrivna krav. I artikel 2.17 i förordning (EG) nr 765/2008 definieras begreppet marknadskontroll som den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av de offentliga myndigheterna för att se till att produkterna överensstämmer med de krav som fastställs i relevant harmoniserad gemenskapslagstiftning och inte hotar hälsan, säkerheten eller andra aspekter av skyddet av allmänintresset. Marknads- kontrollen syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och säkerhet, undanröja farliga produkter samt upprätthålla respekten för och identifiera brister i regelverket. En likvärdig marknadskontroll i hela EU är nödvändig för att upprätthålla fri rörlighet och förhindra snedvriden konkurrens. Inom EU förekommer dock betydande variationer mellan medlemsstaterna i hur marknadskontrollen i praktiken utövas trots gemensamt regelverk. Mot bakgrund av de före- slagna ändringarna om marknadskontroll på unionsnivå och i syfte att få ökad enhetlighet i den svenska marknadskontrollen, är flera förslag som rör marknadskontroll i denna proposition utformade utifrån hur produktdirektivet om leksakers säkerhet har genomförts i svensk lagstift- ning. 6.8.1Bestämmelser om marknadskontroll och marknadskontrollmyndighet Regeringens förslag: En upplysning om att det finns bestämmelser om marknadskontroll i artiklarna 15.3 och 16–29 i förordningen (EG) nr 765/2008 ska införas i den nya lagen. Marknadskontroll ska utövas av den myndighet som regeringen bestämmer. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i menar att Transportstyrelsen, liksom föreslagits, bör utses till marknadskontroll- Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 43 i fritidsbåtsdirektivet ska artiklarna 15.3 och 16–29 i förordningen (EG) nr 765/2008 tillämpas på produkter som omfattas av fritidsbåtsdirektivet. I artiklarna 44–46 i fritidsbåtsdirektivet finns några kompletterande bestämmelser angående Huvudparten av bestämmelserna om marknads- kontroll finns dock i förordningen (EG) nr 765/2008. Artiklarna 15–29 i förordningen (EG) nr 765/2008 innehåller en gemenskapsram för mark- nadskontroll och kontroll av produkter som förs in på gemenskaps- Av artiklarna framgår bland annat en rad befogenheter som de marknadskontrollerande myndigheterna behöver för marknads- kontrollen och kontrollen av produkter som förs in på unionsmarknaden. Bestämmelserna i artikel 19 är direkt tillämpliga för de marknads- kontrollmyndigheter som utsetts av medlemsstaterna. bestämmelserna i artiklarna 27–29 som gäller för både de utsedda mark- nadskontrollmyndigheterna och den myndighet som ansvarar för yttre Enligt artikel 19 i förordningen (EG) nr 765/2008 ska marknads- kontrollmyndigheterna göra lämpliga kontroller i tillräcklig omfattning genom dokumentkontroll och, där så är lämpligt, fysisk kontroll av ett Myndigheterna har också befogenhet att kräva att en ekonomisk aktör tillhandahåller den dokumentation och information som behövs för marknadskontrollen, kräva tillträde till de ekonomiska aktörernas lokaler, ta provexemplar av produkter samt att förstöra produkter som utgör en allvarlig risk eller göra dem obrukbara. De nuvarande bestämmelserna om tillsyn av fritidsbåtar bör därför anpassas för att stämma överens med förordningen (EG) nr 765/2008. Förordningens bestämmelser om marknadskontroll gäller för produkter som omfattas av fritidsbåtsdirektivet. bestämmelserna i förordningen bör därför införas i den föreslagna lagen. Genom upplysningen hänvisas till artikel 15.3 i förordningen som i sin tur föreskriver att tillämpningen av förordningen inte hindrar medlems- staterna att vidta mera specifika åtgärder som föreskrivs i produktsäker- hetsdirektivet 2011/95/EG. Därmed behöver den föreslagna lagen inte innehålla någon ytterligare hänvisning till produktsäkerhetslagen utan produktsäkerhetslagen kan även fortsättningsvis tillämpas för marknads- kontroll i de fall den lagens bestämmelser är mer specifika än bestäm- melserna i den föreslagna lagen och förordningen (EG) nr 765/2008. att den nämnda förordningen ska kunna tillämpas i praktiken och få fullt genomslag bör några nya bestämmelser införas, exempelvis bestämmelser som reglerar marknadskontrollmyndigheternas övriga befogenheter, t.ex. polisbiträde och vite. Dessa frågor behandlas i Enligt 4 § i den nuvarande fritidsbåtslagen ska den tillsynsmyndighet som regeringen bestämmer se till att lagen och föreskrifter meddelade med stöd av lagen följs. Enligt 5 § förordningen (1996:53) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar pekas Transportstyrelsen ut som Ett syfte med förordning (EG) nr 765/2008 är också att skapa en horisontell begreppsapparat för den inre marknaden. Begreppet tillsyn bör därför ersättas av begreppet marknadskontroll i den Prop. 2015/16:64 nya lagen, se även avsnitt 6.3.3 angående begreppet marknadskontroll. Transportstyrelsen är utsedd tillsynsmyndighet för efterlevnad av fritidsbåtslagen. Transportstyrelsen har relevant kompetens och erfaren- het för att utföra kontrollen inom området. Myndigheten har dessutom ansvar för tillsyn inom sjöfartsområdet (och övriga trafikslag) och kan därför dra lärdomar och samutnyttja kompetensen inom dessa områden och hitta synergieffekter i tillsyns- och kontrollarbetet. Transport- styrelsen bör därför utföra den marknadskontroll som anges i den före- slagna lagen. Regeringen avser att ta in en bestämmelse om detta i en förordning. Regeringens förslag: ska på begäran av marknads- kontrollmyndigheten lämna den hjälp som behövs när marknads- kontrollmyndigheten utför åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen behöver tillgripas eller om det annars finns Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. redaktionella justeringar har dock gjorts. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte berört frågan. Skälen för regeringens förslag Artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ger marknadskontrollmyndig- heten vissa befogenheter i samband med marknadskontrollen, bland annat rätt till tillträde till lokaler och rätt att förstöra produkter. utövandet av dessa befogenheter kan marknadskontrollmyndigheten behöva hjälp för att exempelvis få tillträde till utrymmen och få skydd för sin personal. Som ett komplement till förordning (EG) nr 765/2008 bör därför kunna hjälpa marknadskontrollmyndigheten när den vidtar åtgärder enligt artikel 19. I den nuvarande fritidsbåtslagen saknas en möjlighet att begära hjälp från . finns en motsvarande bestämmelse om rätt till polisbiträde i andra produktlagstiftningar, exempelvis 25 § lagen (2011:579) om leksakers Hjälp från bör enligt den nya lagen endast kunna begäras i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av polismans särskilda befogenheter att använda våld. Det är den begärande mark- nadskontrollmyndigheten som ska pröva om förutsättningar finns att begära hjälp av . begäras endast om sådana särskilda omständigheter finns som gör att det kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polismans särskilda befogenheter att använda våld enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas eller om det annars finns synnerliga skäl. myndigheten kan exempelvis begära hjälp av när aktören förklarat sig vägra tillträde till lokalerna. Det kan vara fråga om synnerliga skäl om det finns en överhängande risk för att produkter eller handlingar kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. Frågan om hjälp från tas upp i den föreslagna lagens 27 §. I denna paragraf föreslås även en hänvisning till artikel 19 i förord- ning (EG) nr 765/2008. Eftersom paragrafen kommer att innehålla regler om tvångsmedel bör hänvisningen göras till EU-bestämmelsen i en viss angiven lydelse, s.k. statisk hänvisning, och utformas enligt nya anvis- ningar för författningsskrivning. En följd av att ha statiska hänvisningar blir att om EU-bestämmelserna ändras behöver lagstiftaren överväga om någon ändring behöver göras i den nationella lagstiftningen. Mot- svarande överväganden görs även beträffande den föreslagna lagens nästföljande två paragrafer, 28 och 29 §§, om förelägganden, förbud och avgifter. Regeringens förslag: ska få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att den nya lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den ska efterlevas. Ett föreläggande eller förbud eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska förenas med vite om det inte av särskilda skäl är obehövligt. ska få bestämma att besluten ska gälla . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) framhåller att direktivets artikel 46 behandlar formell bristande överensstämmelse. För att genomföra denna artikel föreslås i prome- att marknadskontrollmyndigheten ges befogenhet i den nya lagen att vidta åtgärder och återkallelser även vid bristande formella överens- stämmelser. Swedac menar att det är viktigt att marknadskontroll- myndighetens befogenheter och handlingsutrymme preciseras på ett tydligare sätt än i 28 § i förslaget. Transportstyrelsen menar att artiklarna 7.9, 9.9, 10.5 och 44.1 synes innehålla uttryckliga skyldigheter för aktörerna som bör framgå av lagen och inte genom att Transportstyrelsen ges möjlighet att utfärda förelägganden och förbud. Skälen för regeringens förslag Enligt 4 § andra stycket i den nuvarande fritidsbåtslagen får tillsyns- myndigheten meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen ska följas och ett sådant föreläggande eller förbud får förenas med vite. Som angetts i avsnitt 6.8.1 har marknadskontrollmyndigheten befogenhet att bland annat vidta åtgärder enligt artikel 19 i förordningen (EG) nr 765/2008. För att den förordningen och den föreslagna lagens bestämmelser om marknadskontroll ska kunna tillämpas i praktiken och få fullt genomslag, bör marknadskontrollmyndigheten ges befogenhet att vidta åtgärder. Den nya lagen bör därför innehålla motsvarande befogenheter som finns i den nuvarande fritidsbåtslagen att meddela förelägganden och förbud samt förena dessa med vite. De förelägganden och förbud som kan bli aktuella behandlas nedan. Föreläggande om korrigerande åtgärder Förutom de direkt tillämpbara befogenheterna i artikel 19, innehåller förordning (EG) nr 765/2008 bestämmelser som ska genomföras nationellt för att kunna tillämpas av marknadskontrollmyndigheterna. Av förordningen framgår bland annat att syftet med marknadskontroll är att säkerställa att en vara som inte uppfyller EU-lagstiftningen dras tillbaka, förbjuds eller hindras från att tillhandahållas (artikel 16.2), samt att medlemsstaterna ska säkerställa att varor som utgör en allvarlig risk dras tillbaka, återkallas eller förbjuds (artikel 20.1). Därutöver ska medlems- staterna inrätta lämpliga förfaranden, bland annat för att kontrollera att korrigerande åtgärder har vidtagits (artikel 18.2). Medlemsstaterna ska ge marknadskontrollmyndigheterna de befogenheter, resurser och kunskaper som krävs för att de ska kunna utföra sina uppgifter på rätt sätt (artikel 18.3). Enligt artikel 44.1 andra stycket i fritidsbåtsdirektivet ska en myndig- het som konstaterar att en produkt inte uppfyller kraven i direktivet utan dröjsmål ålägga de berörda aktörerna att vidta lämpliga korrigerande åtgärder för att produkten ska uppfylla kraven, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den. I tredje stycket nämnda artikel finns motsvarande bestämmelse om att myndigheten ska ålägga privat- importören att vidta lämpliga korrigerande åtgärder, i proportion till riskens art, för att avbryta produktens ibruktagande eller användning. I förordning (EG) nr 765/2008 ställs inga krav på förelägganden vad gäller åtgärder för att få produkten att överensstämma med kraven. En sådan befogenhet kan dock komma att vara ett användbart instrument för den marknadskontrollerande myndigheten. Det bedöms nödvändigt att mark- nadskontrollmyndigheten ges dessa befogenheter vid genomförandet av direktivet. Föreläggande om åtgärder och återkallelse vid bristande formell överensstämmelse I artikel 46 i fritidsbåtsdirektivet ställs krav på att marknadskontroll- myndigheterna ska ges befogenheter vad gäller formell bristande överensstämmelse. Enligt artikeln ska aktörer, inklusive privat- importörer, åläggas att åtgärda bristande överensstämmelse vad gäller direktivets krav på CE-märkning, försäkran om överensstämmelse eller försäkran av delvis färdigställd produkt, teknisk dokumentation, namn- och adressuppgifter om tillverkaren eller importören samt andra administrativa krav. Om den bristande överensstämmelsen fortsätter ska, enligt artikel 46.2, medlemsstaten vidta åtgärder för att begränsa eller förbjuda tillhandahållandet av produkten på marknaden eller se till att produkten återkallas eller dras tillbaka från marknaden. Om det gäller en 2015/16:64 produkt som har importerats av en privatimportör, ska åtgärden avse att användningen av produkten förbjuds eller beläggs med restriktioner. Enligt 5 § i den nuvarande fritidsbåtslagen kan tillsynsmyndigheten endast vidta åtgärder om säkerheten eller hälsan äventyras för personer, egendom eller miljön eller om produkten i annat väsentligt avseende inte uppfyller ställda krav. Enligt artikel 16.2 i förordning (EG) nr 765/2008 är syftet med marknadskontrollen att säkerställa att produkter som inte uppfyller tillämpliga krav i harmoniserad gemenskapslagstiftning bland annat dras tillbaka eller förbjuds. Därutöver gäller alltså att produkter ska kunna återkallas vid formella brister enligt artikel 46 i fritidsbåtsdirek- tivet. För att genomföra artikel 46 föreslås marknadskontrollmyndigheten ges befogenhet i den nya lagen att vidta åtgärder och återkallelser även vid bristande formella överensstämmelser. Swedac efterfrågar att marknadskontrollmyndighetens befogenheter och handlingsutrymme preciseras på ett tydligare sätt i 28 § i lagför- slaget. Även om det inte uttryckligen sägs i lagtexten så följer ändå att marknadskontrollmyndigheten har befogenhet att vidta åtgärder och återkallelser även vid bristande formella överensstämmelser. Detta får anses inbegripet i de befogenheter som marknadskontrollmyndigheten ges genom att den får meddela de förelägganden och förbud som avses i 28 § i förlaget. Denna lösning motsvarar för övrigt också hur likartade frågor löstes vid införandet av lagen (2011:579) om leksakers säkerhet, se prop. 2010/11:65 i avsnitt 6.4.5. Regeringen bedömer alltså inte att den föreslagna 28 § behöver preciseras med anledning av den nu aktuella synpunkten. Enligt artikel 44.1 första stycket i fritidsbåtsdirektivet kan marknads- kontrollmyndigheterna kräva att aktörerna, inklusive privatimportören, samarbetar med myndigheten. Denna befogenhet motsvaras av aktörer- nas skyldighet att på begäran samarbeta med behöriga myndigheter om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som tillhandahållits på marknaden eller tagits i bruk (artiklarna 7.9, 9.9, 10.5 och 12.1). Av promemorians jämförelsetabell framgår att artiklarna 7.9, 9.9 och 10.5 är avsedda att genomföras genom 28 § första stycke i lagförslaget. Bestämmelsen innebär att marknadskontrollmyndigheten ska få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och de föreskrifter som meddelats i anslutning till den ska efterlevas. Artiklarna innebär alltså att tillverkarna, importörerna, distributörerna och privat- importörerna på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet ska förse den med all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten är förenlig med kraven. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten. Denna sistnämnda skyldighet finns även i artikel 44.1 andra stycket i fritidsbåtsdirektivet. Transportstyrelsen menar att i föregående stycke berörda skyldigheter bör komma till uttryck i lagtexten. Regeringen bedömer dock att möjlig- heten att meddela förelägganden och förbud är tillräckligt för att åstad- komma detta. Det motsvarar också hur likartade frågor löstes vid införan- det av lagen (2011:579) om leksakers säkerhet, se prop. 2010/11:65 i avsnitt 6.4.5. Tillfälliga förelägganden och förbud Enligt artikel 44.4 första och andra stycket i fritidsbåtsdirektivet ska marknadskontrollmyndigheterna ha befogenheten att vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkten, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den. Vid privatimport är det aktuellt med åtgärder för att förbjuda produktens ibruktagande eller förbjuda eller begränsa användningen av produkten. Åtgärderna är tillfälliga eftersom Europeiska kommissionen ska pröva om de är berättigade innan de får gälla definitivt (se artikel 44.6–8). Bestämmelsen tar bland annat sikte på situationer då aktörerna inte har agerat enligt myndighetens förelägganden och förbud inom som myndigheten har fastställt i förhållande till typen av risk. Myndigheterna har en möjlighet att tillfälligt förbjuda till- handahållandet av en produkt, då denna befogenhet inryms i befogen- heten att meddela förelägganden och förbud enligt 27 § produktsäker- hetslagen (2004:451). Myndighetens befogenheter enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 innebär möjligheter till de åtgärder som avses i artikel 44.4 i fritidsbåtsdirektivet. För att genomföra artikel 44.4 föreslås marknadskontrollmyndigheten ges motsvarande befogenheter i den nya lagen. Enligt artikel 53 i fritidsbåtsdirektivet ska medlemsstaterna fastställa regler om sanktioner vid överträdelser av de nationella bestämmelserna som antas till följd av direktivet. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionerliga och avskräckande och får skärpas om den ekonomiska aktören eller privatimportören har begått en liknande över- trädelse. I 4 § andra stycket i den nuvarande fritidsbåtslagen får ett före- läggande eller förbud förenas med vite. I 31 § produktsäkerhetslagen ska ett föreläggande eller förbud enligt 26–29 §§ i lagen förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. För att fritidsbåtsdirektivet och förordningen (EG) nr 765/2008 ska få genomslag bör marknads- kontrollmyndighetens beslut om åtgärder kunna förenas med vite på motsvarande sätt. Bestämmelserna om vite bör utformas med utgångs- punkt i hur motsvarande bestämmelser har utformats i lagen (2011:579) om leksakers säkerhet. Om marknadskontrollmyndigheten konstaterat att det finns förutsätt- ningar för ett föreläggande eller förbud, finns det ofta ett behov av att beslutet genast blir gällande. Detta är särskilt fallet om produkten för med sig risk för allvarlig skada. Detsamma gäller de beslut enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 genom vilka marknadskontroll- myndigheten förelägger en ekonomisk aktör att lämna tillträde till lokaler och att lämna upplysningar, handlingar, varuprover eller liknande. Här kan det vara angeläget att beslutet inte förhalas genom att behandlingen av ett överklagande inväntas. Mot denna bakgrund bör det i den nya 2015/16:64 lagen tas in en bestämmelse om att marknadskontrollmyndigheten ska få bestämma att dess beslut enligt såväl den nya lagen som förordning (EG) nr 765/2008 ska gälla . Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för marknads- kontroll enligt den nya lagen och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt om avgifter för marknadskontroll enligt förordning (EG) nr 765/2008. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. En bestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även får meddela föreskrifter om avgifter för marknads- kontroll enligt förordning (EG) nr 765/2008 saknas dock i promemorian. Vidare innehåller promemorians förslag en mening om vilka aktörer avgift får tas ut av. Denna mening lämpar sig bättre att införa i förord- Dessutom skiljer sig förslagen åt språkligt sett när det gäller Remissinstanserna: Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) anför att det inte framgår särskilt tydligt hur avgiftssystemet är tänkt att fungera. Swedac menar att det är viktigt att åstadkomma ett rättssäkert och rättvist avgiftssystem så att inte ekonomiska aktörer som uppfyller lagstiftningens krav får bekosta åtgärder som vidtas mot sådana som inte uppfyller kraven. Swedac önskar att avgiftssystemet var mer transparent och förutsebart. Transportstyrelsen anger att det råder oklar- het om det är den avgiftsfinansierade eller skattefinansierade anslagsposten som ska finansiera verksamheten, då det är oklart i vilken omfattning det är genomförbart att ta ut avgifter för denna verksamhet. Skälen för regeringens förslag: I 6 § i den nuvarande fritidsbåtslagen anges att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att särskilda avgifter ska tas ut för tillsyn och annan kontroll enligt denna lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av Avgifterna ska tas ut av den aktör som ansvarar för att produkten uppfyller föreskrivna krav när den släpps ut på marknaden eller när den efter en omfattande förändring släpps ut på marknaden eller tas i bruk. Enligt 6 § i förordningen (1996:53) om vissa säkerhets- och miljökrav på fritidsbåtar får Transportstyrelsen meddela avgifter enligt 6 § nämnda Med stöd av bemyndigandet har Transportstyrelsen meddelat före- skrifterna (TSFS 2014:55) om avgifter inom sjöfartsområdet. Swedac har visserligen efterlyst förtydliganden av avgiftssystemet men regeringen finner att det lämpligaste är att den nuvarande ordningen får fortsätta att gälla. Det är i enlighet med de principer som gäller för Transportstyrelsens finansiering, enligt vilken myndighetens tillsynsverksamhet i huvudsak bör finansieras med avgifter med krav på full kostnadstäckning som redovisas mot inkomsttitel på statens budget (se prop. 2010/11:30 Avgifter i Transportstyrelsens verksamhet). också framhålls i den propositionen bör det säkerställas att kollektiven är tydligt avgränsade och definierade, att berört och med rimligt intervall blir föremål för tillsynen Prop.