prop · H20388 · 2015-03-20 00:00:00 — Vad gäller driftsstödet är det enligt kommittén mest ändamålsenligt att bestämma en ny i tiden avgränsad period , efter den nu löpande, och göra ett antal förändringar utan att överge grundtanken att stödbeloppen enligt automatiskt verkande regler styrs av läsarna och förblir beroende av upplaga, varvid alla slags läsarintäkter ges en likvärdig behandling när stödbelopp bestäms. Målet med driftsstödet bör liksom vara publicistisk mångfald. Kommittén vill därvid betona värdet av konkurrens mellan olika tidningar, med skilda redaktioner, som det bästa sättet att uppnå detta mål. Kommittén föreslår förändringar av nuvarande regler för driftsstödet som ska underlätta utvecklingen av helt eller delvis digitalt distribuerad press (”en digital knuff”) och som ska förstärka skälen att verkligen eftersträva ett ökat antal prenumeranter och andra betalande läsare. Med de förändringar som föreslås vill kommittén alltså skapa större incitament för dagstidningar med driftsstöd att öka sina läsarintäkter. Enligt direktiven ska de eventuella förändringar som kommittén föreslår rymmas inom nuvarande ramar för anslaget 8:2 Presstöd inom utgiftsområde 1 . Det aktuella anslaget har Det reformutrymme som finns att tillgå för att finansiera kostnadshöjande förslag bestäms av de bedömningar och förslag med kostnadssänkande effekt som kommittén också lämnar. Det tillgängliga reformutrymmet är dock av flera skäl osäkert. Med ett genomförande av kommitténs förslag först kan fortsatta förändringar i medielandskapet få oförutsedda konsekvenser för presstödssystemet . Vidare är det fördelaktigt om avvecklingen av distributionsstödet tidsmässigt samordnas med en permanent och långsiktig lösning för samdistributionen av tidningar och post. Kommitténs samlade bedömning är ändå att de kostnadshöjande förslag som lämnas med marginal motsvaras av förslag med kostnadssänkande effekt. Grundläggande begrepp och bidragskriterier oförändrade Kommitténs bedömning är att driftsstödets grundläggande begrepp och bidragskriterier bör vara oförändrade. Det innebär bl.a. att den dagstidningsdefinition som används för att ringa in vilka typer av tidningar som är berättigade att söka driftsstöd bör användas även framöver. Av definitionen framgår bl.a. att en dagstidning ska komma ut under ett eget namn och att dess egna redaktionella innehåll ska utgöra . De nuvarande bidragskriterierna om att en stödberättigad tidning ska ha en viss abonnerad upplaga eller totalupplaga bör också vara kvar oförändrade. Med en abonnerad upplaga har tidningen etablerat en form av långsiktigt ekonomiskt kontrakt med sin läsekrets. Därmed finns det en bekräftad efterfrågan på produkten som också manifesteras i en betalningsvilja och utan en sådan ömsesidig relation mellan tidningen och dess läsekrets är det inte rimligt att staten bidrar med en finansiering i form av driftsstöd. Ett annat villkor som bör vara oförändrat är det om att en stödberättigad tidnings täckningsgrad bland hushållen på utgivningsorten inte får överstiga . Täckningsgraden används för att bedöma en tidnings möjlighet att hävda sig på annonsmarknaden och avgör vilka tidningar som ska anses ha behov av stöd och vilka som inte ska anses ha det. talar utvecklingen på dagstidningsmarknaden, med generellt minskade upplagor, för att fler tidningar kan komma att minska sin hushållstäckning ner till gränsvärdet. Det bör därför fortsatt finnas en möjlighet för att bortse från täckningsgraden som behovskriterium om det med hänsyn till förhållandena inom tidningens hela spridningsområde är uppenbart att måttet ger en missvisande bild av tidningens konkurrensförmåga på annonsmarknaden. Likvärdig behandling av alla läsarintäkter En grundläggande konsekvens av att papperstidningens ställning successivt försvagas är att driftsstödet inte längre med samma självklarhet som tidigare kan utgå från traditionella upplagemätningar för att fastställa stödbelopp. Ett teknikneutralt system förutsätter att de läsarintäkter som kan komma från en digital dagstidningspublicering behandlas som likvärdiga med de intäkter som kommer från abonnemangen på papperstidningen. Även intäkterna från försäljningen av lösnummer bör omfattas av upplagemätningarna för att fastställa Det är som ska utforma de närmare mätmetoderna, men en möjlighet som kommittén vill peka på är att en tidnings intäkter från lösnummerförsäljning och digital publicering kan divideras med tidningens prenumerationspris för att på så sätt få fram ett mått på det antal prenumerationer som dessa intäkter motsvarar. en traditionell upplagemätning är det därmed möjligt att fastslå tidningens totala sålda upplaga. Uppenbarhetskravet i editionsregeln tas bort I 1 kap. 7 § presstödsförordningen finns en s.k. editionsregel. införts för att upprätthålla kravet på redaktionell självständighet och förhindra att tidningsrörelser på olika sätt delas upp för att få två stöd till samma produkt eller få driftsstöd till en del av en rörelse vilken som helhet inte kan få stöd Sådana försök att kringgå bidragskriterierna har uppmärksammats av som ett ökande problem vid tillämpningen av förordningen. Kommittén föreslår att uppenbarhets- kravet i regeln tas bort och att nämnden härigenom ges ett större utrymme för bedömningar av frågor om eventuellt bidragsmissbruk. Extrastödet till storstadstidningar avskaffas Inom ramen för presstödet har storstadstidningarnas särskilda behov legat till grund för att de också är berättigade ett högre driftsstöd än andra tidningar. Det extrastöd som de aktuella tidningarna, och , är berättigade till inom ramen för nuvarande bestämmelser håller dock stegvis på att trappas ner och 2016 kommer det maximala stödbeloppet att vara 45 miljoner Kommittén har prövat frågan om extrastödet utifrån de synpunkter kommissionen lämnat vid sin granskning av det svenska presstödet och utifrån kartläggningen av dagstidningarna i det svenska Enligt kommittén kan det inte längre anses lika relevant att skilja storstadstidningarna från andra tidningar i presstödssystemet. skillnader som fortfarande finns inom den svenska dagstidnings- branschen vad gäller upplagor, reklaminvesteringar och ekonomiska resurser följer inte längre traditionella mönster. den bakgrunden att den nuvarande konstruktionen med ett extrastöd till storstadstidningar avskaffas. I det presstödssystem som tar vid 2017 bör enligt kommittén alla hög- och medelfrekventa dagstidningar behandlas enligt samma regler, oavsett var i landet deras utgivningsort ligger. Ny stödtrappa för hög- och medelfrekventa dagstidningar Det allmänna driftsstödet till hög- och medelfrekventa dagstidningar beräknas genom att tidningens veckovolym, uttryckt i tusental exemplar, multipliceras med en bidragssats på upp till ett maximibelopp på . Inom ramen för en i huvudsak oförändrad modell bör dock stödsystemet i högre grad än premiera ökade läsarintäkter och dessutom vara mer proportionerligt i förhållande till tidningarnas veckovolymer. I linje med att alla läsarintäkter ska det allmänna driftsstödet till hög- och medelfrekventa dagstidningar beräknas på tidningarnas sålda upplaga. Kommittén föreslår också nya bidragssatser och ett nytt maximibelopp. Förslaget, som framgår av tabellen, innebär att en stödtrappa med fyra steg införs. Bidragssatserna i de olika stegen ska i tur och ordning vara 300 000, 220 000, 30 000 och . Av tabellen framgår även vilket stödbelopp som högst kan utgå på respektive steg i stödtrappan, liksom de totala stödbeloppen efter varje steg. totalt (kr) steg (kr) Användningen av det första stegets bidragssats om är begränsad till ett stödbelopp om högst . För respektive steg som därefter följer kan stödbelopp utgå med högst , respektive . Med en användning av samtliga steg skulle en tidning sammanlagt kunna vara berättigad till maximalt . Alla hög- och medelfrekventa dagstidningar som 2013 har allmänt driftsstöd utan extrastöd kommer med allt annat lika få högre stöd med De båda storstadstidningarna får ett lägre stöd än det som gäller 2013, men ett högre stöd än vad som skulle bli fallet om extrastödet togs bort utan andra förändringar av stödsystemet. också betonas att alla beräkningar av det nya stödsystemets utfall bygger på olika antaganden. En poäng med de nya bidragssatserna är att tidningarna själva i högre grad ska kunna påverka utfallet av stödet. Högre stödbelopp för lågfrekventa dagstidningar Driftsstödet till lågfrekventa dagstidningar är redan uppbyggt som en stödtrappa, en för vardera endags- och tvådagarstidningar, med olika stöd beroende på nivån på den abonnerade upplagan. begränsat driftsstöd får stöd i enlighet med bidragsskalan för lågfrekventa dagstidningar. Ett viktigt syfte med den nuvarande stödtrappan är att stimulera lågfrekventa tidningar att öka sin periodicitet och upplaga. Kommitténs genomlysning av stödets utfall visar dock att den absoluta merparten av de lågfrekventa tidningarna fortfarande finns bland dem med endagsutgivning och att de stödmottagande tidningarna till övervägande del har upplagor på mellan 2 000 och 3 000 exemplar. Mot den bakgrunden föreslår kommittén flera åtgärder. Driftsstöd till lågfrekventa dagstidningar med en abonnerad upplaga på mellan 1 500 och 2 000 exemplar ska begränsas till . För att allmänt driftsstöd därefter ska utgå krävs att tidningens abonnerade upplaga uppgår till minst 2 000 exemplar. I linje med att alla läsarintäkter ska behandlas likvärdigt ska stödbeloppen för lågfrekventa dagstidningar beräknas på den sålda upplagan i stället för den abonnerade upplagan. Vidare ska den nuvarande stödtrappan förändras genom att fler och jämnare steg införs. Dessutom föreslås att stödbeloppen för endagstidningar ska öka och för tvådagarstidningar . En ökad skillnad mellan stödbeloppen ska bättre motsvara de olika förutsättningar som gäller för endagsrespektive tvådagarsutgivning. Ett nytt omställningsstöd för elektroniska publiceringstjänster Dagstidningsbranschen är inne i en strukturell förändringsprocess med sjunkande upplagor och fallande reklaminvesteringar för den tryckta pressen. Dagstidningarnas verksamhet bedrivs också i allt större utsträckning i elektroniska former. Framtiden är dock oviss. Utvecklingen av nya och nödvändiga betalmodeller är ännu i sin linda och det blir allt tydligare att förutsättningarna för det redaktionella arbetet på tidningarna också håller på att förändras. Mycket talar för att journalistiken i tidningarnas digitala utgåvor kommer att utvecklas på egna meriter utifrån det mediets unika förutsättningar i form av elektroniska publiceringstjänster, som även omfattar ljud och bild. Kommittén föreslår att presstödet kompletteras med en ”digital knuff” i form av ett nytt omställningsstöd som kan ges till tidningar med driftsstöd för att stimulera utvecklingen av elektroniska publiceringstjänster. De närmare formerna för ett sådant stöd behöver emellertid för att bli så effektivt som möjligt i relation till tidningsföretagens utvecklingsbehov och för att kunna avgränsas på ett tydligt sätt i förhållande till driftsstödet utredas ytterligare, bl.a. i förhållande till . Kommitténs samlade förslag om det framtida presstödet utgår från att systemet ska omfatta ett utarbetat omställningsstöd och att det ska vara tillgängligt . Det bör övervägas om fyraårsperioden kan inledas tidigare än 2017. En tidning bör som längst kunna få omställningsstöd och stödet bör på samma sätt som gäller för det allmänna och begränsade driftsstödet vara riktat till enskilda tidningar. Stödet bör som mest kunna uppgå till av särkostnaden och till högst av tidningens driftsstöd. Det maximala stödet per tidning bör vara för hög- och medelfrekventa tidningar med allmänt driftsstöd och för lågfrekventa tidningar med allmänt driftsstöd och för tidningar med begränsat driftsstöd. Den ekonomiska ramen för omställningsstödet ska vara . Högre driftsstöd till elektroniskt distribuerade tidningar I presstödsförordningen finns det en bestämmelse som innebär lägre driftsstöd för elektroniskt distribuerade tidningar än för traditionella papperstidningar. Bestämmelsen kom till för att motverka oskäligt höga stödbelopp till elektroniska dagstidningar som hade avsevärt lägre kostnader för distribution. Drygt efter att bestämmelsen infördes, kan kommittén konstatera att medielandskapet har förändrats på några avgörande punkter. Det är fortfarande relativt billigt att distribuera tidningar digitalt jämfört med pappersdistribution, men digitaliseringen förutsätter också betydande investeringar i teknik och underhåll, och därför är det inte längre självklart att kostnaden för digital produktion och distribution är avsevärt billigare. Den nuvarande bestämmelsen missgynnar i praktiken utvecklingen av digitala alternativ för tidningar med driftsstöd. Kommittén föreslår därför att bestämmelsen om ett jämkat driftsstöd till elektroniskt distribuerade tidningar tas bort. Nya bestämmelser för stöd till tidningar på minoritetsspråk har i sitt delbetänkande Stöd till dagstidningar på samiska och meänkieli (SOU 2012:58) föreslagit flera förändringar av driftsstödet för att uppmuntra och underlätta minoritetsspråkens spridning och utveckling genom publicering av nyhets- och debattmaterial, antingen som hela tidningar eller som enstaka sidor. Kommittén har inom ramen för arbetet med slutbetänkandet prövat huruvida bidragskriterierna ska förändras ytterligare för att främja tidningar vars text inte i huvudsak är skriven på svenska. Mot bakgrund av tidigare lämnade förslag till ändringar av bestämmelserna om begränsat driftsstöd finns det skäl att se över även den geografiska avgränsningen för finska språket som är begränsad till vissa angivna kommuner i . Kommittén föreslår att avgränsningen, på motsvarande sätt som för samiska och meänkieli, ändras till att avse förvaltningsområdet för finska. I linje med den generella strävan efter att underlätta för tidningsföretagen att öka sina läsarintäkter, föreslår kommittén också att villkoret, som gäller för tidningar vars text inte i huvudsak är skriven på svenska, om att upplagan till ska vara spridd i tas bort. Därigenom kan t.ex. även en finskspråkig eller estniskspråkig tidning expandera utomlands utan att driftsstödet påverkas negativt. Stöd ska dock endast ges för en upplaga som är såld i . Särregler för vissa geografiska områden ändras ges genom en bestämmelse i presstödsförordningen möjlighet att bevilja s.k. begränsat driftsstöd för dagstidningar som ges ut i , , och kommuner även om täckningsgraden överstiger de förskrivna gränserna. Skälet till denna undantagsbestämmelse är att det i dessa utgivningsområden ansetts råda sådana geografiska eller befolkningsmässiga förhållanden att hushålls- täckningen inte ger en rättvisande bild av respektive tidnings faktiska Kommittén anser att denna möjlighet ska finnas Utformningen av bestämmelsen bör emellertid ändras på så sätt att den anger de bakomliggande förutsättningarna för begränsat driftsstöd. Någon egentlig förändring av bestämmelsens nuvarande tillämpning är Det är alltjämt fråga om en bestämmelse som endast kan bli tillämpbar i undantagsfall. Emellertid säkerställer förändringen att en prövning kan göras av i det enskilda fallet oavsett ort. Kapitel 10: Förvaltningen av presstödet I kapitel 10 prövar kommittén vilket organ som är mest ändamålsenligt för uppdraget att förvalta presstödet och att utföra de uppgifter som följer av det. Kommittén, som enligt direktiven ska beakta och säkerställa de olika medieformernas oberoende ställning enligt yttrandefrihetsgrundlagarna och vid behov lämna förslag till en ändrad myndighetsstruktur, är inte övertygad om att en sammanslagning av med Myndigheten för radio och tv bör ske. Lämpligheten av en sådan sammanslagning kan dock inte enbart avgöras utifrån vad som är mest praktiskt vid handläggningen av presstödsfrågorna, där betydelsen av åtgärden är förhållandevis liten. Däremot skulle en förändring av större betydelse kunna bli resultatet när det gäller Myndigheten för radio och tv, som har sina arbetsuppgifter begränsade till etermedierna, som är reglerade på annat sätt. Denna skillnad mellan å ena sidan pressen och en rad andra medier och å andra sidan de på helt annat sätt reglerade marksända etermedierna är av stor principiell och praktisk betydelse. Utifrån den syn på det fria ordet som anges i tryckfrihetsförordningen har det i aldrig förekommit någon pressmyndighet, eller någon allmän mediemyndighet där det tryckta ordet och etermedierna varit föremål för något samlat myndighetsansvar. Den fråga som väcks har alltså en principiell räckvidd utanför det begränsade problemet om en administrativt lämplig form för att förvalta presstödet. För det fall det likväl skulle visa sig att är så litet och sårbart att fördelarna med en sammanslagning överväger kan instruktionen för Myndigheten för radio och tv ändras i enlighet med det preliminära förslag som kommittén redovisar. Kapitel 11: Konsekvenser av förslagen De förslag som kommittén lämnar förväntas inte öka statens utgifter Flertalet dagstidningar med driftsstöd kommer med kommitténs förslag att kunna få högre stödbelopp, men vissa tidningar kan också få lägre stöd på grund av minskade läsarintäkter eller en Eftersom tidpunkten för genomförande av förslagen ligger kommer det att finnas goda förutsättningar för berörda tidningsföretag att anpassa verksamheten efter de nya Kommitténs överväganden och förslag kan också förväntas få positiva konsekvenser för konsumenterna, miljön, syssel- sättningen och för de minoritetspolitiska och integrationspolitiska målen. Ordföranden är skiljaktig och har avgett en reservation. Den avser särskilt kapitel 8 i betänkandet (driftsstödet), men innefattar även utredning och överväganden i kapitel 9 (demokratibestämmelsen) samt ställningstagandet i kapitel 10 (förvaltningsfrågan). Enligt borde kommittén närmare ha utrett förutsättningarna för ett annat stödsystem än det nuvarande. Han skriver sammanfattningsvis: Dagens presstödssystem är bara tillgängligt för prenumererade dagstidningar som inte kan överleva av egen kraft. Det bör inte förlängas utan då fasas ut och ersättas av ett stöd som är öppet för alla medier som bedriver professionell journalistik. Det bör fördelas enligt lag av en oberoende instans under rättssäkra former. Experterna , professor i medieutveckling, , , journalist, konsult i ledarskapsfrågor inom media och , föreståndare för and vid har valt att inte ställa sig bakom utredningens slutsatser och förslag. Experterna anser att ett medborgar- och konsumentperspektiv borde ha styrt kommitténs arbete, med sikte på möjligheten för människor att ta del av oberoende information och kvalitetsjournalistik. De menar att ett fokus på traditionella dagstidningsföretag riskerar att konservera en bransch i stället för att utveckla den. Vi kan sammanfattningsvis konstatera att det i detta betänkande inte finns några tydliga incitament för att bidra till att ge alla medborgare oavsett ålder eller geografisk ort tillgång till en god kvalitets- och opinionsjournalistik. Förslagen saknar helt anpassning till den förändrade medievärld vi lever i, vilket vi beklagar. Ledamoten , , delar i ett yttrande de oberoende experternas syn på varför det hade varit att föredra att kommittén hade valt att ta ett medborgar- och konsumentperspektiv i stället för ett branschperspektiv. I ett tredje yttrande instämmer experten , , i ordförandens slutsatser om behovet av en demokratibestämmelse i ett framtida stödsystem till dagspressen. Förteckning över remissinstanserna (SOU 2013:66) Följande instanser har beretts tillfälle att yttra sig över slutbetänkande Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66) , Justitiekanslern, ombudsmän, i , , , , , , , , , , , , , Myndigheten för radio och tv, Myndigheten för tillgängliga medier, , , , och folkminnen, Statens servicecenter, , , i , i , i , Samverkansorganet i län, Samverkansorganet i , , SKL statens kommuner och landsting, SmåKom de små kommunernas samverkan, GS Facket för skogs, trä- och grafisk bransch, i , , akademikers centralorganisation, , Unionen, , , Allmänhetens pressombudsman, , , È , Fådagarstidningsgruppen, Föreningen , , , , , Judiska , Le romané Nevimata, Liberal press ekonomisk förening, Lika Unika, , , , , NWF/HD, , Pres(s)gruppen, Prolog KB, , , , Sieps för Europapolitiska studier, , SIOS Samarbetsorgan för etniska organisationer i , , Svensk Morgondistribution KB, , Svenskt näringsliv, , Sverigefinländarnas delegation, Annonsörer, , Kommunikationsbyråer, , , , Tidskrifter, , , AB, Tevefolket, Tidningsbärarna KB, , , Tidningsutgivarna, . skrivelse med förslag om ändring av andel abonnerad upplaga (dnr Ku2014/1218/MFI) föreslog i remissvaret på betänkandet Översyn av det statliga stödet till dagspressen (SOU 2013:66) att kravet på abonnerad upplaga bör ändras så att samma krav gäller för alla tidningar oavsett utgivningsfrekvens, dvs. att totalupplagan till övervägande del ska vara abonnerad (s. 12 i nämndens remissvar med dnr 13/00337, dnr Ku2013/1810/MFI/ på ). har ombetts att ytterligare förtydliga vad förslaget i remissvaret innebär. I presstödsförordningen (1990:524) anges att en hög- eller medelfrekvent (utgivning 3–7 nummer ) dagstidning berättigar till allmänt driftsstöd om en rad förutsättningar är uppfyllda. Enligt en av dessa ska tidningens totalupplaga i huvudsak vara abonnerad (2 kap. 1 § 2). För en lågfrekvent tidning (utgivning 1–2 nummer ) gäller att tidningens total-upplaga till övervägande del ska vara abonnerad (2 kap. 3 § 2). I föreskrifter (KRFS 2014:2) anges att huvudsak innebär och övervägande (3 kap. 1 §). gällde gemensamma villkor för fådagars- och flerdagarstidningar. För båda kategorier tidningar skulle tidningens totalupplaga i huvudsak vara abonnerad för rätt till produktionsbidrag. I betänkandet Stödet till dagspressen (SOU 1980:32) diskuterades villkoren. Syftet, anger , med bestämmelsen var att undanta kvällstidningarna som inte ansågs skulle omfattas av stödsystemet. Detta skulle inte riskeras om bestämmelsen enbart förändrades för fådagarstidningarna, som kommittén ansåg borde ges möjlighet till en mindre andel abonnerad upplaga än flerdagarstidningarna. Kommittén ansåg att det för fådagarstidningarna räckte med att upplagan var abonnerad till övervägande del, dvs. (s. 43 f). I den påföljande propositionen (1980/81:137, s. 10) ställde sig statsrådet bakom förslagen. föreslog i ovannämnda remissvar följande (s. 12 i nämndens remissvar): , när tidningarnas upplagor i många fall har sjunkit dramatiskt, har det blivit svårare för vissa högfrekventa titlar att upprätthålla att totalupplagan i huvudsak är abonnerad. Givet att förordningen tolkas så att det ska finnas en bas av abonnemang enligt bedömningen ovan anser att förordningens krav för medel- och högfrekventa tidningar bör ändras så att endast en total- upplaga som till övervägande del är abonnerad krävs på samma sätt som för lågfrekventa tidningar. Detta skulle skapa större möjlighet för tidnin- garna att arbeta för att öka läsarintäkterna på annat sätt. öka möjligheterna till spridning i marknadsföringssyfte. Enligt Presstödsnämndens mening finns det inte längre skäl att särskilja bestämmelsen om hög- och medelfrekventa tidningar från lågfrekventa tidningar i fråga om hur stor andel totalupplagan som ska utgöras av De stora upplage-minskningar som uppvisats de har för tidningar med driftsstöd inneburit en ökad arbetsinsats i syfte att försöka behålla sina abonnenter. Ett sätt är att erbjuda rabatterade abonnemang som inte ingår i den driftsstöds- grundande upplagan (med de rabattbestämmelser som finns i Presstöds- nämndens föreskrifter), men som ingår i totalupplagan. Risken är då att tidningen hamnar under gränsen abonnerad upplaga och därmed förlorar driftsstödet. Flera tidningsföretag har vittnat om det omfattande arbete och de svårigheter det innebär att upprätthålla en till Med den föreslagna förändringen gör bedömningen att det skulle förenkla för företagen att