prop · H203122 · 2015-05-28 00:00:00 — Bara att hitta för ett tekniskt samråd kan ta och det är först vid samrådet som handläggaren får en fullständig information om projektet även om alla handlingar till ansökan är inskickade . kommun föreslår att handläggningstiden för ett anmälningsärende regleras till åtminstone i stället för tre, dvs. handläggningstiden för en bygglovsprövning () minus för hörande av sakägare. Höörs kommun föreslår att handläggningstiden ska vara i stället för tre eftersom handläggningen av ett komplementbostadshus i stort sett omfattar samma granskning med remisshantering etc. som ett fritidshus. Några kommuner ställer sig bakom tanken på en tidsfrist , bl.a. . uppfattar att det inte är något problem att hinna leverera ett startbeslut . instämmer att ett anmälningsärende av enklare karaktär ska kunna handläggas . Kommunen anser att anmälningsärenden av mer komplicerad karaktär bör handläggas inom samma tidsram som bygglov, dvs. kommun anser att det är rimligt att handläggningstiden för ett anmälningsärende är kortare än vid ansökan om lov eller förhandsbesked. Flera remissinstanser påpekar att det tänkta kravet att ska skicka ett mottagningsbevis till anmälaren kommer att innebära ett extra moment i handläggningen, bl.a. och kom- JO anser att lagstiftaren bör överväga att ersätta hänvisningen till lagen om tjänster på den inre marknaden med en bestämmelse som föreskriver en skyldighet för nämnderna att skicka mottagningsbevis i alla anmälningsärenden. kommun framhåller att krav på mottagningsbevis till anmälaren skulle leda till ökad administration för kommunen och att det är högst tveksamt om detta skulle medföra sådan nytta för anmälaren att det uppväger kostnaderna för det administrativa förfarandet. anser att det är oklart när en anmälan är fullständig. anser att det vore önskvärt med någon form av starkare incitament för att krav verkligen ska efterlevas av kommunerna. Även anser att tidsgränserna måste åtföljas av någon form av sanktioner mot de kommuner som överskrider tidsgränserna om inte reglerna ska bli verkningslösa. Skälen för regeringens förslag Bakgrund och gällande bestämmelser Enligt PBL får regeringen föreskriva att en åtgärd som inte kräver bygglov, rivningslov eller marklov inte får påbörjas förrän en anmälan har gjorts till (9 kap. 16 § jämförd med 16 kap. 8 § PBL). I plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF, har regeringen föreskrivit att vissa åtgärder kräver en anmälan. Således krävs det en anmälan för flera åtgärder, bl.a. för åtgärder som innebär –rivning av en byggnad eller en del av en byggnad, –en ändring av en byggnad, om ändringen innebär att konstruktionen av byggnadens bärande delar berörs eller byggnadens planlösning påverkas avsevärt, –en installation eller väsentlig ändring av en hiss, eldstad, rökkanal eller anordning för ventilation i byggnader, och –vissa åtgärder som avser sådana tillbyggnader, komplementbyggnader och komplementbostadshus m.m. som har undantagits från krav på bygglov (6 kap. 5 § PBF). En åtgärd som kräver en anmälan får inte påbörjas innan har gett ett startbesked (10 kap. 3 § PBL). Byggherren ska se till att det finns en kontrollplan för att säkerställa att åtgärden genomförs ienlighet med de krav som gäller för åtgärden enligt PBL. För kontrollen ska det finnas en eller flera kontrollansvariga som bl.a. ska ha den kunskap, erfarenhet och lämplighet som behövs för uppgiften och kan styrka detta med ett bevis om certifiering. Den som är kontrollansvarig ska bl.a. biträda byggherren med att upprätta förslaget till den kontrollplan som krävs och se till att kontrollplanen och gällande bestämmelser och villkor för åtgärderna följs samt att nödvändiga kontroller utförs. En kontrollansvarig behövs emellertid inte för vissa mindre åtgärder. Normalt ska utan dröjsmål efter att en anmälan har kommit in kalla till ett sammanträde för tekniskt samråd, om det krävs en kontrollansvarig och ett sådant samråd inte är uppenbart obehövligt. ska med ett startbesked godkänna att åtgärden får påbörjas, om åtgärden kan antas komma att uppfylla de krav som gäller enligt PBL eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen samt vissa handlingar har visats upp. Om det inte behövs något tekniskt sam- råd, ska ge startbesked efter det att anmälan har kommit in, förutsatt att handlingarna är kompletta. Enligt 7 § förvaltningslagen gäller att varje ärende där någon enskild är part ska handläggas så enkelt och snabbt som möjligt, utan att säkerheten eftersätts. I detta sammanhang är det i första hand rättssäkerheten som avses. Som redan har nämnts anger PBL att utan dröjsmål ska kalla till ett sammanträde för tekniskt samråd, men i övrigt finns det ingen fastställd gräns för hur ett anmälningsärende får ta. På så vis skiljer sig ett anmälningsärende från ärenden om lov och förhandsbesked. För sådana ärenden gäller att ska handlägga dessa skyndsamt och meddela sitt beslut om lov eller förhandsbesked från det att den fullständiga ansökningen kom in till nämnden. Om det är nödvändigt på grund av utredningen i ärendet, får tiden förlängas en gång med högst utöver de ursprungliga . Sökanden ska i sådant fall informeras om förlängningen och skälen för den innan den ursprungliga tidsfristen har gått ut (9 kap. 27 § PBL). Enligt ÄPBL gällde att byggherren skulle göra en bygganmälan till minst arbetena påbörjades (9 kap. 2 §). Enligt förarbetena borde vara tillräckligt för att skulle hinna bedöma om byggnadsföretaget var av sådan beskaffenhet att något samråd och någon kontrollplan inte behövdes, om utstakning behövdes eller om byggnadsföretaget föreföll vara så uppenbart felaktigt att byggherren borde varnas för att påbörja det för att nämnden inte senare skulle behöva ingripa med tillsyn (prop. 1993/94:178 s. 66). Enligt ÄPBL krävdes inget startbesked och det fanns således inget hinder för byggherren att börja arbetet när hade förflutit efter anmälan. I samband med att PBL infördes gjordes omfattande ändringar avseende kontrollen av genomförandet av bygg-, rivnings- och markåtgärder (dvs. nuvarande 10 kap. PBL), bl.a. genom att processen från ansökan om bygglov integrerades bättre med kontrollprocessen fram till startbeskedet. Av förarbetena till PBL framgår att det ansågs vara tillräckligt att byggherren, i fråga om åtgärder som kräver bygglov, endast skulle behöva lämna in en ansökan om bygglov och att det därefter var som skulle besluta om bygglov och i samband med detta göra tydligt för byggherren vilka ytterligare uppgifter som behövdes – dels inför det tekniska samrådet, dels för att byggherren ska kunna få ett startbesked. Detta medförde att det fanns skäl att ta bort kravet på att byggherren skulle lämna in en bygganmälan till kommunen senast före byggstart (prop. 2009/10:170 s. 275 f.). undantogs fler åtgärder från kravet på bygglov (prop. 2013/14:127), vilket redovisas närmare i avsnitt 6. Regeringen har därefter, i enlighet med vad som aviserades i propositionen, infört krav på att det i vissa fall krävs en anmälan till innan de åtgärder som undantagits från kravet på bygglov får påbörjas (6 kap. 5 § PBF). Det nu sagda innebär att antalet åtgärder som behöver anmälas till har ökat, som antalet åtgärder som kräver bygglov har minskat i motsvarande grad. Enligt promemorian kan lagändringen antas medföra ett ökat intresse från allmänhetens sida av att anmälningsärenden ska handläggas så snabbt och så enkelt som möjligt. I promemorian föreslogs följaktligen att regeringen bör bemyndigas att införa tidsfrister för prövning av anmälningsärenden. I promemorian gjordes även bedömningen att bör handlägga ett anmälningsärende skyndsamt och meddela sitt beslut om startbesked från det att den fullständiga anmälan kom in till nämnden, samt att det i förordning bör anges en hänvisning till att det i 8 § lagen om tjänster på den inre marknaden finns bestämmelser om att mottagningsbevis i vissa fall ska skickas till anmälaren när en fullständig anmälan har kommit in. Regeringen bör bemyndigas att införa tidsfrister för prövning av anmälningsärenden För den som anmäler en åtgärd hos är det vanligtvis angeläget att ärendet handläggs så snabbt som möjligt, oavsett om det är frågan om en ansökning om lov eller förhandsbesked eller en åtgärd som förutsätter en anmälan. Som promemorian framhåller kan det från den enskildes perspektiv tänkas vara svårförståeligt att handläggningstid är tydligt reglerad med en angiven tidsfrist i fråga om ärenden om lov eller förhandsbesked, som det inte finns någon motsvarande reglering när det gäller åtgärder som kräver en anmälan till nämnden. Regeringen anser att det är rimligt att anta att en reglerad handläggningstid skulle bidra till snabbare handläggning och ökad förutsägbarhet om tidsåtgången. Som promemorian framhåller talar erfarenheterna från regleringen av handläggningstiden för lov och förhandsbesked för att så är fallet. Mot bakgrund av att handläggningstiden för ansökningar om lov och förhandsbesked är reglerad anser regeringen att det är lämpligt att det även finns en tidsfrist i fråga om anmälningsärenden. Eftersom bestämmelserna om anmälningsärenden huvudsakligen finns samlade i 6 kap. PBF anser regeringen att även handläggningstiden för sådana ärenden bör regleras i förordningen. Till följd av att det är frågan om en reglering som i första hand påverkar kommunerna så förutsätter detta att regeringen bemyndigas att meddela sådana föreskrifter. Regeringen anser att 16 kap. 8 § PBL bör kompletteras i detta avseende så att det framgår att regeringen även får meddela föreskrifter om tidsfrist för beslut om startbesked efter en anmälan. I denna fråga finns ett starkt stöd hos merparten av remissinstanserna. Några av remissinstanserna har avstyrkt den tänkta regleringen. Bland annat anser kommun att de regler om skyndsamhet i handläggningen som finns i 10 kap. PBL samt i 7 § förvaltningslagen är tillräckliga för att säkerställa att handläggning ska ske i rimlig tid. i ser en fara i att en reglering av handläggningstiden, för en stor del av uppgifter, kan innebära en påtaglig risk för att återstående uppgifter nedprioriteras. Till skillnad från dessa remissinstanser anser regeringen att det är lämpligt att anmälningsärenden regleras på ett likartat sätt som ansökningar om lov och förhandsbesked i regelverket. Enligt regeringens mening bör således en tidsfrist införas för anmälningsärenden, i syfte att skapa enhetlighet i regelverket och för att skapa förutsägbarhet för den som anmäler en Prop. 2014/15:122 åtgärd hos . Tidsfristen bör inte regleras i bemyndigandet Regeringen anser att den avsedda tidsfristens längd inte bör regleras direkt i lagen utan att regeringen bör ges möjlighet att bestämma . Därigenom kan regeringen bestämma tidsfristens längd med hänsyn till vilka åtgärder som omfattas av regleringen. I promemorian gjordes bedömningen att tidsfristens längd bör ansluta till den tid som tidigare gällde för handläggning av sådana ärenden som tidigare krävde bygganmälan, dvs. , räknat från den tidpunkt då ärendet är komplett. Det stora flertalet av remissinstanserna har motsatt sig att tidsfristen fastställs eftersom anses vara alltför kort. Enligt PBL är det som beslutar i ärenden om startbesked (10 kap. 23 §). Enligt regeringens mening bör regleringen utformas på ett sätt som gör det möjligt för den politiskt tillsatta nämnden att fatta beslut i ärendet inom den bestämda tidsfristen, inte minst eftersom beslut som innebär att startbesked vägras normalt sett inte fattas på delegation. Hur tidsfristen bör utformas bereds inom . Utgångspunkten är att tidsfristen ska vara kortare än tidsfristen för bygglov. I den mån handläggningstiden för anmälningsärenden regleras i författning uppstår även en skyldighet för att i vissa fall skicka ett s.k. mottagningsbevis till den som lämnat in anmälan, på samma sätt som gäller i fråga ansökningar om bygglov. Detta följer av bestämmelserna i 8 § lagen om tjänster på den inre marknaden som i sin tur bygger på kraven i artikel 13 i det s.k. tjänstedirektivet (och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden). Mottagningsbeviset ska bl.a. innehålla information om att anmälan ska avgöras inom den avsedda tidsfristen. Motiven till behovet av att införa en sådan bestämmelse i PBF är samma som motiven bakom motsvarande regler i PBL när det gäller bygglov (jfr 2009/10:170 s. 282, 374 och 473). Huvudregeln enligt tjänstedirektivet är att en tjänsteleverantör från en annan medlemsstat inom EU har rätt att etablera sig i . Kravet på att ett mottagningsbevis ska skickas gäller alla sådana fall där anmälan till bedöms utgöra ett led i ett sådant företags etablering i och följaktligen ett ärende om tillstånd enligt 7 § lagen om tjänster på den inre marknaden. Även situationen att en svensk tjänsteleverantör vill etablera sig i omfattas av kravet på att ett mottagningsbevis ska skickas till anmälaren. JO har framfört att lagstiftaren bör överväga att ersätta den tänkta hänvisningen till lagen om tjänster på den inre marknaden med en bestämmelse som föreskriver en skyldighet för nämnderna att skicka mottagningsbevis i alla anmälningsärenden. Enligt JO är det en otymplig ordning att särbehandla vissa ärenden och ännu viktigare att det är till fördel för alla enskilda att få ett klart besked om 2014/15:122 när en ansökan eller anmälan har bedömts som fullständig och när ett beslut kan förväntas. Det kan vara lämpligt att kraven i PBF ansluter till kraven i PBL i detta avseende. Huruvida laghänvisningen till 8 § lagen om tjänster på den inre marknaden i 9 kap. 27 § PBL bör ersättas med ett krav på att ett mottagningsbevis ska skickas i alla ärenden kan inte hanteras inom ramen för detta lagstiftningsärende. Hur motsvarande bestämmelse i PBF bör utformas bereds inom . anser att det är oklart när en anmälan är fullständig och att det således är svårt att bestämma när den tänkta tidsfristen börjar löpa. nämner att regelverket bl.a. är oklart kring s.k. grannemedgivanden, exempelvis när ett komplementbostadshus byggs närmare gränsen än . Den nuvarande regleringen anger inte hur ett medgivande från grannen ska se ut vilket innebär att det även kan vara muntligt. Förutsatt att det införs ett krav på mottagningsbevis i samband med anmälningsärenden anser att det i lagen ska regleras att medgivanden från grannen ska vara skriftliga i sådana fall, så att det därigenom blir lättare att bestämma när en anmälan är fullständig. Att ett grannemedgivande inte nödvändigtvis behöver vara skriftligt tillkom efter förslag från Lagrådet när ÄPBL utformades. Lagrådet ansåg att det knappast var befogat att uppställa ett absolut krav på skriftlighet – ett sådant krav skulle ju innebära att ett muntligt medgivande vore ogiltigt och att den som i förlitande på ett sådant medgivande utfört viss åtgärd därför skulle ha brutit mot bestämmelserna om bygglov (prop. 1985/86:1 s. 699 samt bilagan s. 288). Huruvida det finns skäl att göra en ny bedömning av denna fråga kan inte hanteras inom ramen för detta lagstiftningsärende. Några remissinstanser har efterlyst incitament eller sanktioner för att tidsfristerna verkligen ska efterlevas av kommunerna. Den frågan kan inte hanteras inom ramen för detta ärende. Regeringen avser emellertid att låta följa upp hur bestämmelserna tillämpas och vidta åtgärder om det visar sig att tidsfristerna inte efterlevs. Bestämmelsen finns i 16 kap. 8 § PBL. Kretsen av personer som får överklaga ett beslut om startbesked bör utökas Regeringens förslag: Kretsen av personer som får överklaga en byggnadsnämnds beslut i fråga om startbesked ska utökas. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. I förhållande till promemorians förslag har den aktuella bestämmelsen ändrats endast språkligt. Remissinstanserna: Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget är positiva eller har inget att invända mot förslaget att även sökanden i ett rivningslovs-, marklovs- eller anmälningsärende ska få överklaga beslut i fråga om startbesked. annat , , flera kommuner och länsstyrelser, och Byggindustrier tillstyrker förslaget. styrelsen i län anser att rätten att överklaga av oförklarliga skäl är reducerad och att sökanden därför bör ges en uttrycklig rätt att överklaga beslut som gått denne emot i enlighet med förslaget. anser att förslaget är en välkommen förändring sett från ett rättssäkerhetsperspektiv. tror inte heller att en ändring i denna del kommer att leda till en ökad mängd överklagningar till länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna. välkomnar den föreslagna förändringen och ser det som en självklarhet att även sökanden i ett rivningslovs-, marklovs- eller anmälningsärende ska ha möjlighet att överklaga ett beslut om startbesked. anser att ändringen kan betraktas som en rättelse av en felaktigt formule- Kommuner och Landsting (SKL) framhåller att förslaget be- skrivs som en delmängd av en större översyn där bl.a. grannars rätt att överklaga ett ärende ska ingå. SKL anser att förslagen bör hanteras gemensamt i en senare process. (mark- och miljödomstolen) påpekar att ett anmälningsärende inte har någon sökande. Enligt tingsrätten bör lag- texten i stället referera till ”sökanden eller den som initierat en anmälan” Om den uttalade avsikten är att startbesked i anmäl- ningsärenden ska omfattas av bestämmelsen kan en lagtext som endast innehåller ordet sökanden riskera att tolkas snävare än vad lagstiftaren Kammarrätten i framhåller att eftersom det inte finns någon sökande i ett anmälningsärende bör det anges att besluten får överklagas endast av ”sökanden eller anmälaren” i ärendet. anser att förslaget med all sannolikhet innebär fler ärenden för byggnadsnämnderna och därmed längre hand- Förslaget kan också innebära att kommunerna måste till- föras mer resurser för att klara den ökande mängden ärenden. påpekar att oklarheten kvarstår kring andra intres- senters möjligheter att överklaga startbesked i anmälningsärenden, t.ex. när det gäller grannars rätt att klaga på komplementbostadshus. borgs kommun anser att en bredare översyn av möjligheterna att över- klaga ett startbesked avseende de s.k. Attefallsåtgärderna bör göras Skälen för regeringens förslag Bakgrund och gällande bestämmelser Ett beslut om startbesked får enligt 13 kap. 15 § (2010:900), förkortad PBL, överklagas endast av sökanden i bygglovs- Enligt förarbetena till bestämmelsen var det lämpligt att de nya besluten om startbesked, som infördes genom PBL, skulle kunna över- klagas eftersom dessa så konkret påverkar förutsättningarna i bygg- eller Till skillnad från beslut om lov anses ett beslut i fråga om startbesked endast beröra den sökande i ärendet och rätten att klaga på dessa beslut har därmed begränsats till sökanden. rätten att överklaga startbeskedet infördes genom PBL för att undvika att t.ex. samma krets som har rätt att överklaga ett beslut om lov även skulle få rätt att klaga på beslutet om startbeskedet (prop. 2009/10:170 s. 363). Grannar m.fl. ska således inte kunna ”okynnesöverklaga” beslutet om startbesked när de frågor som berör grannen redan ska vara utredda i beslutet om bygglov. (Mark- och ) har i ett remissvar tolkat bestämmelsen som att inte heller den som initierar ett anmälningsärende får klaga på beslut i frågan om startbesked, trots att denne kan ha legitima skäl för att klaga på beslut (dnr S2013/7950/PBB). I promemorian föreslogs att hänvisningen till att endast sökanden i bygglovsärendet får överklaga ett beslut om startbesked skulle strykas, så att bestämmelsen i stället skulle gälla att endast sökanden i ärendet får överklaga sådana beslut. Den tänkta ändringen syftade till att trygga sökandens rättssäkerhet i samtliga typer av lov- och anmälningsärenden. Även anmälaren samt sökanden i marklovs- och rivningsärenden bör ha möjlighet att klaga på beslut om startbesked Av förarbetena till PBL framgår tydligt att bestämmelsen att endast sökanden i ett bygglovsärende får överklaga ett beslut om startbesked bygger på tanken att den som ansöker om bygglov för en åtgärd ska skyddas från risken att grannarna m.fl. överklagar samma åtgärd vid två olika tidpunkter. Grannarna har vanligtvis möjlighet att få prövat huruvida en viss byggåtgärd uppfyller kraven i PBL genom att överklaga nämndens beslut om bygglov. Eftersom startbeskedet huvudsakligen syftar till att säkerställa att bl.a. de tekniska egenskapskraven tillgodoses (10 kap. 23 § jämförd med 8 kap. 4 § PBL) är grannarna vanligtvis inte berörda av de frågor som prövas inför startbesked. På så vis är det rimligt att grannarna inte ska ha möjlighet att överklaga nämndens beslut om startbesked. I fråga om anmälningsärenden blir begränsningen i 13 kap. 15 § PBL problematisk, eftersom det då inte finns något bygglovsärende. Följaktligen får bestämmelsen uppfattas som att det i anmälningsärenden inte finns någon som får överklaga nämndens beslut. Mot bakgrund av bedömningen i propositionen att de nya besluten om startbesked bör kunna överklagas – eftersom de så konkret påverkar förutsättningarna i bygg- eller rivningsärendet – anser regeringen att det är uppenbart att bestämmelsen inte har fått den utformning som har varit avsedd. Enligt regeringens mening framstår det från rättssäkerhetssynpunkt som angeläget att den som står bakom en anmälan ska kunna överklaga beslut i frågan om startbesked. Att detta inte synes vara möjligt enligt PBL framstår som en brist. Mot denna bakgrund anser regeringen att bestämmelsen bör ändras så att det klart framgår att även anmälaren kan överklaga nämndens beslut om startbesked. Genom att införa termen anmälaren i denna bestämmelse, i stället för att begränsa talerätten till sökanden enligt vad som föreslogs i promemorian, bör det vara möjligt att undvika de eventuella tolkningsproblem som bl.a. (mark- och miljödomstolen) har pekat på. Med anmälaren avses i detta sammanhang den som gör en anmälan till . Vad som har sagts om anmälningsärenden gäller även ärenden om rivningslov och marklov. Således bör 13 kap. 15 § PBL ändras så att ett beslut om startbesked alltid får överklagas av såväl sökanden som anmälaren i ärendet, dvs. oavsett om det är frågan om ett bygglovs-, rivningslovs-, marklovs- eller anmälningsärende. Den tänkta lagändringen syftar till att öka rättssäkerheten för anmälaren i anmälningsärenden respektive sökanden i rivningslovs- och marklovsärenden. har bedömt att en utökad klagorätt kan innebära fler ärenden för byggnadsnämnderna och därmed längre handläggningstider. Regeringen delar inte denna uppfattning. är det ovanligt att sökanden i bygglovsärenden överklagar beslut om startbesked. Enligt regeringens uppfattning är det mindre sannolikt att en anmälare i ett anmälningsärende skulle ha ett väsentligt större intresse av att överklaga nämndens beslut om startbesked än vad som är fallet med sökanden i ett bygglovsärende. I den mån som lagändringen kan tänkas medföra fler överklaganden bör det enligt regeringens mening endast vara fråga om en marginell förändring. Regeringen har aviserat en bredare översyn Till följd av förslagen i propositionen Nya åtgärder som kan genomföras utan krav på bygglov (prop. 2013/14:127) är det numera i många fall möjligt att i omedelbar anslutning till ett en- eller tvåbostadshus bl.a. uppföra en komplementbyggnad som även kan användas som en självständig bostad, ett s.k. komplementbostadshus, och göra en tillbyggnad utan bygglov (9 kap. 4 a–4 e §§ PBL). Åtgärderna kräver dock en anmälan till och att nämnden beslutar om startbesked. Under beredningen av det lagstiftningsärendet diskuterades bl.a. grannarnas möjlighet och rätt till domstolsprövning, inte minst mot bakgrund av den nu aktuella bestämmelsen i PBL och bestämmelserna om rätten till domstolsprövningen i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (samma prop. s. 58 f.).