prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — rättsliga mål och ärenden av olika slag samlas för sig och immaterial- rättsliga- och marknadsrättsliga mål och ärenden samlas för sig är inte lämpligt med hänsyn till sambandet mellan de konkurrensrättsliga målen och ärendena som handläggs i allmän domstol och i och de immaterialrättsliga och marknadsrättsliga målen och ärendena. Som redovisas i avsnitt 6.1 är det inte heller aktuellt att samla alla mål- typer i allmän förvaltningsdomstol. Målen enligt lagen om elektronisk kommunikation är visserligen få till antalet (13 mål ) och de överväganden som görs i vissa av målen uppvisar stora likheter med de som görs i mål enligt konkurrenslagen. Vidare är den särskilda sakkunskap som krävs i form av ekonomiska experter av samma slag som den i de konkurrensrättsliga målen. Sam- tidigt som således kopplingen till konkurrensrätten är tydlig kan det konstateras att det är fråga om mycket komplicerade, omfattande och säregna mål. Det är vidare långt ifrån alla mål enligt lagen om elektro- nisk kommunikation som har en konkurrensrättslig koppling och som det därför skulle kunna finnas skäl att samla. Att dela upp handläggningen av målen beroende på om de inbegriper konkurrensrättsliga aspekter eller inte är inte helt oproblematiskt (jfr slutbetänkandet Effektivare LEK av Utredningen om översyn av lagen om elektronisk kommunikation, SOU 2006:88, s. 289 f.) och skulle dessutom medföra en olycklig splittring av prövningsordningen för dessa. Frågan om hur prövningsordningen för målen enligt lagen om elektronisk kommunikation ska vara utformad har också diskuterats . Nuvarande prövningsordning har gällt och till grund för lagstiftningen ligger delvis nämnt betänkande. Mot den bakgrunden anser regeringen att det inte finns anledning att nu föreslå en ändrad prövningsordning för dessa mål. Kammarrätten i och anför kan det dock finnas anledning att återkomma till frågan i ett annat sammanhang. De allmänna förvaltningsdomstolarna prövar cirka 3 000 mål enligt lagen om offentlig upphandling . Redan det stora målantalet i sig omöjliggör enligt regeringens uppfattning att målen omfattas av den samlade prövning som föreslås. Frågan om var och hur upphandlings- målen ska prövas är dessutom föremål för andra överväganden. föreslår i sitt slutbetänkande Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upphandling (SOU 2013:12) bl.a. att upphandlingsmålen ska koncentreras till ett fåtal förvaltnings- rätter och en kammarrätt. Den frågan bereds inom . Vidare är det nuvarande regelverket för överpröv- ningar vid offentliga upphandlingar under övervägande (dir. 2013:105). Allt detta talar mot att de mål om offentlig upphandling som handläggs i allmän förvaltningsdomstol ska omfattas av den samlade prövningen. Vid remissbehandlingen har gjorts gällande att vissa upphandlingsmål ska omfattas av den samlade prövningen. och Företagarna anser att mål om upphandlingsskadeavgift bör omfattas. I samband med att möjligheten att föra en sådan talan infördes anfördes att det mot bakgrund av att den prövning som ska göras i ett sådant mål i mycket överensstämmer med den prövning som görs i ett överprövningsmål fanns skäl för att upphandlingsskadeavgiftsmålen skulle handläggas av samma domstolsslag som hanterar överprövnings- målen, dvs. allmän förvaltningsdomstol (se propositionen Nya rättsmedel 2015/16:57 på upphandlingsområdet, prop. 2009/10:180, s. 203). Det saknas anledning att nu göra en annan bedömning. Företagarna anser vidare, liksom , att mål om skadestånd enligt lagen om offentlig upphandling, som enligt 16 kap. 21 § väcks vid allmän domstol enligt allmänna forumregler, bör omfattas. Liksom målen på statsstödsområdet (se ovan) har dessa mål dock närmast karaktären av sedvanliga fordringsmål. De bör därför kunna prövas vid tingsrätt i allmänhet. Det finns därför inga behov av att koncentrera prövningen av mål om skadestånd enligt lagen om offentlig upphandling. Sammantaget gör alltså regeringen bedömningen att samt- liga mål enligt lagen om offentlig upphandling bör lämnas utanför refor- men. För övriga måltyper i de allmänna förvaltningsdomstolarma som kan sägas ha konkurrensrättslig anknytning, t.ex. mål enligt ellagen (1997:857), finns inga tillkommande skäl av betydelse att beakta. Sammantaget görs därför bedömningen att de mål med konkurrens- rättslig anknytning som handläggs i de allmänna förvaltningsdomstolarna inte bör omfattas av den samlade prövning som föreslås. 6 Patent- och marknadsdomstol 6.1En prövning i allmän domstol Regeringens förslag: Den samlade domstolsprövningen av de imma- terialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena ska göras inom ramen för de allmänna domstolarna. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens (Ds 2014:2 s. 187–191). Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot departementspromemorians förslag. , Företagarna, för Mark- nadsrätt, Trä- och Möbelföretagen och anser att prövningen bör ske i en specialdomstol. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 5.3 föreslås att prövningen av merparten av de immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden som handläggs i allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol, Patentbesvärsrätten och ska ske samlat. Det rör sig om tvistemål, brottmål, domstolsärenden och förvaltningsmål och innefattar både mål som väcks i domstol och mål som överklagas dit från förvaltningsmyndighet. När det gäller frågan i vilket domstolsslag den samlade domstolspröv- ningen ska förläggas kan konstateras att en samling av de aktuella mål- och ärendetyperna med nödvändighet innebär att den kompetensför- delning som råder mellan de allmänna domstolarna och de allmänna för- valtningsdomstolarna inte kan upprätthållas. Avgörande för valet mellan domstolsslagen blir i stället vilken domstol som framstår som bäst läm- pad att pröva målen och ärendena med hänsyn till deras karaktär. Ett skäl som talar för att välja allmän förvaltningsdomstol är att flera av de mål- och ärendetyper som enligt förslaget ska prövas samlat inleds hos förvaltningsmyndighet, t.ex. eller , och innefattar en typ av registrerings- eller tillstånds- prövning som inte är främmande för dessa domstolar. Flertalet mål och ärenden som föreslås omfattas av den samlade prövningen handläggs emellertid inte i allmän förvaltningsdomstol, vilket bl.a. innebär att den kompetens som de målen och ärendena kräver skulle behöva byggas upp i dessa domstolar. En stor del av de aktuella målen och ärendena hand- läggs enligt nuvarande ordning i allmän domstol eller i en specialdomstol som tillhör den sfären. Den samordning som föreslås innefattar bl.a. dispositiva tvistemål och brottmål. Det är en vedertagen uppfattning att en prövning av mål med civil- eller straffrättslig karaktär bör göras i allmän domstol (se t.ex. propositionen Rättigheter i luftfartyg, prop. 2003/04:27, s. 69, propositionen Domstolarnas handläggning av ärenden, prop. 2010/11:119, s. 37 f. och propositionen Inskrivning enligt lagen [1984:649] om företagshypotek och sjöfartsregisterärenden, prop. 2000/01:88, s. 46 f.) Det finns heller inga principiella eller praktiska invändningar mot att låta de mål av förvaltningsrättslig karaktär som omfattas av reformen prövas i allmän domstol. Denna ordning före- kommer redan på t.ex. fastighetsrättens och miljörättens områden (se bl.a. propositionen Mark- och miljödomstolar, prop. 2009/10:215). Vid valet mellan allmän domstol och allmän förvaltningsdomstol talar sammanfattningsvis övervägande skäl för allmän domstol. , Företagarna, för Mark- nadsrätt, Trä- och Möbelföretagen och anser att den samlade prövningen av de aktuella målen och ärendena bör ske i en specialdomstol. Det kan emellertid konstateras att såväl imma- terialrätten som marknadsföringsrätten och konkurrensrätten innefattar frågor som av rättssäkerhetsskäl kräver en ordning med en möjlighet till prövning i minst två domstolsinstanser. Det gäller t.ex. brottmål, skade- ståndsmål och mål om utdömande av vite samt andra frågor som är ingri- pande för den enskilde. är dessa måltyper undantagna specialdomstolarnas kompetens på såväl immaterialrättens som mark- nadsföringsrättens och konkurrensrättens områden. Det är därför inte möjligt att ha en ordning där de aktuella mål- och ärendetyperna blir föremål för domstolsprövning endast i specialdomstol. Även om målen och ärendena skulle samlas i en specialdomstol i första instans – på sätt som gjorts i genom att , som tidigare handlagt marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål, även getts behörighet att handlägga immaterialrättsliga tvistemål och ärenden – innebär den samling av mål och ärenden som föreslås att det i prak- tiken behöver byggas upp en helt ny specialdomstol. Det går på tvärs med den utveckling som har inneburit att flera specialdomstolar och domstolsliknande specialnämnder avvecklats. Detta har skett som ett led i den allmänna och tydliga inriktningen att den dömande verksamheten så långt som möjligt bör ske i de allmänna domstolsorganisationerna. En fullständig samordning är med en prövning i specialdomstol inte heller möjlig eftersom det är systemfrämmande och olämpligt att låta en annan domstol än allmän domstol pröva brottmål. Det kan, för att på nytt göra en jämförelse med finska förhållanden, 2015/16:57 noteras att brottmål är undantagna den finska behörighet. Detta bör som anförs ovan inte komma i fråga vid den reform som regeringen nu föreslår. Målsättningen med den aktuella reformen är att skapa en domstols- prövning som motsvarar högt ställda krav på effektivitet och kvalitet. Detta förutsätter att prövningen sker inom ramen för en organisatorisk struktur som är robust och långsiktigt hållbar. För att kunna garantera en hög kvalitet behöver domstolarna vara dimensionerade på ett sätt som ger möjlighet till specialisering, kompetensutveckling och en väl funge- rande beredningsorganisation. För att uppnå den effektivitet som refor- men eftersträvar och som innefattar en förmåga att hantera skiftningar i måltillströmning skulle en specialdomstol vidare behöva ha en viss över- kapacitet. Detta är inte ekonomiskt försvarbart och innebär även en risk för bl.a. undersysselsättning, vilket kan vara förödande för möjligheterna att rekrytera och behålla kompetent personal. Också detta talar emot att den samlade prövningen förläggs i en specialdomstol. Därtill kommer att även vid den samling av mål och ärenden som föreslås blir den dom- stol som ska handlägga målen i sig relativt liten och därmed sårbar för t.ex. ledigheter eller vakanser. En prövning som förläggs i en större organisation inom ramen för de allmänna domstolarna innebär däremot en ökad flexibilitet och minskad sårbarhet. Det medför även ett mer rationellt utnyttjande av resurserna. Kopplingen till en sådan domstols övriga verksamhet säkerställer vidare att domarna vid sidan av specialiseringen har en bred generell kompe- tens. Detta är nödvändigt med tanke på de civil- och straffrättsliga frågor som domstolen ska pröva och en förutsättning för att domstolen ska kunna pröva även vissa tvistemål i allmänhet (se avsnitt 7.2). Att dom- stolen förmår erbjuda goda utvecklingsmöjligheter för de anställda utgör också en god rekryteringsgrund. Genom att förlägga prövningen till all- män domstol säkerställs också tillgång till de generella moderniseringar som kontinuerligt sker där av t.ex. administration, it och processrätts- regler. Det stöd som de allmänna domstolarna och domarna i dessa dom- stolar får av och kan också säker- ställas. I syfte att få till stånd en långsiktigt hållbar domstolsprövning av samt- liga immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden bör mot den angivna bakgrunden prövningen göras inom ramen för de allmänna domstolarna. Regeringens förslag: Den samlade domstolsprövningen av de imma- terialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena ska göras i en tingsrätt i första instans och i en hovrätt i andra instans. Dessa domstolar ska vara särskilda domstolar. regeringens (Ds 2014:2 s. 192–194). Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot anser att det alternativ som i första hand bör övervägas är att inrätta en självständig domstol i första instans, som kan inordnas i en domstolsorganisation med en hovrätt i andra instans. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av föregående avsnitt föreslår regeringen att den samlade prövningen av de immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena ska ske inom ramen för de allmänna domstolarna. I det följande övervägs hur prövningen ska organiseras. För att möjliggöra att mål och ärenden med saksamband kan hand- läggas gemensamt är det i och för sig tillräckligt att se till att alla mål och ärenden prövas i samma domstolsslag och att de sedan i det enskilda fallet genom kumulation kan sammanföras för gemensam handläggning. En sådan ordning innebär dock inte ett optimalt resursutnyttjande och med hänsyn till det förhållandevis låga mål- och ärendeantalet är en sådan mer begränsad samling inte heller tillräcklig för att säkerställa kompetensen hos de enskilda domarna. För att uppnå den höga kvalitet och effektivitet i domstolsprövningen som reformen syftar till bedöms alltså en koncentration vara nödvändig. Att införa en ordning med fler än en domstol per instans skulle inne- bära en utmaning när det gäller t.ex. att fördela målen och ärendena mellan dem och att skapa en långsiktigt hållbar dimensionering av domstolarna. Med hänsyn till det totala antalet mål och ärenden som den samlade domstolsprövningen kommer att omfatta och var målen respektive ärendena eller parterna geografiskt hör hemma finns det en tydlig risk att fördelningen mellan domstolarna skulle bli mycket ojämn. Den domstol som skulle bli behörig att handlägga mål och ärenden från riskerar t.ex. att bli helt dominerande, medan en domstol i en annan del av landet får en mycket mer begränsad roll. Att ha en ordning där olika mål- och ärendetyper delas upp mellan två eller flera domstolar skulle dessutom gå emot hela tanken bakom reformen. Även den begränsade tillgången till nödvändig expertis talar med styrka för en ordning med endast en domstol. I det sammanhanget kan noteras att flertalet patenträttsliga mål och ärenden liksom flertalet marknads- föringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden redan enligt nuvarande ordning är koncentrerade till en domstol per instans. För att de eftersträvade effekterna av reformen ska uppnås bör pröv- ningen alltså koncentreras till en domstol i såväl första som andra instans, dvs. en tingsrätt och en hovrätt. De domstolar som föreslås bli exklusivt behöriga att pröva de immate- rialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena kan antingen utgöra särskilda domstolar (jfr mark- och miljö- domstol), eller vissa utpekade allmänna domstolar i särskild samman- sättning (jfr sjörättsmål, patentmål och tryckfrihetsmål). Någon avgörande skillnad i sak mellan dessa två former av koncentra- tion finns inte. Gemensamt för de särskilda domstolarna är att de är specialiserade på en eller flera mål- eller ärendetyper, att de är exklusivt behöriga att pröva dessa mål- och ärendetyper och att de har särskilda namn. Dessutom kan ledamöter med särskilda kunskaper vara fast an- ställda i domstolen som t.ex. tekniska råd. Dessa särdrag stämmer bra in på vad som bör gälla vid domstolsprövningen av de immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena. 2015/16:57 En förutsättning för att inrätta särskilda domstolar är att det bedöms befogat med hänsyn till mål- och ärendeunderlaget. Det är inte rimligt att skapa en särskild domstol, om mål- eller ärendetypen som ska behandlas inom ramen för den domstolen är alltför sällan förekommande. Däremot är det fullt möjligt att som i detta fall ett antal mindre vanligt före- kommande typer av mål och ärenden som bör hanteras i samma ordning tillsammans når den kritiska massa som behövs för att motivera inrättan- det av en särskild domstol (jfr SOU 2010:44 s. 326). Just det förhållandet att den föreslagna domstolen ska pröva flera olika mål- och ärendetyper samlat talar för att välja en ordning med särskild domstol eftersom det tydliggör samlingen och därmed domstolens ansvarsområde. Mot den angivna bakgrunden bör de immaterialrättsliga, marknads- föringsrättsliga och konkurrensrättsliga domstolarna vara särskilda dom- stolar i första och andra instans. Regeringens förslag: De särskilda domstolarna ska benämnas Patent- och och Patent- och marknadsöverdomstolen. regeringens (Ds 2014:2 s. 194–195). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte några invändningar mot regeringens förslag. Ett antal remissinstanser, , , , Patent- och regist- reringsverket, , Företagarna, för Marknadsrätt, SFIR, Rättighetsalliansen och Läkemedelsindustri- föreningen, förordar att domstolarna benämns stolarna ska benämnas vid fakultetsstyrelsen vid och föreslår att dom- stolarna benämns Immaterialrätts- och respektive Immaterialrätts- och marknadsöverdomstolen. Skälen för regeringens förslag: Eftersom domstolarna föreslås utgöra särskilda domstolar bör de ha egna namn. Utgångspunkten för valet bör vara att namnen ska vara korta och koncisa, som de på ett adekvat och rättvisande sätt beskriver den verksamhet som bedrivs vid Det bör vidare vara en strävan att undvika namn som riskerar att sammanblandas med andra. Det finns dessutom ett betydande mervärde i att välja ett nytt namn för att tydligt markera att det är fråga om en ny domstol där ett flertal mål är sådana som har prövats i andra domstolar (jfr motsvarande resonemang angående mark- och miljödomstolarna, prop. 2009/10:215 s. 107 f.). respektive Marknadsöverdomstolen, som ett antal remissinstanser förordar, kan sägas vara de namn som bäst speglar det verksamhetsområde som de nya domstolarna ska omfatta. i första instans skulle benämnas finns det dock en uppenbar risk för sammanblandning med den nuvarande Marknads- Risken för sammanblandning skulle enligt regeringens upp- fattning kvarstå även om domstolen i första instans, som Prop. 2015/16:57 föreslår, fick benämningen vid Det namnet lever inte heller upp till kravet på att vara kort och koncist. Inget av nu nämnda namn markerar heller tydligt att det är fråga om en ny domstol. Det alternativ som ligger närmast till hands är ett namn som består av en kombination av namn som har bäring på de måltyper som ska handläggas i domstolarna utan att, som det alternativ som bl.a. förordar, återge ett visst rättsområde i namnet. Ett sådant namn lever visserligen inte upp till önskemålet att det bör vara kort. I gengäld kan beskrivningen av verksamheten bli mer rättvisande. Sammantaget anser regeringen att de namn som bäst lever upp till kravet på att ge domstolarna ett rättvisande namn utan att bli alltför långa är Patent- och för den särskilda dom- stolen i första instans (tingsrätt) och Patent- och marknadsöverdomstolen för den särskilda domstolen i andra instans (hovrätt). Regeringens förslag: ska vara Patent- och mark- nadsdomstol. ska vara Patent- och marknadsöverdomstol. regeringens (Ds 2014:2 s. 196–198). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot departementspromemorians förslag. också positiv till att Patent- och som ett alternativ Skälen för regeringens förslag: När det gäller frågan om var de dom- stolar som ska inhysa Patent- och respektive Patent- och marknadsöverdomstolen bör vara belägna är det rimligt att beakta betydelsen av att tillvarata den juridiska, tekniska och ekonomiska kom- petens som finns vid Patentbesvärsrätten, , Stock- holms tingsrätt och . Särskilt viktigt är detta såvitt avser den mest särpräglade måltypen, dvs. Vidare bör de särskilda domstolarna finnas på en ort med goda kommunikationer eftersom de kommer att hantera mål från hela landet. Många mål har dessutom inter- De fyra domstolar som handlägger merparten av de mål och ärenden som kommer att samlas i Patent- och och Patent- och marknadsöverdomstolen är samtliga belägna i Stock- holm, vilket är en ort som uppfyller kravet på goda kommunikationer och dessutom är någorlunda centralt placerad i landet. den ort som flest mål torde härröra från. Det får mot denna bakgrund anses lämpligast att domstolarna placeras i . I sammanhanget bör vidare beaktas det avtal om inrättande av en regional avdelning i den enhetliga patentdomstolen, som har ingått tillsammans med de baltiska länderna. Enligt detta avtal, som har godkänts av (se propositionen Ett enhetligt patentskydd i EU, 2013/14:89), ska den regionala avdelningen ha sitt säte i Stock- Regeringen bedömer att det i kompetens- och effektivitets- hänseende är lämpligt att samlokalisera den regionala avdelningen med Även detta talar alltså för att Patent- och placeras i . Den tingsrätt som ska handlägga de aktuella målen och ärendena måste kunna möta förändringar i tillströmningen av mål och ärenden. också ha en organisation som kan vidmakthålla den särskilda erfarenhet och kompetens som handläggningen av de aktuella målen och ärendena Tingsrätten bör således vara av sådan storlek att den inte blir alltför sårbar från flexibilitetssynpunkt. Mot bakgrund av att handlägger många av de aktuella målen och ärendena ligger det närmast till hands att inhysa Patent- och som en särskild domstol i den i förändrades 2007. samband därmed gjordes bedömningen att skulle behålla sina uppgifter som exklusivt forum i vissa mål av specialkaraktär 2002/03:126 s. 28 f.). Regeringen pekade på att målen var få till antalet och att det för handläggningen av dem krävs, förutom en inte obetydlig specialisering, erfarenhet av omfattande och komplicerade tvistemål av en karaktär som främst förekom vid . Denna bedömning gör sig i viss utsträckning alltjämt gällande även om den reform som föreslås är av en annan omfattning än det som avsågs Vidare finns det vid en upparbetad kompetens i fråga om immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrens- rättsliga mål och ärenden. Dessa mål och ärenden på en särskild avdelning vid tingsrätten och det finns där en väl utarbetad rutin att handlägga målen och ärendena på ett effektivt sätt. holms tingsrätt har ojämförligt störst erfarenhet av immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden av alla Denna kompetens bör tas till vara. dessutom en storlek som är väl lämpad för att inhysa Patent- och mark- har förklarat sig positiv till att Patent- och marknads- domstolen förläggs där. är av en sådan storlek att den skulle kunna inhysa Patent- och . Den har också vana att hantera en mer omfattande specialisering. mark- och miljödomstol som utsedd att handlägga utsökningsmål inom Många av de aktuella målen är emellertid såväl omfattande som komplicerade och det är av avgörande betydelse att den nya domstolen redan från början kan handlägga dem effektivt och med Att genomföra samlingen av dessa mål i en domstol som för närvarande i det närmaste helt saknar erfarenhet av dem framstår inte Värdet av att säkerställa kompetensen och upparbe- tade arbetssätt talar därför för att den särskilda domstolen i första instans bör vara förlagd till . När det gäller vilken hovrätt som ska vara Patent- och marknadsöver- domstol innebär redan ovan gjorda överväganden om geografisk place- ring av domstolen i första instans att bör väljas. rätten har också den ojämförligt största erfarenheten av de aktuella mål- och ärendetyperna och är vidare av en sådan storlek att det finns mycket Prop. 2015/16:57 goda förutsättningar att där möjliggöra den specialisering som målen respektive ärendena kräver. Hovrätten har dessutom stor erfarenhet av att vara särskild domstol eller ensam överinstans för flera mål. bör alltså vara Patent- och marknadsöverdomstol.