prop · H203109 · 2015-04-23 00:00:00 — Om behov föreligger att organisera ett styrkehögkvarter motsvarande den nordiska EU-stridsgruppen kan det utgöras av en brigadstab förstärkt med relevanta resurser. Riket är indelat i fyra militärregioner (Nord, Mitt, Väst och Syd), vilka leds av en regional stab. De fyra regionala staberna bör bidra till Försvarsmaktens förmåga att lösa nationella uppgifter genom att utöva territoriell ledning, leda hemvärnsförbanden och ge stöd till samhället. Som en del av den territoriella ledningen utvecklas med befintliga resurser en framskjuten ledningsfunktion avsedd för . Funktionen inordnas under Regional stab Mitt. I fredstid samverkar de regionala staberna med övriga samhället i respektive region, leder säkerhets- och underrättelsetjänsten, genomför regional försvarsplanering och samordnar territoriell verksamhet. De regionala staberna leder inom regionen militär verksamhet vid nationella krissituationer och stöd till samhället, såvida dessa inte leds av annan chef. Vid höjd beredskap, och då ytterst i krig, har den regionala staben territoriellt ansvar inom regionen och leder hemvärnsförbanden. 2014/15:109 territoriella ansvaret och ledningen över hemvärnsförbanden kan tilldelas annan chef. Ledningsplatsbataljonen och sambandsbataljonen vidmakthålls. De möjliggör samband mellan och ledning av krigsförbanden. Det sker genom hantering av it-, lednings- och sambandssystem och upprättande av stabsplatser. Delar av ledningsplatsbataljonen bildar tillsammans med en brigadstab en brigadledning när brigaden krigsorganiseras. Ledningsplatsbataljonens kompanier bör tydligare knytas till och samordnas med brigadstaberna för att öka den operativa förmågan i arméstridskrafterna. Telekrigsbataljonen är ett förband med avancerade tele- och datatekniska system för signalspaning och störsändning. Förmågan anpassas till utvecklingen inom telekommunikationsområdet. Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförbands (FMTIS) huvuduppgifter är drift och ledning av Försvarsmaktens gemensamma telekommunikationsinfrastruktur och fasta sensor- och radiosystem för strategiska och operativa funktioner samt för mark-, sjö- och luftstridskrafterna. Den infrastruktur som FMTIS ansvarar för är avgörande för att Försvarsmaktens förband ska kunna kommunicera och ledas via telefon, datatrafik och radio. It-försvarsförbandet bör ha till uppgift att skydda Försvarsmaktens infrastruktur för informations- och ledningssystem mot angrepp samt att upprätthålla hög it-säkerhet inom myndigheten. Logistikförbanden har som syfte att stödja övriga Försvarsmakten i att utföra sina uppgifter. Regeringen vill betona att Försvarsmaktens operativa behov bör vara styrande för logistikfunktionen. Det gäller såväl i fred som vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Försvarsberedningen gör bedömningen att det inom logistik- och sjukvårdsområdena kommer att finnas särskilda behov för Försvarsmakten när det gäller stöd från det civila försvaret vid höjd beredskap, krig eller krigsfara. Inom dessa områden finns också förutsättningar för ett rationellt utnyttjande av samhällets samlade resurser. Regeringen delar Försvarsberedningens bedömning. Regeringen framhåller särskilt behovet av att ha en gemensam planering med det civila försvaret rörande logistisk vid intagande av höjd beredskap. Försvarsberedningen bedömer att omstruktureringen av armé- stridskrafterna i brigadstruktur medför justeringar i logistikförbanden. Försvarsberedningen föreslår därför att huvuddelen av logistikbataljonerna och den tekniska bataljonen samt sjukhuskompanierna, som ingått i de försvarsmaktsgemensamma logistikförbanden, överförs till arméstridskrafterna och sammanförs i två underhållsbataljoner. Det skulle renodla den främre logistiken på taktisk nivå även för arméstridskrafterna. Försvarsmakten föreslår i sitt underlag till regeringen att de logistikförband som ska ingå i brigaderna vidmakthålls inom logistikförbanden. Regeringen delar i allt väsentligt Försvarsberedningens uppfattning men ser fördelar med ett sammanhållet ansvar för logistikfunktionen där försvarsmaktens logistik samt logistikbataljonerna, den tekniska Prop. 2014/15:109 bataljonen, sjukhuskompanierna, sjukvårdsförstärkningskompanierna och trafik- och transportledningskompaniet i fredstid leds av försvarslogistikchefen. Det gynnar en metodisk utveckling av förmågan och skapar även bättre förutsättningar för den försvarsmaktsgemensamma logistiken och för en sammanhållen logistikkedja. Regeringen bedömer att syftet med Försvarsberedningens förslag uppnås genom att logistikbataljonerna, huvuddelen av den tekniska bataljonen samt sjukvårdsförstärkningskompanierna inriktas mot att vid behov, i fredstid eller vid höjd beredskap, underställas brigaderna. Regeringen vill framhålla vikten av att logistikförband avsedda att ingå i brigad samövas med övriga delar av brigaden. Försvarsmaktens logistik (FMLOG) och relevanta delar av dagens basorganisation bör organiseras som krigsförband och ingå i de försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna. Krigsförbandet FMLOG stödjer ledningen av försvarslogistik på operativ nivå i fred, vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Det nya krigsförbandet FMLOG utvecklas ur det tidigare krigsförbandet FMLOG Stab med nationell stödenhet. För att få en ändamålsenlig bakre logistik i händelse av höjd beredskap och ytterst i krig bör FMLOG tillsammans med logistikfunktionerna vid och det civila försvaret bilda en sammanhållen helhet. Personal inom logistikorganisationen bör vara krigsplacerad eller placerad med allmän tjänsteplikt med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Logistikbataljonerna stödjer övriga stridskrafter med förnödenhetsförsörjning av t.ex. drivmedel, ammunition, livsmedel och vatten. Bataljonerna bör inriktas mot att underställas en brigad. Logistikbataljonerna bör sammantaget innehålla stående förband med hög tillgänglighet i fredstid motsvarande minst en kompanistridsgrupp vilken vid behov bör ingå i den i huvudsak stående brigaden. Den tekniska bataljonen stödjer övriga förband med teknisk tjänst, t.ex. reparation av fordon, tält och handeldvapen. Bataljonen bör inriktas mot att tydligare stödja arméstridskrafterna i brigad. Förmågan till försvarsmaktsgemensam teknisk tjänst bibehålls. Sjukvårdsförbanden omfattar två sjukhuskompanier och två sjukvårdsförstärkningskompanier. Respektive sjukhuskompani ansvarar för ett fältsjukhus och är en försvarsmaktsgemensam resurs. Sjukvårdsförstärkningskompanierna bör kunna stödja Försvarsmaktens förband på stridsfältsnivån med vårdkapacitet och medicinsk evakuering och bör tydligare inriktas mot att underställas en brigad. Ett trafik- och transportledningskompani bör organiseras ur MOVCON-kompaniet (Movement Control). Kompaniet planerar, leder, samordnar och följer upp Försvarsmaktens transporter. Specialförband är en strategisk resurs. De tillför särskilda handlingsalternativ för den strategiska nivån. Regeringen konstaterar att betydelsen av specialförband har ökat. Försvarsberedningen har föreslagit att specialförbandens samverkan och samordning med andra myndigheter och organisationer behöver 2014/15:109 utvecklas ytterligare. Försvarsberedningen pekar också på att Försvarsmaktens specialförband utgör en förmåga som kan bistå polisen vid terrorismbekämpning. Regeringen delar Försvarsberedningens bedömning och vill i detta sammanhang peka på att det inom ramen för den etablerade samverkan mellan myndigheterna pågår arbete för att vidare utveckla möjligheterna för Försvarsmakten att ge stöd till polisen vid terrorismbekämpning. Skydd av utsänd personal är ett centralt åtagande för staten som arbetsgivare. En viktig uppgift för specialförbanden är att genomföra räddnings-, evakuerings-, förstärknings- och fritagningsoperationer. Geografiskt spridda depåförband skapas för att säkerställa det lokala behovet av stöd till den ordinarie verksamheten samt som stöd vid aktivering i fredstid och mobilisering vid intagande av höjd beredskap av övriga krigsförband. Depåförbanden kompletteringsutbildar krigsförband som aktiveras eller mobiliseras. I depåförbanden krigsplaceras aktuella organisationsenheters tillgängliga personal och materiel som inte är krigsplacerade vid andra krigsförband. Personal vid skolor och center krigsplaceras i de övriga krigsförbanden eller i depåförbanden. Alla delar av Försvarsmaktens organisation och all anställd personal som har uppgifter vid höjd beredskap kommer därmed att krigsorganiseras respektive krigsplaceras. Regeringens bedömning: En ny personalkategori bestående av icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplaceras med stöd av lagen om totalförsvarsplikt bör införas i personalförsörjningssystemet. En utredning bör tillsättas med syfte att föreslå hur en långsiktigt hållbar personalförsörjning för totalförsvaret kan säkerställas. Skälen för regeringens bedömning: I beslut (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292) förutsättningar samt inriktningar för den reformerade personal- beslutade (prop. 2009/10:160, 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269) om utformningen av den reformerade totalförsvarsplikten, frivillig rekrytering och frågor kopplade till grundläggande militär utbildning. Vidare beslutades om en samlad 2011/12:115, bet. 2011/12:FöU5, rskr. 2011/12:216) om en ny lag, lagen (2012:332) om vissa försvarsmaktsanställningar. Försvarsmaktens möjlighet att anställa gruppbefäl, soldater och sjömän på längre tidsbegränsade anställningar samt därmed sammanhängande Det nuvarande personalförsörjningssystemet bygger på frivillighet för möjligheten för regeringen att med hänsyn försvarsberedskap aktivera nu icke aktiva delar av totalförsvarsplikten Skyldigheten att genomgå mönstring och skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt träder i kraft först efter det att regeringen beslutat om detta med hänsyn till försvarsberedskap. skyldighet är könsneutral. Såväl kvinnor som män är skyldiga att medverka i en lämplighetsundersökning i form av en utredning om personliga förhållanden som rör hälsa, fysisk status, intressen och Uppgifterna sammanställs i det så kallade beredskaps- Regeringen beslutade att åter aktivera pliktlagstiftningens möjlighet att repetitionsutbilda krigsplacerad Försvarsberedningen har lämnat förslag om vissa justeringar inom Utredningen om Försvarsmaktens militära Försvarsmakten i samhället – en långsiktigt hållbar militär personalförsörjning och en modern folkförankring av försvaret (SOU I betänkandet lämnades förslag på hur Försvarsmaktens personalförsörjning kan utvecklas inom ramen för den försvarspolitiska inriktning som beslutade . Förslagen rör bl.a. åtgärder för att säkerställa en bred rekryteringsbas för Försvarsmaktens militära personal, hur det civila meritvärdet för militär anställning och utbildning kan öka och hur folkförankringen av försvaret kan stärkas. lämnades förslag om hur hemvärnets tillgänglighet i fredstid kan öka. Betänkandet har remitterats och bereds i tillkännagav (bet. 2014/15:FöU1, rskr. 2014/15:63) för regeringen sin mening om att införa ett system med tidsdelmål med ekonomisk kompensation liksom andra typer av incitament för vissa personalkategorier inom Försvarsmakten. Syftet är att öka viljan för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän att fullfölja sina tidsbegränsade anställningar i Veteranpolitiken syftar till att ge personal som tjänstgör i internationella insatser och deras anhöriga ett stöd som står i proportion till de risker och påfrestningar som de utsätts för. betänkande, En svensk veteranpolitik – ett ansvar för hela samhället (SOU 2014:27), lämnades ett antal förslag rörande utvecklingen av veteranpolitiken, bl.a. att den även ska omfatta fler personalkategorier. Regeringen konstaterar att det finns ett starkt, folkligt stöd för Att ta ett tydligt ansvar för dem är viktigt för försvarets folkliga förankring och stärker rekryteringskraften. återkomma till utredningens olika förslag. Personalförsörjningen av det militära försvaret syftar ytterst till att förse krigsförbanden med för verksamheten utbildad personal och tillräckligt antal tjänstgörande under villkor som möjliggör att krigsförbanden kan användas på det sätt som försvars- och Hela det svenska samhället har en roll att spela i Folkförankringen av totalförsvaret har en avgörande betydelse för försvarsviljan och ytterst för försvarsförmåga. Folkförankring uppnås i första hand genom delaktighet och engagemang Personalförsörjningen av det militära försvaret spelar en viktig roll för att skapa engagemang och delaktighet hos den Försvarsmakten behöver ett omfattande stöd från hela samhället för att kunna lösa sin uppgift att försvara riket. Krigsförbanden innehåller kontinuerligt tjänstgörande personal (yrkesofficerare och gruppbefäl, soldater och sjömän – GSS/K) och tjänstgörande personal (reservofficerare och gruppbefäl, soldater och sjömän – GSS/T). Därutöver finns i krigsförbanden krigsplacerade gruppbefäl, soldater och sjömän vilka inte har ett anställningsförhållande med Försvarsmakten men är fortsatt krigsplacerade. finns också civilanställda i Försvarsmakten vilka krigsplacerats. Regeringen kan konstatera att det finns utmaningar i personalförsörjningssystemet som föranleder ett fortsatt reformbehov. Personalförsörjningen av det militära försvaret vilar såväl på frivillighet som på plikt. Rekrytering och bemanning av de kontinuerligt tjänstgörande personalkategorierna följer i stort Försvarsmaktens planering men avgångarna är oroande. tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har visat sig vara problematisk och en betydande del av de befattningar som ska bemannas av denna kategori bemannas fortfarande av krigsplacerad totalförsvars- Det är viktigt att ansträngningarna för att rekrytera GSS/T fortsätter. En betydande del av de befattningar i krigsförbanden som ska bemannas av anställda tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän bemannas dock fortfarande av krigsplacerad Försvarsmakten har redovisat att beroendet av sådan personal kvarstår under hela försvarsinriktningsperioden. Regeringen delar den bedömningen och vill peka på vikten av att fortsatta ansträngningar görs för att såväl rekrytera som behålla personal av samtliga personalkategorier. Även om fortsatta satsningar genomförs bedömer dock regeringen att beroendet av icke anställd krigsplacerad totalförsvarspliktig personal i vissa av krigsförbanden kommer att kvarstå under hela försvarsinriktningsperioden. också att alltför många kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän slutar . Kortare anställningstider innebär ökade kostnader för nyrekrytering och utbildning men även förlorad kompetens i krigsförbanden vilket kan påverka deras krigsduglighet och ytterst försvarets samlade operativa förmåga. Försvarsmaktens underlag indikerar att det finns betydande utmaningar och osäkerheter avseende möjligheterna att fullt ut bemanna krigsförbanden med anställd personal även efter försvarsinriktnings- Regeringen konstaterar att vissa krigsförband under överskådlig tid är beroende av icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplacerats på aktuell befattning med stöd av lagen om De är personal som tidigare genomfört värnplikt eller som varit anställda som eller kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Regeringen bedömer därför att en ny personalkategori bör införas. Den bör bestå av icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplaceras med stöd av lagen om totalförsvarsplikt och benämnas GSS/P. Efter hand bör kategorin inkludera personer som krigsplacerats efter att ha fullgjort den nya grundläggande militära utbildningen men sedan inte tagit anställning. att komplettera de sedan Prop. tidigare etablerade personalkategorierna kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/K) gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T). Regeringen bedömer att det är angeläget att Försvarsmaktens personalförsörjningssystem anpassas till detta nya förhållande. Regeringen konstaterar att det finns utmaningar i personalförsörjningssystemet som föranleder ett fortsatt reformbehov. Personalförsörjningen av det militära försvaret vilar på såväl frivillighet som på plikt och vägar att utveckla de möjligheter detta ger bör granskas, bl.a. genom studier av de danska och norska personalförsörjningssystemen. En utredning bör tillsättas i syfte att i ett bredare perspektiv föreslå hur en långsiktigt hållbar rekrytering till och personalförsörjning av, totalförsvaret kan säkerställas. Det militära försvaret av förutsätter en bred folklig förankring. En långsiktig lösning av personalförsörjningen bör därför även beakta det framtida systemets påverkan på folkförankringen. Regeringen är av den uppfattningen att en sådan långsiktig lösning bör utformas i största möjliga politiska samsyn och ser därför behov av en utredning där frågan behandlas. Regeringens bedömning: Kraven på krigsförbanden bör ligga till grund för hur krigsförbanden personalförsörjs. Krigsplacerad men icke anställd personal bör placeras i kontraktsförbanden. Skälen för regeringens bedömning: En grundläggande förutsättning för krigsförbandens användbarhet är att den krigsplacerade personalens anställningsformer och anställningsvillkor medger att de krav regeringen ställer kan tillgodoses. Krigsförband bemannade med anställd personal medger större tillgänglighet och handlingsfrihet i fredstid än förband bemannade med icke anställd totalförsvarspliktig personal. redovisats ovan bedömer regeringen dock att bemanningen av vissa krigsförband till del kommer vara beroende av krigsplacerad Regeringen menar att de stående förbanden, med deras höga krav på användbarhet och tillgänglighet, inte annat än i undantagsfall bör bemannas med icke anställd totalförsvarspliktig personal. förbanden bör i stället bemannas med anställd personal med en hög andel Kontraktsförbanden bör bemannas med en hög andel tjänstgörande personal. I den mån kontraktsförbanden inte fullt ut kan bemannas med anställd personal, bör de fyllas upp med krigsplacerad men icke anställd totalförsvarspliktig personal. Anställningsformerna och beroendet av krigsplacerad men icke anställd totalförsvarspliktig personal i kontraktsförbanden medför vissa begränsningar för dessa förbands tillgänglighet i fredstid. bedömer att det är en begränsning som kan accepteras. att möjligheten att med stöd av lagstiftningen om totalförsvarsplikt repetitionsutbilda kontraktsförbanden, och att koncentrera den i förbanden krigsplacerade totalförsvarspliktiga personalen till vissa delar 2014/15:109 av förbanden, innebär att dessa förband ges förutsättningar för att upprätthålla tillräcklig krigsduglighet. 6.4.2En förändrad militär grundutbildning Regeringens bedömning: Den grundläggande militära utbildningen bör förändras så att den som har genomgått utbildningen kan krigsplaceras efter genomförd utbildning. Skälen för regeringens bedömning: Försvarsberedningen menar att det finns operativa, utbildningsrationella, rekryteringsmässiga och ekonomiska skäl att se över den nuvarande utformningen av den grundläggande militära utbildningen och den efterföljande befattnings- utbildningen för gruppbefäl, soldater och sjömän. konstaterar bl.a. att med dagens system anställs rekryter efter genomförd grundutbildning , men att den grundläggande militära utbildningen dock inte möjliggör att rekryter tillgodogör sig tillräcklig kunskap och färdighet för att kunna bemanna en befattning i ett För detta krävs också en befattningsutbildning, vilken omfattar ytterligare sex månaders utbildning. Försvarsberedningen konstaterar vidare att befattningsutbildningen, då personalen är anställd, reducerar den effektiva utbildningstiden jämfört med den grundläggande militära Det kan i huvudsak förklaras av de begränsningar i flexibilitet som arbetstidsregleringen medför. Det resulterar i att endast begränsade utbildningsmål kan uppnås efter genomförd befattnings- utbildning, något som är särskilt problematiskt för den tjänstgörande personalen och för den operativa förmågan i Försvarsberedningen föreslår att utbildningen förändras så att anställning i Försvarsmakten som gruppbefäl, soldat eller ska ske först efter det att rekryten genomgått en grundutbildning som motsvarar en sammanslagning av dagens grundläggande militära utbildning och befattningsutbildning. denna sammanslagna utbildning benämns grundutbildning. för de förmåner som gäller under dagens grundläggande militära utbildning föreslås gälla . anställs och krigsplaceras efter genomförd utbildning på en befattning i ett krigsförband som kontinuerligt eller tjänstgörande gruppbefäl, Totalt kan grundutbildningen omfatta nio till tolv månader beroende på befattningsinriktning. grundutbildning uppges vara kostnadsneutralt jämfört med dagens utbildningssystem för gruppbefäl, soldater och sjömän. de nationella skyddsstyrkorna bör kunna lokalrekrytera till en egen grundutbildning för bemanning av hemvärnsförbanden. hemvärnsgrundutbildning bör liksom motsvarande utbildning omfatta beroende på befattningsinriktning. Försvarsmakten redovisar i sitt underlag till regeringen att myndigheten planerar för att ha möjlighet att påbörja kostnadsneutral jämfört med dagens system som den leder till Prop. 2014/15:109 att gruppbefäl, soldater och sjömän kan krigsplaceras direkt efter Regeringen delar Försvarsberedningens syn. Till skillnad från dagens grundläggande militära utbildning leder en förändrad grundutbildning i linje med Försvarsberedningens förslag till att den enskilde uppnår en sådan färdighet att denne kan krigsplaceras. Regeringen konstaterar att detta innebär att även de som efter genomgången utbildning väljer att inte söka anställning i Försvarsmakten kan krigsplaceras och repetitionsövas med stöd av lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt och regeringsbeslutet från om aktivering i fråga om repetitionsutbildning. Att alla som genomfört utbildningen kan krigsplaceras ökar uppfyllnadstakten med nyutbildad personal och därmed den operativa förmågan i främst kontraktsförbanden. Regeringen har för avsikt att omhänderta Försvarsberedningens förslag genom arbete på förordningsnivå. Det är regeringens avsikt att en grundutbildning i enlighet med Försvarsberedningens intentioner bör kunna komma till stånd möjligt . En utgångspunkt i det arbetet är att upprätthålla det rekrytbegrepp som kom till uttryck i prop. 2009/10:160. Regeringen menar att Försvarsmakten även bör överväga att till en början grundutbilda kompletta kontraktsförband för att påskynda uppfyllnaden av dessa. För att öka intresset för att söka till och fullfölja utbildningen bör även en utbildningspremie övervägas för de som fullföljer utbildningen med godkänt resultat och kan krigsplaceras. Dessa förändringar bör träda i kraft . Försvarsberedningen menar att det bör uppmuntras och säkerställas att gruppbefäl, soldater och sjömän fullföljer kontrakterad tjänstgöringstid. Försvarsberedningen föreslår därför att incitamentsstrukturen för att fullfölja utbildningen och den tjänstgöring som följer av kontraktet ska utvecklas. Försvarsberedningen konstaterar att det är avgörande att den kontrakterade personalen uppfyller sin tjänstgöringsskyldighet. För den tjänstgörande personalen bör det vara en skyldighet att tjänstgöra den repetitionsövningstid som stipuleras av anställningskontraktet. Det skapar en tydlighet mellan den enskilde och den ordinarie arbetsgivaren. Frågan om incitament för att stimulera gruppbefäl, soldater och sjömän att fullfölja sina tidsbegränsade anställningar har varit föremål för överväganden under hela försvarsinriktningsperioden . föreslogs i betänkandet Personalförsörjningen i ett reformerat försvar (SOU 2010:86) att Försvarsmakten kunde överväga för genomförda internationella insatser och efter fullgjort anställningsavtal. menade utredningen att detta var en fråga för parterna på det statliga avtalsområdet att besluta om inom ramen för lönestrukturen. överlämnades propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop.