prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Förslagen innebär även att energiskatten på flygbensin höjs. Som några remissinstanser påpekar kommer ändringen att leda till att vissa flygningar blir dyrare. Kostnadsökningen kan uppgå till (0,/l*30 l/h*1,25). I vilken utsträckning detta i förlängningen påverkar allmänflyget är svårt att förutse. Vissa remissinstanser anför att det finns risk att skattehöjningen kan leda till ett minskat antal flygtimmar vilket de menar bl.a. skulle kunna innebära försämrad flygsäkerhet och risk för att verksamhet såsom exempelvis brandflyg inte upprätthålls. Regeringen avser att följa utvecklingen på området och vid behov överväga eventuella åtgärder. Förslaget om minskad skattebefrielse för vissa biodrivmedel som föreslås träda i kraft kan ge de företag som gör avdrag för etanol visst administrativt merarbete. Detta då det för dessa blir ett ytterligare tillfälle utöver då system kan behöva uppdateras. Förslagen som föreslås träda i kraft bedöms sammantaget inte påverka företagens administrativa kostnader. Effekter för måluppfyllelse och miljön Förslaget att höja energiskatten på bensin och dieselbränsle gör att det blir dyrare att köra bil samt att andelen rörliga kostnader förknippade med brukande av bil ökar. Att det blir dyrare att använda sitt fordon ökar incitamenten för fordonsägare att minska sitt bilanvändande vilket bedöms minska koldioxidutsläppen. Högre energiskatter kan även medföra ökade incitament för fordonsägare att välja energi- effektiva fordon, vilket kan medföra ytterligare minskade koldioxidutsläpp. Förslagen medför även att HVO, ED95, höginblandad Fame, gas och elektrisk kraft blir mer konkurrenskraftiga jämfört med fossil bensin och fossilt dieselbränsle vilket kan ge incitament till ökad användning av dessa som drivmedel. Genom att höja energiskatten på etanol mer än på övriga drivmedel för att åtgärda över- kompensation blir etanol till både hög- och låginblandning dyrare än tidigare i förhållande till bensin och andra drivmedel. Att etanol blir relativt sett dyrare kan leda till minskad användning av etanol. Det bör dock noteras att denna jämförelse utgår från situationen då etanol för hög- och låginblandning är överkompenserad (billigare än sin fossila motsvarighet). Det nuvarande statsstödsgodkännandet av skatte- befrielsen vilar på åtaganden för att förhindra överkompensation. Om åtagandena inte uppfylls innebär detta ett missbruk av stödet som kan resultera i återkrav av stödbeloppet, inklusive ränta, från berörda företag. I en jämförelse med utgångspunkt i att ska följa kan energiskattehöjningen för att åtgärda över- kompensation i stället ses som en mindre för- ändring än vad som annars skulle kunna krävas. Det bör också noteras att överkompensationen på etanol indikerar att etanolens konkurrenskraft gentemot bensin förbättrats i den mån att skillnaden i produktionskostnad mellan etanol och bensin minskat. Förslaget om minskad befrielse från energi- skatt för etanol till både hög- och låginblandning för att åtgärda överkompensation bedöms oavsett jämförelsescenario inte försämra biodriv- medlens konkurrensvillkor i en sådan utsträckning att målet om att minska klimat- gaserna påverkas. Förslaget bedöms inte heller påverka möjligheterna för att uppfylla målet om förnybar energi i . har även ett mål om förnybart i transport- sektorn 2020. Den förnybara andelen i transportsektorn 2014 är enligt Energimyndig- hetens preliminära beräkningar enligt förnybartdirektivets beräkningsmetod. Det är en ökning . Förslaget bedöms därmed inte heller riskera uppfyllandet av målet om förnybart i transportsektorn 2020. Förslagen att höja energiskatten på bensin och dieselbränsle och åtgärda uppkommen över- kompensation på etanol bedöms sammantaget leda till en reduktion av utsläppen med ungefär koldioxidekvivalenter. Förslaget om att justerera punktskatterna på bensin och dieselbränsle med beaktande av BNP-utveck- lingen kan och framåt medföra reduktion av utsläppen med ytterligare De minskade utsläppen av koldioxid är prognostiserade på 10–. Att förslagen bedöms minska koldioxidutsläppen innebär även att förslagen bedöms minska användningen av fossila drivmedel. Regeringen anser därför till skillnad från att konsekvensanalysen tar hänsyn till hur skatteförändringen påverkar den förbrukade volymen. Det finns dock uppenbara svårigheter att prognostisera minskningen av koldioxid- utsläpp för respektive skatteförändring. Det finns många faktorer som påverkar utsläppen såsom oljepris, teknisk utveckling, konjunktur- utveckling och tillgången på alternativa färdmedel. Den slopade begränsningen av skatte- befrielsen för etanol och Fame över fem volym- procent bedöms kunna öka användningen av dessa drivmedel. Effekter för myndigheter och domstolar Förslaget medför ökade kostnader för (för utveckling av blanketter och informationsinsatser m.m. samt IT-utveckling) och löpande kostnader för IT-utveckling. I de angivna beloppen ingår de ökade kostnader som följer av regeringens förslag om ändrad beskattning av biodrivmedel i propositionen Höständrings- budget . Tillkommande kostnader för bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Förslagen bedöms inte påverka antalet mål eller på annat sätt påverka arbetsbelastningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna och inte heller medföra några ökade kostnader för andra myndigheter. 6.21Höjd koldioxidskatt för uppvärmningsbränslen inom vissa sektorer 6.21.1 Ärendet och dess beredning Inom har promemorian Vissa punktskattefrågor inför budgetpropo- sitionen tagits fram. En samman- fattning av promemorians förslag finns i bilaga 11, avsnitt 1. och innehåller bl.a. förslag om höjd koldioxid- skatt för uppvärmningsbränslen inom vissa sektorer. Promemorians lagförslag i denna del finns i bilaga 11, avsnitt 4. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 11, avsnitt 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2015/01733/S2). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 11, avsnitt 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11, avsnitt 7. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Ändringarna av lagförslaget i förhållande till lagrådsremissen och det tillkommande lagförslaget i avsnitt 3.6 är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat lagrådets yttrande över de ändrade lagförslagen. Regeringen bedriver ett omfattande arbete med att göra de nationella skatterna på klimat- och energiområdet mer träffsäkra och ändamåls- enliga. Dessa skatter är av central betydelse för att ska kunna nå de klimat- och energipolitiska målen på ett kostnadseffektivt sätt. I det s.k. klimatskattepaketet som presenterades i samband med klimat- och energipropositionerna (prop. 2008/09:162 och 163 samt prop. 2009/10:41) ingick stegvisa höjningar av koldioxidskattenivån på bränslen för uppvärmning och drift av stationära motorer inom industrin utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter, förkortat handelssystemet, samt jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruks- verksamheterna. Detta skedde genom att –2015 begränsa nedsättningarna av koldioxidskatten för dessa användningsområden. Motsvarande höjningar gjordes även för bränslen för värmeproduktion i kraftvärmeanläggningar utanför handelssystemet. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1) uttalat att regeringen avser att fortsätta den inslagna vägen efter klimatpaketets sista steg 2015 genom att återkomma med förslag om att helt slopa dessa nedsättningar av koldioxid- skatten. Åtgärderna bedöms medföra en för- bättrad miljöstyrning som slopade nedsättningar även innebär att skattesystemet blir tydligare och mer överblickbart. Enligt nu gällande regler tas en lägre energiskatt och en lägre koldioxidskatt ut för bränslen som förbrukas för uppvärmning och drift av stationära motorer vid tillverknings- processen i industriell verksamhet utanför handelssystemet, värmeproduktion i kraftvärme- anläggningar utanför handelssystemet samt i jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruks- verksamheter. De lägre skattesatserna uppnås genom procentuell befrielse från skatt och lämnas i form av avdrag eller genom återbetal- ning beroende på användningsändamål, typ av bränsle samt vem som förbrukat bränslet. Av 6 a kap. 1 § 9 b lagen om skatt på energi, förkortad LSE, följer att skattebefrielse gäller vid förbrukning för annat ändamål än drift av motorfordon vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet på annat ställe än i en anläggning för vilken utsläppsrätter ska överlämnas enligt 6 kap. 1 § lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. Skattebefrielsen för förbrukning i de övriga sektorerna framgår av 6 a kap. 1 § 10 och 11 LSE. Av punkten 10 framgår att skattebefrielse gäller vid förbrukning av bränsle för annat ändamål än drift av motordrivna fordon vid yrkesmässig växthusodling. Av punkten 11 framgår att, för det fall att skattebefrielse inte följer av tidigare punkter, skattebefrielse gäller vid förbrukning för annat ändamål än drift av motordrivna fordon i yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- eller vattenbruksverksamhet. Skattebefrielsen enligt punkterna 9 b–11 uppgår till av energiskatten och av koldioxidskatten. Befrielserna gäller enbart vid förbrukning av andra bränslen än bensin, råtallolja respektive bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b LSE (omärkt dieselbränsle) samt endast för det fall att skattebefrielse inte följer av tidigare punkter. Av 6 a kap. 2 § LSE framgår att skattebefrielse gäller vid användning av råtallolja bl.a. för de ändamål som avses i 1 § punkterna 9 b–11. Befrielse från energiskatten ges med ett belopp som motsvarar av den energiskatt och av den koldioxidskatt som tas ut på bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a (märkt eldningsolja). Av 6 a kap. 3 § LSE följer skattebefrielse för bränsle som förbrukas för framställning av värme vid annan kraftvärmeproduktion än som bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b. Om råtallolja förbrukas för ändamål som avses i 6 a kap. 3 § medges enligt 3 a § befrielse från energiskatt med ett belopp som motsvarar den sammanlagda befrielse från energiskatt och koldioxidskatt som skulle ha medgetts för enligt 2 kap. 1 § första stycket 1 § 13 LSE reglerar skattebefrielse dieselbränsle som används i vissa fordon inom gruvindustriell verksamhet. Beskattningen vid sådan användning har följt den som gäller för förbrukning av uppvärmningsbränslen inom industrin utanför handelssystemet. Befrielse från koldioxidskatt medges således . Vad gäller energiskatten medges befrielse , eftersom energiskatten på dieselbränsle är högre än motsvarande skatt på eldningsolja. Av 9 kap. 4 § LSE framgår att om koldioxid- skatt har tagits ut för annat bränsle än sådant som beskattas som bensin och har någon begränsat utsläpp av koldioxid i samband med förbrukning av bränslet, medges återbetalning av koldioxidskatten i förhållande till hur mycket utsläppet har minskat. Återbetalning medges enligt 9 kap. 5 § LSE för bränsle som förbrukats för framställning av värme vilken levererats för bl.a. ändamål som ger skattebefrielse enligt 6 a kap. 1 § 9 b–11. Vid användning av råtallolja medges befrielse med ett energiskattebelopp som motsvarar av den energiskatt och av den koldioxid- skatt som tas ut på bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a. Vid användning av andra bränslen än råtallolja medges istället befrielse av energiskatten och av koldioxidskatten. 6.21.3Slopad koldioxidskattebefrielse för uppvärmningsbränslen inom vissa sektorer Regeringens förslag: Koldioxidskatten på bränslen för uppvärmning och drift av stationära motorer inom industri- och kraftvärmeanläggningar utanför handelssystemet samt inom jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverksamheterna höjs till den generella skattenivån 2018. Ett första steg, från dagens till av den generella skattenivån, tas . särskilda möjlighet till återbetalning av koldioxidskatten som gäller för den som begränsat utsläpp av koldioxid i samband med förbrukningen av visst bränsle slopas. Energiskattebefrielsen för dieselbränsle som används i arbetsfordon i gruvindustriell verksam- het ökas från av energiskatten på dieselbränsle. Ändringarna träder i kraft respektive . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Prome- förslag innebär dock inte en stegvis höjning av koldioxidskatten. I promemorian lämnas inte heller något förslag om ökning av den procentuella energiskattebefrielsen för dieselbränsle i viss gruvindustriell verksamhet. Remissinstanserna: Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , Kommers- kollegium, Försvarsmakten, , , Statskontoret, Energimarknads- inspektionen, , , Transportstyrelsen, Trafikanalys, Konkurrens- verket, , , , , Företagarna, , , Svensk Kollektivtrafik, Svensk Solenergi, Svensk Vindenergi, , Svenska Flygbranschen, , och , , Sveriges Energiföreningars , kommuner och landsting samt har inga synpunkter på förslaget. Havs- och vattenmyndigheten och Tillväxtanalys avstår från att yttra sig. Vad gäller förslaget om slopad återbetal- ningsmöjlighet för begränsning av koldioxid- utsläpp tillstyrker detta förslag. Ingen annan remissinstans yttrar sig i denna del. I fråga om förslaget om höjd koldioxidskatt för vissa sektorer anför remissinstanserna följande. (), , , (Svebio) och tillstyrker förslaget eftersom det förbättrar effektiviteten i resursanvändningen och därmed innebär att mängden av utsläpp av klimatgaser kommer att minska på ett samhälls- ekonomiskt effektivt sätt. Svebio påpekar dock att det är angeläget att vidta åtgärder för att få upp kostnaden för utsläppen inom den handlande sektorn, t.ex. genom att införa en viss kompletterande beskattning även inom den sektorn. Även tillstyrker förslaget och framför att en stor del av jordbruks- och växthusföretagen har haft och har goda möjligheter att byta till förnybara bränslen samt att stöd för investeringar kan sökas inom landsbygdsprogrammet. Energi- myndigheten anser principiellt att ett slopande av skattenedsättningen är förenlig med principen om att förorenaren betalar, vilket leder till mer kostnadseffektiva styrmedel. Energimyndig- heten avstyrker dock förslaget eftersom det utifrån promemorians konsekvensanalys är svårt att bedöma effekterna av skattehöjningen för industrin. och Skogs- industrierna menar att det är olyckligt att skattehöjningen påverkar råtallolja, som är ett bränsle av förnybart ursprung och därför inte bidrar med utsläpp av fossil koldioxid. Energigas , Fastighetsägarna , IKEM, , (), Livsmedelsföretagen, , , , , Näringslivets Skattedelegation (NSD) och avstyrker förslaget eftersom det strider mot grundtankarna i det svenska koldioxidskatte- systemet, allvarligt skadar industrins konkurrenskraft, ökar risken för koldioxid- läckage och inte bidrar till ökad klimatnytta. Energigas , Fastighetsägarna , IKEM, , , , , , , , och påpekar även problem med förslagets kraftiga ökning av skillnaden i pris på koldioxid mellan större företag, som i hög grad ingår i handelssystemet och mindre företag, som omfattas av koldioxid- skatten. Energigas , Fastighetsägarna , IKEM, , , Livsmedels- företagen, , , , och anser vidare att ett ikraftträdande av skattehöjningarna är ett orimligt kort varsel som innebär att företagen saknar all praktisk möjlighet till anpassning. Energigas anser även att en eventuell höjning av koldioxidskatten bör kombineras med åtgärder för att behålla konkurrenskraften för svensk tillverknings- industri, som t.ex. att undanta uppvärmnings- bränslen i vissa processer från skattehöjningen eller att återinföra en särskild nedsättningsregel för energiintensiva företag. Energigas , , , , , , och riktar kritik mot konsekvens- analysen som anses summarisk och inte uppfyller gällande krav. och Svensk Fjärrvärme har i sak inget att invända mot förslaget, men anser att en längre införandetid skulle ge en nödvändig omställ- ningstid för berörda verksamheter. De yrkar även att ändringar görs i lagen om skatt på energi så att beskattningssituationen blir lika oberoende av vem som är ägare till en värmeproduktions- anläggning samt att energiskattereglerna vid egenförbrukning av elektrisk kraft vid fjärr- värmeföretags värme- och ångleveranser till industrin ses över. Slutligen framför och Svensk Fjärrvärme önskemål om att energiskatten sänks till (kWh) för elektrisk kraft som förbrukas i datahallar. SveMin anser att dieselbränsle som används i arbetsfordon i gruvindustriell verksamhet bör kompenseras för den generella energiskattehöjningen av dieselbränsle genom en ökad procentuell nedsättning av energiskatten. Skälen för regeringens förslag: tas en lägre energiskatt och en lägre koldioxidskatt ut för bränslen som förbrukas för uppvärmning och drift av stationära motorer vid tillverk- ningsprocessen i industriell verksamhet utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter (förkortat handelssystemet), värmeproduktion i kraftvärmeanläggningar utanför handelssystemet samt i jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruks- verksamheter. De lägre skatterna har ansetts motiverade av risken att produktion som genererar utsläpp av växthusgaser inom dessa sektorer flyttas ut från , s.k. koldioxid- läckage. De lägre skatterna uppnås genom procentuell befrielse och medför att beskatt- ningen för de aktuella användningsändamålen understiger den generella koldioxidskattenivån. En grundprincip är att all bränsleförbrukning som leder till utsläpp av koldioxid från fossilt kol till atmosfären bör påföras koldioxidskatt eller omfattas av handelssystemet. Regeringen verkar inom EU för att effektivisera handelssystemet i syfte att åstadkomma en förbättrad klimat- politisk styrning genom ett högre pris på koldioxid. Regeringen delar dock inte den uppfattning, som flera remissinstanser framför, om att det förhållandevis låga priset på utsläppsrätter inom handelssystemet påverkar lämpligheten av att höja koldioxidskatten för fossila bränslen som förbrukas i anläggningar utanför handelssystemet. Genom att öka kostnaderna för koldioxidutsläpp genom en höjd koldioxidskatt kommer de aktörer som kan minska sina utsläpp till förhållandevis låga kostnader att göra detta, så länge som åtgärderna kostar mindre jämfört med att betala koldioxid- skatten. Sådana åtgärder kan exempelvis vara byte till biobränslen eller energieffektivisering. De aktörer som väljer att inte genomföra åtgärder för att minska sina koldioxidutsläpp får i stället genom beskattningen betala för sin miljöpåverkan. Koldioxidskatten är det primära generella styrmedlet för att i åstadkomma utsläppsminskningar i sektorerna utanför handelssystemet. I syfte att i högre grad iaktta principen om att förorenaren ska betala anser regeringen, i likhet med KI, och flera andra remissinstanser, att undantagen från den generella koldioxidskattenivån bör minskas (jfr prop. 2014/2015:1 s. 252). Koldioxidskatten som gäller för förbrukning av uppvärmningsbränslen och drift av stationära motorer utanför handelssystemet bör således så långt som möjligt uppgå till den generella nivån för att efterstäva ett enhetligt koldioxid- skattepris utanför handelssystemet och där- igenom uppnå en högre grad av kostnads- effektivitet. Över tiden har teknikutveckling, tillgång till förnybara bränslen och till fjärrvärme och värmepumpar lett till ökade möjligheter för företagen att minska sina koldioxidutsläpp. Mot bakgrund av de befintliga möjligheterna till byte av uppvärmningsform och effektivisering bedömer regeringen, trots vad som framförs av ett flertal remissinstanser, att risken för koldioxidläckage nu inte är så stor att det ska anses motiverat att fortsatt undanta anlägg- ningarna utanför handelssystemet från den generella koldioxidskattenivån. Det föreslås därför att nedsättningarna av koldioxidskatten på bränslen för uppvärmning och drift av stationära motorer inom industri- och kraft- värmeanläggningar utanför handelssystemet samt inom jordbruks-, skogsbruks- och vatten- Det finns enligt regeringens uppfattning inte behov av att, som Energigas önskar, överväga att införa särskilda nedsättningsregler för viss förbrukning av uppvärmningsbränslen i de aktuella sektorerna. Däremot anser regeringen, mot bak- grund av de synpunkter som framförs av ett flertal remissinstanser, att den höjda koldioxid- skattenivån bör fasas in stegvis. Ett första steg, som innebär en höjning från dagens till av den generella koldioxid- skattenivån föreslås därför tas , medan ett helt slopande av nedsättningen av koldioxidskatten för de aktuella sektorerna bör ske först . Det stegvisa införandet ger mer tid för de berörda företagen att ställa om till en energianvändning som ger mindre utsläpp av fossil koldioxid. Genom förslaget höjs koldioxidbeskattningen stegvis till den generella nivån genom att den procentuella skattebefrielsen minskas. Genom åtgärderna bedöms användningen av fossila bränslen och därigenom utsläppen från de berörda verksamheterna minska, som principen om att förorenaren ska betala för miljöpåverkan i större utsträckning uppfylls. Utöver förbättrad miljöstyrning medför slopade nedsättningar även att skattesystemet blir tydligare och mer överblickbart. Avsikten med beskattningen av råtallolja som uppvärmningsbränsle är att söka minska de negativa effekter som energibeskattningen indirekt kan ha för viss kemisk förädlings- industris råvaruinköp av råtallolja. Energi- myndighetens och Skogsindustriernas synpunkter om beskattningen av råtallolja får närmare övervägas i annat sammanhang. Detsamma gäller de synpunkter som och Svensk Fjärrvärme framför om beskattningen vid framställning och leverans av värme samt för- brukning i datahallar. I denna proposition föreslås en höjning av energiskatten på dieselbränsle. Som SveMin påpekar, bör den procentuella energiskatte- befrielsen för dieselbränsle som används i vissa fordon inom gruvindustriell verksamhet justeras i syfte att säkerställa att energiskatten även efter den generella skattehöjningen motsvarar energiskatten på eldningsolja som används av industrin utanför handelssystemet. Regeringen föreslår därför att den procentuella befrielsen från energiskatt ska ökas från av energiskatten på dieselbränsle. I syfte att ytterligare förstärka miljö- styrningen och förenkla skattesystemet föreslår regeringen, i likhet med , även att den särskilda återbetalningsmöjlighet som gäller för den som begränsat utsläpp av koldioxid i samband med förbrukningen av visst bränsle slopas. Möjligheten till återbetalning är tillgänglig för förbrukning av fossilt bränsle och reducerar koldioxidskatten vid användningen av fossilt bränsle. Fossila bränslen blir härigenom billigare och miljöstyrningen mot ökad andel förnybara bränslen försvåras. De lägre energi- och koldioxidskattenivåerna för bränslen för uppvärmning och drift av stationära motorer inom industri- och kraft- värmeanläggningar utanför handelssystemet har anmälts som statligt stöd under den tidigare allmänna gruppundantagsförordningen. I och med slopandet av nedsättningen av koldioxid- skatten minskar stödet och omfattar endast nedsättningen av energiskatten. Förslaget föranleder ändringar av 6 a kap 1, 2 och 3 §§, 9 kap. 5 § samt upphävande av 9 kap. 4 § LSE, se avsnitt 3.4 och 3.6. Ändringarna föreslås, så vitt avser 6 a kap. 1, 2 och 3 §§ samt 9 kap. 5 §, träda i kraft respektive samt i övrigt . Vid slopade nedsättningar för uppvärmnings- bränslen inom jordbruk, skogsbruk och vattenbruk samt industrin utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter, förkortat handelssystemet, bedöms skatteintäkterna öka med jämfört med nuvarande nedsättning. Dessa intäkter har beaktats i den av beslutade budgeten . Av de ökade skatteintäkterna bedöms avse jordbruksnäringen. Förslaget om höjd koldioxidskatt för uppvärmningsbränslen inom vissa sektorer har dock justerats till ett stegvis slopande.