prop · H203148 · 2015-09-08 00:00:00 — I första stycket föreskrivs att den som är utsedd till personuppgiftsombud ska föra en förteckning över de personuppgiftsbehandlingar som utförs med stöd av domstolsdatalagen. En utgångspunkt är att förteckningen bör innehålla samma kategorier av uppgifter som en anmälan enligt 36 § personuppgiftslagen (1998:204) ska innehålla. Förteckningen kan publiceras på domstolens eller nämndens hemsida, så att registrerade och andra enskilda lätt kan bilda sig en uppfattning om på vilka sätt personuppgifter behandlas i respektive domstol eller nämnd. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter förteckningen ska innehålla. 12 § Den personuppgiftsansvarige ska skyndsamt och på lämpligt sätt lämna upplysningar om de behandlingar som utförs med stöd av denna lag till var och en som begär det. Upplysningarna ska omfatta de uppgifter som en förteckning enligt 11 § ska innehålla. Den personuppgiftsansvarige är dock inte skyldig att lämna ut sekretessbelagda uppgifter eller uppgifter om vilka säkerhetsåtgärder som har vidtagits. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldigheten att lämna upplysningar till allmänheten. Övervägandena finns i avsnitt 14.1. Enligt paragrafen har var och en, oavsett om vederbörande själv är registrerad, rätt att få information om vilka personuppgiftsbehandlingar som en domstol eller nämnd utför. Av andra meningen framgår att upplysningarna ska omfatta de uppgifter som en förteckning enligt 11 § ska innehålla. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller enligt 42 § personuppgiftslagen (1998:204, PUL), men till skillnad från den bestämmelsen gäller inget undantag för uppgifter som anmälts till Datainspektionen, eftersom någon sådan anmälan inte ska ske enligt domstolsdatalagen. Enligt 26 § PUL, som enligt 5 § första stycket 5 är tillämplig, har därutöver den som ansöker om det rätt att en gång per kalenderår gratis få information från den personuppgiftsansvarige om huruvida personuppgifter som rör honom eller henne behandlas. Behandling av känsliga personuppgifter 13 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv. Paragrafen innehåller en bestämmelse om behandling av känsliga personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. 2014/15:148 I paragrafen ställs det upp ett förbud mot att behandla uppgifter om en person enbart på grund av vad som är känt om personens etniska ursprung, politiska åsikter, hälsa m.m. (känsliga personuppgifter). Bestämmelsen hindrar inte att domstolarna och nämnderna behandlar känsliga personuppgifter om det finns en annan konkret grund för behandlingen – såsom att underlätta den enhetliga rättstillämpningen och tillgodose likabehandlingsprincipen. Det kan t.ex. handla om att sammanställa socialförsäkringsdomar som rör en viss sjukdomsdiagnos. Sjukdomsdiagnosen utgör i sådana fall inte den enda grunden för behandlingen. En förutsättning för tillåtligheten är att den konkreta grunden för behandlingen är godtagbar utifrån ändamålsbestämmelserna. 14 § Vid sökning i personuppgifter är det förbjudet att som sökbegrepp använda uppgifter som avslöjar 1.ras eller etniskt ursprung, 3.religiös eller filosofisk övertygelse, 4.medlemskap i fackförening, 7.nationell anknytning, eller 8.brott eller misstanke om brott. Användning av särskilda beteckningar för identifiering av en viss mål- eller ärendetyp som sökbegrepp omfattas inte av förbudet i första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser som förbjuder användningen av integritetskänsliga sökbegrepp. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. I första stycket anges att vissa typer av uppgifter inte får användas som sökbegrepp. Förbudet gäller för det första uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv (jfr bestämmelsen om behandling av känsliga personuppgifter i 13 §). Begreppen har samma innebörd som enligt personuppgiftslagen (1998:204). För det andra avser förbudet uppgifter som avslöjar nationell anknytning. Med sådana uppgifter avses bl.a. uppgifter om medborgarskap, om födelseort eller om utlandsfödda föräldrar. Varje form av nationell anknytning omfattas dock inte av bestämmelsen utan det krävs att uppgifterna visar på en anknytning till ett visst land som inte är alltför svag. En uppgift om att en person har besökt ett land eller att vederbörande känner någon i landet är inte uppgifter som kan anses utgöra uppgifter som omfattas av sökförbudet. Normalt torde uppgifter om språkkunskaper eller om behov av tolk inte heller vara att anse som en uppgift om nationell anknytning. För det tredje avser förbudet uppgifter som avslöjar brott eller misstanke om brott som sökbegrepp. Det innebär att det även är förbjudet att som sökbegrepp använda uppgifter om frihetsberövande på grund av brott, liksom uppgifter om brottspåföljder. I andra stycket anges att användningen av särskilda beteckningar för identifiering av en viss mål- eller ärendetyp som sökbegrepp inte omfattas av förbudet i första stycket. Denna bestämmelse tar sikte på så kallade målgrupps- och måltypskoder. 15 § Förbudet i 14 § första stycket gäller inte användning 1.i allmän domstol av sökbegrepp som avslöjar brott eller misstanke om brott, 2.i allmän förvaltningsdomstol av sökbegrepp som avslöjar hälsa, brott eller misstanke om brott. Förbudet i 14 § första stycket gäller inte heller vid sökning i en viss handling eller i ett visst mål eller ärende. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att använda de sökbegrepp som anges i första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från sökförbudet i 14 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. I första stycket 1 finns ett undantag som avser användning i de allmänna domstolarnas verksamhet av uppgifter som avslöjar brott eller misstanke om brott som sökbegrepp. Bestämmelsen innebär t.ex. att det finns möjlighet att använda brottsrubriceringar som sökbegrepp i allmän domstol. Detta gäller även om en viss brottsrubricering också kan avslöja exempelvis sexualliv. I första stycket 2 finns ett undantag som avser användning i de allmänna förvaltningsdomstolarnas verksamhet av uppgifter som avslöjar hälsa, brott eller misstanke om brott. I andra stycket föreskrivs att sökbegränsningarna i 14 § första stycket inte gäller i fråga om sökningar som sker enbart bland uppgifter i en viss handling eller i ett visst mål eller ärende. I dessa fall kommer sökning endast att ske i begränsade informationsmängder. I tredje stycket finns en bestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att använda de sökbegrepp som anges i första stycket. Elektroniskt utlämnande av personuppgifter 16 § Personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad behandling om det inte är olämpligt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar av möjligheterna att lämna ut personuppgifter på medium för automatiserad behandling. Paragrafen reglerar i vilka fall personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. I första stycket anges att personuppgifter får lämnas ut på medium för automatiserad behandling om det inte är olämpligt. Med utlämnande på medium för automatiserad behandling avses bl.a. utlämnande på ett usbminne, genom e-post, eller annan elektronisk överföring. Lämplighetsprövningen ska ske i varje enskilt fall. Det har vid lämplighetsprövningen betydelse vem mottagaren är. I fråga om utlämnande till en annan domstol eller en myndighet torde utlämnande på medium för automatiserad behandling som utgångspunkt vara tillåtet enligt bestämmelsen. I fråga om utlämnande av processmaterial till en part eller partens ombud, biträde eller försvarare måste kravet på en rättvis rättegång och andra processrättsliga principer beaktas. Exempelvis bör en part som regel få ta del av processmaterialet i elektronisk form om det behövs för att säkerställa att parterna i en process är likställda (equality of arms). Lämplighetsprövningen blir särskilt viktig när utlämnandet ska ske till enskild och det på grund av personuppgifternas art, struktur, antal eller någon annan särskild omständighet finns anledning att befara att utlämnandet i förlängningen kan leda till integritetsrisker. Försiktighet är exempelvis påkallad om det är fråga om fotografier eller ljudupptagningar. Samma sak gäller om de uppgifter som den enskildes begäran avser är sammanställda utifrån en sökning som framstår som integritetskänslig. För att uppgifterna ska kunna lämnas ut på elektronisk väg måste det även finnas rutiner för datasäkerhet. Även särskilda säkerhetsåtgärder kan behöva vidtas exempelvis när personuppgifterna överförs genom e-post för att minska säkerhetsriskerna vid sådan överföring. Bestämmelserna om säkerheten vid behandlingen i 31 § personuppgiftslagen (1998:204, PUL), som genom 5 § första stycket 7 är tillämpliga i domstolarnas och nämndernas verksamhet, får därmed betydelse vid lämplighetsprövningen. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om ytterligare begränsningar av möjligheterna att lämna ut personuppgifter på medium för automatiserad behandling. 17 § Direktåtkomst får endast medges 1.en allmän domstol, 2.en allmän förvaltningsdomstol, 3.en hyres- och arrendenämnd, eller 4.en part eller partens ombud, biträde eller försvarare. Direktåtkomst enligt första stycket 4 får endast avse personuppgifter i partens mål eller ärende. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar av direktåtkomst enligt första stycket och om behörighet och säkerhet vid sådan åtkomst. Paragrafen innehåller bestämmelser om direktåtkomst. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Med direktåtkomst avses att någon har direkt tillgång till register, databaser eller andra samlingar av uppgifter som behandlas automatiserat eller på egen hand kan söka efter information, dock utan att kunna påverka innehållet i uppgiftssamlingen. I begreppet direktåtkomst ligger också att den som är ansvarig för uppgiftssamlingen inte har någon kontroll över vilka uppgifter som mottagaren vid ett visst tillfälle tar del av. Enligt första stycket begränsas möjligheterna för en domstol eller en nämnd att medge direktåtkomst till vissa mottagare, nämligen dels myndigheter som omfattas av domstolsdatalagens tillämpningsområde, dels parter och parters ombud, biträde eller försvarare. Bestämmelsen ger en domstol eller nämnd möjlighet att medge direktåtkomst, men innebär inte någon rätt för mottagarna att få sådan åtkomst. Det är den domstol eller nämnd som innehar uppgifterna som bestämmer om direktåtkomst ska beviljas eller inte. Direktåtkomst får beviljas endast om det i det enskilda fallet bedöms lämpligt. Paragrafen, liksom övriga bestämmelser Prop. 2014/15:148 i domstolsdatalagen om elektroniskt utlämnande, saknar För att en domstol eller nämnd ska kunna medge direktåtkomst räcker det därför inte att det är tillåtet enligt domstolsdatalagen. Direktåtkomst till uppgifter som omfattas av sekretess får bara medges om det står klart att mottagaren vid en prövning enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL) med säkerhet skulle ha rätt att ta del av uppgifterna. I 11 kap. 4 och 8 §§ OSL finns särskilda bestämmelser om överföring av sekretess vid direktåtkomst. Av andra stycket följer att direktåtkomsten för en part eller partens ombud, biträde eller försvarare endast får avse personuppgifter i partens eget mål eller ärende. I tredje stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter som ytterligare begränsar möjligheterna att medge direktåtkomst till personuppgifter. Det kan t.ex. röra sig om att begränsa direktåtkomstmöjligheten till domstolar inom samma domstolsslag i vissa fall. Genom sådana föreskrifter kan det också preciseras vilka uppgifter som direktåtkomsten får avse. I paragrafen finns också en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om behörighets- och säkerhetsfrågor såvitt avser direktåtkomst. Personuppgifter i avgjorda mål och ärenden 18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar för behandling av personuppgifter som hänför sig till ett mål eller ärende som har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har fått laga kraft. I paragrafen informeras om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, kan meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar för behandling av personuppgifter som hänför sig till ett mål eller ärende som har avgjorts genom en dom eller ett beslut som har fått laga kraft. Övervägandena finns i avsnitt 13. I domstolsdatalagen finns flera bestämmelser som informerar om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter som begränsar behandlingen av personuppgifter utöver vad som följer av domstolsdatalagen, se t.ex. 17 § tredje stycket. Sådana begränsningar kan avse behandling av personuppgifter både under handläggningen av ett mål eller ärende och efter det att handläggningen har avslutats och avgörandet har fått laga kraft. I den nu aktuella paragrafen finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om begränsningar för behandlingen av personuppgifter efter tidpunkten för laga kraft. Det kan t.ex. röra sig om att begränsa möjligheterna att söka efter personnummer och namn i avgöranden som har fått laga kraft. 2014/15:148 Överklagande 19 § beslut enligt denna lag eller enligt de bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204) som anges i 5 § om annat än föreskrifter får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av Datainspektionens beslut enligt domstolsdatalagen. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. Hänvisningen i 5 § första stycket 7 och 10 till 31, 32, 44 och 45 §§ personuppgiftslagen (1998:204) innebär att personuppgiftslagens bestämmelser om Datainspektionens befogenheter blir tillämpliga i domstolarnas och nämndernas verksamhet. Dessa bestämmelser innebär att Datainspektionen under vissa förutsättningar kan fatta beslut om säkerhetsåtgärder och om förbud. I den nu aktuella bestämmelsen anges att Datainspektionens beslut i sådana frågor får överklagas till allmän förvaltningsdomstol och att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen har utformats på motsvarande sätt som i personuppgiftslagen (51 § första stycket). 20 § En hovrätts, tingsrätts eller förvaltningsrätts beslut om upplysningar enligt 12 § eller om information till den registrerade enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204) och om rättelse och underrättelse till tredje man enligt 28 § samma lag får överklagas till kammarrätten. En kammarrätts beslut i sådana frågor får överklagas till . Högsta domstolens och Högsta förvaltningsdomstolens beslut i frågor som avses i första stycket får inte överklagas. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut som har meddelats av en personuppgiftsansvarig domstol. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. I första stycket första meningen anges vilka beslut av en personuppgiftsansvarig domstol som får överklagas. Det är beslut om upplysningar till allmänheten enligt 12 § och beslut om information enligt 26 § personuppgiftslagen (1998:204, PUL) och om rättelse och underrättelse till tredje man enligt 28 § PUL, vilka enligt 5 § första stycket 5 och 6 är tillämpliga vid personuppgiftsbehandling i domstolarnas och nämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Av bestämmelsen framgår att de nämnda besluten av en personuppgiftsansvarig hovrätt, tingsrätt eller förvaltningsrätt får överklagas till kammarrätt. Det krävs inte prövningstillstånd i kammarrätten vid ett sådant överklagande. I sista meningen sägs att ett beslut som meddelats av en kammarrätt i egenskap av personuppgiftsansvarig får överklagas till . Enligt andra stycket får Högsta domstolens och Högsta förvaltningsdomstolens beslut som dessa domstolar meddelat i egenskap av personuppgiftsansvariga inte överklagas. 21 § En hyres- och arrendenämnds beslut i frågor som avses i 20 § första stycket får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut som har Prop. 2014/15:148 meddelats av en personuppgiftsansvarig hyres- och arrendenämnd. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. Enligt paragrafen får beslut i frågor som avses i 20 § första stycket första meningen av en personuppgiftsansvarig hyres- och arrendenämnd överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Enligt den vanliga ordningen för överklagande av förvaltningsbeslut krävs enligt paragrafen prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. 22 § Andra beslut än sådana som avses i 19–21 §§ eller i 47 § personuppgiftslagen (1998:204) får inte överklagas. Vid överklagande av förvaltningsrättens beslut i frågor som avses i 47 § personuppgiftslagen krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen, som är utformad efter mönster av 53 § personuppgiftslagen (1998:204, PUL), innehåller bestämmelser om överklagandeförbud och prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övervägandena finns i avsnitt 15.2. Enligt första stycket får andra beslut än sådana som avses i 19–21 §§ eller 47 § PUL inte överklagas. Bestämmelsen i 47 § PUL, som enligt 5 § första stycket 10 är tillämplig vid personuppgiftsbehandling i domstolarnas och nämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet, innebär att Datainspektionen hos förvaltningsrätten får ansöka om utplåning av personuppgifter som påstås ha behandlats på ett olagligt sätt. I andra stycket anges att det krävs prövningstillstånd vid överklagande av förvaltningsrättens beslut i frågor som avses i 47 § PUL. Sammanfattning av promemorian Domstolsdatalag (Ds 2013:10) Promemorian innehåller förslag till en lag om behandling av personuppgifter i de allmänna domstolarnas, de allmänna förvaltningsdomstolarnas och hyres- och arrendenämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet, en domstolsdatalag. Det övergripande syftet med lagen är att ge domstolarna och nämnderna möjlighet att behandla personuppgifter på ett effektivt och ändamålsenligt sätt i sin rättskipande och rättsvårdande verksamhet och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Målsättningen är att skapa en teknikneutral och flexibel lag som innehåller de bestämmelser som är av central betydelse för integritetsskyddet medan kompletterande bestämmelser meddelas genom förordning eller föreskrifter. Personuppgifter ska få behandlas om det behövs för handläggning av mål och ärenden eller författningsenligt uppgiftslämnande. Det ställs vidare upp begränsningar för särskilt integritetskänsliga behandlingar. Personuppgiftsbehandlingen i domstolarna och nämnderna ska präglas av öppenhet gentemot den registrerade. Domstolsdatalagen föreslås ersätta de nuvarande förordningarna om registerföring m.m. vid domstolarna och nämnderna. Lagen ska gälla i stället för personuppgiftslagen (1998:204) men innehålla hänvisningar till de bestämmelser i den lagen som ska vara tillämpliga i domstolarnas och nämndernas verksamhet. Domstolsdatalagen föreslås träda i kraft . Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller vid behandling av personuppgifter i de allmänna domstolarnas, de allmänna förvaltningsdomstolarnas samt hyres- och arrendenämndernas rättskipande och rättsvårdande verksamhet. Lagen gäller om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om personuppgifter ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av uppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. 2 § Syftet med denna lag är att ge de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna samt hyres- och arrendenämnderna möjlighet att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt i sin rättskipande och rättsvårdande verksamhet och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Förhållandet till personuppgiftslagen m.m. 3 § Om inte annat anges i 4 § gäller denna lag i stället för personuppgiftslagen (1998:204). 4 § När personuppgifter behandlas enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, gäller följande bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204): 1.3 § om definitioner, 2.8 § om förhållandet till offentlighetsprincipen, 3.9 § om grundläggande krav på behandling av personuppgifter, 4.23 och 25–27 §§ om information till den registrerade, 5.28 § om rättelse, 6.30 och 31 §§ samt 32 § första stycket om säkerheten vid behandling, 7.33–35 §§ om överföring av personuppgifter till tredje land, 8.38, 40 och 41 §§ om personuppgiftsombud m.m., 9.43 och 44 §§, 45 § första stycket och 47 § om tillsynsmyndighetens befogenheter, 10.48 § om skadestånd, samt 11.51 § första stycket och 53 § om överklagande. Förbud enligt 44 eller 45 § personuppgiftslagen får inte förenas med vite. 5 § Om det i lagen (2013:000) om skydd för personuppgifter vid polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen eller i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. 6 § Personuppgifter får behandlas om det behövs för handläggning av mål och ärenden. 7 § Personuppgifter som behandlas enligt 6 § får även behandlas om det behövs för att fullgöra uppgiftslämnande som sker i överensstämmelse med lag eller förordning. 8 § Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad varje anställd behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillgången till personuppgifter. 9 § En allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol eller hyres- och arrendenämnd är personuppgiftsansvarig för den behandling av personuppgifter som den domstolen eller nämnden utför. 10 § Den personuppgiftsansvarige ska utse ett eller flera personuppgiftsombud. Den personuppgiftsansvarige ska enligt personuppgiftslagen (1998:204) anmäla till tillsynsmyndigheten när ett personuppgiftsombud utses eller entledigas. 11 § Den personuppgiftsansvarige ska föra en förteckning över de behandlingar som utförs med stöd av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter en sådan förteckning ska innehålla. 12 § Den personuppgiftsansvarige ska till var och en som begär det skyndsamt och på lämpligt sätt lämna upplysningar om de behandlingar som utförs med stöd av denna lag. Upplysningarna ska omfatta de uppgifter som en förteckning enligt 11 § ska innehålla. Den personuppgiftsansvarige är dock inte skyldig att lämna ut sekretessbelagda uppgifter eller uppgifter om vilka säkerhetsåtgärder som har vidtagits. 13 § Uppgifter om en person får inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras eller etniska ursprung, politiska åsikter, religiösa eller filosofiska övertygelse, medlemskap i fackförening, hälsa eller sexualliv.