prop · H203109 · 2015-04-23 00:00:00 — 2014/15:109 stridsflyg och artilleriförband bekämpa eller störa viktiga mål och funktioner hos en motståndare. Det är ett i huvudsak stående förband som i fredstid främst genomför statsceremoniell verksamhet. Med sin höga tillgänglighet löser Livbataljonen i händelse av kris eller krig också uppgifter inom ramen för försvaret av . Artilleribataljonerna är avgörande för att kunna genomföra strid i brigad. Bataljonerna ska i första hand understödja brigadernas strid. kommer också ammunition för bekämpning av hårda mål och för precisionsbekämpning på långa skjutavstånd att ingå i Archersystemet. Ingenjörbataljonerna genomför understöd med stridsnära fältarbeten inom brigads ram, inkluderande fältarbeten för rörlighet, samt De två bataljonerna utvecklar under försvars- inriktningsperioden sin förmåga att stödja brigadernas verksamhet. Luftvärnsförbanden utgör tillsammans med flygstridskrafterna luftförsvaret och skyddar övriga stridskrafter eller områden. luftvärnsbataljonerna bör kunna verka i brigad. luftvärnet fortsätter genom att införandet av luftvärnsrobotsystem med kort räckvidd slutförs. Utvecklingen i omvärlden har visat behovet av ett nytt luftvärnsrobotsystem med medellång räckvidd. ombeväpning av luftvärnsbataljonerna i och med anskaffning av ersättare till det befintliga luftvärnsrobotsystem 97. ersätts dock fullt ut av ett nytt system i perioden . Det bidrar till den operativa rörligheten genom att kunna transportera tyngre materiel som stridsvagnar och stridsfordon, främst för de mekaniserade bataljonerna. bidrag till den försvarsmaktsgemensamma förmågan till taktisk och operativ spanings- och underrättelseinhämtning. är en försvarsmaktsgemensam resurs för uppgifter på den operativa nivån men bataljonen stödjer också brigader vid behov. Säkerhetsbataljonen och militärpolisbataljonen hanterar säkerhets- underrättelsetjänst och säkerhetsskydd samt upprätthåller ordning inom bataljon organiseras av dagens två militärpoliskompanier. utformas för att kunna verka enskilt eller förstärka andra förband. CBRN-kompaniet har förmåga att möta och hantera hot från kemiska, bakteriologiska, radioaktiva och nukleära hot. stridskrafter och även samhället i övrigt vid behov. Tillsammans med de stående förbanden är tidigt gripbara hemvärnsförband en förutsättning för att övriga krigsförband ska kunna verka vid ett väpnat angrepp, t.ex. genom att underlätta 2014/15:109 Hemvärnsbataljonerna utgör en stor del av arméstridskrafterna. Med sin höga tillgänglighet, sin numerär och sin geografiska spridning är de av central betydelse för försvaret av det svenska territoriet, inklusive skyddet av flyg- och marinstridskrafternas basområden samt kritisk infrastruktur och viktigare skyddsobjekt. Försvarsberedningen har föreslagit att vid sidan av de militära uppgifterna ska stöd till det övriga samhället vara en huvuduppgift för Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Regeringen delar Försvarsberedningens syn att stöd till samhället är en viktig uppgift för hemvärnet men konstaterar att uppgiften inte bör vara dimensionerande för hemvärnsförbanden. Hemvärnsförbanden bemannas av officerare, specialistofficerare, gruppbefäl och soldater med hemvärnsavtal samt med personal från de frivilliga försvarsorganisationerna. Frivilligorganisationernas bidrag till hemvärnsförbanden i form av specialistkompetens är av central betydelse. Hemvärnsförbandens lokala förankring och rekrytering är viktig för försvarets folkförankring. Hemvärnet indelas i regionalt och lokalt organiserade hemvärnsbataljoner. De består i sin tur av bevakningskompanier med stationära uppgifter respektive skyttekompanier som kan förflyttas för att lösa uppgifter regionalt men även i övriga . Hemvärnet innehåller även t.ex. båtkompanier, transportplutoner och CBRN-plutoner. Hemvärnsförbanden får en utökad förmåga genom att fyra granatkastarplutoner och bataljonsledningsförmåga tillförs. Marinstridskrafterna bör utformas för att kunna möta ett väpnat angrepp som förmågan att upprätthålla den territoriella integriteten bör öka. Marinstridskrafterna bör med ytstridsfartyg, minröjningsfartyg, ubåtar, amfibie-, underhålls- och sjöinformationsförband vidmakthålla och fortsatt utveckla förmågan till kvalificerad ytstrid, undervattensstrid, minröjning, luftförsvar, eskortering, amfibiestrid, ubåtsjakt och underrättelseinhämtning. Förmåga till sjöövervakning samt till att stödja specialförbanden bör vidmakthållas liksom den sjöburna signalspaningsförmågan. Kärnan i de sjögående förbanden utgörs av sju korvetter, fyra ubåtar och sju minröjningsfartyg. Den sjöoperativa förmågan säkerställs bl.a. genom vidmakthållande av fem korvetter av Visbyklass, fem minröjningsfartyg av Kosterklass, två röjdykfartyg av Spåröklass samt halvtidsmodifiering av två korvetter av Gävleklass och två ubåtar av Gotlandklass. påbörjas anskaffning av ny sjömålsrobot och ny lätt torped. Försvarsmaktens stöd till med strategisk signalspaning vidmakthålls genom anskaffning av ett nytt signalspaningsfartyg. Regeringen betonar att det är angeläget att marinstridskrafternas förmåga och tillgänglighet även tillgodoses med omfattande materielöversyner. Marinstridskrafterna bör bestå av två sjöstridsflottiljledningar, två korvettdivisioner, två minröjningsdivisioner, två underhållsdivisioner, en röjdykardivision, en ubåtsflottiljledning, en ubåtsdivision, en Prop. 2014/15:109 amfibiebataljon och ett bevakningsbåtkompani samt en marinbas. Marinstridskrafterna består i huvudsak av stående förband. De sjögående förbanden bör i ökad utsträckning öva och vara till sjöss. För att öka fartygsförbandens tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap förstärks de sjögående förbanden med motsvarande två extra besättningar samt ett antal ytterligare extra befattningar som fördelas på förbanden. Utökningen av antalet fartygsbesättningar ökar uthålligheten och medger ökad tid till sjöss. Ubåtsjaktförmågan är viktig för att bl.a. upprätthålla den territoriella integriteten. Ett antal åtgärder vidtas därför för att säkerställa ubåtsjaktförmågan. Genom utökad övningsverksamhet och en större redundans med fler besättningar ökar ubåtsjaktförmågan. De fem Visbykorvetterna kompletteras med två Gävlekorvetter vilka halvtidsmodifieras även vad avser ubåtsjaktförmåga inklusive sensorer och ledningssystem. Sju bevakningsbåtar modifieras, inklusive antiubåtsgranatkastare, och fyra byggs om till bojbåtar vilket skapar fler plattformar för ubåtsjakt jämfört med dagens planering. i sjöoperativ version blir operativ . Rörliga sensorer omsätts och minsystem vidmakthålls för att säkerställa en viktig del av sensorfunktionen i ubåtsjaktförmågan. Det försämrade säkerhetsläget i vårt närområde medför krav på en utökad samverkan mellan myndigheter med olika ansvar i den maritima miljön. I det sammanhanget kan nämnas att regeringen har gett och Försvarsmakten i uppdrag att undersöka möjligheterna till en utökad samverkan mellan myndigheterna. Myndigheterna har redovisat uppdraget. Ärendet bereds i . Uppsättandet av den gemensamma finsk-svenska stridsgruppen är av särskild betydelse, liksom samarbetet med inom sjöövervakning. Förmåga till strategisk sjötransport bör tillhandahållas genom internationellt samarbete och genom nyttjande av civila resurser. Marinstridskrafternas sjöoperativa förmåga har ökat sedan de fem korvetterna av Visbyklass blivit operativa. Det har medfört en ökning av sjöstridsflottiljernas förmåga att påverka mål under och över ytan. Det har även bidragit till en ökad uthållighet hos sjöstridsförbanden. Två korvetter av Gävleklass modifieras för att vara operativa in . Korvetterna övervakar hav och luftrum samt löser olika stridsuppgifter såsom ytstrid och ubåtsjakt. Korvetterna av Visbyklass kan tillfälligt basera helikopter ombord. Fartygen av Stockholmsklass kommer att tjänstgöra som vedettbåtar. Minröjningsförbanden vidmakthålls med sju min- och röjdyksfartyg. Förbandens huvuduppgift är att söka upp explosiva föremål under vattenytan och oskadliggöra dem. Minröjningen sker med stöd av sonarer, undervattensfarkoster och röjdykare. Underhållsdivisionernas stöd till de sjögående förbanden är centralt för sjöstridskrafternas förmåga att lösa sina uppgifter. underhållsdivisionerna hör stödfartygen och HMS Trossö vilka vidmakthålls . Carlskrona kan tillfälligt basera helikopter ombord. Sjöstridskrafternas två sjöstridsflottiljledningar vidmakthålls. planerar, leder och samordnar sjöstridsförbandens operationer under Ubåtarna har en unik förmåga att uppträda dolt. Deras främsta uppgift är att inhämta information och bekämpa sjömål. och samordnar ubåtarnas insatser under den marintaktiska chefen. ubåtsdivisionen organiseras fyra ubåtar. I ubåtsflottiljen ingår flottiljens ledning, ubåtsdivisionen, ubåtsräddningsfartyg samt signalspanings- Den säregna operationsmiljön i ställer särskilda krav. Undervattensförmågan är central för Försvarsmaktens samlade förmåga att genomföra operationer i närområdet och för Försvarsmaktens samlade Förmågan vidmakthålls under försvarsinriktnings- perioden genom vidmakthållande av en ubåt av Gotlandsklass och en av Södermanlandklass samt halvtidsmodifiering av två ubåtar av påbörjas även byggnation av två nya Försvarsberedningen föreslog att antalet ubåtar skulle utökas från fyra Försvarsmakten framför i sitt underlag att en utökning av antalet ubåtar skulle öka den operativa förmågan men att en operativ analys och värdering har visat att andra system och förmågor prioriteras högre i Eventuellt beslut om utökning av antalet ubåtar efter försvarsinriktningsperioden kan tas . Amfibiebataljonens förmåga att lösa strids-, övervaknings- och underrättelseuppgifter i skärgård och kustnära miljö är av vikt för Försvarsmaktens samlade förmåga att genomföra operationer i Amfibiebataljonens uppgifter renodlas till sjöoperativ verksamhet och bataljonen består i huvudsak av stående förband. kompanier i bataljonen utgörs av kontraktsförband. Bevakningsbåtskompaniets huvudsakliga uppgifter är strid på och under ytan, sjötrafikkontroll och hamnsäkerhet. verka ihop med amfibiebataljonen och sjöstridskrafterna samt med hemvärnsförband med uppgifter och vid höjd beredskap även Av befintliga bevakningsbåtar kommer sju att livstidsförlängas och fyra att byggas om till bojbåtar under Marinbasens uppgift är att säkerställa det lednings-, underrättelse- och logistikstöd marinförbanden kräver, inklusive skydd av prioriterade grupperingsplatser och anläggningar. sjöinformationsbataljon omorganiseras i enlighet med Försvarsmaktens underlag till en marinbasledning, ett sjöinformationskompani, ett marint Prop. 2014/15:109 basskyddskompani, ett ekipagekompani och ett marint logistikkompani, vilka hålls samman i en marinbas. Omorganiseringen av marinbasförbanden innebär en mer enhetlig och effektiv organisation samt en mer rationell personalstruktur. Flygstridskrafterna bör i första hand utformas för att möta ett väpnat angrepp som förmågan att hävda den territoriella integriteten vidmakthålls. Flygstridskrafternas förmåga att vid höjd beredskap och då ytterst i krig kunna verka mot en kvalificerad motståndare bör prioriteras . Flygstridskrafterna har en viktig roll för hävdandet av rikets territoriella integritet i fred och kris. Stridsflygdivisionerna utgör kärnan i flygstridskrafterna. Försvarsmakten har i sitt underlag föreslagit en omorganisering av flygstridskrafterna. Skälet till omorganiseringen av flygvapenförbanden är huvudsakligen att åstadkomma en mer rationell ledning i fred, vid höjd beredskap och då ytterst i krig samt ett effektivare nyttjande av personal. Regeringen ställer sig i huvudsak bakom Försvarsmaktens förslag till ny organisation. Flygstridskrafterna bör till övervägande del utgöras av stående förband. Flygstridskrafterna bör omfatta fyra flygflottiljer, sex stridsflygdivisioner utrustade med JAS 39C/D, en transport- och specialflygdivision, en stridslednings- och luftbevakningsbataljon samt en helikopterflottilj. Stridslednings- och luftbevakningsbataljonen vidmakthålls. av stridsledning samt förbandsledning och rörlig kommunikation/it. flygburna systemet för underrättelseinhämtning vidmakthålls och förmåga till uthållig ledning av luftstridskrafterna upprätthålls. Regeringen konstaterar att delar av dagens flygstridskrafter inte är organiserade i krigsförband och kravställda mot att verka vid höjd Därför omorganiseras dagens basbataljoner och flygflottiljer till fyra flygflottiljer. Med de nya flygflottiljerna skapas krigsförband med hög tillgänglighet i fred och hög beredskap för intagande av höjd Flygflottiljerna leder under flygtaktisk chef den markbundna tjänsten i fred och i krig och de möjliggör spridning av flygstrids- krafterna till andra krigsbaser än flottiljbasen. Ett ändamålsenligt bassystem är en förutsättning för att flygstridskrafterna ska kunna lösa sina uppgifter. krigsbaser bidrar till ökat skydd.. Investeringar i bassystemet medger ökad möjlighet till spridning inom och mellan baser. åtgärd höjs flygstridskrafternas möjlighet till överlevnad i händelse av Även hemvärnsförbanden är viktiga för skyddet av krigsbaserna. Regeringen anser att det nordiska flygövningssamarbetet bör utvecklas mot att medge att respektive flygvapen kan nyttja baser i de andra Vidare finns det anledning att utveckla samarbetet i syfte att stärka möjligheten att skapa en gemensam luftlägesbild. 2014/15:109 Stridsflygförband I syfte att öka den operativa förmågan ombeväpnas stridsflygdivisionerna från JAS 39C/D till JAS 39E. Ombeväpningen inleds men den första JAS 39E-divisionen blir operativ först efter periodens slut. Regeringen vill betona vikten av tillgänglighet i stridsflygsystemet. Tillgängligheten bör medge ett ökat flygtidsuttag, vilket bidrar till att säkerställa den flygoperativa förmågan under ombeväpningsfasen. Flygtidsuttaget bör ökas genom en effektivare användning av personal och materiel. Det ställer förändrade krav på bl.a. logistikstöd, inklusive reservdelsförsörjning och behovet av nyckelkompetenser m.m. Försvarsberedningen har föreslagit att antalet JAS 39E bör ökas från nu planerade 60 till 70. Slutleverans av de nu planerade 60 39E sker . Det är först efter en eventuell tilläggsbeställning som ytterligare JAS 39E är aktuella för leverans. Eventuellt beslut om utökning av antalet JAS 39E efter försvarsinriktningsperioden kan tas . Regeringen anser att flygstridskrafterna bör organiseras med utgångspunkt i befintligt bestånd av JAS 39C/D. I enlighet med regeringens inriktning att alla delar av Försvarsmaktens organisation som har uppgifter att lösa vid höjd beredskap bör organiseras som krigsförband, organiseras även utbildningsorganisationen för JAS 39 som krigsförband. Som en följd av detta samt organiseringen av flygstridskrafterna i fyra flygflottiljer föreslås att stridsflyget organiseras som sex stridsflygdivisioner. Dessa stridsflygdivisioner organiseras i fredstid i tre större divisioner. En eventuell anpassning av antalet divisioner till införandet av JAS 39E kan ske senare och är bl.a. beroende av beslut om anskaffning av ytterligare 10 flygplan. En sådan omorganisering kan bli aktuell först när antalet flygplan motiverar ett lägre antal divisioner. för JAS 39 bör vara dimensionerad för svenska behov. De grundläggande delarna i flygutbildningen bör i möjligaste mån ske i samverkan med andra länder. för JAS 39 bör även kunna omhänderta behoven med anledning av ingångna exportåtaganden. Under förutsättning att full kostnadstäckning uppnås och att den flygoperativa förmågan upprätthålls, kan utbildningsorganisationen utökas till att även kunna omfatta ytterligare exportåtagande. Exportåtagandet bör bedrivas i samverkan mellan Försvarsmakten, andra myndigheter och industrin för att undvika överlappning och för att möjliggöra rationellt nyttjande av materiel och personal. Regeringen vill särskilt framhålla betydelsen av det nordiska övningssamarbetet inom flygstridskrafterna. I syfte att fortsätta vidareutveckla förmågan att verka tillsammans med andra länder och organisationer är etablerandet av en nordisk avancerad flygövning, s.k. Flagövning, i norra av stor betydelse. Regeringen har tidigare fattat beslut om anskaffning av långräckviddig . Denna jaktrobot kommer att tillföras vilket kommer att bidra till att höja luftstridsförmågan inom stridsflygdivisionerna. Försvarsberedningen föreslog att JAS 39E bör utrustas med ett Prop. 2014/15:109 robotsystem som på långa avstånd och med hög precision kan bekämpa Försvarsmakten konstaterar i sitt underlag att givet de operativa och resursmässiga avvägningar som myndigheten har gjort kan anskaffning av ett sådant system övervägas först efter försvarsinriktningsperioden. Regeringen delar Försvarsmaktens bedömning. Regeringen konstaterar att långräckviddig precisionsbekämpningsförmåga avsevärt skulle höja försvarets samlade tröskelförmåga. Det är därför angeläget att JAS 39E som blir operativ efter 2020 får denna förmåga. Taktiska och strategiska transportflygförband Taktisk transportflygförmåga är viktig för att snabbt kunna transportera trupp, materiel och förnödenheter. Transportflygförmågan har särskild betydelse vid aktivering eller mobilisering av krigsförband och vid exempelvis spridning av flygstridskrafterna till krigsbaser. Den är också viktig vid deltagande i internationella operationer och vid humanitära insatser utanför närområdet. Transportflygförbanden omfattar en transport- och specialflygdivision samt deltagande i det internationella strategiska flygtransportsamarbetet (Strategic Airlift Capability, SAC). Organisering och krigsplacering av svenska delar av samarbetet bör ske på ett sådant sätt att utnyttjande i händelse av höjd beredskap möjliggörs. Försvarsberedningen föreslog att fyra nya taktiska transportflygplan bör anskaffas för att ersätta dagens flygplan. Försvarsmakten har i sitt underlag till regeringen föreslagit att befintliga transportflygplan Tp 84 vidmakthålls och att myndigheten fortsatt analyserar möjligheterna att anskaffa nya transportplan. Försvarsmakten framhåller att en eventuell framtida anskaffning bör ske genom internationellt samarbete. Regeringen delar i huvudsak Försvarsmaktens bedömning och vill särskilt framhålla vikten av det pågående nordiska samarbetet avseende taktiskt transportflyg. De ovan nämnda satsningarna medger en ökad tillgänglighet på det taktiska transportflyget. Helikopterförbanden ökar den taktiska rörligheten till strategiskt viktiga områden och utformas för att stödja armé- och marinstridskrafterna. med helikopterförbandens höga rörlighet, hastighet och tillgänglighet ytmålsspaning, sjö- och flygräddning m.m. är av stor operativ betydelse. De kan även användas för stöd till samhället vid kriser i fredstid i den utsträckning det inte påverkar Försvarsmaktens övriga uppgifter. Som ett led i omställningen till 2016 omorganiseras helikopterflottiljen och helikopterbataljonen till en helikopterflottilj med tre helikopterskvadroner samt ledning och Den omfattande anskaffning av helikoptrar som skett under de senaste försvarsbeslutsperioderna kommer att slutföras under försvarsinriktnings- Det innebär att helikopterflottiljen kommer att ha tre moderna 2014/15:109 uppgifter. Leverans och införande av är av avgörande betydelse för att återställa helikopterförbandens förmåga, främst vad gäller sjöoperativa uppgifter. har, i enlighet med vad regeringen tidigare redovisat, avsevärt försenats. Regeringen framhåller vikten av att blir operativ enligt nu gällande planering. prioriteras helikopterförbandens samövning med armé- och marinstridskrafterna. Helikopterförbanden bör särskilt utveckla förmåga att stödja marinstridskrafternas ubåtsjaktförmåga samt transport av markstridsförband. Stödet till med medeltung helikopterkapacitet fortsätter i enlighet med regeringens uppdrag till och Försvarsmakten angående stöd med helikopterkapacitet . De försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna möjliggör förmågan att genomföra gemensamma operationer som de förstärker förmågan till strid med system i samverkan. De försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna består av lednings-, underrättelse-, logistik-, special- och depåförband. De bör säkerställa de samlade stridskrafternas behov av strategisk och operativ ledning, operativ underrättelseförmåga samt operativ och taktisk logistikförmåga för att lösa Försvarsmaktens uppgifter i fredstid och vid höjd beredskap. Inriktningen att kunna möta ett väpnat angrepp innebär betydande förändringar för de försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna. Främst påverkas lednings- och logistikförbanden. Arméstridskrafternas inriktning att verka i brigad i hög konfliktnivå mot en kvalificerad motståndare medför att lednings- och logistikförbanden bör anpassas därefter. Delar av de försvarsmaktsgemensamma lednings- och logistikförbanden överförs vid aktivering eller mobilisering till arméstridskrafterna för lösandet av taktiska uppgifter i brigad. Ledningsförbanden bör inriktas med utgångspunkt i armé-, marin- och flygstridskrafternas ledningsbehov i fred samt vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Försvarsberedningen föreslår att Försvarsmaktens ledningsorganisation omstruktureras för att möjliggöra ett tydligare fokus på den operativa förmågan i arméstridskrafterna. brigadstabsbetjäningsförbanden, som ingått i den försvarsmakts- gemensamma ledningsplatsbataljonen, överförs till arméstridskrafterna för att tillsammans med brigadstaberna bilda två brigadledningar. Försvarsmakten konstaterar i sitt underlag att en omorganisation i linje med Försvarsberedningens förslag skulle ge förbättrade förutsättningar för övning och samordnad utveckling av brigadledning. bedömer att förslaget medför risk för högre kostnader och arméstridskrafterna kan stärkas utan de organisatoriska förändringar Försvarsberedningen föreslagit, genom en tydligare koppling och bättre samordning mellan ledningsplatsbataljonens kompanier och brigadstaberna. Regeringen bedömer att ett sammanhållet ansvar för ledningsfunktionen, där ledningsförbanden i fredstid leds av ledningssystemchefen, gynnar en metodisk utveckling av förmågan. Regeringen anser därför att brigadstabsbetjäningsförbanden bör vidmakthållas inom ledningsplatsbataljonen under ledningssystemchefen. Regeringen understryker dock vikten av att Försvarsmakten ser över hur relationen till arméstridskrafterna ytterligare kan stärkas för att utveckla förmågan att verka i brigad. Mängdmateriel är nödvändigt för att krigsförbanden ska kunna leverera operativ effekt. Därför bör tillförsel av grundläggande sambandsmedel såsom radiomateriel prioriteras i försvarsinriktningsperioden. Det är av stor vikt att sensorkedjan vidmakthålls och att tillgängligheten i bärarnäten säkerställs. Tillförsel av informationsinfrastruktur för att möjliggöra ledningsförmåga i hela ledningskedjan från stridande förband till staber och chefer är viktigt för den samlade operativa förmågan. Regeringen konstaterar att en förutsättning för att Försvarsmaktens ledningsförmåga är att myndigheten har tillräcklig tillgång till frekvensband. Försvarsberedningen ser det som nödvändigt att det för ledningsområdet utarbetas en långsiktig plan som utgår från armé-, marin- och flygstridskrafternas operativa behov. Regeringen följer noga utvecklingen inom ledningsområdet och betonar vikten av att ledningssystemen utformas efter stridskrafternas operativa behov. Högkvarteret och dess stabsförband bör genomföra militärstrategisk planläggning och leda gemensamma operationer. Inom Högkvarteret är också armétaktisk, marintaktisk och flygtaktisk ledning liksom specialförbandsledningen organiserade. De leder under den operativa ledningen respektive stridskrafter. Högkvarteret svarar också för myndighetens ordinarie verksamhets- och förvaltningsstyrning. Regeringen anser, liksom Försvarsberedningen och Försvarsmakten i sitt underlag, att krigsförbandet Rörlig operativ ledning bör avvecklas. Dess uppgifter övertas av Högkvarteret och brigadstaberna.