prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Effektgränsen bör träffa elproduktions- enheten som sådan men även den sammanlagda effekten som en elproducent förfogar över. Dessa begränsningar syftar tillsammans till att förhindra att begränsningen kringgås genom en uppdelning av ägandet av storskaliga anlägg- ningar eller genom att storskalig produktion i stället sker uppdelad i många små produktions- enheter. En sådan begränsning innebär också en minskad risk för konstgjorda uppdelningar av större sammanhängande anläggningar i syfte att kringgå regelverket enbart i syfte att uppnå ej avsedda skattemässiga fördelar. En sådan uppdelning av ägandet i storskaliga anläggningar kan i annat fall förväntas ske genom att olika delägare delar upp produktionskapacitet så att de var och en förfogar över mindre andelar av storskaliga anläggningars sammanlagda effekt. Med en begränsning kopplad till anläggningens sammanlagda effekt kan avtalsmässig uppdelning av förfogandet endast bli aktuell för produktion i mindre anläggningar. Utan begränsningarna kan en aktör förfoga över ett obegränsat antal anläggningar som är undantagna från skatteplikt. Utan sådana begränsningar kan ett undantag från skatteplikt knappast motiveras av svårigheter att hitta fysiskt stora anläggningar eller aktörer som har många anläggningar och att de skatteintäkter som avstås vid ett undantag utan nämnda begränsningar regelmässigt understiger administrationen av beskattningen. Det skulle leda till en situation där det ekonomiska stöd som respektive aktör kan erhålla genom undantaget från skatteplikt i princip kan anses vara obegränsat. Utan begränsningarna skulle även risken för snedvridningar mellan producenter och egenproducenter förstärkas. Därmed skulle även frågan om undantaget från skatteplikt är att betrakta som ett statligt stöd i EUF-fördragets mening i hög grad aktualiseras. Att ta bort något eller flera av de föreslagna begränsningarna bedöms medföra en risk för att undantaget kan komma anses som ett stöd som kan ha påverkan på samhandeln. Regeringen anser, till skillnad från , att det inte är nödvändigt att införa en särskild definition av anläggning. beaktande av förekomsten av olika teknologier för elframställning och förväntad teknik- utveckling på området. Istället bör produktions- enheter som geografiskt och tekniskt är sammanhängande, exempelvis genom att dela generator eller som på annat sätt är samman- hängande, ses som en enda anläggning och inte som flera anläggningar. Förekomsten av flera mätpunkter inom anläggningen bör inte påverka bedömningen. Bedömningen av om produktion ska anses ske i en eller flera anläggningar bör vidare inte påverkas av avtalslösningar som leder till konstlade uppdelningar eller byten av ägandeform. Motsvarande synsätt bör gälla elproduktionsenheter utan generator. Den omständigheten att en elproduktionsenhet är mobil och inte stationär bör inte förhindra att enheten, ensam eller tillsammans med andra sammankopplade produktionsenheter, anses utgöra en elproduktionsanläggning. Ett antal remissinstanser har framfört att en effektbegränsning av undantaget bör vara kopplad till respektive anslutningspunkt istället för aktören. En koppling till anslutningspunkten skulle kunna leda till motsvarande effekter och risker som en begränsning av undantaget endast till anläggningens storlek. Eftersom flera aktörer kan vara verksamma bakom en och samma anslutningspunkt skulle en sådan lösning dessutom kunna innebära att en aktör genom att installera produktionskapacitet kan vara orsak till att anslutningens totala gräns överskrids varför en annan aktör därigenom kan förlora skattefriheten för den elektriska kraft som denne framställer. Regeringen anser därför, till skillnad från ett flertal remissinstanser, att det bör finnas en effektgräns dels kopplad till storleken på respektive anläggning, dels kopplad till hur stor sammanlagd effekt som respektive aktör förfogar över. Effektgränsen bör läggas på en nivå som innebär att den ekonomiska fördel som ett undantag från skatteplikt medför inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte heller snedvrida konkurrensen eller hota att snedvrida konkurrensen. I den remitterade promemorian föreslogs en effektgräns för vindkraft om 80 kW vilket motsvarar 100 kilo- voltampere (kVA) samt en årlig produktion om ca 128 000 kWh. Med beaktande av de önskemål om höjda effektgränser som ett flertal remiss- instanser framfört föreslår regeringen att effektgränserna höjs till nivåer som motsvarar en årsproduktion om ca 200 000 kWh. Det innebär en höjning med i förhållande till det tidigare förslaget. Effektgränser som resulterar i en potentiell produktion per aktör om upp till 200 000 kWh i kombination med en överföringsbegränsning bedöms vara en nivå som säkerställer att undantaget inte ska kunna anses påverka handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i EUF-fördraget. För att likställa den potentiella produktionen från olika produktionsslag är det lämpligt att vid utformningen av effektgränsen beakta att det finns vissa skillnader i typiska fullasttimmar för olika produktionssätt. I det följande har i huvudsak motsvarande typiska fullasttimmar använts som i Utredningen om nettodebitering av els betänkande (SOU 2013:46). Ett vindkraftverk med en effekt på 125 kW bedöms kunna producera ungefär 200 000 kWh . Samma effektgräns bedöms vara lämplig även för vågkraft. För att få motsvarande energi- produktion från vattenkraft krävs en generatoreffekt om 50 kW. Rörande solkraft gör regeringen, till skillnad från Utredningen om nettodebitering av el, bedömningen att det krävs 255 kW toppeffekt för att få motsvarande energiproduktion. Med den föreslagna effekt- gränsen bör begränsningen av undantaget från skatteplikt inte hämma den utbyggnad av småskaliga solkraftsanläggningar som sker. Därför föreslås en effektgräns för solkraft som motsvarar en toppeffekt om 255 kW. En effektgräns om 255 kW innebär en höjning av effektgränsen med 111 kW eller jämfört med det tidigare förslaget om 144 kW. Vid framställning av elektrisk kraft från olika källor ska de installerade effekterna läggas samman. Med anledning av ovanstående föreslås att undantag från skatteplikt ska gälla för elektrisk kraft som framställts i en anläggning av mindre installerad generatoreffekt än 50 kW, av någon som förfogar över en installerad generatoreffekt av mindre än 50 kW, om den elektriska kraften inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Med ”mindre installerad framställs från vind eller vågor motsvaras av mindre installerad generatoreffekt än 125 kW, sol motsvaras av mindre installerad toppeffekt än 255 kW, och annan energikälla utan generator motsvaras av mindre än 50 kW installerad effekt. När en producent eller en anläggning framställer elektrisk kraft från olika källor föreslås att de installerade effekterna läggs samman. Den föreslagna ordningen bedöms inte utgöra statligt stöd i den mening som avses i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Utan ovanstående begränsningar kan däremot undantaget därmed komma att anses utgöra ett statligt stöd, och de krav som ställs på ett sådant stöd enligt måste då vara uppfyllda. Regeringen anser, i motsats till , att det inte bör införas ett särskilt undantag för solcellsanläggningar på dagligvarubutiker när anläggningarna inte är kopplade till elnätet. En sådan särbehandling skulle innebära att ett selektivt gynnande infördes i undantaget. Vidare är praktiskt taget samtliga större solcells- anläggningar i vart fall indirekt anslutna till elnätet. Regeringen anser även att de här föreslagna begränsningarna innebär att förslaget uppfyller villkoren i avtalet mellan och om ambitionshöjning i elcertifikatssystemet. De här föreslagna förändringarna avser en förändring av ett undantag från skatteplikt för elektrisk kraft. Undantaget har varit föremål för utredning. Utredningen om nettodebitering av el lämnade ett förslag om en begränsning av skattefriheten. Utredningen om nettodebitering av el anförde i sitt betänkande att det saknades skäl att skjuta upp ikraftträdandetidpunkten för nya reglerna om skattefrihet för elektrisk kraft och föreslog därför ett i kraftträdande . Senast i samband med att utredningen lämnade sitt förslag bör således berörda aktörer ha uppmärksammat att den nuvarande omfatt- ningen av undantaget från skatteplikt ifrågasatts. Det har förflutit närmare efter utredningen lämnade sitt förslag och har det förflutit . En fortsatt tillämpning av befintligt undantag för anläggningar som tagits i drift före skulle innebära att elektrisk kraft skulle behandlas olika även om den framställs med samma teknik från samma källor i samma omfattning. En sådan lösning skulle därmed skapa ett särskilt ekonomiskt gynnande av viss produktion före produktion från identiska anläggningar med ett annat nära- liggande driftsättningsdatum, trots att elproduktion därefter sker parallellt i båda En sådan lösning torde även orsaka problem vid reglering och tillämpning eftersom den förutsätter fastställande av driftsättningsdatum för alla anläggningar. Dessutom krävs reglering bl.a. av hur undantaget ska tillämpas vid förändringar av produktions- kapacitet inom samma anläggning, exv. genom tillkommande produktionsenheter, och i vilken omfattning driftsatta produktionsenheter kan bytas ut innan produktionen ska anses ske i en senare driftsatt anläggning. Regeringen anser därför i likhet med bl.a. , till skillnad från de remissinstanser som framfört önskemål om att nu gällande undantag ska fortsätta gälla för anläggningar som satts i drift före , att undantaget bör tillämpas på samma sätt för elektrisk kraft som framställts efter ikraftträdandet oavsett när elproduktionsenheten byggts eller tagits i drift. Det är viktigt att även notera att den föreslagna förändringen inte enbart innebär en begränsning av undantaget från skatteplikt utan även en utvidgning av undantaget. I och med förändringen slopas den befintliga begräns- ningen av undantaget från skatteplikt vilken innebär att undantaget från skatteplikt inte gäller den som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. Utvidgningen av undantaget omfattar således de aktörer som producerar elektrisk kraft för egen förbrukning i mindre anläggningar men som är utestängda från undantaget från skatteplikt eftersom de yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. Bland dem som får ett utvidgat undantag ingår bl.a. bostadsrättsföreningar som säljer överskottsproduktion till elhandelsföretag eller säljer annan elektrisk kraft till boende och därför, enligt dagens regler, är utestängda från skattefrihet för den egenproducerade elektriska kraft som de själva förbrukar. Även den som tillhandahåller elektrisk kraft för laddning av elbilar kan vara en sådan aktör som är utestängd från undantag från skatteplikt för elektrisk kraft från förnybar kraft med anledning av att denne yrkesmässigt levererar elektrisk kraft. Det bedöms därför rimligt att föreslå att ändringarna ska träda i kraft samt att äldre bestämmelser fortfarande bör gälla för elektrisk kraft som har producerats före ikraftträdandet. Detta är även den tidpunkt som utpekas i det avtal mellan och om ändring av avtal om en gemensam marknad för elcertifikat som behandlas i avsnitt 6.29. Regeringen anser därför, till skillnad från vad , , , AB Bostaden , , kommun, Kommun, kommun, Fortum, , , samt Svensk fjärrvärme anfört om tidigare eller senare ikraftträdandedatum att ändringarna bör träda ikraft samt att reglerna ska gälla såväl befintliga som nya anläggningar. Lagrådet har i sitt yttrande noterat att i flera av undantagsbestämmelserna ställs som villkor för skattefrihet bland annat att den elektriska kraften har framställts i . Lagrådet har även anfört att det är nödvändigt att frågan om bestämmelsernas förenlighet med EUF- fördraget analyseras och att bestämmelserna utformas så att de inte kommer i konflikt med fördraget. Energiskatten på elektrisk kraft tas ut på förbrukning av elektrisk kraft. De förevarande bestämmelserna behandlar undantag för skatt på viss förbrukning av elektrisk kraft, på grund av de svårigheter att beskatta elförbrukning i de särskilda fall där förbrukning av elektrisk kraft sker på samma plats där kraften framställs i mindre skala, och där det vid avsaknad av undantag, trots omfattande administrationskostnader skulle kunna förväntas ett relativt stort skattefel. Regeringen bedömer att en begränsning av här aktuella undantags- bestämmelser till produktion i är förenlig med artikel 110 i EUF-fördraget. Eftersom en begränsning av undantagen till framställning i emellertid inte har någon praktisk betydelse utan istället snarare avspeglar faktiska förhållanden tas denna begränsning bort för att förbättra läsbarheten av bestämmelsen. Regeringen bedömer att bestämmelsen i föreslagen utformning varken är diskriminerande eller på annat sätt i konflikt med fördraget. Regeringen avser att noga följa upp konsekvenserna av förändringarna. omfattas framställning av elektrisk kraft i solcellsanläggningar av olika stödsystem. Det gäller t.ex. särskilt investerings- stöd för solcellsanläggningar, det med gemensamma elcertifikatssystemet och den införda skattereduktionen för mikro- produktion. Därtill kommer möjligheten för aktörer att sälja överskottsproduktion samt få ersättning av nätföretag vid inmatning av Regeringen finner emellertid det angeläget att undersöka möjligheterna till ytterligare stimulans till produktion av elektrisk kraft med solceller samt undersöka hur andra länder stöder solcellsel. Regeringen avser därför att se över förutsättningarna för att inom skattesystemet införa ett särskilt stöd till sådan solcellsel som produceras och förbrukas bakom en och samma anslutningspunkt eller på en och samma fastighet, och där den elektriska kraften är skattepliktig med anledning av att den produceras i en anläggning som ensam eller tillsammans med andra anläggningar överstiger de föreslagna effektgränserna. Förslaget föranleder ändringar i 11 kap. 2 § LSE, se avsnitt 3.5. Ändringarna föreslås träda i kraft . 6.22.4Viss elframställning från beskattade bränslen Regeringens förslag: Undantag från skatteplikt ska gälla för elektrisk kraft som framställts i ett reservkraftsaggregat. Undantag från skatteplikt för elektrisk kraft ska vidare gälla för kraft som framställts i en anläggning av mindre installerad effekt än 100 kW av någon som förfogar över en installerad generatoreffekt om mindre än 100 kW. Undantagen gäller endast i de fall den elektriska kraften inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Det senare undantaget omfattar endast elektrisk kraft som framställts från vissa beskattade bränslen. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås dels att undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i reservkraftaggregat begränsas till kraft som inte har överförts till det ett koncessionspliktigt nät, dels att elektrisk kraft som framställts i är undantagen från skatteplikt om den framställts i en anläggning av mindre effekt än 100 kW från bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1–6 och den inte överförts till ett koncessionspliktigt nät oberoende av hur stor generatoreffekt som framställaren förfogar över. Remissinstanserna: Utöver de synpunkter som redovisats under ovanstående avsnitt har följande remissinstanser yttrat sig särskilt om undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i reservkraftaggregat eller i övrigt från beskattade bränslen. Kammarrätten i noterar att undan- taget i 2 § första stycket femte punkten definieras utifrån den sammanlagda effekten som en elproducent förfogar över och inte utifrån den enskilda anläggningens effekt. Kammar- rätten lyfter fram att det i motiveringen till förslaget till den nya första punkten i samma stycke anges att effektgränsen bör träffa elproduktionsenheten som sådan, men även den sammanlagda effekten som en elproducent förfogar över. Detta anges syfta till att förhindra att begränsningen kringgås genom en upp- delning av ägandet av storskaliga anläggningar eller genom att storskalig produktion i stället sker uppdelad i många små produktionsenheter. Kammarrätten framför att det inte framgår varför den föreslagna femte punkten inte har getts en motsvarande utformning samt att denna fråga bör övervägas och skälen för utformningen av femte punkten bör redovisas tydligt, bl.a. då det kan ifrågasättas om inte den nu föreslagna utformningen av bestämmelsen kan komma att innebära en utvidgning av skattskyldigheten i förhållande till vad som gäller . Kammarrätten framför även förslag på vissa språkliga förändringar. anför att förslaget innebär en utvidgning av skattefriheten jämfört med dagens regler. Till skillnad mot dagens regler föreslås ingen gräns avseende vilken sammanlagd generatoreffekt en producent högst får förfoga över. Inte heller förutsätter undantaget att producenten inte yrkesmässigt levererar annan el. Svensk energi framför att elektrisk kraft som framställs i ett reservkraftsaggregat inte skattepliktig i dagens regelverk och att den föreslagna lydelsen av 11 kap 2 § 5 lagen om skatt på energi innebär en förändring i detta avseende. Elektrisk kraft som framställs i reserv- kraftsaggregat som placeras i det koncessions- pliktiga nätet blir skattepliktig medan så inte blir fallet om aggregatet istället placeras hos respektive kund. Förslaget framstår som olämpligt eftersom elnätsföretag under pågående avbrott ofta placerar reservkraftaggregat i det koncessionspliktiga nätet för att med respektive aggregat kunna försörja många kunder med el. avstyrker mot denna bakgrund förslaget i den del det avser reservkraft. Reservkraft bör även fortsättningsvis vara skattebefriad oavsett om reservkraftaggregatet placeras i det koncessionspliktiga nätet eller inte. Skälen för regeringens förslag: är elektrisk kraft som produceras av någon som inte yrkesmässigt levererar elkraft och som förfogar över en installerad generatoreffekt av mindre än 100 kW undantagen från skatteplikt enligt 11 kap. 2 § 2 LSE. Sådan produktion kan exempelvis förekomma på vissa byggarbets- platser och i stenbrott där nätanslutning saknas. Eftersom den elektriska kraften som framställs under dessa förutsättningar inte är skattepliktig så beskattas i stället de energiprodukter som används för elframställningen med energi- och koldioxidskatt. Vid framställning av elektrisk kraft som är skattepliktig föreligger i stället skattefrihet från energi- och koldioxidskatt enligt 6 a kap. 1 § 7 LSE. Vidare är den elektriska kraft som produceras i reservkraftsaggregat undantagen från skatteplikt genom 11 kap. 2 § 6 LSE. Av propositionen 1994/95:54 s. 138 framgår att vad om avses med reservkraftsaggregat är aggregat som används för att framställa elkraft vid avbrott i den ordinarie krafttillförseln från en utomstående kraftleverantör eller för driftsprov i sådant aggregat. Eftersom den framställda elkraften inte är skattepliktig kan avdrag inte göras för skatt på bränslen som använts vid produktionen. Enligt 6 a kap. 1 § 7 LSE ges däremot befrielse från energi- och koldioxidskatt för förbrukning av andra bränslen än bränsle som avses i 2 kap. 1 stycket 3 b, för framställning av skattepliktig elektrisk kraft. Enligt 6 a kap. 4 § gäller skattebefrielse enligt 6 a kap. 1 § 7 LSE även för bränsle som avses i 2 kap. 1 stycket 3 b vid framställning av skattepliktig elektrisk kraft i en gasturbin- anläggning som har en sammanlagd installerad generatoreffekt av minst fem megawatt. Enligt 11 kap. 9 § första stycket 4 LSE får vidare den som är skattskyldig för energiskatt på elektrisk kraft göra avdrag för skatt på elektrisk kraft som förbrukats eller sålts för förbrukning vid sådan överföring av elektrisk kraft på det elektriska nätet som utförs av den som ansvarar för förvaltningen av nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion. Den av Svensk energi beskrivna situationen synes avse situationer där elnätsföretaget antingen överlåter elektrisk kraft till slutkunder eller producerar kraften för att täcka brister på nätet. Som framgår av den ovan nämnda författningskommentaren i prop. 1994/95:54 så tar undantaget från skatteplikt i 11 kap. 2 § 6 LSE sikte på användning av reservkrafts- aggregat när utomstående kraftleverantörer fallerar samt för driftsprov i sådant aggregat. För det fall att elnätsföretagen skulle träda in istället för en leverantör och förser slutkund med elektrisk kraft så innebär det att företaget agerar som en sådan utomstående leverantör som kraften ska täcka upp för och således bör motsvarande situation gälla som för andra aktörer som levererar elektrisk kraft, dvs. att skatteplikt bör råda för producerad kraft samt att dubbelbeskattning i sådana fall undviks genom befintliga möjligheter i 6 a kap. 1 § 7 samt 4 § till befrielse från energi- och koldioxidskatt på det använda bränslet. När det istället är fråga om elektrisk kraft som förbrukats eller sålts för förbrukning vid sådan överföring av elektrisk kraft på det elektriska nätet som utförs av den som ansvarar för förvaltningen av nätet i syfte att upprätthålla nätets funktion, finns enligt 11 kap. 9 § 4 LSE möjlighet för den som är skattskyldig att yrka avdrag för skatt på elektrisk kraften. Regeringen anser därför, till skillnad från vad Svensk energi framfört, att undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i reservkraftsaggregat inte bör ändras till att omfatta reservkraftsaggregat som placerats på ett koncessionspliktigt nät. Det föreslås därför att undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i ett reservkraftsaggregat ersätts med ett undantag från skatteplikt för elektrisk kraft som framställts i ett reservkraftsaggregat när den elektriska kraften inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession som meddelats med stöd av 2 kap. ellagen. Regeringen anser, med beaktande av vad Kammarrätten i och fram- fört, att undantaget från skatteplikt för elektrisk kraft från beskattade bränslen behöver begränsas i förhållande till det remitterade förslaget. Förändringen syftar till att de vanligast före- kommande energiprodukterna även fortsätt- ningsvis ska beskattas med energi- och koldioxidskatt om de används för viss produktion av elektrisk kraft som är undantagen från energiskatt som kopplingen mellan befrielsen och yrkesmässig leverans slopas. Skattefriheten är begränsad till att omfatta elektrisk kraft som framställts från beskattade bränslen och endast i de fall den elektriska kraften inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Det föreslås därför att undantaget från skatteplikt ska gälla för elektrisk kraft som framställts i anläggning av mindre installerad effekt än 100 kW, av någon som förfogar över en installerad generatoreffekt av mindre än 100 kW. Det senare undantaget ska omfatta elektrisk kraft som framställts från beskattade bränslen och endast i de fall den elektriska kraften inte har överförts till ett ledningsnät som omfattas av nätkoncession. Förändringen är inte avsedd innebära en avsevärd förändring av skattefriheten jämfört med . Lagrådet har i sitt yttrande noterat att i flera av undantagsbestämmelserna ställs som villkor för skattefrihet bland annat att den elektriska kraften har framställts i . Lagrådet har även anfört att det är nödvändigt att frågan om bestämmelsernas förenlighet med EUF- fördraget analyseras grundligt och att bestämmelserna utformas så att de inte kommer i konflikt med fördraget. Regeringen bedömer, som även framförts i föregående avsnitt, att en begränsning av vissa undantagsbestämmelser till produktion i är förenlig med artikel 110 i EUF-fördraget, särskilt med beaktande av syftet med undantaget och den sammanlagda beskatt- ningen av framställd elektrisk kraft och det bränsle som åtgår för framställningen av kraften.