prop · H30311 · 2015-09-22 00:00:00 — Under vissa förutsättningar, bl.a. med hänsyn till den enskilda anläggningens ålder och utformning, kan fastighetsägaren kompenseras för onyttigblivna anordningar. Även hithörande typ av frågor är exempel på måltyper som handläggs av . sammansättning, organisation och kompetens m.m. har beskrivits i inledningen av avsnitt 4.2. I det följande görs en kortfattad redogörelse för nämndens handläggning av de mål och ärenden som nämnden prövar. Reglerna om förfarandet vid har utformats så att handläggningen ska vara domstolsliknande men ändå äga rum under något friare former än en domstolsprocess. I praktiken sker handläggningen på ungefär samma sätt som gäller för handläggningen av tvistemål vid tingsrätt, men mindre formbundet. Handläggningen kan delas in i ett förberedande skede och ett där avgörandet träffas. Talan väcks hos nämnden genom ansökan, som ska vara skriftlig och förutom uppgift om parternas namn, hemvist och den berörda fastigheten innehålla sökandens yrkanden och grunderna för detta. Om ansökan inte uppfyller dessa grundläggande förutsättningar för prövning av tvisten, ska nämnden förelägga sökanden att avhjälpa bristerna. Följs inte föreläggandet, kan nämnden avvisa ansökan. Om ansökan inte avvisas, ska nämnden ge motparten tillfälle att skriftligen yttra sig över Någon ansökningsavgift tas inte ut hos . De föredragande sekreterarna sköter handläggningen av ärendena och ser till att kommunicering sker av ingivna handlingar. skriftväxlingen tar man ställning till om det behövs en muntlig förbere- delse i ärendet. I mål som är av någon beskaffenhet hålls i regel ett sam- manträde i form av muntlig förberedelse. inte reglerad i lagen om , men har utvecklats hos nämn- den enligt formerna för vad som gäller i allmän underrätt. trädet består nämnden av ordföranden ensam men vid behov kan även någon av de tekniska ledamöterna delta. Vid den muntliga förberedelsen deltar förutom parterna för det mesta en ordförande och en juristsekrete- Under sammanträdet ska tvistefrågorna och parternas ståndpunkter klarläggas och parterna får närmare ange vilka omständigheter och vilken utredning de åberopar i målet. Utredningsinitiativ kan även komma från nämndens sida. Sammanträdet hålls på en plats som är välbelägen för parterna. Om sökanden inte inställer sig vid förhandlingen, avskrivs målet. Motparten kan kallas vid vite. Ett av syftena med förberedelsen är att ta reda på om det finns någon möjlighet att förlika parterna. Om parterna kan förlikas avslutas ärendet oftast genom att det skrivs av eller i vissa fall genom en stadfäst förlikning, också det enligt den ordning som gäller i allmän domstol. För varje muntlig förberedelse upprättas ett protokoll över det som kommit fram under förberedelsen. Protokollet skickas till parterna efter sammanträdet. Formerna för avgörande med ordinarie sammansättning Nämnden avgör målen genom föredragning eller vid huvudförhandling. Inte heller formerna för huvudförhandling regleras närmare i lagen om , utan också här har förfarandet i allmän underrätt fått tjäna som förebild. I praxis har stor hänsyn tagits till parternas uppfattning om behovet av att hålla huvudförhandling. har varken parterna eller nämnden ansett det vara nödvändigt med huvudförhandling efter det att parterna haft möjlighet att utveckla sin talan vid den muntliga förberedelsen, men huvudförhandling förekommer regelmässigt tre till när det är fråga om muntlig bevisning som ska tas upp. Det är nästan undantagslöst i mål om skadestånd som huvudförhandling förekommer, även om många sådana mål avgörs efter föredragning sedan muntlig förberedelse ägt rum. Beslut av ensam domare Nämnden är enligt 6 § lagen om beslutsför med ordföranden ensam vid förberedande åtgärder samt vid prövning av fråga om avvisning eller avskrivning av mål eller vid handläggning av överklagande av nämndens beslut. Vidare kan ordföranden ensam fatta beslut när talan i målet medgetts eller parterna endast begär stadfästelse av en förlikning, vid meddelande av interimistiskt beslut samt vid prövning av en fråga om att överlämna ett mål till en annan myndighet enligt lagen om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av . Nämnden är också beslutsför med ordföranden ensam när saken är uppenbar eller målet är av enkel beskaffenhet. Även om bestämmelsen i sistnämnda fall ska tillämpas restriktivt kan ordföranden avgöra rättsfrågor med begränsad räckvidd som ensamdomare. En förutsättning är dock att avgörandet inte är av betydelse för rättstillämpningen i andra mål. Beslut med praxisbildande effekt ska alltid fattas av nämnden i ordinarie sammansättning. Handläggningen av mål som ensamdomare delegeras regelmässigt till de lagfarna juristsekreterarna vid nämnden. Tyngdpunkten i den rättsliga prövningen av de va-tekniska frågorna ligger hos nämnden och nämndens prövning ska grundas på en allsidig 2015/16:11 utredning. Målen kännetecknas ibland av att de innehåller problem som kräver teknisk sakkunskap för att kunna lösas. I mål mellan va-huvud- mannen och en enskild fastighetsägare är det normalt bara huvudmannen som har kunskapen om va-förhållandena och möjligheten att utreda dem. Mot denna bakgrund har det ansetts vara nödvändigt att nämnden inte enbart är hänvisad till den utredning som parterna lägger fram. Nämnden måste därför vid behov själv kunna sörja för kompletterande utredning. Enligt 11 § lagen om åläggs nämnden att klarlägga tvistefrågorna och vara verksam för att målen ska utredas. I rättspraxis finns exempel där utövat en kraftfull materiell processledning i fall som annars sannolikt inte skulle blivit materiellt prövade. Som ett led i nämndens utredningsskyldighet kan nämnden eller ledamot av nämnden verkställa besiktning på plats. Vidare kan nämnden vid behov anlita en sakkunnig för särskild utredning. Nämnden kan även enligt 13 § lagen om förelägga en person som är insatt i saken att höras inför nämnden. Bestämmelserna om rättegångskostnader i 14 § lagen om innebär att va-anläggningens huvudman i princip ska svara för kostnaderna på ömse sidor vid nämnden när det gäller mål om inlösen eller ersättning enligt 39, 40 eller 44 § lagen om allmänna vattentjänster. I andra mål ska vardera parten enligt huvudregeln svara för sina egna kostnader. Bara om det finns särskilda skäl kan en part tillerkännas ersättning av motparten. Särskilda skäl för ett sådant avsteg från huvudregeln kan exempelvis vara att kostnad har orsakats av försummelse från motpartens sida. Regeln om rätt till kostnadsersättning bara när det finns särskilda skäl utgår från att det normalt är huvudmannen som svarar för utredningen i va-målen. Huvudmannen är den som har utredningskapaciteten och som därför också har ålagts bevisbördan för flertalet relevanta omständigheter. Det förekommer också att fastighetsägaren är bevisskyldig för vissa viktiga omständigheter som fastighetsägaren inte kan räkna med att huvudmannen ska reda ut. Det gäller till exempel vilken skada på fastigheten som drabbat fastighetsägaren och hur skadeståndet ska beräknas. I praxis har det ansetts att det finns särskilda skäl för rätt till kostnadsersättning för fastighetsägaren i de fall fastighetsägaren, till skillnad från det normala i va-mål, fått bära en tung utredningsbörda om exempelvis skadeorsaken. Även i s.k. pilotmål av stort allmänt intresse för andra brukare och huvudmän har praxis gett fastighetsägaren rätt till kostnadsersättning. Inkomna och överklagade mål Antalet inkomna ansökningar till har ökat (2008–2013) som studerats, se tabell 1. malt som ett separat mål för varje fastighet. Det gör att en och samma fråga kan komma att registreras som flera ansökningar om det är flera fastighetsägare som gör ansökan. Sådana mål kan sedermera ofta komma att handläggas gemensamt. Så kan t.ex. bli fallet när en va-anläggning Prop. 2015/16:11 byggs ut till ett omvandlingsområde eller fritidshusområde och kommu- nen avser att tillämpa en s.k. särtaxa, dvs. en taxa som oftast innebär en högre anläggningsavgift än vad som är normalt när det gäller övriga abonnenter i kommunen. I sådana fall är det inte ovanligt att alla fastighetsägare i området protesterar och att det blir många mål som avser en och samma fråga. kom det t.ex. in ett ärende från som avsåg 119 ansökningar om prövning. På motsvarande sätt kom det in ett ärende som omfattade cirka 360 ansökningar från fastighetsägare i . I tabell 1 har antalet ansökningar reducerats på ett sådant sätt att när ett mål berör en och samma fråga och omfattas av åtta eller fler ansökningar har målet räknats som en ansökan. Inkomna mål per län Antalet och andelen inkomna mål i –2013 Det genomsnittliga antalet inkomna mål till –2013 uppgår till 223. Knappt hälften av målen stammade från (), län (), () och Västra Återstående 17 län svarade tillsammans för återstående av antalet mål. 2015/16:11 En förklaring till ökningen av antalet ansökningar har av bl.a. angetts vara den nya lagen om allmänna vattentjänster som trädde i kraft . I samband med ikraftträdandet gjordes utbildningsinsatser inom det va-rättsliga området vilket innebar ökade kunskaper hos såväl va-huvudmännen som hos deras abonnenter. Kommunerna har också på ett mera aktivt sätt informerat sina abonnenter om Va- nämndens existens och om möjligheterna att klaga hos nämnden. har landets länsstyrelser i ökad takt engagerat sig i miljötillståndet i hav och sjöar. Detta engagemang kan utmynna i krav på att fastigheter ska ingå i ett allmänt verksamhetsområde. I avsnitt 4.4 finns en utförlig redovisning av vilka olika måltyper som ska handlägga. I den fortsatta beskrivningen har de angivna måltyperna grupperats så att det på ett överskådligt sätt framgår vilka huvudsakliga frågeställningar som nämnden ska handlägga. De mål som kom in till –2013 fördelade sig i huvudsak på följande måltyper: avgiftsmål (anläggnings- eller brukningsavgifter enligt taxor), skadeståndsmål, mål som avser en va-anläggnings verksamhetsområde (både kommuners överklaganden av länsstyrelsernas förelägganden och fastighetsägares ansökningar om att de ska omfattas av verksamhetsområdet) samt övriga mål. Med ledning av de antal inkomna ansökningar som anges i tabell 1 och med utgångspunkten att de s.k. massärendena avser avgiftsmål har de inkomna ansökningarna fördelat sig på de olika måltyperna enligt tabell 2. Inkomna ansökningar och måltyper Antalet och andelen inkomna ansökningar om prövning –2013 fördelat per måltyp Av tabellen framgår bl.a. att avgiftsfrågor utgör det stora flertalet av de mål som kommer under prövning och att antalet sådana mål har ökat kraftigt . Avgiftsmålen utgörs dels av mål där enskilda väcker talan och anför att de inte ska vara helt eller delvis avgiftsskyldiga för de avgifter som påförts dem, dels av betalningsförelägganden som hänskjutits från kronofogdemyndigheten och mål där huvudmannen ansökt direkt till och yrkat att brukaren ska förpliktas att betala avgifterna. Ett mål avgörs normalt antingen genom förlikning eller genom prövning En del mål avvisas dock eller överlämnas till annan prövningsin- Nämnden ska enligt lagen om vid sin handlägg- ning vara verksam för att målet utreds och söka förlika parterna. erna för förlikningslösningar har ökat i takt med att det etablerats en fast rättspraxis i många frågor och denna praxis finns tillgänglig på Va-nämn- I tabell 3 redovisas hur de mål som avgjordes under 2008–2013 fördelade sig på olika måltyper. I tabellen redovisas vidare en beräkning av antalet avgjorda mål inom varje kategori med utgångspunkt i det genomsnittliga antalet inkomna mål . bör observeras att det i tabellens redovisning inte har tagits hänsyn till förekomsten av s.k. massärenden. Det innebär att uppgifterna inte är helt jämförbara med uppgifterna i tabell 1 och 2. Avgjorda mål och avgörandesätt Antalet och andelen avgjorda mål –2013 fördelat på avgörandesätt Av tabellen framgår bl.a. att omkring hälften av de inkomna målen avgörs i sak medan en stor andel av målen avskrivs eller avvisas. De avskrivna målen har skrivits av när målen återkallats. En del av de återkallade målen har också varit utsatta till muntlig förberedelse. Det är inte ovanligt att mål skrivs av efter det att parterna träffar en förlikning eller återkallar sin talan i samband med muntlig förberedelse. Om sökanden inte infinner sig till en muntlig förberedelse eller en förhandling, kan målet också skrivas av. Avvisade mål kan vara sådana där ansökan är bristfällig och sökanden trots föreläggande inte kompletterat ansökan på föreskrivet sätt, mål där sökanden inte har någon fastighet inom verksamhetsområdet eller mål där är fel forum. Regeringen har i regleringsbrevet för lagt fast ett mål för nämndens verksamhet. Målet innebär att nämnden ska avgöra av va-målen . har andelen mål som handlagts slutligt uppgått till 75, 75, 71, 61, . Regeringens mål avseende handläggningstider har alltså inte nåtts . Enligt lagen om kan nämndens avgöranden överklagas till . av de mål som nämnden har handlagt har överklagats till Mark- och miljö- 2015/16:11 överdomstolen. Ändringsfrekvensen i domstolen har närmat sig det försumbara. har inte meddelat prövningstillstånd i någon va-rättslig fråga eller någon annan fråga som har rört handläggningen hos . Målens fördelning i landet I tabell 1 visas hur de mål som kommit in till har fördelat sig på länen –2013. En fördelning av motsvarande mål på de fem mark- och miljödomstolarnas domsområden ger det resultat som framgår av tabell 4. Inkomna mål i per mark- och miljödomstol Inkomna mål i –2013 fördelade i antal och andel på mark- och miljödomstolarnas domsområden Tabellen åskådliggör att det stora flertalet av mål rör fastigheter i . av antalet mål rör domsområdena för mark- och miljödomstolarna vid , och . På domsområdena för mark- och miljödomstolen vid och faller enbart 5–av antalet mål. 5 Ny instansordning för va-målen 5.1Mark- och miljödomstolarna ska pröva vamålen Regeringens förslag: beslut om föreläggande för kommunen att tillhandahålla allmänna vattentjänster ska få överklagas av kommunen till mark- och miljödomstolen. Mark- och miljödomstolen ska i övrigt pröva mål om frågor som regleras i lagen om allmänna vattentjänster eller i föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Till dem hör Mark- och vid , mark- och miljödomstolarna vid , , och tingsrätter, Kungl. Tekniska högskolan, Lantmäteriet, länsstyrelserna i , , , och , , , , , och kommuner, , och . konstaterar att merparten av stadens remissinstanser är positiva till förslagen i promemorian och instämmer i bedömning att det finns ett flertal skäl som talar för de förslag som ges. anser att en koncentration till enbart en mark- och miljödomstol inte är motiverad. Havs- och vattenmyndigheten anser att det är bra att prövningen förs över till de fem mark- och miljödomstolarna. Mark- och miljödomstolen vid anser att målen ska handläggas enbart vid en mark- och miljödomstol. Byggindustrier tillstyrker förslaget men anser att det bör övervägas att låta prövningen ske vid enbart en mark- och miljödomstol. i anser att alternativa förslag bör övervägas. i anser att det bör övervägas om ärendena kan koncentreras till enbart en mark- och miljödomstol. Länsstyrelserna i och anser att bör ges ställning som motpart till kommunen i mark- och miljödomstolen när kommunen har överklagat ett föreläggande från . Andra remissinstanser anser att bör behållas. , kommun, , Advokatfirman , , , , Nordvästra och , Svenskt Vatten, Kommuner och Landsting, och Vatten och . Ett flertal av dem anser att den nuvarande ordningen är ändamålsenlig och att har stor kompetens och är en väl fungerande och effektiv prövningsinstans. Några anser att det finns en risk för försämringar för enskilda. ska avskaffas förordar Fastighetsägarna och Svenskt Vatten att prövningen överförs till samtliga mark- och miljödomstolar. Skälen för regeringens förslag Va-målen kan överföras till mark- och miljödomstolarna Arbetet med att utveckla den statliga förvaltningen har pågått . Av propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) framgår bl.a. att arbetet med att utveckla en tydligare och mer ändamålsenlig myndighetsorganisation kommer att drivas vidare och att det även fortsättningsvis kommer att hållas en hög takt i arbetet med strukturförändringar inom olika verksamhetsområden. I propositionen framhålls även att den statliga förvaltningen bör vara organiserad på ett sådant sätt att rättssäkerhet och effektivitet upprätthålls samt att ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan olika myndigheter är tydlig. 2015/16:11 Utöver de allmänna domstolarna och de allmänna förvaltningsdomstolarna finns det särskilda domstolar och specialdomstolar. Vidare finns det nämnder med domstolsliknande uppgifter. är exempel på en sådan nämnd med domstolsliknande uppgifter. Målet för all dömande verksamhet är att den ska bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv. Hänsyn ska tas till behovet av att upprätthålla korta handläggningstider. Det har pågått ett arbete med att reformera domstolsväsendet. Målet för detta arbete har bl.a. varit att skapa förutsättningar för specialisering, kompetensutveckling och en väl fungerande beredningsorganisation samt säkerställa möjligheterna att rekrytera personal. Organisationen måste utvecklas i takt med att kraven från samhället ökar. har fullgjort sina uppgifter på ett förtjänstfullt sätt. De mål för handläggningstider som regeringen angett i nämndens regleringsbrev har med några få undantag nåtts. Den begränsade frekvensen överklaganden över nämndens beslut samt den omständigheten att de överklaganden som kommit till prövning i princip inneburit att nämndens beslut inte ändrats talar för att nämndens avgöranden tas emot med förtroende och att rättsväsendet i övrigt funnit nämndens avgöranden byggda på saklig grund. Remissinstanserna – såväl kommunerna och va-huvudmännen som fastighetsägarna – har uttalat sig positivt om nämndens sätt att fullgöra sina uppgifter. är en liten myndighet med domstolsliknande uppgifter. Nämnden karaktäriseras dessutom av att vara en myndighet med hög teknisk och juridisk kompetens. Små myndigheter genererar i regel förhållandevis höga kostnader för sin administration och för de tekniska och andra funktioner som varje organisation är i behov av. En liten organisation med få anställda är också mera sårbar för förändringar i arbetsbelastningen och personalförändringar. De frågor som nämnden prövar är komplexa och komplicerade som det är angeläget att de kan lösas med höga krav på rättssäkerhet och utan onödigt dröjsmål. De mål som prövar har en nära anknytning till de rättsområden som mark- och miljödomstolarna hanterar. Frågor om vatten- och avloppsanläggningar kan ha beröringspunkter med såväl plan- och byggmål och miljömål som med fastighetsmål. Vid detaljplanering ska till exempel bebyggelse lokaliseras med hänsyn till möjligheterna att ordna vattenförsörjning och avlopp. Av hänsyn till miljön kan det krävas olika former av tillstånd för att få anordna vatten- och avloppsanläggningar. Det kan också vara så att det krävs en allmän va-anläggning till skydd för människors hälsa eller till skydd för miljön, det sistnämnda har numera en framträdande plats såväl i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster som i det arbete som åligger vattenvårdande myndigheter. (2010:900) innehåller liksom lagen om allmänna vattentjänster bestämmelser om uttag av vissa anläggningskostnader från fastighetsägare. , fastighetsbildningslagen (1970:988), expropriationslagen (1972:719), ledningsrättslagen (1973:1144), anläggningslagen (1973:1149) och , dvs. annan lagstiftning som mark- och miljödomstolarna prövar, innehåller – liksom lagen om allmänna vattentjänster – bestämmelser om inlösen. Regeringen delar, i likhet med flertalet remissinstanser, uppfattningen att de nya mark- och miljödomstolarna i huvudsak har en sådan sammansättning och kompetens att de bör kunna ta över uppgifter inom Va- nämndens ansvarsområde. Bör länsstyrelserna ta över vissa av uppgifter? föreslog att vissa av de mål som handlägger skulle övertas av länsstyrelserna vid en avveckling av nämnden. Det gäller bl.a. de mål som avser tvister om va-avgifter där fastighetsägare eller andra brukare är missnöjda med avgifterna. Regeringen finner dock, i likhet med vad som framförs i promemorian, att det finns flera skäl som talar emot en sådan lösning. En uppdelning av ärenden på det sätt som utredningen föreslagit skulle innebära att det stora flertalet län skulle få 0–15 vaärenden att handlägga . Ett så begränsat antal ärenden kan inte anses säkerställa en snabb, enkel, rättssäker och enhetlig hantering av de ärenden som kan bli aktuella. En koncentration av ärendena till ett begränsat antal länsstyrelser skulle innebära ett ökat antal ärenden per länsstyrelse och år. Flera länsstyrelser skulle emellertid även vid en sådan koncentration få ett begränsat antal ärenden att handlägga. Genom en koncentration skulle även en av de fördelar med en länsstyrelseprövning som lyfts fram av Va- nämndsutredningen gå förlorad, nämligen närheten mellan brukare och prövningsinstans. Ytterligare ett skäl att inte överlåta till länsstyrelserna att vara första instans i avgiftsmål är att ett genomförande av en sådan reform skulle medföra en längre instanskedja än den som gäller . Det skulle inte ligga i linje med målet att få en enkel, snabb och tydlig prövning av vaanknutna frågor. Mot att länsstyrelserna ska svara för prövningen av vissa va-anknutna frågor talar också de dubbla roller som skulle uppstå till följd av att länsstyrelserna också har tillsyn över att kommunerna fullgör skyldigheten att tillgodose behovet av vattentjänster. Regeringen finner därför vid en samlad bedömning, i likhet med remissinstanserna, att länsstyrelserna inte bör ta över prövningen av vissa av ärenden. Bör andra tingsrätter än de som är mark- och miljödomstolar ta över vissa av uppgifter? framför i sitt betänkande att före tillkomst 1970 kunde tvister hänförliga till lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar enligt former prövas i allmän domstol i den ort där va-anläggningen fanns. En återgång till en sådan ordning är enligt utredningens bedömning inte aktuell. anger utredningen att en tänkbar möjlighet visserligen kan vara att låta hänskjutna betalningsförelägganden avseende va-avgifter handläggas av tingsrätt, eftersom tingsrätterna handlägger betalningsförelägganden avseende andra fordringar. Utredningen förkastar dock den tanken eftersom målsättningen bör vara att ärenden som avser allmänna vattentjänster ska handläggas i så få forum som möjligt. Att lägga dessa mål på tingsrätterna skulle leda till att varje tingsrätt endast skulle få ett mindre antal mål och därigenom en begränsad erfarenhet av dessa. Vidare har, när ett betalningsföreläggande avseende va-avgifter bestrids, bestridandet ofta sin grund i att den betalningsskyldige har någon invändning av varättslig eller va-teknisk art. Det är då lämpligt att den domstol som ska behandla målet är förtrogen med rättsområdet. Enligt Va-nämndsutred- ningen bör en mark- och miljödomstol ha mer kunskap om va-frågor än en tingsrätt i allmän sammansättning har. Vid de fortsatta övervägandena bortsåg därför från möjligheten att låta vissa av mål tillföras annan domstol. I promemorian görs inte någon annan bedömning än den som Va- nämndsutredningen gjort. Remissbehandlingen av promemorian föranleder inte heller regeringen att göra någon annan bedömning. Bör avgiftsmålen och övriga mål hållas samman? föreslog att ansvaret för prövningen av vissa av de avgiftsmål prövar delas mellan domstol och länsstyrelser. En sådan uppdelning skulle innebära en återgång i vissa avseenden till den organisatoriska lösning som gällde före inrättande 1970.