prop · H30315 · 2015-10-06 00:00:00 — Förslaget har vidare till syfte att förtydliga vad som gäller vid förändringar av företagens verksamhet i ovan nämnda situationer. Grunderna för beskattningen av skadeförsäkringsföretagen kvarstår oförändrade. För företag som bedriver sin verksamhet under normala förhållanden har förslaget alltså ingen betydelse. Förslaget bedöms inte påverka företagens administrativa börda. 8.3Effekter för och de allmänna förvaltningsdomstolarna Den föreslagna ändringen bedöms inte medföra några merkostnader för . Kostnaderna för den information och utbildning som förändringen av regelverket för med sig bör kunna hanteras inom ramen för den budget som avser de återkommande nyhetsutbildningarna av verkets personal. Inte heller bedöms förslaget medföra några merkostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I paragrafen, som är ny, regleras i vilka situationer hela säkerhetsreserven ska tas upp. Säkerhetsreserven ska till en början tas upp om ett skadeförsäkringsföretag upphör att bedriva försäkringsrörelse (första punkten). Det finns ingen definition av begreppet försäkringsrörelse i lag. Innebörden av begreppet försäkringsrörelse är detsamma som vid tillämpningen av försäkringsrörelselagen. Första punkten innebär att säkerhetsreserven ska tas upp oavsett orsaken till att försäkringsrörelsen upphör. Försäkringsrörelsen kan exempelvis upphöra till följd av en likvidation. Det är inte beslutet om likvidation som är avgörande för skyldigheten att ta upp säkerhetsreserven till beskattning, utan den händelsen att företaget upphör att bedriva försäkringsrörelse. Tidpunkten för beskattning av säkerhetsreserven kan alltså variera från fall till fall vid likvidationer. Ett annat exempel på att försäkringsrörelsen upphör är att ett koncerninternt försäkringsföretags försäkringsansvar upphör till följd av en uppgörelse härom. Den situationen att ett skadeförsäkringsföretags tillstånd upphör att gälla eller återkallas medför vanligtvis inte att försäkringsrörelsen upphör, eftersom rörelsen i de flesta fall måste avvecklas först. Säkerhetsreserven ska vidare tas upp om företagets skattskyldighet för näringsverksamheten upphör (andra punkten) eller näringsverksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal med en stat utanför EES (tredje punkten). Om ett skadeförsäkringsföretag upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §, ska säkerhetsreserven också tas upp (fjärde punkten). Kvalificerade fusioner och fissioner medför alltså inte att säkerhetsreserven ska tas upp. Säkerhetsreserven ska tas upp om skadeförsäkringsföretaget försätts i konkurs (femte punkten). Om företaget upphör att bedriva försäkringsrörelse gäller enligt första punkten att säkerhetsreserven i stället ska tas upp till följd av att försäkringsrörelsen upphör att bedrivas. Säkerhetsreserven bör utgöra en intäkt för konkursgäldenären det beskattningsår under vilket beslutet om konkurs meddelas (jfr prop. 1980/81:68, del A, s. 229). föreskrifter och allmänna råd, FFFS 2013:8 om normalplan för skadeförsäkringsföretags beräkning av säkerhetsreserv, innehåller bestämmelser om beräkning av säkerhetsreserv. Dessa bestämmelser medför i vissa fall att säkerhetsreserven ska upplösas utöver vad som följer av denna paragraf. Övervägandena finns i avsnitt 7. De nya bestämmelserna i 39 kap. 8 a § träder i kraft (första punkten) och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter (andra punkten). Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att det i inkomstskattelagen (1999:1229)1 ska införas en ny paragraf, 39 kap. 8 a §, av följande lydelse. Ett skadeförsäkringsföretag ska återföra avsättning till säkerhetsreserv om 1. företaget upphör att bedriva försäkringsrörelse, 2. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör, 3. näringsverksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal med en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 4. företaget upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §, eller 5. företaget försätts i konkurs. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 39 kap. 8 a § tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . 1 Lagen omtryckt 2008:803. Efter remiss har yttranden kommit in från Kammarrätten i , , , , , vid , Föreningen , Rekonstruktör- & konkursförvaltarkollegiet (REKON), och Svensk Försäkring. Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter: , , , , , , och . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås att en ny paragraf, 8 a, införs i 39 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). Genom paragrafen införs uttryckliga bestämmelser om att säkerhetsreserven i skadeförsäkringsföretag ska tas upp till beskattning i de situationer som anges i fem punkter i bestämmelsen. I remissen anförs (se bl.a. s. 12) att förslaget i första hand syftar till att förtydliga regelverket. Förslaget väcker ett antal frågor. I 39 kap. 8 § anges att med säkerhetsreserv avses en reserv för att täcka sådana förluster i försäkringsrörelsen som beror på slumpmässiga eller i övrigt svårbedömbara faktorer till den del reserven inte överstiger vad som behövs för en tillfredsställande konsolidering. Enligt 39 kap. 6 § 2 ska en minskning av säkerhetsreserven tas upp till beskattning. Det kan antas att 39 kap. 8 § inte ger stöd för avsättning till säkerhetsreserv vid utgången av det beskattningsår då skattskyldigheten för försäkringsrörelsen upphör här i landet. Det skulle kunna innebära att säkerhetsreserven minskar till noll kronor, och därmed ska tas upp till beskattning. Mot den bakgrunden kan det sättas i fråga om inte, åtminstone i fråga om vissa av de situationer som anges i de olika punkterna, dessa redan träffas av de befintliga reglerna om upptagande till beskattning i 39 kap. 6 och 8 §§. I paragrafens tredje punkt anges att säkerhetsreserven ska tas upp när näringsverksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal med en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Den situationen att näringsverksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal med en stat inom EES regleras inte enligt förslaget. I remissen görs bedömningen att det endast i sällsynta fall torde inträffa att verksamheten inte längre ska beskattas i på grund av ett skatteavtal. Det förklarar inte varför regeln ansetts nödvändig endast i förhållande till skatteavtal som ingås med en stat utanför EES. I den femte punkten anges att reserven ska tas upp om företaget försätts i konkurs. I remissen anges att det upptagna beloppet bör utgöra en intäkt för konkursgäldenären det beskattningsår under vilket beslutet om konkurs meddelas (se s. 11). Skälen för att reserven ska tas upp till beskattning även i de situationer konkursförvaltaren väljer att fortsätta att driva rörelsen samt i de situationer förvaltaren överlåter hela försäkringsbeståndet till ett annat försäkringsbolag (jfr 39 kap. 12 §) utvecklas inte. De frågor som väckts bör analyseras och utvecklas ytterligare i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden Romson, Y , M , I Baylan, K , S-E Bucht, P , H Hellmark , I , Å , M , A Ygeman, A , P , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, G , G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition Beskattning av säkerhetsreserv