prop · H3039 · 2015-09-23 00:00:00 — 18.2.1Internationellt samarbete och utbyte av information mellan tillsynsmyndigheter Regeringens förslag: En definition av tillsynskollegium införs i försäkringsrörelslagen. Dessutom ska det i lag införas en bestämmelse som reglerar möjligheten för medlemmar av tillsynskollegiet att hän- skjuta tvistiga frågor till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten. Motsvarande möjlighet att hänskjuta ska införas för den situationen att behörig myndighet inte har meddelat relevanta uppgifter eller en begäran om samarbete, särskilt för att utbyta relevanta uppgifter, har avslagits eller inte föranlett någon reaktion . Regeringens bedömning: Bestämmelserna i om skyldighet för tillsynsmyndigheter att samarbeta och utbyta information ryms inom befintlig lagreglering. tivets bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt vid grupptillsyn och bestämmelserna om samarbete med tillsynsmyndigheter i Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att i lag ska åläggas en skyldig- het att inrätta ett tillsynskollegium när inspektionen är grupptillsynsmyn- dighet samt att det i lag ska regleras vilka myndigheter som ska ingå i Utredningen föreslår även en ny bestämmelse i FRL som ska ålägga att i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med övriga myndigheter i den utsträckning som följer av FRL. Vidare föreslår utredningen att de bestämmelser i Solvens II-direktivet som behandlar samarbetet inom tillsynskollegier, grupptillsynsmyndighetens arbetsuppgifter samt samarbetet med Eiopa och tredjeland ska regleras i föreskrifter från regeringen i de delar de riktar sig helt till tillsynsmyndigheter. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överens- stämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har ingen invändning mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning Samarbete och utbyte av information enligt gällande rätt Enligt 14 kap. 3 § FRL är skyldig att samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter och Europeiska kommissi- onen i den utsträckning som följer av medlemskap i Det innebär att alla sådana skyldigheter avseende samarbete och informationsutbyte i direktiv på försäkringsområdet omfattas (se prop. 1992/93:257 s. 201). har således en skyldighet att samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter enligt artiklarna därom i Solvens II-direktivet. I dessa delar kommer det därför generellt inte att krävas några särskilda lagstiftningsåtgärder. Tillsynskollegier och hänskjutande till Eiopa Begreppet tillsynskollegium definieras i artikel 212.1 e i Solvens II- direktivet som en permanent men flexibel struktur för samarbete och samordning mellan tillsynsmyndigheterna i de berörda medlemsstaterna. Definitionen får betydelse främst för delar av den tämligen ingående regleringen av hur samarbete ska ske mellan myndigheter i artiklarna 236–240, 247–253 och 260–263 i Solvens II-direktivet. Enligt artikel 248.2 och 248.3 ska ett tillsynskollegium inrättas, under ordförandeskap av grupptillsynsmyndigheten, för att underlätta grupptill- Syftet beskrivs vara att åstadkomma samstämmighet i processerna för samarbete, informationsutbyte och samråd bland tillsyns- Av artikeln framgår även vilka myndigheter som har rätt att delta, hur arbetet ska fördelas och att verksamheten ska baseras på så Att har att beakta Solvens II-direktivets bestäm- melser om tillsynskollegier följer som konstaterats ovan av 14 kap. 3 § I förarbetena till kapitaltäckningslagen har, med hänvisning till bestämmelser motsvarande 14 kap. 3 § FRL, bedömningen gjorts att reglering av samarbete inom tillsynskollegier ryms inom befintlig lagreglering (prop. 2010/11:110 s. 84 och 85). Samarbetsskyldigheterna enligt artikel 248.2 och 248.3 i Solvens II-direktivet ryms inom befintlig reglering och bör inte, som utredningen föreslagit, regleras särskilt i FRL. I artiklarna 248.2–248.5 regleras möjligheten för medlemmar av till- synskollegiet att hänskjuta tvistiga frågor till Eiopa. Dessa bestämmelser bör genomföras i lag. Av artikel 249.1 a, i den lydelse artikeln fått genom omnibus II-direk- tivet, framgår att när en tillsynsmyndighet inte har meddelat relevanta uppgifter eller en begäran om samarbete, särskilt för att utbyta relevanta uppgifter, har avslagits eller inte föranlett någon reaktion , får tillsynsmyndigheterna hänskjuta ärendet till Eiopa. När ären- det hänskjuts dit får Eiopa, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 258 i EUF-fördraget, agera i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom artikel 19 i förordning (EU) nr 1094/2010. En bestämmelse motsvarande artikel 249.1 a bör genomföras i lag. För att underlätta utformningen av de relativt omfattande bestämmel- serna i direktivet om samarbete mellan tillsynsmyndigheter bör även en definition av tillsynskollegium införas i FRL. Särskilt samarbete och utbyte av information, artiklarna 249–252 Enligt Solvens II-direktivets artikel 249 ska tillsynsmyndigheterna och grupptillsynsmyndigheten för försäkringsföretag och återförsäkrings- företag i en grupp ha ett nära samarbete och utbyta information. Skyl- digheterna gäller generellt men preciseras närmare för vissa situationer. Till exempel gäller vid närmare angivna överträdelser av solvenskapi- talkravet att de ansvariga myndigheterna ska kalla samtliga berörda tillsynsmyndigheter till ett möte. Bestämmelsen i artikel 250 ålägger tillsynsmyndigheter en skyldighet att samråda med andra tillsynsmyndigheter i vissa frågor innan de fattar beslut som har betydelse för de andra myndigheternas tillsyn. Enligt artikel 251 får grupptillsynsmyndigheten uppmana tillsynsmyndigheter att inhämta viss information från företag och vidarebefordra den till grupptillsynsmyndigheten. Artikel 252 reglerar samarbete med tillsyns- myndigheter som ansvarar för kreditinstitut och värdepappersföretag. Även dessa närmare preciserade skyldigheter om samarbete och utbyte av information i Solvens II-direktivet är skyldig att beakta på grund av 14 kap. 3 § FRL. Artikel 249–252 ryms därför inom befintlig lagreglering. Motsvarande bedömningar har gjorts i tidigare lagstiftningsärende (prop. 2005/06:45 s. 153–156). Det saknas även anledning att, som utredningen föreslagit, i en särskild bestämmelse i kapitlet om grupptillsyn i FRL erinra om skyldigheten för att samarbeta och utbyta information med övriga myndigheter i den utsträckning som följer av FRL. Samarbete med myndigheter utanför EES Skyldigheten enligt 14 kap. 3 § FRL för att samarbeta och utbyta information avser ”behöriga myndigheter”. Enligt definitionen i 1 kap. 12 § FRL avses därmed en ”utländsk” myndighet som har behörighet att utöva tillsyn över en utländsk försäkringsgivare. Det innebär att skyldigheten enligt 14 kap. 3 § FRL inte är begränsad till myndigheter inom EES (se prop. 2009/10:246 s 431 och 511). Regleringen i FRL harmonierar därför redan med Solvens II-direktivets artikel 261.2 enligt vilken artiklarna 247–258 ska gälla i tillämpliga delar för samarbetet med tillsynsmyndigheter i tredje länder. Även den bestämmelsen ryms därför inom befintlig reglering. möjlighet att ingå internationella överenskommelser Solvens II-direktivet förutsätter att det är möjligt för att ingå internationella överenskommelser. Det är inte möjligt att förutse exakt när denna typ av internationella överenskommelser behöver ingås, och därför svårt att precisera situationerna i FRL. bör därför i förordning bemyndigas att ingå denna typ av avtal. Förordnandet bör kunna föras in i förordningen (2009:93) med instruktion för Finans- inspektionen, på motsvarande sätt som gjorts för de avtal Finansinspekt- ionen behöver ingå med anledning av reglerna om kreditvärderings- institut. Av artikel 253 första stycket i Solvens II-direktivet framgår att medlems- staterna ska tillåta utbyte av information mellan sina tillsynsmyndigheter samt mellan dessa och andra myndigheter enligt artiklarna 249–252. All information som tas emot inom ramen för grupptillsyn och särskilt mellan tillsynsmyndigheter och mellan tillsynsmyndigheter och andra myndigheter ska dessutom enligt andra stycket i samma artikel omfattas av reglerna om tystnadsplikt i artikel 295 i Solvens II-direktivet. I tidigare lagstiftningsärenden har det bedömts att svensk rätt medger det informationsutbyte som olika EU-rättsakter föreskriver samt att Finans- inspektionen har de möjligheter som behövs för att kunna lämna ut sekretessbelagd information till behöriga myndigheter och att ta emot information med bibehållen sekretess (prop. 2006/07:5 s. 350 och där gjorda hänvisningar). Den bedömningen gör sig gällande även för artikel 253 första stycket. När det gäller tystnadsplikten krävs inte heller någon genomförandeåtgärd i svensk rätt. 18.2.2Finansinspektionens rättigheter och skyldigheter i förhållande till andra tillsynsmyndigheter Regeringens bedömning: Solvens II-direktivets bestämmelser om rättigheter och skyldigheter för grupptillsynsmyndigheten ryms inom befintlig lagreglering. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens bedöm- ning. Utredningen föreslår att det i en ny bestämmelse i lag ska stadgas att ska samordna insamling och spridning av infor- mation inom tillsynskollegiet, ansvara för grupptillsynen, bedöma om försäkringsgruppen uppfyller vissa krav, planera och samordna möten samt leda arbetet med prövning av interna modeller på gruppnivå. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har ingen invändning mot den. Skälen för regeringens bedömning: Av artikel 248.1 i Solvens II- direktivet framgår bl.a. att grupptillsynsmyndighetens rättigheter och skyldigheter ska innefatta 1.koordinering av insamlandet och spridningen av information som är relevant eller nödvändig såväl under normala förhållanden som i nödsituationer, däribland uppgifter som är av betydelse för en tillsynsmyndighets tillsynsuppgift, 2.tillsynens granskningsprocess och bedömningen av gruppens finansi- ella situation, 3.bedöma om försäkringsgruppen uppfyller kraven när det gäller solvens, riskkoncentrationer och transaktioner inom en försäkrings- grupp enligt artiklarna 218–245, 4.bedöma försäkringsgruppens företagsstyrningssystem enligt artikel 246 och om ledamöterna i ledning och styrelse i anknutna företag uppfyller kraven i artikel 42 och 257, 5.på visst sätt planera och samordna möten i samarbete med berörda tillsynsmyndigheter, och 6.andra uppgifter, åtgärder och beslut som tillkommer grupptillsyns- myndigheten enligt Solvens II-direktivet eller som följer av tillämp- ningen av direktivet, däribland att leda valideringsförfarandet av interna modeller på gruppnivå enligt artiklarna 231 och 233 och förfarandet för att tillåta att tillämpningen av ordningen i artikel 237–240. Artikel 248.1 har såväl i den engelska versionen som i den svenska versionen fått en delvis otydlig utformning. Artikeln kan felaktigt ge intryck av att reglera mer än bara fördelning av ansvar och arbets- uppgifter mellan grupptillsynsmyndigheten och övriga tillsynsmyndig- heter i tillsynskollegiet. Den bör dock läsas mot bakgrund av att den fått rubriken ”grupptillsynsmyndighetens och andra tillsynsmyndigheters rättigheter och skyldigheter Tillsynskollegiet” och att regleringen i artikel 248.1 följs av reglering av tillsynskollegier i artikel 248.2. Det kan även noteras att det i artikel 247.1 finns en uttrycklig bestämmelse som stadgar att grupptillsynsmyndigheten ansvarar för grupptillsynen. Artikel 248.1 får sedd i det sammanhanget anses endast reglera fördelningen av ansvar och arbetsuppgifter mellan grupptillsyns- myndigheten och övriga tillsynsmyndigheter. I konglomeratlagen har lagstiftaren valt att inte reglera särskilt vilken roll den s.k. samordnaren ska ha i förhållande till övriga tillsynsmyn- digheter. Samordnaren har enligt konglomeratlagen en motsvarande funktion som grupptillsynsmyndigheten har enligt Solvens II-direktivet. Artikel 11.1 i konglomeratdirektivet reglerar samordnarens uppgifter och förhållandet till andra tillsynsmyndigheter på motsvarande sätt som Prop. 2015/16:9 artikel 248.1 gör avseende grupptillsynsmyndigheten. Artikel 11.1 i konglomeratdirektivet bedömdes inte föranleda annan reglering i konglomeratlagen än en bestämmelse om skyldighet för Finansinspekt- ionen att samarbeta och utbyta information med motsvarande utländska myndigheter (se prop. 2005/06:45 s. 153 och 154). Som konstaterats är enligt 14 kap. 3 § FRL skyldig att samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter och Europeiska kommissionen i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen. har således även i rollen som grupptillsynsmyndighet en skyldighet att samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter enligt artiklarna om detta i Solvens II-direktivet. Artikel 248.1 behandlar, som konstaterats, endast fördelning av ansvar och arbetsuppgifter i samarbetet mellan grupptillsynsmyndigheten och övriga tillsynsmyndigheter. Bestämmelsen ryms därför, i motsats till vad utredningen antagit, inom befintlig lagreglering. Regeringens förslag: får på plats kontrollera all information som behövs för grupptillsynen hos 1.försäkringsföretag som omfattas av grupptillsynen, 2.företag som är anknutna till försäkringsföretaget, 3.moderföretag till försäkringsföretaget, och 4.företag som är anknutna till moderföretaget till försäkrings- företaget. ska, på begäran från en behörig myndighet i ett annat land inom EES, på plats kontrollera information som behövs för den myndighetens tillsyn. Inspektionen får utföra kontrollen genom att uppdra åt en revisor eller annan sakkunnig att göra detta. Om den behöriga myndigheten begär det, får den närvara vid kontrollen. ska underrättas om de vidtagna åtgärderna. När en begäran till en behörig myndighet om att en kontroll ska utföras inte föranlett någon reaktion , eller när i praktiken är förhindrad att utöva sin rätt att delta i enlighet i en kontroll som inspektionen begärt hos en behörig myndighet, får hänskjuta ärendet till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår en ny bestämmelse i lag som huvudsakligen mot- svarar direktivets bestämmelse om kontroll av information men vars räckvidd är begränsad till information som ”lämnas av det ledande försäkringsföretaget”. Utredningen lämnar inte något förslag om hur den befintliga regleringen i FRL kan hanteras. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det Skälen för regeringens förslag Kontroll av information på plats Enligt artikel 255.1 i Solvens II-direktivet ska medlemsstaterna se till att deras tillsynsmyndigheter, antingen direkt eller genom personer som de ger ett sådant uppdrag, inom sitt territorium får genomföra kontroll på plats av den information som avses i artikel 254 i lokaler som tillhör något av följande företag: 1.det försäkrings- eller återförsäkringsföretag som omfattas av grupp- tillsyn, 2.företag som är anknutna till detta försäkrings- eller återförsäkrings- företag, 3.moderföretag till detta försäkrings- eller återförsäkringsföretag, 4.företag som är anknutna till ett moderföretag till detta försäkrings- eller återförsäkringsföretag. För att genomföra artikel 255.1 bör det föras in en bestämmelse i FRL av vilken det framgår att på plats får kontrollera information som behövs för grupptillsynen och hos vilka företag som kontrollen får ske. Kontroll av information på plats efter begäran från en behörig myndighet i ett annat land inom EES Enligt artikel 255.2. första stycket ska tillsynsmyndigheterna, om de i särskilda fall vill kontrollera information beträffande ett företag, reglerat eller ej, som ingår i en grupp och är beläget i en annan medlemsstat, begära att tillsynsmyndigheterna i denna andra medlemsstat genomför kontrollen. Enligt andra stycket i samma artikel ska myndigheter som tar emot en sådan begäran inom ramen för sin behörighet tillmötesgå denna begäran genom att antingen utföra kontrollen direkt och då låta en revisor eller annan expert utföra den eller låta den myndighet som begärde kontrollen själv utföra den. ska underrättas om de vidtagna åtgärderna. Enligt tredje stycket i samma artikel får den tillsynsmyndighet som framställde begäran, om den så önskar, delta i kontrollen, om den inte själv utför den. Enligt femte stycket i samma artikel ska Eiopa i enlighet med artikel 21 i förordning (EU) nr 1094/2010 ha rätt att delta i kontroller på plats, om dessa utförs gemensamt av två eller flera tillsynsmyndigheter. Det bör föras in en bestämmelse i FRL om att , på begäran av en behörig myndighet i ett annat land inom EES, får samarbeta med den utländska myndigheten på det sätt som anges i artikel 255.2. Det saknas dock anledning att utnyttja valmöjligheten att låta den utländska myndigheten utföra kontroller på plats i , bl.a. mot bakgrund av att den ges rätt att närvara vid kontrollerna. Regeln i femte stycket i artikel 255.2 om att Eiopa har rätt att delta i kontroller på plats, om dessa utförs gemensamt av två eller flera tillsynsmyndigheter, följer redan av kommissionens delegerade Prop. 2015/16:9 förordning (EU) 2015/35 och tycks för sin tillämpning inte vara beroende av tillkommande regler varför den inte bör genomföras nationellt. Stadgandet är således endast av upplysningskaraktär (jfr prop. 2011/12:70 s. 56). Hänskjutande till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten Enligt artikel 255.2 fjärde stycket, i dess lydelse enligt omnibus II- direktivet, framgår att när en begäran till en annan tillsynsmyndighet om att en kontroll ska utföras i enlighet med denna artikel inte föranlett någon reaktion , eller när tillsynsmyndigheten i praktiken är förhindrad att utöva sin rätt att delta i enlighet med tredje stycket, får den myndighet som framställt begäran hänskjuta ärendet till Eiopa och begära myndighetens hjälp i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1094/2010. I detta fall får Eiopa agera i enlighet med de befogenheter den tilldelats genom samma artikel. Artikel 255.2 fjärde stycket bör genomföras i lag. 18.2.4Rapportering av väsentliga riskkoncentrationer och betydande transaktioner inom en grupp Regeringens förslag: Väsentliga riskkoncentrationer och betydande transaktioner av ett visst slag inom en grupp ska regelbundet och minst en gång rapporteras till , när inspekt- ionen är grupptillsynsmyndighet. Vilka dessa slag av riskkoncen- trationer och transaktioner är ska, tillsammans med lämpliga tröskelvärden, beslutas av för varje enskild grupp. Tröskelvärdena ska baseras på solvenskapitalkrav eller försäkrings- tekniska avsättningar eller båda dessa värden och hänsyn ska tas till gruppens struktur och riskhanteringssystem. Inspektionen ska, innan dessa beslut fattas, ha hört övriga berörda behöriga myndigheter och gruppen. Vid bedömningen av riskkoncentrationer ska beakta risker för spridning inom gruppen, intressekonflikter och riskernas nivå och omfattning. Även transaktioner som gjorts med fysiska personer som har nära förbindelser med något företag inom gruppen ska rapporteras. Om en transaktion har en mycket betydande omfattning, ska den rapporteras möjligt. Rapportering av väsentliga riskkoncentrationer och betydande transaktioner av ett visst slag inom en grupp ska göras av det försäkringsföretag som finns i toppen av gruppen eller om det inte finns ett sådant företag, av det försäkringsföretag, försäkringsholding- bolag eller blandade finansiella holdingbolag som när inspektionen är grupptillsynsmyndighet, bestämmer efter att ha hört berörda behöriga myndigheter och gruppen. Skyldigheten att rapportera gäller dock inte om har beslutat om detta. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar som ett försäkringsföretag ska lämna till när det gäller väsentliga riskkoncen- trationer och betydande transaktioner av visst slag inom en grupp. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med regering- ens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Svensk Försäkring anför att enligt utred- ningens förslag ska mycket betydande interna transaktioner rapporteras möjligt och att det är otydligt hur det ska bedömas om en transaktion är betydande. Svensk Försäkring anser att det vore tydligare att i stället använda ett begrepp som knyter an till omfattning, exempelvis ”transaktioner som har en mycket betydande omfattning”. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i allt väsentligt med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag Av artikel 244.1 i Solvens II-direktivet framgår att tillsynen över riskkoncentrationer på gruppnivå ska utövas i enlighet med artikel 244.2 och 244.3 samt artikel 246 och kapitel III. Enligt artikel 244.2 första stycket, i dess lydelse enligt ändrings- direktivet, ska medlemsstaterna kräva att försäkrings- och återförsäk- ringsföretag eller försäkringsholdingbolag eller blandade finansiella hol- dingföretag regelbundet, och minst en gång , till grupptillsyns- myndigheten rapporterar varje väsentlig riskkoncentration på gruppnivå, om inte artikel 215.2 är tillämplig. Enligt andra stycket i samma artikel ska de nödvändiga uppgifterna lämnas till grupptillsynsmyndigheten av det försäkrings- eller återför- säkringsföretag som är det ledande företaget i gruppen eller, om det ledande företaget inte är ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag, av försäkringsholdingbolaget, det blandade finansiella holdingföretaget eller av det försäkrings- eller återförsäkringsföretag inom gruppen som grupp- tillsynsmyndigheten utsett efter samråd med övriga berörda tillsynsmyn- digheter och företagsgruppen. Enligt tredje stycket i samma artikel ska riskkoncentrationer i den mening som avses i första stycket bli föremål för tillsynens gransk- ningsprocess utförd av grupptillsynsmyndigheten. Enligt artikel 244.3 ska grupptillsynsmyndigheten efter samråd med övriga berörda tillsynsmyndigheter och företagsgruppen ange vilka slag av risker försäkrings- och återförsäkringsföretag som ingår i en viss grupp alltid ska rapportera. Av andra stycket i samma artikel framgår att när grupptillsyns- myndigheten och andra berörda tillsynsmyndigheter definierar eller yttrar sig om slagen av risk ska de beakta gruppens specifika grupp- och riskhanteringsstruktur. Enligt tredje stycket i samma artikel ska, för att närmare ange vilka väsentliga riskkoncentrationer som ska rapporteras, grupptillsynsmyndig- heten efter samråd med övriga berörda tillsynsmyndigheter och företagsgruppen föreskriva lämpliga tröskelvärden som baseras på solvenskapitalkrav, försäkringstekniska avsättningar eller båda dessa värden. Enligt fjärde stycket i samma artikel ska grupptillsynsmyndigheten vid bedömningen av riskkoncentrationer särskilt övervaka eventuella risker för spridning inom gruppen eller intressekonflikter samt riskernas nivå eller volym. Enligt artikel 244.4, i dess lydelse enligt omnibus II-direktivet, ska kommissionen anta delegerade akter med avseende på artikel 244.2 och 244.3 i fråga om definition av väsentliga riskkoncentrationer. Tillsyn över transaktioner inom en grupp Enligt artikel 245.1 i Solvens II-direktivet ska tillsynen över transaktioner inom en grupp utövas i enlighet med artikel 245.2 och 245.3 samt artikel 246 och kapitel III.