prop · H203100 · 2015-04-15 00:00:00 — Bland annat är många av de redovisade budgeteffekterna statiska, dvs. ingen hänsyn tas till att åtgärden kan komma att på- verka ekonomins funktionssätt genom resurs- utnyttjandet i ekonomin eller genom s.k. dyna- miska effekter som uppkommer av att individer och företag anpassar sitt beteende till förändrade skatte- och bidragsregler. I avsnitt 4 redovisar regeringen sin avsikt att ekonomiska vårproposition redovisa principiella utgångs- punkter för hur beteendeeffekter ska beaktas i den makroekonomiska prognosen framöver. Regerings avser att i samma proposition åter- komma till i frågan om en mer detalje- rad redovisning av effekterna på de offentliga finanserna av regeringens politik. 8.2Den offentliga sektorns finanser Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn uppgick till -, ler -1,av BNP. Underskottet i de of- fentliga finanserna har därmed fördubblats (se diagram 8.1). Denna försämring beror dels på den svaga ekonomiska återhämtningen, dels på de åtgärder som vidtogs efter förslag i budgetpropositionerna . P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 högre utgifter inom områdena migration och ohälsa har bidragit till de försämrade finanserna. Diagram 8.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 2000–2019 Procent av BNP. Utfall –2014, prognos –2019. Källor: och egna beräkningar. beräknas de offentliga finanserna kon- solideras till följd av en starkare makro- ekonomisk utveckling, som de refor- mer som genomförts finansierats fullt ut. Det finansiella sparandet beräknas uppgå till -1,av BNP 2015 (se tabell 8.3). Tabell 8.3 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser 2014–2019 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall , prognos –2019. -1,9 -1,4 -0,7 -0,4 -0,9 -0,5 -0,4 -0,3 -0,1 1 Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Den förväntade fortsatta ekonomiska åter- hämtningen medför, tillsammans med en an- P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 svarsfull finanspolitik, att de offentliga finanser- na bedöms vara i balans . Förstärkning- en av det finansiella sparandet sker både genom att inkomsterna ökar och genom att utgifterna minskar i förhållande till BNP. Diagram 8.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter –2019 Procent av BNP. Utfall –2014, prognos –2019 Källor: och egna beräkningar. Skatteintäkter ökar som andel av BNP Till följd av de skattesänkningar som genom- fördes 2014 minskade den offentliga sektorns skatteintäkter som andel av BNP (skattekvoten) till av BNP jäm- fört med 2013 (se diagram 8.2). De skatte- förändringar som föreslås i propositionen Vårändringsbudget , och som beskrivs i avsnitt 6, bidrar till att skattekvoten ökar fram . Skatte- kvoten beräknas uppgå till 2018 och vara oförändrad 2019 (se tabell 8.4). Tabell 8.4 Den offentliga sektorns skatter och avgifter 2014–2019 Procent av BNP. Utfall , prognos –2019. Anm.: Utfall 2014 enligt NR, vilket kan skilja sig från regeringens prognos på offentliga sektorns skatteintäkter som redovisas i avsnitt 6.2. Källor: och egna beräkningar. Utgifterna som andel av BNP minskar Utgiftskvoten, dvs. utgifternas storlek i för- hållande till BNP, uppgick av BNP. I avsaknad av nya till- kommande utgiftsreformer eller förslag om utgiftsminskningar väntas utgiftskvoten uppgå till 2019 (se diagram 8.3). Detta beror främst på en starkare konjunktur- utveckling och på att arbetslösheten bedöms minska. Diagram 8.3 Den offentliga sektorns utgifter –2019 Procent av BNP. Utfall –2014, prognos –2019 Källor: och egna beräkningar. Bland utgifterna är det framför allt den offentliga konsumtionen och investeringarna i kommun- sektorn som väntas växa långsammare än BNP. Övriga transfereringar och subventioner, riktade till företag och utlandet, beräknas minska som andel av BNP (se även tabell 8.5). De olika trans- fereringarna till hushållen utvecklas i stort sett som BNP. En högre räntenivå i slutet av pro- gnosperioden –2019 medför att ränte- utgifterna som andel av BNP ökar något, trots att statsskulden då minskar. I förhållande till potentiell BNP är dock utgif- terna 2015–2018 i stort sett oförändrade som andel av BNP, kring , men minskar 2019. Tabell 8.5 Den offentliga sektorns utgifter –2019 Procent av BNP. Utfall , prognos –2019. 1Inklusive ofördelade utgifter. 2Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Finanspolitikens effekter på efterfrågan En ofta använd indikator på finanspolitikens effekter på efterfrågan är förändringen av det strukturella sparandet. Det är ett grovt mått på finanspolitikens inriktning och innefattar inte bara aktiv finanspolitik i statens budget utan även flera andra faktorer. Om förändringen i det strukturella sparandet är noll indikerar det att finanspolitiken, bortsett från effekten av de automatiska stabilisatorerna, har en neutral effekt på resursutnyttjandet i eko- nomin. Om det strukturella sparandet i stället ökar eller minskar indikerar det att finans- politiken har en åtstramande respektive expansiv effekt på resursutnyttjandet. Nedan redovisas en analys av förändringen av det finansiella sparandet 2015–2019. Analysen görs för att ge en bild av hur finanspolitiken P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 påverkar efterfrågan framöver. Det bör dock framhållas att osäkerheten i analyser av detta slag är stor. förväntas resursutnyttjandet i eko- nomin öka och det negativa BNP-gapet minska med motsvarande av potentiell BNP (se tabell 8.6). En sådan ökning i resursutnytt- jandet beräknas förstärka de offentliga finanser- na med av BNP (se rad två i tabell 8.6). Detta är effekten av de automatiska stabili- satorerna. sker en konjunkturell för- sämring av skattebasernas sammansättning som försvagar sparandet av BNP (rad 3 tabell 8.6). Skillnaden mellan det finansi- ella sparandets förändring och nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna, skattebasernas sammansättning och engångseffekter, är föränd- ringen av det strukturella sparandet. De en- gångseffekter på det finansiella sparandets för- ändring som redovisas 2016 och 2017 beror på periodiseringar av avgift till Europeiska unionen. Tabell 8.6 Indikatorer för impuls till efterfrågan Årlig förändring, procent av BNP. -0,1 -0,2 -0,1 -0,2 -0,1 -0,1 -0,2 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,2 1 Avser utgifts- och inkomstförändringar 2015–2019 i förhållande till av beslutade, föreslagna och aviserade reformer (se tabell 8.2). Källor: och egna beräkningar. Normalt ökar skatteintäkterna i ungefär samma takt som BNP i löpande priser, medan de offent- liga utgifterna ökar något långsammare vid en oförändrad politik. Anledningen till detta är att vissa utgifter, exempelvis barnbidragen, är be- stämda nominellt i kronor, medan andra är pris- indexerade. Anslagen till de statliga myndig- P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 heterna kompenseras vidare inte fullt ut för att lönerna ökar, eftersom viss produktivitetsökning förutsätts. Utan nya aktiva beslut förstärks där- för de offentliga finanserna automatiskt, vilket till stor del förklarar de positiva värdena i Övrigt i tabell 8.6. Den aktiva finanspolitiken i statens budget (rad 6 i tabell 8.6) lämnar ett bidrag som är nära noll . Förändringen av det strukturella sparandet påverkas även av för- ändringar i sparandet i ålderspensionssystemet och kommunsektorn. Medan sparandet förstärks marginellt i kommunsektorn, vilket har en svagt åtstramande effekt, så försvagas det i pensions- systemet utom , vilket verkar ex- pansivt. Nettoeffekten av dessa förändringar i sparandet har en i det närmaste neutral effekt på efterfrågan i ekonomin, förutom då effek- ten är svagt åtstramande. Ny ansats för att beräkna det strukturella sparandet Den offentliga sektorns finansiella sparande varierar normalt med BNP. När konjunkturen försvagas sjunker skatteinkomsterna, som utgifterna för framför allt arbetslöshet sti- ger, och det finansiella sparandet blir lägre. Dessa s.k. automatiska stabilisatorer bidrar till att stabi- lisera konjunkturen. Det är centralt för det finanspolitiska besluts- fattandet att kunna skilja de konjunkturella vari- ationerna i sparandet från den strukturella, un- derliggande nivån. Beräkningar av det struktu- rella sparandet möjliggör bedömningar av finans- politikens inriktning och av hur de offentliga finanserna förhåller sig till målet för det finansi- ella sparandet. Regeringen har tidigare beräknat det struktu- rella sparandet med en aggregerad modell. I den används en skattad fast budgetelasticitet för hela den samlade offentliga sektorn som multipliceras med BNP-gapet respektive år. Justeringar görs också för engångseffekter och extraordinära kapitalvinster. Budgetelasticiteten anger hur känsligt det finansiella sparandet är för konjunk- turella förändringar. Denna ansats används bl.a. av EU och . Enkelheten gör att metoden lämpar sig väl vid bedömningar av ett stort antal länder. Regeringen har använt samma elasticitet som Europeiska kommissionen använder för Sverige.53 En ny modell ger en mer rättvisande bild54 Från och med denna proposition går regeringen över till att använda en ny, disaggregerad modell där den offentliga sektorns inkomster och utgif- ter analyseras var för sig.55 Justeringar görs även för engångseffekter. Den nya modellen ger en mer rättvisande bild av det strukturella sparandet. Skillnaden mot den tidigare modellen är framför allt att skatte- basernas sammansättning beaktas i den nya mo- dellen. Om sammansättningen exempelvis är 53I budgetpropositionen användes en budgetelasticitet på 0,55. Därefter har kommissionen reviderat elasticiteten till 0,59. 54Se även promemorian Ny modell för att beräkna strukturellt sparande i offentlig sektor (2015) på . 55Både och använder en dissaggregerad modell. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 gynnsam för de offentliga finanserna ett enskilt år blir det strukturella sparandet lägre i modellen jämför med om bara effekten av BNP-gapet beaktas. Beräkningarna i de båda modellerna skiljer sig främst åt (se diagram 8.4). Under prognosåren 2015–2019 är skillnaderna betydligt mindre. Det beror på att prognosen normalt inte innehåller nya oförutsedda händelser som påver- kar ekonomin. Skattebaserna ligger därför nära sina långsiktiga jämviktsnivåer i förhållande till BNP och påverkar endast marginellt det struktu- rella sparandet. En annan skillnad mellan mo- dellerna är att den nya modellen beaktar att ar- betslösheten normalt släpar efter något i kon- junkturen. Modellen fångar således att det kan finnas konjunkturella inslag i det finansiella spa- randet även när BNP-gapet är slutet. Diagram 8.4 Strukturellt sparande enligt olika metoder Procent av BNP respektive potentiell BNP Strukturellt sparande - tidigare metod Strukturellt sparande - ny metod Källor: och egna beräkningar. är skillnaden mellan modellerna särskilt stor. BNP föll kraftigt detta år till följd av finan- skrisen. Framför allt minskade exporten när efterfrågan i omvärlden sjönk. Hushållens kon- sumtion och arbetsmarknaden drabbades inte lika hårt av nedgången. Skattebasernas samman- sättning detta år var därför relativt gynnsam för de offentliga finanserna. Den nya modellens uppbyggnad I den nya modellen justeras inkomster och utgif- ter för konjunkturen var för sig. Skatte- inkomsterna delas in i sju grupper som relateras till olika relevanta skattebaser, där kvoten utgör en implicit skattesats. För varje skatteinkomst beräknas en konjunkturjusterad skatteinkomst, dvs. storleken på skatteinkomsten om ekonomin hade varit i konjunkturell balans. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 den justerade skattebasen genom att multiplicera potentiell BNP i löpande pris med skattebasens långsiktiga andel i förhållande till BNP. Denna är i sin tur beräknad med ett Hodrick-Prescott- filter, som ger ett mellanting mellan en linjär trend och den faktiska utvecklingen av skatte- basandelen. Den justerade skatteinkomsten be- räknas därefter genom att multiplicera den juste- rade skattebasen och den implicita skattesatsen. Sammantaget justeras alltså skatteinkomsterna både för konjunkturella avvikelser i BNP och för avvikelser i skattebaserna i förhållande till sina långsiktiga andelar av BNP. De konjunkturjusterade utgifterna beräknas som faktiska utgifter, med undantag för utgif- terna för arbetslöshet. Dessa justeras med hjälp av skillnaden mellan faktisk arbetslöshet och den bedömda jämviktsarbetslösheten. Den offentliga sektorns nettokapitalinkomster ingår med sina faktiska värden. I modellen har diskretionära politiska beslut som påverkar skattesatser eller utgifter direkt påverkan på det strukturella spa- randet. Den konjunkturella effekten på det finansiella sparandet kan i modellen delas upp i effekter av BNP-gapet, arbetslöshetsgapet, skattebasernas sammansättning och engångseffekter (se dia- gram 8.5). Diagram 8.5 Effekter av BNP-gap, arbetslöshetsgap och skattebasernas sammansättning enligt den nya modellen Procent av BNP respektive potentiell BNP -1,0 -2,0 -3,0 Justering för skattebasernas sammansättning -4,0 -5,0 Källor: och egna beräkningar. Det finns en implicit budgetelasticitet i den nya modellen som varierar mellan åren, beroende på det specifika konjunkturläget. Ett vägt genom- snitt, där elasticiteterna respektive år viktas med BNP-gapet, ger en elasticitet på 0,55 – 2019, vilket är nära 0,59, dvs. den beräknade elasticitet som kommissionen använder. Statens finanser förstärks kraftigt –2019 jämfört med . Statens budgetsaldo visar överskott , vilket medför att stats- skulden också minskar fr.o.m. detta år. Det fi- nansiella sparandet bedöms dock vara i balans först . Det finansiella sparandet i staten Statens inkomster utgörs i huvudsak av skatter och avgifter på arbete samt skatt på kapital och konsumtion. Dessa inkomster uppgick av statens totala inkomster. Av reste- rande del svarade inkomster från kapital för , medan transfereringarna från övriga sektorer uppgick till . Enligt NR redovisas även vissa kalkylmässiga poster, i hu- vudsak kapitalförslitning, som inkomster. Dessa uppgick till av inkomsterna . Tabell 8.7 Statens inkomster och utgifter –2019 Miljarder kronor, om inte annat anges. Utfall , prognos –2019. -1,4 -1,2 -0,5 -0,1 1Inklusive beräkningsteknisk överföring till hushållen 2016 –2019. 2Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Till följd av de skattesänkningar som genom- fördes 2014 minskade inkomsterna från skatter och avgifter som andel av BNP. medförde lägre utdelningar jämfört med att statens inkomster av räntor och utdel- ningar (kapitalinkomster) understeg ränte- utgifterna. Sammantaget redovisade staten ett underskott på av BNP 2014. förstärks det finansiella sparandet i staten till -1,av BNP (se tabell 8.7). Även 2016–2019 beräknas statens finanser förstärkas med i genomsnitt Förstärkningen sker genom att utgifterna minskar som andel av BNP. Detta innebär att det finansiella sparandet i staten 2017 närmar sig balans och 2019 beräknas uppgå till av BNP. Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av den finansiella förmögenheten, exklusive effek- ten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov med omvänt tecken och där- med dess påverkan på statsskulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av för- säljningar eller köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana transaktioner inte förändrar den finansiella för- mögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa transaktioner. Förutom denna principiella skillnad avviker redovisningen i statens budget i flera andra avse- enden från redovisningen i NR. Budget-saldot redovisas kassamässigt, medan NR tillämpar en periodiserad redovisning. Denna skillnad påver- kar framför allt redovisningen av skatteintäkter och ränteutgifter. Det finansiella sparandet 2014 blev högre än budgetsaldot (se tabell 8.8). De budgetmässiga räntorna försva- gade budgetsaldot med i för- hållande till det finansiella sparandet. Även de kassamässigt inbetalda skatterna blev lägre än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna, vilket också tyngde saldot i förhållande till det finansiella sparandet. Skillnaden förklaras både av uppbördsför- skjutningar, huvudsakligen hänförliga till juri- diska personer, och betalningsförskjutningar, främst gentemot kommuner och landsting, dvs. de intäkter som hör till kommunsektorn var inte fullt så stora som de utbetalningar staten hade gjort till sektorn under kalenderåret. Däremot innebar försäljningar av aktieinnehav och extra utdelningar att budgetsaldot för- stärktes med i förhållande till sparandet enligt NR. Övriga finansiella transak- tioner förstärkte budgetsaldot ytterligare. Även 2015 beräknas det finansiella sparandet understiga budgetsaldot. Både de kassamässiga skatterna och räntorna blir lägre än de periodise- rade posterna. beräknas försäljningar av aktieinnehav och extrautdelningar förstärka budgetsaldot med . P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 finansiella transaktioner avser i huvudsak lån till för upplåning i utländsk valuta. Även 2016–2019 förstärks budgetsaldot av be- räkningstekniskt antagna försäljningar av statens aktieinnehav. Likaså förstärker de kassamässigt inbetalda skatterna budgetsaldot. Tabell 8.8 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2014–2019 Utfall , prognos –2019. Räntor, periodisering, Köp och försäljning av aktier, extra utdel- Källor: , och egna beräkningar. Enligt budgetlagen (2011:203) ska budgeten omfatta alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov. Ett budgetöverskott innebär ett minskat lånebehov för staten och att statsskulden därigenom nor- malt minskar. Det motsatta förhållandet gäller vid ett budgetunderskott. För att statens bud- getsaldo ska överensstämma med statens lånebe- hov redovisas nettoutlåning och en kassamässig korrigeringspost på utgifts- sidan av statens budget. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 Tabell 8.9 Statens budgetsaldo 2014–2019 Utfall , prognos –2019. In-/utlåning från Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 3Avser infrastrukturlån (netto). Källor: , och egna beräkningar. visade statens budget ett underskott på , varav avsåg skillnaden mellan inkomster och utgifter och resterande Riksgälds- kontorets nettoutlåning. En effekt av den bud- getneutrala omläggningen av finansieringen av studielånen som genomfördes detta år är att både inkomster och nettoutlåning justerats upp med . Budgetsaldot förstärks gradvis . väntas underskottet i budgetsaldot minska till och visar saldot ett överskott, som gradvis ökar fram . Utvecklingen av saldot redovisas i tabell 8.9 och diagram 8.6. Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar mycket . Avgörande för ränte- utgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplånings- teknik som väljer kan vidare på kort sikt få betydande effekter på ränte- utgifterna, främst genom att utgifterna om- fördelas över tiden, t.ex. genom över- eller un- derkurser56 i samband med emissioner av stats- obligationer. uppgick ränteutgifterna till , vilket var ca lägre än vad som ursprungligen anvisades i statens budget . Ränteutgifterna för statsskulden har inte varit så låga sedan 1970- talet. Dock var de lägre utgifterna framför allt en tillfällig effekt av högre överkurser (motsvarande ca ) än förväntat vid byten av lån. Överkurser uppstår då emitterar obligationer med kupongräntor som överstiger de aktuella marknadsräntorna. prognostiseras ränteutgifterna uppgå till , vilket är 9 miljarder kro- nor mer än vad som anslagits i statens budget . Nivåerna för räntorna 2015 är mer i linje med de senaste årens genomsnittliga utgiftsnivå för räntor på statsskulden. De ökade ränteutgif- terna innevarande år är en effekt av den svagare kronkursen gentemot den schweiziska francen och de för statsskuldsräntorna viktiga valutorna amerikanska dollar och euro. beslutade den schweiziska att överge växelkursgolvet av schweizerfrancen mot euron som tidigare upprätt- hållit, vilket ledde till att francen stärktes kraftigt mot euron och andra valutor (inklusive den svenska kronan). Eftersom den svenska stats- skulden till viss del är exponerad mot schweizer- francen innebar detta ökade utgifter för stats- skuldsräntorna om ca . Nivån på statsskuldsräntorna 2015 påverkas också av att ett stort realobligationslån förfaller till betal- 56 Över- och underkurser uppstår vid emission av lån då marknadsräntan avviker från det emitterade lånets kupongränta. Innehavaren av lånet får under dess löptid kupongbetalningar motsvarande lånets kupongränta, innehavaren måste således kompenseras om kupong- ränta understiger marknadsräntan eller vice versa om kupongräntan överstiger marknadsräntan. ning, vilket medför att en inflationskompensat- ion om ca betalas ut. Realob- ligationer är lån där räntan är kopplad till ut- vecklingen av ett visst index. Den ger innehava- ren av obligationen en viss avkastning i förhål- lande till jämförelseindexet då obligationen för- faller. Den exakta avkastningen bestäms således först när lånet löper ut och utvecklingen av det underliggande indexet fastställts. mins- kar ränteutgifterna till ca . Åren därefter ökar de och uppgår 2019 till . –2019 finns huvudsakligen två faktorer som påverkar ränte- utgifterna åt motsatt håll: stigande marknads- räntor och en minskande statsskuld, där den förra har störst påverkan på framtida ränte- utgifter. Diagram 8.6 Statens budgetsaldo 2000–2019 Utfall , prognos –2019. 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att ränte- nivåerna är markant lägre, men också till följd av att statsskulden har minskat. av uppgick de årliga genomsnittliga ränteutgifterna till ca , vilket motsvarade av BNP. har ränte- utgifterna i genomsnitt uppgått till ca eller av BNP. nettoutlåning minskar över tiden nettoutlåning är en post på budgetens utgiftssida som har stor betydelse för budgetsaldot. Nettoutlåningen omfattar såväl löpande statlig verksamhet – t.ex. studielån – som tillfälliga poster, vilka oftast beslutas med kort varsel och därför inte går att förutse. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 grund av dessa engångseffekter varierar netto- utlåningen kraftigt . har nettoutlåningen vissa år varit hög till följd av extraordinära insatser, såsom lån för att stärka valuta- reserven 2009 och 2013 samt lån till länder med finansiella problem. netto- utlåning uppgick till 2014 (se tabell 8.9). förväntas netto- utlåning uppgå till ca . Av beloppet utgör ca upplåning till och dess förstärkta valutareserv. Vid omsättning av enskilda lån uppstår valuta- kursdifferenser, vilket påverkar nettoutlåningen. Fram förväntas valutakursförluster hänförliga till lån uppstå mot- svarande , vilket ökar netto- utlåningen. Förstärkningen av valutareserven är dock en temporär åtgärd, motiverad av finanskri- sen, vilket innebär att lånet kan komma att beta- las tillbaka om situationen så medger under pro- gnosperioden. kommer att genomföra en extrautdelning till staten om ca från sitt ränte- bärande konto, vilket ökar nettoutlåning och de totala utgifterna. Inleveran- sen kommer att ske till en inkomsttitel på sta- tens budget, och påverkar således inte statens budgetsaldo. Vidare har regeringen, med förbehåll för riks- dagens godkännande, erbjudit ett bilate- ralt lån om (ca ). Lånevillkoren kommer att beslutas efter att förhandlingar om låneavtal har skett med . Under förutsättning att en överenskommelse nås planeras lånet betalas ut med start , efter godkännande av . Några förändrade antaganden kring stabili- tetsavgiftens konstruktion har inte gjorts. Avgif- ten betalas av banker och övriga finansiera stabilitetsfonden. Fonden inrät- tades för att finansiera åtgärder som motverkar att det finansiella systemet i drabbas av en allvarlig störning.