prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter Skattefrihet för ideell second hand-försäljning1 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 -0,15 Slopad avdragsrätt för avgifter och bidrag som betalas till Stiftelsen (pga. omläggning av Skatt på konsumtion m.m. – energi- och miljöskatter Ändrad beskattning av drivmedel, summa Varav: Höjd energiskatt på bensin och dieselbränsle samt förändrad skattebefrielse för vissa biodrivmedel Ökad befrielse från koldioxidskatt för dieselbränsle -0,38 -0,30 -0,30 -0,30 -0,20 -0,20 i jordbruks- och skogsbruksmaskiner Omräkning av skattesatserna på bränslen efter Ändrad beskattning av biodrivmedel (överkompensation)2 Stegvis slopande av nedsättningen av koldioxidskatten för -0,34 -0,28 -0,28 uppvärmningsbränslen inom vissa sektorer Begränsning av möjligheten att använda märkt olja i båtar Förändrat undantag från skatteplikt för elektrisk kraft Skatt på konsumtion m.m. – mervärdesskatt Höjd moms på biobiljetter (pga. omläggning av filmstöd) Skatt på arbetsinkomster - förvärvsinkomstbeskattning Begränsad uppräkning av nedre skiktgränsen Nedsatt förmånsvärde för vissa miljöanpassade bilar -0,19 -0,22 -0,24 -0,01 Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter Införande av ett tonnageskattesystem -0,05 -0,05 -0,05 -0,05 Varav: Införande av schablonbeskattning -0,05 -0,05 -0,05 -0,05 Räntebeläggning av ack. Skatt på konsumtion m.m. – övriga punktskatter -0,02 -0,02 -0,04 -0,04 Skatt på konsumtion m.m. – mervärdesskatt Undantag från moms på vissa posttjänster1 -0,17 -0,17 -0,18 -0,19 -0,20 -0,20 -0,11 -0,11 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1 Förslag som inte ingår i tabell 1.2. 2 Förslag i höständringsbudget . Källa: Egna beräkningar. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.10 om särskild löneskatt för äldre. Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att det införs en skyldighet att betala särskild löneskatt på sådan ersättning som avses i 2 kap. 10 och 11 §§ socialavgiftslagen (2000:980) till personer som vid årets ingång har fyllt . Sådan ersättning som avses i 2 kap. 10 och 11 §§ socialavgiftslagen är bl.a. löner, arvoden, för- måner och andra ersättningar för arbete. Skyldig- heten att betala särskild löneskatt avser ersätt- ning för arbete till såväl arbetstagare som upp- dragstagare. Särskild löneskatt ska för dessa individer betalas . Styckets inledning har förtydligats i enlighet med Lag- rådets förslag. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. I paragrafens andra stycke regleras vem som är skyldig att betala särskild löneskatt. I första meningen anges att den som utgett sådan ersätt- ning eller sådant bidrag som avses i första stycket är skattskyldig. De föreslagna änd- ringarna innebär att flera undantag införs från denna huvudregel om skattskyldighet. Änd- ringarna är en följd av ändringen i första stycket och motsvarar delvis den lydelse paragrafen hade (se prop. 2006/07:1 Förslag till statsbudget , finansplan, skattefrågor och tilläggsbudget m.m., avsnitt 5.3.1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9). I fråga om rabatt, bonus eller annan ersättning på grund av kundtrohet eller liknande, är det den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för ersättningen som är skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. Det ska röra sig om ersättning som utgör skattepliktig intäkt enligt inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, t.ex. s.k. frequent flyer-rabatter som ges ut på grund av regelbundna resor i tjänsten. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 2 § socialavgiftslagen. Redaktionella förändringar har gjorts i förhållande till den lydelse bestämmelsen hade . I fråga om sådan förmån som avses i 10 kap. 11 § andra stycket IL är den i vars tjänst rättigheten förvärvats skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. I 10 kap. 11 § andra stycket IL regleras situationen då någon på grund av sin tjänst förvärvar en rättighet som inte i sig själv är ett värdepapper men som innebär en rätt att förvärva ett värdepapper till ett förmånligt pris (personal- optioner). Bestämmelsen innebär att ansvaret för att betala särskild löneskatt för förmån av personaloptioner läggs på den arbets- eller upp- dragsgivare eller liknande i vars tjänst rättigheten förvärvades. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 1 § andra stycket socialavgiftslagen som infördes (se prop. 2007/08:152, bet. 2008/09:SkU2, rskr. 2008/09:4). Någon motsvarande bestämmelse fanns således inte i den lydelse paragrafen hade . I fråga om annan ersättning som ges ut av en utomlands bosatt fysisk person eller av en utländsk juridisk person och som har sin grund i en anställning i hos någon annan än den som utgett ersättningen, är det den hos vilken mottagaren är anställd i som är skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. Det ska röra sig om ersättning som utgör skatte- pliktig intäkt enligt IL. Bestämmelsen tar sikte på situationer där ersättning som ges ut av ett utländskt företag har sin grund i en anställning i . I sådant fall ska särskild löneskatt betalas på ersättningen av arbetsgivaren i , under förutsättning att förmånen inte grundar sig på en anställning i det utländska företaget. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 3 § socialavgiftslagen. Redaktionella förändringar har gjorts i förhållande till den lydelse bestäm- melsen hade . Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.10 om särskild löneskatt för äldre. Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att en skyldighet att betala särskild löneskatt på inkomst av aktiv näringsverksamhet införs för personer som vid årets ingång har fyllt samt för personer som inte har fyllt men har uppburit hel allmän ålders- pension enligt socialförsäkringsbalken. Särskild löneskatt ska för dessa individer betalas . Stycket har förtydligats i enlighet med Lagrådets förslag. I övrigt har språkliga ändringar gjorts. I första punkten anges att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att bestämmelsen i 1 § i den nya lydelsen tillämpas på ersättning som betalas ut efter . Av tredje punkten framgår att bestämmelsen i 2 § i den nya lydelsen tillämpas på inkomst som uppbärs efter . För enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag motsvaras normalt sett beskattningsåret av kalenderåret. Det kan dock förekomma att beskattningsåret av någon anled- ning, exempelvis vid nystartade verksamheter, omfattar delar av två kalenderår. En särskild övergångslösning behövs därför för det fall beskattningsåret omfattar tid före . Enligt tredje punkten ska i dessa fall, om den skattskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattnings- året som infaller och hela beskattningsåret. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt beskattning av sparande på invester- ingssparkonto och i kapitalförsäkring. I paragrafens andra och tredje stycke anges hur skatteunderlaget för kapitalförsäkring och sådant avtal om tjänstepension som är jämför- bart med kapitalförsäkring ska beräknas. Änd- ringen i andra stycket innebär att den räntefaktor som kapitalunderlaget ska multipliceras med höjs genom att det till statslåneräntan vid ut- gången av november kalenderåret närmast före beskattningsåret läggs . Det införs även ett golv för beräkningen av skatte- underlaget som innebär att skatteunderlaget får beräknas till lägst av kapitalunder- laget. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.6.4 om nedsättning av avkastningsskatt. I paragrafens första stycke anges bl.a. i vilka fall avkastningsskatten kan sättas ned för utländsk skatt och skatt enligt kupongskattelagen (1970:624). Ändringen i första stycket innebär att rätten att sätta ned avkastningsskatten utvidgas till att omfatta personer som enligt 2 § första stycket 8–10 är skattskyldiga till avkastnings- skatt för avtal om tjänstepension med ett utländskt tjänstepensionsinstitut i en verksam- het som inte bedrivs från fast driftställe i . I första punkten anges att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att bestämmelserna i 3 d och 10 a §§ tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Paragrafen ändras på så sätt att ordet biograf stryks i tredje stycket femte punkten. Det innebär att tillträde till biografföreställningar ska beskattas med normalskattesatsen. Ändringen träder i kraft och tillämpas på biljetter fr.o.m. detta datum. Äldre bestämmelser ska gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi I detta avsnitt behandlas ändringar som föreslås träda i kraft . Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt energiskatt på bensin och diesel- bränsle samt minskad skattebefrielse för vissa biodrivmedel samt avsnitt 6.23.4 om skatt- skyldighet för förvärvaren vid förbrukning av bränsle för privat ändamål. Nya skattebelopp, som tillämpas fr.o.m. , anges i tabellen i paragrafens första stycke. En justering sker av samtliga skattesatser utifrån prognostiserad förändring av den allmänna prisutvecklingen. Vidare görs en höjning av energiskattesatserna för bensin och dieselbränsle. Det tydliggörs även i inledningen till stycket att andra skattesatser än de som anges i tabellen kan följa av 1 b §, där regler finns om årlig omräkning av skattesatserna efter pris- utvecklingen respektive reala inkomstökningar. Ändringen i andra stycket är redaktionell. I det nya tredje stycket regleras vilken skatt som ska tas ut när bränsle förvärvats till skepp, båtar eller luftfartyg och dessa används för privat ändamål. Vad som är användning för privat ändamål framgår av 1 kap. 11 § LSE, som trädde i kraft . Bestämmelserna i tredje stycket är tillämpliga i de fall förvärvaren är skattskyldig, vilket framgår av hänvisningen till 4 kap. 1 § 10 och 12 § 5 LSE. Ändringen innebär alltså inte någon skillnad för den som levererar bränslet. Bestämmelserna i punkterna 1–2 handlar om fall när märkt olja köpts utan skatt eller med den skatt som gäller för märkt olja och innebär att skatten för omärkt olja kan tas ut i dessa fall. Bestämmelsen i punkten 3 avser andra bränslen enligt 2 kap. 1 § första stycket än olja som köpts utan skatt och möjliggör att rätt skatt kan tas ut av förvärvaren i dessa fall om förbrukning sker för privat ändamål. Det kan i dessa fall röra sig om t.ex. naturgas. Punkterna 4– 5 gäller bränsle enligt 2 kap. 3 eller 4 §§, dvs. energiprodukter eller andra produkter som inte omfattas av 2 kap. 1 eller 1 a §§ (råtallolja) men för vilka energi- och koldioxidskatt ska betalas om de är avsedda att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle m.m., som köpts utan skatt eller med skatt motsvarande den som gäller för märkt olja. Skatt tas i dessa fall ut med ett belopp som gäller för likvärdigt bränsle eller med mellanskillnaden mellan märkt och omärkt olja. I det nya fjärde stycket framgår att punkterna 1–3 är tillämpliga också i de fall flygfotogen levererats utan skatt eller med lägre skatt till luftfartyg och luftfartyget sedan används för privat ändamål. Ändringarna föranleds av förslaget i avsnitt 6.18.6 om omräkning av skattesatserna på bränslen efter prisutveckling respektive reala inkomstökningar. Förslag till skattesatser för samtliga fossila bränslen enligt 2 kap. 1 § första stycket, som gäller fr.o.m. , lämnas i denna proposition. Den omräkning som med stöd av paragrafen ska ske av skattesatserna flyttas därför fram och görs först inför . Av första stycket följer att skattesatserna för och efterföljande kalenderår ska omräknas efter grunder som anges i paragrafen samt att regeringen fastställer de omräknade skattebeloppen för påföljande kalenderår före november månads utgång. Detta är i enlighet med tidigare gällande regler i paragrafens första och andra stycken. Däremot sker genom förslaget ändringar i omräkningen av energiskatten på bensin och dieselbränsle, dvs. bränslen som avses i 1 § första stycket 1, 2, 3 b och 7. Det rör sig alltså om bensin, omärkt dieselbränsle och flygbensin. En beskrivning av hur skattebeloppen för respektive kalenderår räknas fram finns i ett nytt andra stycke. Punkten 1 samt punkten 2 a innebär en omräkning utifrån utvecklingen av konsumentprisindex (KPI) av de i punkterna nämnda skattesatserna och stämmer överens med vad som gällt. Av punkten 2 framgår den nya beräkningsgrunden för energiskatten på bensin och dieselbränsle, som beaktar dels KPI- utvecklingen, dels ett schabloniserat tillägg av till jämförelsetalet beräknat för att beakta utvecklingen av bruttonational- produkten (BNP). I tredje stycket finns den definition av det jämförelsetal, uttryckt i procent, som ingår i omräkningen i andra stycket punkten 1 samt punkten 2 a och som en del i omräkningarna enligt punkten 2 b. De skattebelopp som framräknas enligt de olika punkterna 1, 2 a och 2 b i andra stycket avrundas var för sig till hela kronor och ören (se fjärde stycket). Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.3 om begränsning av möjligheten att använda märkt olja i båtar. Av första stycket framgår att det finns ett förbud mot att ha märkt olja eller olja från vilken märkämnet avlägsnats i bränsletanken som förser motor på motordrivet fordon eller båt med bränsle. Av tredje stycket följer att båtar som disponeras av statliga myndigheter eller, om det finns särskilda skäl, andra båtar kan få medgivande att använda märkt olja. Genom ett tillägg i tredje stycket framgår att enbart båtar som används uteslutande för annat än privat ändamål kan få medgivande av att använda märkt olja. Ändringen gäller inte båtar som disponeras av myndigheter. Vad som avses med användning av luftfartyg, skepp och båtar för privat ändamål framgår av 1 kap. 11 § LSE, som träder i kraft . Om båten används enbart för skattebefriade ändamål, t.ex. transporttjänster mot ersättning eller myndig- hetsuppdrag, kan medgivande alltså lämnas. Om båten däremot används både för transport- tjänster mot ersättning och för transporter av företaget i den egna verksamheten, som inte sker mot ersättning, kan medgivande inte lämnas. Sådana aktörer får köpa bränslet med skatt och ansöka om återbetalning av skatten i efterhand om de använt båten för skattebefriade ändamål, exempelvis transporter mot ersättning eller myndighetsuppdrag. På samma sätt som tidigare krävs också att det finns särskilda skäl för att medgivande ska lämnas. Särskilda skäl innebär, i enlighet med vad som gäller, stora hanteringsproblem eller betydande likviditetspåfrestningar. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.4 om skattskyldighet för förvärvaren vid förbruk- ning av bränsle för privat ändamål. I bestämmelsen regleras vilka som blir skatt- skyldiga för energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt för bränslen som omfattas av de gemensamma förfarandereglerna inom EU, det s.k. uppskovsförfarandet. I punkten 7 regleras undantagsfallet att förvärvaren av bränslet blir skattskyldig, nämligen när bränsle förvärvats för ett visst ändamål men bränslet används för ett annat ändamål som medför att skatt ska betalas med ett högre belopp. Genom den nya punkten 10 tydliggörs att förvärvaren blir skatt- skyldig också i de fall bränsle förvärvas utan skatt eller med lägre skatt till skepp, båtar eller luftfartyg. Om skeppet, båten eller luftfartyget i dessa fall används för privat ändamål blir för- värvaren alltså skattskyldig och måste betala skatt för det bränsle som förbrukas för privat ändamål. Regeln i punkten 10 är tillämplig på skepp och båtar med fiskelicens samt båtar med medgivande enligt 2 kap. 9 § LSE. När det gäller märkt olja är visserligen avsikten, efter den ändring som föreslås i 2 kap. 9 § LSE, att medgivande endast ska lämnas till båtar som används uteslutande för annat än privat ändamål. Om en sådan båt undantagsvis använder märkt olja för privat ändamål blir dock förvärvaren skattskyldig med stöd av bestämmelsen i punkten 10. Regeln i punkten 10 är också tillämplig på luftfartyg. Beträffande luftfartyg kan skatt- skyldighet för förvärvaren enbart aktualiseras i fråga om flygfotogen, eftersom det bara är detta bränsle som får levereras utan skatt enligt 6 a kap. 1 § 5 a LSE. Om flygfotogen som levere- rats utan skatt eller med lägre skatt förbrukas i luftfartyget, när detta används för privat ända- mål, kan punkten 10 tillämpas. Det kan vara fråga om flygningar för fritidsändamål men också flygningar av ett företag i den egna verksamheten, som inte sker mot ersättning, jfr 1 kap. 11 § LSE som träder i kraft . Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.4 om skattskyldighet för förvärvaren vid förbrukning av bränsle för privat ändamål. I bestämmelsen regleras vilka som blir skatt- skyldiga för energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt för bränslen som inte omfattas av det s.k. uppskovsförfarandet. Till dessa bränslen hör t.ex. naturgas, kol och koks. Av punkten 4 fram- går att förvärvaren av bränslet blir skattskyldig när bränsle förvärvats för ett visst ändamål men bränslet används för ett annat ändamål som medför att skatt ska betalas med ett högre belopp. I den nya punkten 5 tydliggörs att för- värvaren blir skattskyldig också i de fall bränsle förvärvas utan skatt eller med lägre skatt till skepp eller båtar med fiskelicens eller medgivan- de enligt 2 kap. 9 § LSE. Om skeppet eller båten används för privat ändamål blir förvärvaren alltså skattskyldig för den skatt som ska betalas för det bränsle som förbrukas för privat ändamål. Efter- som flygfotogen, som är ett uppskovsbränsle, är det enda bränsle som får levereras utan skatt i luftfartyg finns inget behov av att reglera luft- fartygen i denna bestämmelse. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23.4 om skattskyldighet för förvärvaren vid förbruk- ning av bränsle för privat ändamål. I bestämmelsen regleras när skattskyldigheten inträder för bl.a. den som är skattskyldig enligt 1 § 7 och 8 samt 12 § 4 LSE, dvs. förvärva- ren av bränsle. Ändringen i andra punkten inne- bär att en hänvisning också sker till de nya be- stämmelserna i 4 kap. 1 § 10 och 4 kap. 12 § 5 LSE. Därmed framgår att skattskyldighet för förvärvaren av bränsle som levererats till skepp, båt eller luftfartyg inträder när bränslet förbrukas för privat ändamål. Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt 6.21 om. höjd koldioxidskatt för uppvärmnings- bränslen inom vissa sektorer. I punkten 9 b regleras skattebefrielse för vissa bränslen som förbrukas för annat ändamål än drift av motordrivna fordon vid tillverk- ningsprocessen i industriell verksamhet, i de fall då förbrukningen sker på annat ställe än i en anläggning som omfattas av utsläppshandels- systemet. I punkten 10 regleras skattebefrielse för vissa bränslen som förbrukas för annat ändamål än drift av motordrivna fordon vid yrkesmässig växthusodling. I punkten 11 regleras skattebefrielse för vissa bränslen som förbrukas för annat ändamål än drift av motordrivna fordon i yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- eller vattenbruks- verksamhet. Ändringarna i punkter 9 b, 10 och 11 innebär att nedsättningen av koldioxidskatten vid för- brukning för angivna ändamål sänks från till av den generella koldioxidskattenivån som följer av 2 kap. 1 §. Mot bakgrund av att energiskatten på bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b (dieselbränsle) höjs sker en förändring av den procentuella skattebefrielsen i punkten 13. Punkten reglerar skattebefrielse vid användning av dieselbränsle i vissa fordon inom gruv- industriell verksamhet. Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt koldioxidskatt för uppvärmnings- bränslen inom vissa sektorer. I första stycket regleras skattebefrielse för råtallolja som förbrukas för sådana ändamål som avses i 6 a kap. 1 § 9 b–11. Ändringen i första stycket föranleds av att befrielsen vid användning av råtallolja för ändamål som avses i 6 a kap. 1 § 9 b–11 följer den nivå som gäller för skattebefrielsen för bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a LSE när det används för sådana ändamål. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.20.7 om ökad befrielse från koldioxidskatt för dieselbränsle i jordbruks- och skogsbruks- maskiner. Paragrafen reglerar koldioxidskattelättnader för dieselbränsle som förbrukas i yrkesmässig jordbruks- skogsbruks- och vattenbruksverk- samhet. Koldioxidskattebefrielsen ökas genom förslaget till per kubikmeter, dvs. Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt koldioxidskatt för uppvärmnings- bränslen inom vissa sektorer. I bestämmelsen regleras skattebefrielsen för den del av annat bränsle än som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b, som förbrukas för fram- ställning av värme vid annan kraftvärme- produktion än i anläggning som omfattas av handelssystemet. Ändringen i första stycket innebär att nedsättningen, avseende den del som avser koldioxidskatt, sänks från till av den generella koldioxid- skattenivån. Ändringen föranleds av förslagen i avsnitt energiskatt på bensin och dieselbränsle samt minskad skattebefrielse för vissa bio- drivmedel. Paragrafen reglerar skattebefrielse i form av avdragsrätt för den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår i andra motor- bränslen än de som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1, 2 eller 3. som omfattas av paragrafen är E85 och höginblandad Fame. Ändringen i paragrafens första stycke 1 innebär en ökning av avdragsrätten för Fame enligt KN- nummer 3824 90 99. Ändringen i paragrafens första stycke 2 innebär en minskning av avdragsrätten för etanol som ingår i motorbränsle för gnisttända motorer enligt KN-nr 3824 90 99. För andra beståndsdelar som utgörs av biomassa än Fame och etanol för gnisttända motorer innebär förslaget inga ändringar av avdragsrättens omfattning. Detta framgår av paragrafens första stycke 3. Det kan exempelvis röra sig om etanol för kompressionstända motorer, s.k. ED95. Ändringen föranleds av förslagen i avsnitt energiskatt på bensin och dieselbränsle samt minskad skattebefrielse för vissa biodrivmedel. Paragrafen reglerar skattebefrielse i form av en avdragsrätt för den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår i bensin eller annat motorbränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2. Ändringen i paragrafens första stycke 1 innebär en minskning av avdragsrätten för etanol. För andra beståndsdelar som utgörs av biomassa än etanol innebär förslaget inga ändringar av avdragsrättens omfattning. Detta framgår av paragrafens första stycke 2. Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt koldioxidskatt för uppvärmnings- bränslen inom vissa sektorer. I bestämmelsen regleras möjligheten till återbetalning av skatt på elektrisk kraft och bränsle som förbrukats för framställning av värme som levererats för ändamål som ger skattebefrielse enligt bl.a. 6 a kap. 1 § 9 b–11. I andra stycket 1 b och c behandlas återbetalning vid leverans för tillverkningsprocessen i industriell verksamhet eller för yrkesmässig jordbruks-, skogsbruks- eller vattenbruks- verksamhet. Ändringarna innebär sänkning av den del av belopp som återbetalas, så vitt det avser koldioxidskatten respektive vad gäller råtallolja den del den motsvaras av koldioxid- skatt på bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 a. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.24 om följdändring i lagen om skatt på energi efter tidigare ändring. Ändringen i första stycket är enbart en språklig ändring som inte innebär förändring i sak. Ändringen innebär även att andra stycket tas bort. Efter att 2 kap. 12 § upphävdes genom lagen (2014:285) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi saknar andra stycket betydelse. Ändringarna föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Dock ska beloppet som anges i 6 a kap. 2 a § vara per kubikmeter för sådan förbrukning som sker till och med .