prop · H20365 · 2015-03-11 00:00:00 — 2014/15:65 rättigheter och , har situationen för folkgruppen Rohingya särskilt uppmärksammats. EU har nära följt den politiska utvecklingen i . ledde gatudemonstrationer och ockupation av regeringsbyggnader till att nyval utlystes till februari. Valet blockerades av oppositionen och ogiltigförklarades av landets . övertog militären makten i . I samband med oroligheterna och maktövertagandet gjordes tre ut- talanden från EU:s sida, i vilka bl.a. uppmanades att respektera internationella normer när det gäller mänskliga rättigheter och skyndsamt återställa den demokratiska processen genom att hålla fria och rättvisa val. antogs formella rådsslutsatser med motsvarande budskap. Det militära maktövertagandet har fått konsekvenser för EU:s relation- er med , bl.a. i form av besöksrestriktioner och en översyn av pågående samarbeten. De båda avtal mellan och som förhandlas (partnerskaps- och frihandelsavtal) kommer inte att undertecknas förrän en demokratiskt vald regering har tillträtt. Regionalt samarbete: Forum för och (ASEM) och Organisationen för sydostasiatiska nationer (ASEAN) ASEM:s tionde toppmöte ägde rum i . Från EU deltog Europeiska rådets ordförande och kommissionens ordförande. EU och ASEAN höll sitt tjugonde utrikesministermöte i den . Mötet leddes av den höga representanten tillsammans med utrikesminister. Vid mötet kom man överens om att intensifiera samarbetet mellan EU och ASEAN kring förbättrad infrastruktur mellan kontinenterna. Dessutom slogs fast att samarbetet inom sjösäkerhet skulle byggas ut. () höll sitt tjugoförsta möte i huvudstad . Även vid detta möte deltog den höga representanten. Dispyterna i har fortsatt . EU uppmuntrar parterna att lösa dispyter på fredlig väg i enlighet med internationell rätt, särskilt havsrättskonventionen. initierade ett skiljedomsförfarande vid havsrättsdomstolen i (ITLOS) i enlighet med havsrätts- konventionen. lämnade över de inlagor som behövdes för att gå vidare med skiljedomsförfarandet till ITLOS. Frihandels- och investeringsavtal med med har tillämpats provisoriskt och den sydkoreanska regeringen ratificerade avtalet . beslutade EU att förhandlingarna om ett frihandelsavtal med Förhandlingar om ett bilateralt investeringsavtal med pågår . Det färdigförhandlade frihandelsavtalet med paraferades av båda parter , men förhandlingar om investeringsskydd slut- fördes . Även denna del ska inkluderas i frihandelsavtalet. Förhandlingarna om ett frihandelsavtal med har framskridit och kommer sannolikt att slutföras . EU lanserade förhandlingar med om ett investeringsskyddsavtal. Övriga samarbetsavtal med länder i Förhandlingar om partnerskaps- och samarbetsavtal pågår med och . Förhandlingar pågår om rättsligt bindande ramavtal med såväl som . Avtalen ska omfatta samarbete på en rad områden, bl.a. utrikes- och säkerhetspolitik, handels- och investerings- aspekter, hållbar utveckling och mellanfolkliga förbindelser. Förhandlingarna med är inne i sitt slutskede. 2014/15:65 DEL 4 EKONOMISKA OCH 16 Ekonomi och finans Det ekonomiska samarbetet inom EU sker genom samordning av den ekonomiska politiken och gemensamma finansieringsinstrument. Det syftar bl.a. till att understödja ekonomisk tillväxt, hög sysselsättning och hög konkurrenskraft. var den ekonomiska tillväxten i svag och arbetslösheten låg kvar på höga nivåer. Arbetet inriktades därför på att höja tillväxtpotential och konkurrenskraft, bl.a. genom att fokusera på strukturreformer och investeringar. Den ekonomiska och finansiella krisen har nått ett mindre akut skede, men var tillväxten svag och många länder har fortsatt stora utmaningar med att stärka de offentliga finanserna och höja tillväxten. Finanskrisen –2009 och den efterföljande skuldkrisen påvisade betydande svagheter i , vilket ledde till en mer regelbaserad och tydlig struktur för krishantering, i synnerhet för medlemsstater med euro som valuta. har bl.a. rekapitalisering av finansiella institutioner inom ramen för ESM diskuterats. och beviljades finansiellt stöd för att genomföra ekonomiska anpassningsprogram. och påbörjade liknande anpassningsprogram respektive 2013 och fick finansiellt stöd mot att genomföra ett program riktat mot finanssektorn 2013. Av dessa har , och nu avslutat sina anpassningsprogram. Stabilitetsmekanismer inrättade för euroländer Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) är permanenta Verksamheten startade och fonden har en total utlåningskapacitet på , varav (ca ) var tillgängligt vid slutet av 2014. kapital på , bestående av i garanti- kapital och i inbetalt kapital. in den femte och sista delen av det inbetalda kapitalet. ESM har bidragit till finansieringen av två stödprogram. fått finansiellt stöd genom ESM:s särskilda instrument för rekapitalisering av finansiella institutioner. Detta instrument kan användas om problemen har sin huvudsakliga grund i den finansiella sektorn. En ram på sattes för stödet till , av vilket betalades ut. gjorde en tidigarelagd återbetalning om . sista återbetalning av ESM-lån är planerad till slutet av 2027. Programmet för omfattar , varav har betalats ut. betalades ut till . nådde en överenskommelse om inrättandet av ett stödinstrument för direktrekapitalisering av finansiella institutioner inom ramen för ESM. Instrumentet har diskuterats och innebär att direktrekapitalisering inom en ram på kan äga rum under vissa restriktiva villkor. Den tillfälliga stabilitetsmekanismen Europeiska finansiella stöd- faciliteten (EFSF) stängdes för nya ekonomiska anpassningsprogram , i enlighet med tidigare beslut. EFSF fullföljer dock programmen för , och . En sista utbetalning till på gjordes . En utbetalning om uppdelad i tre delutbetalningar gjordes till . Europeiska finansiella stödmekanismen (EFSM), som samtliga EU- länder står bakom, har en kapacitet på varav har använts. EFSM används för programmen till och , men används i och med etablerandet av ESM inte för nya program. gjordes utbetalningar om totalt från EFSM till och till . Betalningsbalansstöd till medlemsstater med nationell valuta Medlemsstater med nationell valuta som har drabbats av, eller allvarligt hotas av, svårigheter i betalningsbalansen kan söka stöd från en särskild facilitet. Stöd ges i form av villkorade medelfristiga lån som finansieras genom marknadsupplåning av kommissionen i EU:s namn. har stöd getts tillsammans med lån från () och de båda organisationernas villkor har i huvudsak varit identiska. Medverkan från IMF är dock inte ett krav. har haft ett pågående program inom ramen för betalningsbalansstödet. och har varit föremål för särskild bevakning efter avslutade program. Makrofinansiellt stöd till länder utanför EU EU:s makrofinansiella stöd kan ges till länder i unionens närområde som drabbats av kortfristiga betalningsbalansproblem. Syftet är att stabilisera det ekonomiska läget och att stimulera reformer. Det makrofinansiella stödet ges under vissa villkor som anges i ett s.k. samförståndsavtal och under förutsättning att ett IMF-program genomförs i landet stödet betalas ut. presenterade kommissionen ett förslag till ramverksförordning för makrofinansiellt stöd. 2014/15:65 och rådet inleddes och ledde till att dessa parter var nära att nå en överenskommelse. Kommissionen valde dock att i ett sent skede dra tillbaka sitt ramverksförslag. Rådet lämnade då in en stämningsansökan mot kommissionen, då det ansåg att tillbakadragandet går emot den grundläggande principen om lojalt samarbete mellan EU- institutionerna och medlemsstaterna. valde efter ett regeringsbeslut att formellt stödja rådet i denna process och den är ännu inte avslutad. fortlöpte program i , , , , och . Nya beslut om att bevilja makrofinansiellt stöd fattades för och om respektive . Beslutet om stöd till togs via nödlägesprocedur p.g.a. det kritiska läget i landet som lett till ett akut betalningsbalansunderskott. Stödet till kompletterar ett beslut och betalas ut parallellt med detta. 16.1.2Medlemsstater som har fått stabilitetsstöd Den ekonomiska situationen i har börjat stabiliseras. växte den grekiska ekonomin igen i rad i recession. är den offentliga skuldsättningen alltjämt hög och behovet av fortsatta strukturreformer stort. följer ekonomiska anpassningsprogram kopplade till finansiellt stöd från och IMF. Syftet med stödinsatserna är att underlätta den grekiska regeringens ansträngningar att minska budgetunderskottet och genomföra tillväxtfrämjande strukturella reformer. Programmen har utformats gemensamt av de grekiska myndigheterna, kommissionen, () och IMF. Det nu pågående anpassningsprogrammet är det andra i ordningen och beslutades . Det finansiella stödet under programmet förutses omfatta sammanlagt till slutet av 2014 varav den största delen, , är ett åtagande av . Den skuldomstrukturering med privata fordringsägare som genomfördes innebar en skuldlättnad om för . Trots skuldlättnaden beräknas den offentliga bruttoskulden ha uppgått till av BNP vid slutet av 2014. har fortsatt att vidta åtgärder inom ramen för det ekonomiska anpassningsprogrammet. Framsteg har gjorts som innebär att statsfinanserna har stärkts och budgetunderskottet minskat. Genomförandet av strukturreformer har också gått framåt men inte i den takt och omfattning som förutsetts enligt programmet. Bland annat har reformeringen av arbetsmarknaden och effektivisering av skatte- förvaltningen gått långsammare än planerat. Förseningar i reformarbetet har inneburit att vissa av programmets låneutbetalningar senarelagts något . nåddes en överenskommelse mellan och om att förlänga stödprogrammet p.g.a. att av den femte programöversynen inte hunnit avslutas. Programmet skulle ursprungligen löpa till slutet av 2014. gjorde en utfästelse om fortsatt stöd till i syfte att uppnå en hållbar skuldsituation på medellång sikt. Målsättningen är att reducera statsskulden till av BNP till 2020 och ännu lägre åren därefter. Åtagandet förutsätter att genomför åtgärder under anpassningsprogrammet fullt ut och att landet uppnår ett överskott i primärbalansen, dvs. budgetsaldot undantaget statsskuldräntor. Oron över den ekonomiska situationen och stats- skuldens långsiktiga hållbarhet kvarstår. bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. beslutades om ett anpassningsprogram för , omfattande . 67,5 miljarder utav detta utgjordes av externt stöd, lika fördelat mellan IMF, EFSM och EFSF (inklusive bilaterala långivare). De bilaterala långivarna är , och . andel av finansiella stöd är dels genom EFSM och IMF, dels genom ett bilateralt lån om . Utbetalningen av det svenska lånet skedde i fyra lika stora utbetalning- ar på var . Utbetalningarna var kopplade till godkännande av IMF:s och kommissionens femte, sjunde, nionde och elfte översyner. följde genomgående sitt anpassningsprogram väl. lämnade landet anpassningsprogrammet, utan att ansöka om någon ytterligare säkerhet i form av exempelvis en kreditlina. Återhämtningen i den irländska ekonomin har sedan programmets avslut varit god. BNP- tillväxten har varit stark . Arbetslösheten är fortfarande hög och utgör en fortsatt utmaning för landet men den minskar från den högsta nivån 2011–2012 och beräknas uppgå till 2014. Den offentliga sektorns bruttoskuld beräknades uppgå till som andel av BNP vid slutet av 2014. Den goda återhämtningen har bidragit till att finansmarknadernas förtroende för ekonomi har återvänt och statsobligationsräntorna är nere på rekordlåga nivåer. Det innebär att nu kan låna upp till lägre upplåningskostnad än den landet har för huvuddelen av lånet i IMF. ansökte därför hos sina övriga långivare om att få ersätta av IMF-lånet med marknadsfinansiering. Regeringen godkände , efter godkännande dagen innan, att får göra förtida återbetalningar till IMF på upp till utan att göra en motsvarande förtida återbetalning till . Övriga bilaterala långivare och EU har också godkänt motsvarande undantag. beslutade om ett finansiellt stöd till om totalt , varav IMF, EFSF och EFSM stod för 26 miljarder vardera. Stödet har varit knutet till ett ekonomiskt anpassningsprogram som syftar till att återställa förtroendet för den portugisiska ekonomin, möjliggöra en återgång till hållbar tillväxt och värna den finansiella stabiliteten. avstod från den sista utbetalningen inom stödprogrammet och lämnade programmet utan att ansöka om någon ytterligare säkerhet i form av exempelvis en kreditlina. har bidragit med finansiering till via EFSM och andel av IMF:s resurser. Enligt de uppföljningar av programmet som har gjorts har genomförandet i stort varit i överensstämmelse med planen och ett betydande reformarbete fortgår. I samband med den tionde programöversynen skedde samråd med . Även ägde samråd rum med i samband med den elfte översynen av stödprogrammet och utbetalningen av finansiellet stöd kopplad till denna. BNP-tillväxten förväntas ha vänt från att vara negativ 2013 till att vara positiv 2014, även om utfallet ännu inte har publicerats. Arbetslösheten sjönk gradvis . Den offentliga sektorns bruttoskuld beräknas ha uppgått till av BNP vid slutet av 2014, och budgetunderskottet beräknas ha uppgått till strax av BNP. Enligt beslut från 2013 löper underskottsförfarande . lämnade den spanska regeringen en formell begäran om lån till för rekapitalisering av den spanska banksektorn. enades därefter om att genom ESM låna ut till den spanska staten för rekapitalisering av landets banker samt om ett anpassningsprogram för banksektorn. Efter en första utbetalning om genomfördes en andra utbetalning om . Efter möte meddelades att skulle lämna anpassningsprogrammet , utan att ansöka om ytterligare stöd från ESM. Enligt de uppföljningar av programmet som har gjorts har banksektorn stabiliserats ytterligare sedan lämnade programmet. Den ekonomiska återhämtningen fortsätter, och tillväxten väntas öka . är anpassningsbehoven fortsatt stora. Arbetslösheten minskar gradvis, men uppgick vid slutet av 2014 fortfarande till . Statsskulden fortsätter att öka och väntas ha uppgått till av BNP, som det offentliga underskottet uppgick till av BNP. Efter att lämnat in en formell begäran om finansiellt stöd till ESM kunde kommissionen, ECB och IMF tillsammans med de cypriotiska myndigheterna nå en överenskommelse . beviljades ett lån om under ett ekonomiskt anpassningsprogram, varav via ESM och via IMF. Målet med anpassningsprogrammet, som sträcker sig , är bl.a. att strukturera om banksektorn, korrigera landets alltför stora budgetunderskott och genomföra strukturreformer för att stärka landets konkurrenskraft för att uppnå en hållbar och balanserad tillväxt. Programmet bedöms enligt de översyner som gjorts i stort sett ha genomförts planenligt och totalt har ca (via både Skr. 2014/15:65 IMF och ESM) betalats ut till landet. De finanspolitiska målen för perioden har mötts med goda marginaler och ett omfattande reformarbete pågår. Omstruktureringen av banksektorn, som bl.a. har omfattat nedläggning av landets näst största bank och en nedskrivning av en andel av oförsäkrade insättningar i landets största bank, går framåt. De utländska kapitalkontrollerna som infördes i samband med programöverenskommelsen är fortfarande på plats men de inhemska kapitalkontrollerna avskaffades . Banksektorn tyngs av en hög andel oreglerade fordringar och ändringar i utmätningslagen antogs för att förbättra situationen. Även om det ekonomiska läget är fortsatt svagt blev lågkonjunkturen mildare än vad som förväntades vid ingången . Utfallen var inte publicerade, men BNP beräknas ha minskat med och förespås en svag positiv tillväxt. Budgetunderskottet som andel av BNP beräknas ha uppgått till 2014 och statsskulden beräknas ha uppgått till av BNP vid utgången av 2014. Arbetslösheten väntas ha uppnått en högstanivå på och väntas sjunka något . bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. 16.2Ekonomisk styrning och samordning Stabilitets- och tillväxtpakten är EU:s gemensamma regelverk för att säkra sunda offentliga finanser. Pakten består av en förebyggande och en korrigerande del, det s.k. underskottsförfarandet. alltför stora underskott eller alltför hög skuldkvot kan bli föremål för ett Vid ingången av 2014 var 15 av EU:s 28 medlemsstater i ett underskottsförfarande. också formellt i ett underskottsförfarande, men då de befinner sig i anpassningsprogram med regelbundna översyner ingår de inte i övervakningen för underskottsförfarandet. var ett av de länder som inte var föremål för ett underskottsförfarande. Underskottsförfarandena har löpande följts upp vid rådsmöten under beslutade om att avsluta underskottsförfarandet för , , Tjeckiska republiken, och Dessa länder ansågs då av rådet ha korrigerat sina alltför stora budgetunderskott på ett hållbart och varaktigt sätt enligt de rekommendationer som rådet gett. Samråd med skedde i ställde sig rådet bakom en översyn av metoden för bedömning av effektiva åtgärder vilken används inom ramen för genomförande av Samråd skedde i frågan med Vid beslöts inga förändringar när det gäller medlemsstaternas positioner i stabilitets- och tillväxtpaktens processer, också informerades om. 2014/15:65 presenterade kommissionen sin rapport om översynen av den reformerade ekonomiska styrningen i EU. Kommissionen avser att diskutera dessa frågor med rådet och . 16.2.2Förstärkt ekonomisk styrning för trädde två förordningar om stärkt ekonomisk styrning i euro- området i kraft (det s.k. tvåpacket, se faktapromemoria 2011/12:FPM70). Den ena förordningen syftar till att säkra samstämmigheten mellan villkor som ställs på euroländer som mottar finansiellt stöd och de krav som följer av EU:s samordningsförfaranden samt att ge möjligheter till skärpt övervakning av euroländer som har, eller hotas av, finansiella problem. Den andra förordningen fastslår att kommissionen ska granska och lämna yttranden på budgetplaner samt utökar rapporteringskraven för euroländer som är föremål för stabilitets- och tillväxtpaktens underskottsförfarande. har , för , levererat sina budgetplaner till kommissionen som har antagit yttranden angående dessa budgetplaner. Kommissonen fann att ingen medlemstats budgetplan kraftigt avviker från stabilitets- och tillväxtpaktens krav, men att det för , , , , , och finns risk för sådan avvikelse. antog vissa förändringar i uppförandekoden för tvåpacket. Samråd skedde med . Makroekonomiska obalanser: förvarnings- För tredje året genomfördes förfarandet för övervakning av makro- ekonomiska obalanser inom ramen för den europeiska terminen, i enlighet med det s.k. sexpacket och förordningen om förebyggande och korrigering av makroekonomiska obalanser. att kommissionen publicerade förvarnings- Rapporten innehöll en preliminär ekonomisk analys av medlemsstaterna, inklusive en resultattavla med elva olika makroekonomiska indikatorer, med syftet att avgöra om länderna skulle bli föremål för en djupgranskning för att där eventuellt påvisa om det fanns makroekonomiska obalanser. Utifrån den preliminära analysen av medlemsstaterna föreslogs djup- granskningar för 16 medlemsstater. En djupgranskning kom också att göras av , efter det att lämnade sitt anpassningsprogram. del hade tröskelvärden passerats för tre av indikatorerna (bytesbalansen, exportmarknadsandelar och privat skuldsättning) och en Samtliga djupgranskningar presenterades i Dessa var sedan en del av underlagen för de förslag till landspecifika rekommendationer som kommissionen presenterade i början på juni. I djupgranskningen konstaterades att uppvisade makro- ekonomiska obalanser som inte bedömdes vara allvarliga, men som Det framhölls att i synnerhet den privata sektorns skuldsättning och bostadsmarknaden förtjänade fortsatt uppmärksamhet Skr. 2014/15:65 och åtgärder för att minska risken för skadliga effekter på ekonomin. publicerade kommissionen förvarnings- rapport, för behandling års europeiska termin. Regeringen ställer sig positiv till den förstärkta ekonomiska styrningen inom ramen för sexpacket och välkomnar publiceringen av förvarnings- rapporten och djupgranskningarna. 16.3Ekonomiska och monetära unionen 16.3.1Reformering av den ekonomiska och monetära unionen Inför fördes en diskussion om vissa långtgående förslag inriktade på en centralisering av beslutsfattandet om den ekonomiska politiken. Förslagen baserades på en rapport från Europeiska rådets ordförande och ett meddelande från kommissionen – ”En plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union” (se faktapromemoria 2012/13:FPM57). beslutade emellertid att lägga de mest långtgående förslagen åt sidan och låta uppföljningen omfatta följande fyra frågor (utöver bankunionen, se avsnitt 17.3.6): a)samordning i förväg av nationella ekonomiska reformer, b)den sociala dimensionen av EMU, c)individuella arrangemang av kontraktsmässig art, och d)solidaritetsmekanismer knutna till dylika arrangemang. beslutade om arbete med ett system av ömsesidigt överenskomna kontraktsmässiga arrangemang och tillhörande solidaritetsmekanismer. Arbetet visade på en del problem och svårigheter med att komma fram till lösningar som är praktiskt fungerande och acceptabla för samtliga medlemsstater. Ingen rapportering ägde således rum vid . På eurotoppmötet överenskomms emellertid om fortsatt arbete med att utveckla mekanismer för starkare ekonomisk samordning i eurozonen. Arbetet leds av ordföranden för , kommissionen, respektive ECB. En rapport om fördjupning av EMU väntas läggas fram . Förhandssamordning av planer för större reformer av den ekonomiska politiken har varit föremål för en pilotstudie som utförts av politik. Pilotstudien syftade till att undersöka hur denna samordning kan fungera bra i praktiken och färdigställdes . Slutsatserna från pilotstudien rapporterades till . En av slutsatserna var att det fanns svårigheter kopplade till att finna en lämplig tidpunkt i lagstiftningsprocessen att utföra förhandssamordningen. Vidare ansågs det viktigt att eventuell förhandssamordning har ett mervärde i förhållande till existerande förfaranden. presenterade kommissionen och ECB varsin konvergensrapport, som behandlar hur medlemsstaterna som har undantag från att införa euron som valuta uppfyller de s.k. konvergenskraven. ekonomiska kriterier prövas i rapporterna. Dessa är prisstabilitet, sunda offentliga finanser, växelkursstabilitet, och att den långa räntan inte avviker alltför mycket från räntan i . medlemsstaternas nationella lagstiftning överensstämmer med . I konvergensrapporterna var det bara som uppfyllde På basis av detta presenterade kommissionen ett förslag om införande av euron som valuta i från och med 1 Besluten relaterade till detta togs av på samt av samtliga medlemsstater vid rådet för Inför dessa rådsmöten ägde samråd med EU- Initiativ för att främja investeringar Ordförandeskapet lanserade ett initiativ som syftar till att öka tillväxt och sysselsättning i EU. Initiativet har tre delar: översynen av EU2020-strategin, ökade finansiella resurser för investeringar och incitament att genomföra strukturreformer. En arbetsgrupp inrättades , ledd av kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB) med deltagande av medlems- staterna i syfte att analysera investeringsbehovet och hinder för investeringar i EU samt föreslå åtgärder för att öka investeringar. Arbetsgruppen har sammanträtt . Regeringens utgångspunkter i arbetet med frågan har varit att betona betydelsen av åtgärder på nationell nivå, som ett förbättrat investeringsklimat för privata investeringar, för att skapa förutsättningar för minskad arbetslöshet, fler jobb samt ökad tillväxt. december behandlade arbetsgruppens rapport. Frågan om tillväxt och investeringar behandlades vid . Samråd med har ägt rum inför och presenterade kommissionen ett meddelande om en investeringsplan för (se faktapromemoria 2014/15:FPM13). Investeringsplanen syftar till att öka investeringarna i EU och därigenom bidra till förutsättningar för fler jobb, högre tillväxt och en förstärkning av EU:s konkurrenskraft. Investeringsplanen bygger på tre delar. första inrättande av en ny investeringsfond som kapitaliseras med 5