prop · H30312 · 2015-09-28 00:00:00 — Genom inkorporeringen blir dessa språk- versioner gällande som svensk lag. Enligt tredje stycket finns den engelska språkversionen och en svensk översättning intagna som en bilaga till lagen. Den svenska översättningen bifogas endast som hjälp för läsningen och har inte någon rättslig betydelse. Texterna på övriga originalspråk finns i överenskommelser med främmande makter. Ingen av originaltexterna har företräde framför övriga. 3 § Artiklarna I–VII, IX, XII–XVI och XX–XXV i luftfartsprotokollet ska i originaltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Protokollets engelska originaltext finns tillsammans med en svensk översätt- ning som bilaga 2 till denna lag. Texterna på övriga originalspråk – arabiska, franska, kinesiska, ryska och spanska – finns i SÖ. Originaltexterna har samma giltighet. Genom paragrafen inkorporeras huvuddelen av bestämmelserna i luft- fartsprotokollet. Övervägandena finns i avsnitt 8. I första stycket anges vilka artiklar som ska gälla som svensk lag, nämligen artiklarna I–VII, IX, XII–XVI och XX–XXV. Artiklarna I–VII innehåller definitioner och anger när protokollet är tillämpligt. Genom artikel IX kompletteras konventionens bestämmelser om åtgärder som en borgenär kan vidta vid gäldenärens avtalsbrott. I denna artikel blir det tydligt att luftfartsprotokollet är en särreglering i förhållande till konventionen och specialanpassat för att gälla luftfarts- sektorn. I artikel IX.3 anges att artikel 8.3 i konventionen om vilka åt- gärder en borgenär kan vidta inte ska tillämpas; i stället ska protokollets bestämmelser i detta avseende gälla. Artiklarna XII–XVI innehåller flera av de centrala bestämmelserna i protokollet. Här regleras t.ex. de oåterkalleliga fullmakterna för av- registrering och export samt frågor om prioritet. Återstående artiklar som inkorporeras handlar bl.a. om det interna- registret, jurisdiktion och förhållandet till andra konventioner. Artiklarna VIII, X och XI gäller endast om den fördragsslutande staten har avgett en förklaring om att tillämpa dem. avger inte sådana förklaringar och artiklarna ska därför inte gälla som svensk lag. Artiklarna XVII och XVIII handlar om registreringsorganets och till- synsmyndighetens uppgifter och ska inte gälla som svensk lag. Inte heller artikel XIX som avser kontaktpunkter inkorporeras. Artiklarna XXVI– XXXVII är slutbestämmelser om ratifikationsförfarandet och deponering av dokument och införlivas inte heller med svensk rätt. Protokollet finns i originaltext på arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska. Genom inkorporeringen blir dessa språk- versioner gällande som svensk lag. Enligt andra stycket finns den engelska språkversionen och en svensk översättning intagna som en bilaga till lagen. Den svenska översättningen bifogas endast som hjälp för läsningen och har inte någon rättslig betydelse. Texterna på övriga originalspråk finns i överenskommelser med främmande makter. Ingen av originaltexterna har företräde framför övriga. 2015/16:12 Kvarhållande av luftfartsobjekt 4 § I enlighet med förklaring avseende artikel 39.1b i Kapstads- konventionen ska 2 och 3 §§ inte hindra att en borgenär med stöd av annan lag kvarhåller eller beslagtar ett luftfartsobjekt till säkerhet för en fordran, om denna fordran grundar sig på tillhandahållandet av offentliga tjänster. Paragrafen motsvarar förklaring till artikel 39.1b i konven- tionen. Övervägandena finns i avsnitt 7. förklaring till artikel 39.1b innebär att det är möj- ligt att hålla kvar eller beslagta ett luftfartsobjekt med stöd av svensk lag till säkerhet för betalning av offentliga tjänster. Ett exempel på detta är bestämmelsen i 11 kap. 2 § luftfartslagen (2010:500) om att den som driver en flygplats får hindra ett luftfartygs avgång om avgifter för användningen av flygplatsen och tjänsterna för luftfarten inte har betalats och säkerhet inte har ställts. Möjlighet att registrera vissa nationella rättigheter 5 § I enlighet med förklaring avseende artikel 40 i Kapstadskonven- tionen kan en säkerhetsrätt som uppkommer till följd av ett avgörande om kvarstad, betalningssäkring eller utmätning som meddelats av domstol eller av registreras i det internationella registret. Säkerhetsrätten ska därefter behandlas som en internationell säkerhetsrätt. Paragrafen motsvarar förklaring till artikel 40 i konventionen. Övervägandena finns i avsnitt 7. De legala säkerhetsrätter och andra rättigheter som omfattas av förklaring till artikel 40 måste registreras i det internationella registret för att omfattas av konventionen och protokollet. När de är registrerade ska de vid tillämpningen av konventionen och protokollet behandlas som internationella säkerhetsrätter. Till skillnad från förklar- ingen till artikel 39 är förklaringen till artikel 40 specifik och anger de säkerhetsrätter som ska omfattas, nämligen säkerhetsrätter som upp- kommer till följd av ett avgörande av domstol eller Kronofogdemyndig- heten om kvarstad, betalningssäkring eller utmätning. En borgenärs rätt att vidta åtgärder utan beslut av domstol 6 § I enlighet med förklaring avseende artikel 54.2 i Kapstadskonven- tionen får en borgenär vidta åtgärder enligt konventionen eller luftfartsprotokollet utan beslut av domstol, om det inte i någon av överenskommelserna uttryckligen anges att beslut av domstol är nödvändigt. Paragrafen motsvarar den förklaring till artikel 54.2 som lämnar. Artikeln ger de fördragsslutande staterna möjlighet att bestämma i vilken utsträckning det ska krävas beslut av nationell domstol. finns i avsnitt 7. De åtgärder som en borgenär får vidta vid gäldenärens avtalsbrott anges i kapitel III i Kapstadskonventionen. För panthavare finns den centrala bestämmelsen i artikel 8. det att en panthavare vid gäldenärens avtalsbrott får ta det pantsatta objektet i besittning, sälja eller leasa ut det eller tillgodogöra sig all form av inkomst eller avkastning som följer av förvaltningen eller nyttjandet De krav som ställs är att avtalsbrott enligt konventionen kan Prop. 2015/16:12 konstateras och att den som ställt säkerheten samtycker till åtgärden. Leasegivare och säljare som enligt köpeavtalet har ett äganderätts- förbehåll har en äganderätt till objektet. De åtgärder som de kan vidta är att häva avtalet och ta objektet i besittning eller fritt förfoga över det (artikel 10). Förutsatt att den fördragsslutande staten där objektet finns inte har avgett en förklaring till artikel 54.2 om att beslut från domstol är nödvändigt, kan borgenären vidta dessa åtgärder utan att först vända sig till domstol. I luftfartsprotokollets andra kapitel finns ytterligare bestämmelser om åtgärder vid avtalsbrott. Där framgår att utöver de åtgärder som anges i konventionen får en borgenär låta avregistrera luftfartyget och exportera det från det territorium där egendomen finns. Möjligheten att låta expor- tera objektet gäller även för flygmotorer. Paragrafen innebär att en åtgärd måste föregås av ett domstolsbeslut bara när det uttryckligen framgår av antingen konventionen eller luft- fartsprotokollet. Ett sådant exempel där det enligt konventionen krävs är övergång av äganderätt som gottgörelse (artikel 9.2). Paragrafen ska inte tolkas som att borgenären utan gäldenärens sam- tycke är fri att själv vidta åtgärder för att tillvarata sina rättigheter. I vissa fall kan det bli aktuellt med en begäran om särskild handräckning hos enligt lagen (1990:746) om betalningsföre- läggande och handräckning. 7 § Om det finns svensk domsrätt enligt någon av de bestämmelser i konventionen eller luftfartsprotokollet som anges i 2 och 3 §§ och någon annan behörig domstol saknas, är behörig. Paragrafen innehåller en bestämmelse om reservforum. Övervägandena finns i avsnitt 8. Huvudregeln i Kapstadskonventionen är att parterna, förutom i insol- vensförfaranden, avtalar om vilket lands domstolar som ska vara be- höriga att pröva framställningar som grundas på konventionen och protokollet (artikel 42 i konventionen). Parterna kan då också ange en specifik domstol som ska vara behörig. Om parterna har avtalat att svenska domstolar ska ha behörighet att pröva frågor som grundas på konventionens och protokollets bestäm- melser men inte har pekat ut någon särskild domstol, ska frågan om domstols behörighet avgöras genom bestämmelserna i eller i vissa fall I-förordningen. Av paragrafen framgår att är behörig domstol när det enligt en bestämmelse i konventionen eller protokollet som gäller som svensk lag finns svensk domsrätt, men svenska nationella forum- regler eller EU-rättsliga regler inte anvisar någon behörig domstol. Tillämpliga bestämmelser i vissa insolvenssituationer 8 § I en insolvenssituation enligt artikel I.2m i luftfartsprotokollet tillämpas, om gäldenären har sina huvudsakliga intressen i på så sätt som anges i artikel I.2n, artikel XI alternativ A. Vid tillämpningen får den väntetid som anges i artikeln inte överstiga . Avtalsparterna kan genom skriftligt avtal bestämma att första stycket inte ska tillämpas. Paragrafen reglerar tillämpligheten av luftfartsprotokollets insolvens- rättsliga bestämmelser i artikel XI. Övervägandena finns i avsnitt 8. Insolvensbestämmelserna i artikel XI i luftfartsprotokollet är centrala för avtal som grundar sig på Kapstadskonventionen och protokollet. Enligt artikeln är dess bestämmelser bara tillämpliga om en fördrags- slutande stat avger en förklaring om att tillämpa artikeln. Med hänsyn till den oklarhet som råder om kompetensfördelningen mellan EU och dess medlemsstater i insolvensrättsliga frågor avger inte någon sådan förklaring och artikeln inkorporeras därmed inte i svensk rätt (jfr 3 §). Det finns däremot inget hinder mot att anpassa svensk rätt så att den motsvarar en tillämpning av artikeln, vilket sker genom förevarande paragraf. Resultatet är alltså detsamma som om skulle lämna en förklaring. Även om det är fråga om en rent nationell bestämmelse, är avsikten att den ska tolkas och tillämpas i ljuset av konventionen och protokollet. Av detta följer att praxis när det gäller artikel XI och det som anges i den officiella kommentaren till konventionen och protokollet får beaktas. I 1 kap. 6 § konkurslagen (1987:672) finns en generell bestämmelse som anger att om det i någon annan lag har meddelats någon bestäm- melse som avviker från konkurslagen, gäller den bestämmelsen. Vid en konkurs där det i boet finns egendom som är belastad med en inter- nationell säkerhetsrätt eller annan rättighet som omfattas av konven- tionen och protokollet, har bestämmelserna i förevarande paragraf alltså företräde framför konkurslagens bestämmelser. Bestämmelserna har också företräde framför bestämmelser i lagen (1996:764) om företags- rekonstruktion. Vid tillämpning av paragrafen måste hänsyn däremot tas till tillämplig EU-rätt. Enligt första meningen i första stycket tar paragrafen sikte på ett sådant fall som anges i artikel I.2m i luftfartsprotokollet. I artikeln definieras insolvenssituation. Med detta avses att ett insolvensförfarande inleds. Med insolvensförfarande avses enligt konventionen konkurs, likvidation och andra rättsliga eller administrativa förfaranden varvid gäldenärens tillgångar och rörelse kontrolleras eller övervakas av en domstol för rekonstruktion eller likvidation (artikel 1.l i konventionen). Rekon- struktioner enligt lagen om företagsrekonstruktion faller in under defini- tionen. Även interimistiska förfaranden omfattas. En borgenär kan inte med stöd av förevarande paragraf vidta åtgärder i andra fall än vid insolvensförfaranden, t.ex. vid tvångsåtgärder enligt utsökningsbalken. Tidpunkten då ett insolvensförfarande ska anses inlett avgörs av den tillämpliga insolvenslagstiftningen. I vissa länder är det inte möjligt att inleda insolvensförfaranden mot flygbolag. Sådana nationella bestämmelser skulle då kunna hindra tillämpningen av luftfartsprotokollets insolvensrättsliga bestämmelser. I protokollet anges därför att om det inte är möjligt för borgenären att inleda ett insolvensförfarande mot gäldenären eller att vidta åtgärder enligt konventionen, ska gäldenärens besked om betalningsinställelse eller faktisk inställelse av sina betalningar också räknas som en insolvenssituation. Alla insolvenssituationer omfattas dock inte av paragrafen. Den gäller bara de insolvenssituationer där gäldenären har sina huvudsakliga intressen i i enlighet med artikel I.2n. Den är alltså tillämplig om gäldenären har sin registrerade adress eller sitt säte i eller, för det fall det inte finns någon registrerad adress eller något säte, bolaget är bildat i . Paragrafen innebär att i en sådan insolvenssituation som anges ovan, där det i konkursboet eller bolaget som rekonstrueras finns luftfartsobjekt som är belastade med en internationell säkerhetsrätt eller annan rättighet som omfattas av konventionen och protokollet, ska bestämmelserna i artikel XI, alternativ A, tillämpas. Artikeln ålägger gäldenären eller den som annars är behörig i insolvensförfarandet, dvs. en konkursförvaltare eller rekonstruktören i en företagsrekonstruktion, vissa skyldigheter. Inom en viss väntetid från det att insolvensförfarandet inleds måste enligt artikel XI en av två saker ske: antingen måste alla avtalsbrott läkas och gäldenären (eller den som annars är behörig) förbinda sig att uppfylla alla framtida förpliktelser i enlighet med avtalet eller måste borgenären återfå besittningen till luftfartsobjektet. För att luftfartsobjektet inte ska behöva lämnas tillbaka till borgenären måste alltså samtliga avtalsbrott gentemot borgenären läkas. Exempelvis måste eventuella uteblivna avbetalningar eller betalningar av leasing- avgifter betalas. Dessutom måste gäldenären (eller den som annars är behörig) åta sig att uppfylla alla framtida förpliktelser enligt avtalet. Om gäldenären inte gör det som krävs, kan borgenären ansöka hos domstol om att återfå besittningen till luftfartsobjektet. Domstolen ska då skyndsamt meddela ett sådant beslut och får inte medge något anstånd utöver de tidsramar som anges i artikel XI, alternativ A. I avvaktan på att borgenären övertar besittningen av luftfartsobjektet ska gäldenären (eller den som annars är behörig) vidta åtgärder för att bevara luftfartsobjektet och bibehålla dess värde i enlighet med avtalet. Borgenären har rätt att ansöka om andra intermistiska åtgärder som är tillgängliga enligt tillämplig lag. Att borgenären övertar besittningen innebär att luftfartsobjektet görs tillgängligt för borgenären. Det är alltså inte nödvändigt att luftfarts- objektet återlämnas fysiskt. Senast efter det att borgenären har informerat den nationella registreringsmyndigheten om att luftfartyget ska avregistreras och göras tillgängligt för export ska myndigheten bistå borgenären med avregistrering m.m. Av artikeln framgår också att berörda myndigheter skyndsamt ska erbjuda borgenären bistånd (i enlighet med de föreskrifter som är tillämpliga när det gäller flygsäkerhet). Av andra meningen i första stycket framgår att vid tillämpningen av artikel XI får den väntetid som anges i artikeln inte överstiga . Avsikten med bestämmelsen är att ge borgenären vissa ovillkorliga rättigheter och inte att försämra den rätt borgenären har enligt annan lag. Egendom som inte tillhör gäldenären ingår inte i dennes konkursbo och ägaren har separationsrätt till egendomen. Exempelvis leasegivare kan därför ha möjlighet att redan före 60-dagarsfristens 2015/16:12 utgång få ut sin egendom. Efter de måste luftfarts- objektet ställas till borgenärens förfogande. Enligt andra stycket kan avtalsparterna avtala bort tillämpligheten av första stycket. Bestämmelsen är en direkt motsvarighet till artikel IV.3 i protokollet enligt vilken parterna skriftligen kan avtala bort tillämplig- heten av artikel XI. I den engelska originaltexten används ”exclude” för att klargöra att parterna antingen måste avtala bort tillämpligheten av artikel XI i sin helhet eller fullt ut tillämpa det alternativ som den fördragsslutande staten har valt. Avsikten är att bestämmelsen i andra stycket ska tillämpas på samma sätt. Om parterna avtalar bort tillämplig- heten av första stycket och därmed artikel XI, alternativ A, eller om bor- genären av någon anledning väljer att inte använda sig av de möjligheter som finns enligt bestämmelserna i första stycket, kommer säkerhetsrätten under insolvensförfarandet att behandlas enligt konkurslagen eller lagen om företagsrekonstruktion. 1.Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 2.Bestämmelserna i 8 § tillämpas inte i insolvenssituationer som har uppkom- mit före ikraftträdandet. För del träder Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet i kraft i den månad som följer efter det att har gått sedan deponerade ratifikationsdokumenten. Det är inte möjligt att ange vilket datum överenskommelserna träder i kraft i förhål- lande till . Det överlämnas därför till regeringen att besluta om när den nya lagen ska träda i kraft. Detta framgår av första punkten. I andra punkten anges att 8 § inte ska tillämpas i insolvenssituationer som uppkommit före lagens ikraftträdande. Detta innebär att artikel XI, alternativ A, i luftfartsprotokollet endast kommer att tillämpas i insol- venssituationer som uppkommit efter det att konventionen och proto- kollet trätt i kraft i förhållande till . Övergångsbestämmelser om hur säkerhetsrätter och andra rättigheter som vid ikraftträdandet var registrerade i det svenska inskrivnings- registret för luftfartyg ska behandlas finns i konventionen (artikel 60.1 som inkorporeras, jfr 2 §). Övervägandena finns i avsnitt 9. Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 11 kap. Försäljning av registrerat luftfartyg m.m. 2 a § Det som sägs om innehavare av fordran i 10 kap. 6 och 9 §§ ska även gälla innehavare av rättighet som ska iakttas vid auktionen. Det som sägs i 10 kap. 7 § om underrättelser ska även gälla kända innehavare av rättigheter som ska iakttas I sakägarförteckningen upptas, förutom det som anges i 10 kap. 10 §, även nyttjanderätt som är inskriven eller för vilken inskrivning sökts. I stället för det som föreskrivs i 10 kap. 11 § första och tredje styckena ska 12 kap. 26 § första och tredje styckena tillämpas. Rättighet upptas utan att något Som innehavare av rättighet enligt denna paragraf ska även avses innehavare . 2015/16:12 av en rättighet enligt lagen (2016:000) om internationella säkerhetsrätter i lösa Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser som aktualiseras vid en exekutiv auktion av ett luftfartyg i vilket nyttjanderätt skrivits in enligt reglerna i lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg. Bestämmelserna i 10 kap., som paragrafen hänvisar till, rör vissa under- rättelser för auktionen och hur nyttjanderätten ska tas upp i sakägar- förteckningen. Det nya fjärde stycket klargör att innehavare av rättigheter enligt Kap- stadskonventionen och luftfartsprotokollet behandlas som övriga borge- närer som har rättigheter som ska iakttas vid auktionen. Övervägandena finns i avsnitt 8. Med rättigheter avses samtliga rättigheter som kan uppstå enligt kon- ventionen och protokollet och inte bara internationella säkerhetsrätter. Samtliga rättigheter ska alltså beaktas vid utmätning och exekutiv försäljning. 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1939:6) om frihet från kvarstad för vissa luftfartyg 5 § I lagen (2016:000) om internationella säkerhetsrätter i lösa saker finns särskilda bestämmelser om kvarstad på luftfartyg som kan påverka tillämpningen av denna lag. I paragrafen, som är ny, upplyses om att det i lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker finns särskilda bestämmelser om kvarstad på luftfartyg som kan påverka tillämpningen av denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 8. Genom lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker in- korporeras den huvudsakliga delen av Kapstadskonventionens och luftfartsprotokollets bestämmelser. I dessa överenskommelser kan det, beroende av vilka förklaringar en fördragsslutande stat har avgett, finnas bestämmelser om kvarhållande av luftfartyg som står i strid med bestäm- melser i denna lag (se 4 § lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker). I artikel XXIV i luftfartsprotokollet anges att för en stat som är part till Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet och som också är part till konvention rörande fastställande av vissa gemensamma bestämmelser i fråga om kvarstad å luftfartyg (kvarstadskonventionen), ska Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet ha företräde i den utsträckning en regelkonflikt rör luftfartyg enligt definitionen i proto- kollet. Artikeln gäller enligt 3 § lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker som svensk lag. Artikeln gäller enligt allmänna traktaträttsliga bestämmelser endast mellan stater som båda har tillträtt Kapstadskonventionen och luftfarts- protokollet samt kvarstadskonventionen (jfr artikel 30.4b i om traktaträtt). Om en av staterna endast har tillträtt 2015/16:12 kvarstadskonventionen, men inte Kapstadskonventionen och luftfarts- protokollet, kommer bestämmelserna i denna lag fortfarande att gälla. 11.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om inskrivning av förvärv av och nyttjanderätt till luftfartyg samt om inteckning i luftfartyg. Lagen tillämpas på luftfartyg som är införda i det . Bestämmelserna om inskrivning av förvärv och nyttjanderätt är tillämpliga även på andelar i sådana luftfartyg. Bestämmelser om erkännande av inskrivning som gjorts i annat land m.m. finns i lagen (1955:229) i anledning av tillträde till konvention rörande internationellt erkännande av rätt till luftfartyg. Bestämmelser om internationella säkerhetsrätter och andra rättigheter i luft- fartyg finns i lagen (2016:000) om internationella säkerhetsrätter i lösa saker. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8. Det nya fjärde stycket innehåller en upplysning om att det i lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker finns bestämmelser som rör vissa säkerhetsrätter och rättigheter i luftfartyg. Lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker innebär att bestämmelserna om det internationella registret i Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet ska gälla som svensk lag, med undantag för den del de endast berör registreringsorganets eller tillsynsmyndighetens förpliktelser. I det internationella registret är det möjligt att registrera internationella säkerhetsrätter och vissa andra rättigheter i luftfartsobjekt, dvs. luftfartyg och flygmotorer, av en viss storlek eller kapacitet. Det internationella registret för luftfartsobjekt verkar parallellt med det och påverkar inte detta. Det finns ingen samverkan mellan de båda registren och en registrering i det gör inte att en säkerhetsrätt anses registrerad i det internationella registret; för det behövs en separat registrering i det inter- nationella registret. En säkerhetsrätt eller rättighet kan emellertid vara en internationell säkerhetsrätt och omfattas av konventionens bestämmelser även om den inte är registrerad i det internationella registret, förutsatt att den uppfyller kraven i konventionen (artiklarna 2 och 7 i konventionen). Artikel 29 i Kapstadskonventionen reglerar prioritet mellan olika säkerhetsrätter i samma objekt. Enligt artikeln ska en registrerad internationell säkerhetsrätt ha prioritet framför en senare registrerad internationell säkerhetsrätt och oregistrerade säkerhetsrätter. Säkerhets- rätter som endast är registrerade i det betraktas som oregistrerade. Undantag görs dock för rättigheter som är inskrivna i det när konventionen träder i kraft i förhållande till . Innehavaren av en sådan rättighet behöver alltså inte registrera rättigheten i det internationella registret för att den ska behålla sin prioritet (jfr artikel 60.1 i konventionen). Konventionen reglerar prioriteten mellan säkerhetsrätter som är Prop. 2015/16:12 registrerade i det internationella registret. Frågor om prioriteten mellan