prop · H20388 · 2015-03-20 00:00:00 — Så kan vara fallet om tidningen vänder sig till ett tydligt avgränsat eller mindre geografiskt område, utgivningsorten är liten och tidningen därför får en hög hushållstäckning trots att upplagan är låg och annonsmarknaden svag. När bestämmelsen infördes bedömdes att de angivna förhållandena rådde på de utgivningsorter som räknas upp i bestämmelsen som den är utformad . Regeringen bedömer dock att liknande förhållanden även kan råda på andra utgivningsorter. Det finns därför anledning att utvidga bestämmelsens tillämpningsområde och – i stället för att räkna upp utgivningsorter – ange under vilka förhållanden en tidning kan komma i fråga för begränsat driftsstöd. Det innebär att även tidningar på andra utgivningsorter än de som anges i bestämmelsen i fortsättningen kan få rätt till begränsat driftsstöd. Även om utgivningsorterna för tidningar som kan få stöd inte längre räknas upp i bestämmelsen, är det fortfarande fråga om en undantagsbestämmelse. anser att ytterligare vägledning behövs för de gränsdragningsproblem som kan uppstå om bestämmelsen ändras. Enligt regeringen är det emellertid inte möjligt att mer detaljerat ange hur de geografiska eller befolkningsmässiga förhållandena ska se ut för att bestämmelsen ska bli tillämplig. Förhållandena kan nämligen variera på olika utgivningsorter, men ändå sammantaget medföra att en tidnings täckningsgrad uppenbart ger en missvisande bild av tidningens konkurrensförmåga. Bedömningen av om förutsättningarna är uppfyllda måste därför göras i varje enskilt fall. Vid behov kan meddela de närmare föreskrifter som behövs för tillämpningen av bestämmelsen. 4.3Utvidgad möjlighet till begränsat driftsstöd för tidningar som delvis är skrivna på finska Regeringens förslag: Den geografiska avgränsningen för tidningar som delvis är skrivna på finska ska utvidgas till att omfatta utgivningsorter som ingår i förvaltningsområdet för finska enligt lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Även tidningar vars utgivningsort inte ingår i förvaltningsområdet ska ha rätt till driftsstöd, om det är uppenbart att tidningens spridningsområde innefattar detta område. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna yttrar sig inte särskilt eller har inga synpunkter på förslaget. i , fådagarstidningar, Pres(s)gruppen, , i och är positiva till en utvidgning. anser att det är av central betydelse att ett framtida stödsystem underlättar för utgivning av nyhetsjournalistik framförd helt eller delvis på minoritetsspråk. och folkminnen anser att frågor om driftsstöd till tidningar på jiddisch och romska samt gränsöverskridande samarbete för tidningar på samiska och meänkieli bör utredas vidare. menar att samtliga fem nationella minoritetsspråk borde ha beaktats. anser att det saknas en beskrivning av vilka konsekvenser förslaget får. Skälen för regeringens förslag: I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1, utgiftsområde 17) föreslog regeringen att begränsat driftsstöd skulle kunna ges till tidningar vars redaktionella innehåll till var skrivet på något eller några av språken finska, samiska eller meänkieli. När det gäller tidningar som delvis var skrivna på samiska eller meänkieli föreslogs det att stöd skulle kunna ges om tidningens utgivningsort var en kommun inom respektive språks förvaltningsområde enligt lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Stöd föreslogs också kunna lämnas om utgivningsorten inte ingick i förvaltningsområdet för något av språken, men det var uppenbart att tidningens spridningsområde omfattade ett sådant förvaltningsområde. godkände förslaget (bet. 2013/14:KrU1, rskr. 2013/14:112) och ändringarna i förordningen trädde i kraft . När det gäller tidningar som delvis är skrivna på finska föreslogs ingen förändring av den geografiska avgränsning som redan finns. För att stöd ska lämnas till sådana tidningar krävs att tidningens utgivningsort är , , eller kommun. Till grund för de förslag som lämnandes i budgetpropositionen låg delbetänkandet Stöd till dagstidningar på samiska och meänkieli (SOU 2012:58). Vid remitteringen av delbetänkandet ansåg , Finländarnas delegation, , och i att det borde övervägas om den geografiska avgränsningen för utgivningsort borde utvidgas även vad gäller tidningar som skriver på finska. Eftersom det saknades underlag för en sådan ändring lämnades inget förslag i den delen. har därefter i sitt slut- Prop. 2014/15:88 betänkande föreslagit att en sådan utvidgning som remissinstanserna Regeringen instämmer i kommitténs förslag och i det som framförs av remissinstanserna. Den geografiska avgränsningen i 2 kap. 8 § presstödsförordningen bör därför utvidgas även vad gäller det finska språket. Det innebär att bestämmelsen, i stället för att enbart omfatta , , eller kommun, utvidgas till att avse hela förvaltningsområdet för finska. I likhet med tidningar som skriver delvis på samiska eller meänkieli bör det även för en tidning delvis skriven på finska finnas möjlighet att få driftsstöd även om tidingens utgivningsort inte är en kommun som ingår i förvaltningsområdet för finska, om det är uppenbart att tidningens spridningsområde innefattar detta område. Genom förslaget blir den geografiska avgränsningen för tidningar som delvis skriver på finska, samiska eller meänkieli densamma oavsett vilket språk tidningen skriver på. För finska språket innebär förslaget att den geografiska avgränsningen utökas. Förutsättningarna för den enda tidning som får stöd enligt bestämmelsen och som delvis skriver på finska kommer därför inte att ändras. Som framgår av konsekvensavsnittet bedöms förslaget inte ha några negativa konsekvenser för företag, snarare kan det få positiva konsekvenser för sysselsättningen. , och folkminnen samt anser att förutsättningarna för nyhetsförmedling på samtliga minoritetsspråk bör beaktas och utredas vidare. I direktiven till medieutredningen som beslutades anger regeringen att utredaren i sin analys ska beakta de nationella minoriteternas behov och rättigheter när det gäller nyhetsinformation på de nationella minoritetsspråken. 4.4Uppenbarhetsrekvisitet i editionsregeln tas bort Regeringens förslag: Kravet i presstödsförordningen på att det ska vara ”uppenbart” att flera publikationer är att anse som en och samma för att betraktas som en tas bort. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , som i och för sig inte har några synpunkter på att uppenbarhetskriteriet tas bort, kan inte se på vilket sätt detta skulle ändra tillämpningen av bestämmelsen. remissinstanser har inte yttrat sig särskilt över förslaget eller har inga synpunkter på detta. Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 7 § presstödsförord- ningen (1990:524) ska betrakta flera publikationer som en om det är ”uppenbart” att dessa är att anse som en och samma publikation trots att de uppfyller kravet på eget redaktionellt innehåll och kommer ut under olika namn. att den aktuella bestämmelsen infördes var att regeringen ville strama upp kriterierna i presstödsförordningen i syfte att undvika ett kringgående av reglerna. I propositionen Kulturpolitik (prop. 1996/97:3) skriver regeringen att det i vissa fall uppstått tvekan om en publikation 2014/15:88 var att anse som självständig gentemot en annan existerande publikation, trots att publikationerna hade olika namn och en andel eget redaktionellt innehåll som uppfyllde kraven i presstödsförordningen. Det ifrågasattes om det inte i praktiken kunde röra sig om en och samma publikation – på grund av t.ex. ägaranknytning, likhet i layout och utseende m.m. Dessa likheter kunde enligt regeringen bli särskilt iögonfallande då publikationerna utkom på olika veckodagar inom samma spridningsområde. Enligt regeringen kunde en sådan ”uppdelning” i vissa fall också innebära att tidningarna blev berättigade till högre stöd än vad som varit fallet om de två tidningarna betraktats som en tidning. Ett annat exempel som ges i förarbetena var fall där tidningarna överhuvudtaget inte varit berättigade till stöd om de hade betraktats som en och samma publikation. Regeringen ansåg det angeläget att förhindra att presstöd i olika former betalades ut till tidningar som i praktiken inte uppfyllde kriterierna för stöd. Bestämmelsen trädde i kraft och har haft samma innehåll (prop. 1996/97:3 s. 167 f.). I slutbetänkandet redogör för att har uppmärksammat försök att kringgå kriterierna för stöd som ett ökande problem vid tillämpningen av förordningen. Detta har föranlett utförliga beslut från nämnden av praxiskaraktär för att förebygga missbruk. Som exempel på de gränsdragningsproblem som finns anges kombinationen av annonsblad och driftsstödsberättigad tidning som är del av en och samma affärsrörelse. anför i sitt remissvar att det i vissa fall krävs ett omfattande utredningsarbete för att fastställa om en tidningstitel är redaktionellt självständig. konstaterar också att prövningarna med utgångspunkt i bestämmelsen blivit allt mer centrala i nämndens tillämpning av presstödsförordningen. Den svåra ekonomiska situation många tidningar befinner sig i innebär att gränsen för vad som är tillåtet enligt förordningen prövas. anför kommer ett borttagande av uppenbarhetskriteriet troligtvis inte att ändra tillämpningen av bestämmelsen på något avgörande sätt. För att nämnden ska ges ett större utrymme för bedömningar av frågor om bidragsmissbruk anser regeringen dock, i likhet med , att uppenbarhetskravet i bestämmelsen ska tas bort. 4.5Villkoret om andel abonnerad upplaga lättas för hög- och medelfrekventa dagstidningar Regeringens förslag: Kravet på att en hög- och medelfrekvent dagstidnings totalupplaga ”i huvudsak” ska vara abonnerad ändras till att totalupplagan ”till övervägande del” ska vara abonnerad. Kommitténs bedömning: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Kommittén gör bedömningen att kraven som finns i presstödsförordningen på en viss abonnerad totalupplaga ska vara oförändrade. förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tidningsutgivarna, ()gruppen, och tillstyrker förslaget från . Statskontoret och har inga invändningar mot detta förslag. avråder från att någon ändring görs innan konsekvenserna av förslaget för tidningar utan driftsstöd har analyserats noga. Skälen för regeringens förslag: För att en tidning ska ha rätt till driftsstöd måste en viss andel av tidningens totalupplaga vara abonnerad. Enligt 2 kap. 1 § 2 presstödsförordningen (1990:524) ska totalupplagan för en hög- och medelfrekvent dagstidning ”i huvudsak” vara abonnerad. Enligt Presstödsnämndens föreskrifter innebär detta krav att av totalupplagan ska vara abonnerad (3 kap. 1 § KRFS 2014:2). För lågfrekventa dagstidningar är kravet att tidningens totalupplaga ”till övervägande del” ska vara abonnerad. Det innebär enligt föreskrifterna från att totalupplagan till ska vara abonnerad (3 kap. 1 § KRFS 2014:2). Regeringen instämmer i bedömning att kravet på andel abonnerad upplaga bör vara densamma för dagstidningar oavsett utgivningsfrekvens. Några skäl som motiverar att kraven skiljer sig åt mellan de olika tidningskategorierna finns enligt regeringens mening inte. Frågan berörs inte heller i slutbetänkande. Enligt regeringen finns ingen anledning att betvivla bedömning att många dagstidningar på grund av de senaste årens stora upplageminskningar har svårigheter att uppfylla kravet på en i huvudsak abonnerad upplaga. Även Tidningsutgivarna delar denna bedömning. Ändringen, som innebär en lättnad i kravet för hög- och medelfrekventa dagstidningar, ger dessa tidningar ökade möjligheter att locka läsare genom exempelvis marknadsföring och kampanjer – utan att för den skull förlora rätten till driftsstöd. Förslaget stämmer väl överens med de förslag lämnar i slutbetänkandet och som syftar till att skapa större incitament för tidningar med driftsstöd att utveckla sin verksamhet och därigenom öka sina läsarintäkter, sin upplaga och sin räckvidd. anser att det är uppenbart att konkurrensen på marknaden för gratistidningar genom förslaget snedvrids ytterligare och kan medföra att tidningar med driftsstöd startar en gratis totaldistribution en gång i syfte att attrahera annonsörer, vilket vore förödande. befarar att en lättnad av kravet på abonnerad upplaga skulle kunna innebära en orimlig prispress för tidningar utan driftsstöd och anser att konsekvenserna för dessa tidningar bör analyseras noga innan ändringen genomförs. Regeringen delar dock inte den oro som och ger uttryck för i sina remissvar. Den föreslagna ändringen är begränsad och ändrar inte de centrala bidragskriterierna i presstödsförordningen på något avgörande sätt. Inte heller förändras beräkningsgrunderna för driftsstöd med förslaget. Av Presstödsnämndens föreskrifter framgår t.ex. att friexemplar endast får utgöra av den upplaga som ligger till grund för beräkningen av driftsstöd (1 kap. 8 § KRFS 2014:2). Förslaget innebär således inte att tidningar i större utsträckning än kan få driftsstöd som baseras på gratis veckodistributioner, kampanjer 2014/15:88 eller för spridning i marknadsföringssyfte. Enligt regeringen finns inte skäl att tro att den situation som befarar skulle uppstå i någon större utsträckning. Med nuvarande krav kan det dock vara till nackdel för en tidning med driftsstöd att försöka hitta nya läsare genom marknadsföringsåtgärder eftersom sådana åtgärder kan leda till att tidningen inte uppfyller kravet på andel abonnerad upplaga. Uppfylls inte detta krav har tidningen inte längre rätt till något driftsstöd. Nuvarande krav kan därför hindra tidningar från att utveckla sin verksamhet. Risken är även stor att en tidning som förlorar sitt driftsstöd inte har ekonomisk kraft att fortsätta sin utgivning, vilket skulle få negativa konsekvenser för mångfalden inom tidningsbranschen. Förslaget innebär att hög- och medelfrekventa tidningar som får driftsstöd ges bättre möjlighet att konkurrera på samma villkor som lågfrekventa tidningar med driftsstöd och tidningar utan driftsstöd. Som redogjorts för är förslaget föranlett av de svårigheter som det nuvarande kravet medför när tidningars upplagor sjunker. Förändringen förväntas få positiva konsekvenser för driftsstödsberättigade hög- och medelfrekventa tidningar eftersom dessa ges bättre möjligheter att upprätthålla sin upplaga och därigenom behålla sina intäkter. Eftersom dessa tidningar inte i högre utsträckning än kan få stöd för kampanjer eller för spridning i marknadsföringssyfte bedöms de negativa konsekvenser förslaget kan få för tidningar utan driftsstöd, inklusive gratistidningar, bli begränsade. Förslaget förväntas inte heller innebära att nya tidningar blir berättigade till stöd. Regeringen delar bedömning att statens utgifter för presstödet inte kommer att öka. Mot denna bakgrund anser inte regeringen att konsekvenserna av förslaget för tidningar utan driftsstöd behöver analyseras ytterligare innan en ändring genomförs. kan vid behov meddela de närmare föreskrifter som behövs för tillämpningen av bestämmelsen. 4.6Likvärdig behandling av läsarintäkter Regeringens förslag: Alla läsarintäkter ska behandlas likvärdigt när stödbelopp bestäms. Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: är positiv till att olika former av läsarintäkter i ökad grad ligger till grund för beräkning av driftsstöd. anser dock att det är viktigt att förutsättningarna för stöd även i fortsättningen utgår från en bas av abonnemang. tidnings täckningsgrad bör utgå från en bas av abonnemang och övriga läsarintäkter bör inte ligga till grund för beräkning av hushållstäckning. Om det finns skäl bör nämnden kunna göra en annan prövning, vilket är möjligt redan genom den nuvarande definitionen av täckningsgrad. framhåller att utgångspunkten på samma sätt som i dag behöver vara en revision som är lika för alla och som så långt det är möjligt säkerställer att driftsstödet inte Pres(s)gruppen, i instämmer i förslaget. verket, som inte har något att invända mot förslaget, påpekar att det viktigaste när det gäller mätmetoderna är att det inte ska vara till en tidnings nackdel att öka sin upplaga eller effektivisera sin produktion. anser att det inte är tillräckligt beskrivet vilka konsekvenser förslaget får. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande bestämmelser i presstödsförordningen bygger beräkningsmetoden för driftsstöd på tidningens upplaga. Stödbeloppet för hög- och medelfrekventa dagstidningar beräknas enligt 2 kap. 2 § presstödsförordningen genom att tidningens volym uttryckt i tusental exemplar och antal nummer multipliceras med en generellt verkande bidragssats upp till ett maximalt belopp om ca . För lågfrekventa tidningar används enligt 2 kap. 3 eller 4 § presstödsförordningen en modell med fasta stödbelopp för olika abonnerade upplagor. Beräkningsmetoderna har i huvudsak varit oförändrade sedan de infördes . har dock dagspressens upplagor fallit kraftigt. Den medieutveckling som skett och de förändrade medievanorna medför att utgångspunkten i abonnerad upplaga är lika relevant. De förändrade tekniska och ekonomiska förutsättningarna för dagspressen medför behov av förändringar när det gäller beräkning av driftsstöd. Regeringen anser att presstödssystemet behöver anpassas till dagens verklighet. En av de utmaningar dagspressen står inför rör digitaliseringen och tidningsföretagens svårigheter att ta betalt för digitalt innehåll. Det är av vikt att stödregleringen inte är utformad så att det är till nackdel för en tidning att öka sin upplaga eller effektivisera sin produktion. Regeringen delar därför och flera remissinstansers bedömning att ett teknikneutralt system bör användas vid beräkningen av stödbelopp. Det är av vikt att exempelvis läsarintäkter från digital publicering behandlas likvärdigt med intäkter från abonnemang från papperstidningar. Regeringen instämmer således i kommitténs bedömning att alla läsarintäkter från abonnemang, digital försäljning och lösnummer bör omfattas vid beräkningen av stödbelopp. För att genomföra förändringen bör en definition av såld upplaga införas i presstödsförordningen. Såld upplaga bör utgöras av en tidnings abonnerade upplaga samt den upplaga som motsvarar läsarintäkterna från digital publicering och försäljning av lösnummer. Bestämmelserna om beräkning av allmänt driftsstöd bör därför ändras på så sätt att beloppen knyts till viss såld upplaga i stället för till en abonnerad upplaga. Vid beräkningen av en tidnings veckovolym ska således även en tidnings sålda upplaga inkluderas. Det bör ankomma på att utforma de närmare mätmetoderna för detta. Vid behov kan myndigheten också utfärda de närmare föreskrifter som behövs för tillämpningen. Förutom att anpassa beräkningen av stöd till den förändrade medieutvecklingen syftar förslaget till att skapa större incitament för dagstidningar med driftsstöd att öka sina läsarintäkter samt främja teknisk utveckling och utveckling av affärsmodeller. Förändringen beräknas också leda till att dämpa upplagefallet vid beräkningen av driftsstödet. 2014/15:88 Förslaget gäller vid beräkningen av vilket stödbelopp som ska betalas ut till en tidning. I likhet med anser regeringen inte att kraven på abonnerad upplaga för att få rätt till presstöd ska ändras utöver vad som föreslås i avsnitt 4.5. Kraven på lägsta abonnerad upplaga (750 exemplar för tidningar som i huvudsak är skrivna på samiska eller meänkieli respektive 1 500 exemplar för övriga tidningar) för att en tidning ska vara berättigad till driftsstöd, ska således finnas kvar. Någon förändring av bestämmelserna om täckningsgrad görs inte heller. Avskaffat extrastöd för storstadstidningar och förändrade stödnivåer för hög- och medel- Regeringens bedömning: Regeringen ser behov av att se över storstadsstödet och stödnivåerna för hög- och medelfrekventa tidningar och avser att återkomma med förslag i dessa delar. Kommitténs förslag: föreslår att det särskilda extrastödet för storstadstidningar ska avskaffas. vidare att en stödtrappa med fyra steg införs för hög- och medelfrekventa Det maximala beloppet som kan utgå föreslås uppgå till 40 och Pres(s)gruppen instämmer i förslaget om avskaffat extrastöd för har inga invändningar mot att driftsstödet beräknas på samma sätt för alla hög- och medelfrekventa tidningar men påpekar att kostnadsnivån är högre i storstadsområdena. Nämnden anser att regeringen bör överväga ett högre maximibelopp för tidningar oavsett utgivningsort med sjudagarsutgivning och ett större omfång av redaktionellt material. Flera remissinstanser, däribland , tillstyrker förslaget om höjda stödnivåer. Pres(s)gruppen och påpekar att en uppräkning av driftsstödet måste genomföras oavsett övriga förslag och Fådagarstidningsgruppen anser att höjningen för hög- och medel- frekventa tidningar måste vara väsentligt högre. avstyrker förslaget om höjda stödnivåer och anser att det ur konkurrenshänseende i stället hade varit önskvärt med en större neddragning av driftsstödet, för att successivt avskaffa det helt. () är kritiskt mot förslagen och menar att stödet vid ett avskaffande måste ersättas av mekanismer som ger en upplagemässigt stor andratidning väsentligt högre stöd än en upplagemässigt liten tidning. föreslår därför en alternativ stödtrappa. förslagen hårt och ensidigt mot tidningen. konsekvens av förslagen blir att det stöd som utgår till Svenska kommer att minska. En sådan minskning är inte logiskt förenlig med de försvårande omständigheter som alltjämt råder på marknaden och som förväntas fortsätta råda . Enligt utgör en minskning av stödet ett hot mot möjligheterna för att bibehålla nuvarande ambitioner vad gäller spridning, kvalitet och innovation. Skälen för regeringens bedömning: Enligt 2 kap. 2 § presstödsförordningen beräknas det allmänna driftsstödet till hög- och medelfrekventa dagstidningar genom att tidningens veckovolym, uttryckt i tusentals exemplar, multipliceras med en bidragssats på upp till ett maximibelopp om . Enligt 2 kap. 2 § andra stycket presstödsförordningen kan en storstadstidning utöver det årliga allmänna driftsstödet ha rätt till ett extrastöd som motsvarar en viss procentandel av de nettokostnader som följer av de krav som särskilt ställs på denna tidningskategori. Kraven framgår av 1 kap. 6 § presstödsförordningen och avser ett årligt redaktionellt innehåll som omfattar och sjudagarsutgivning. I enlighet med kommissionens statsstödsgodkännande sker en successiv nedtrappning av extrastödet för att detta ska anses nödvändigt och proportionerligt. Det innebär bl.a. att det maximala stöd som kan utgå successivt sjunkit och kommer att hamna på 2016. De två storstadstidningar som fått extrastöd är och . får maximalt stödbelopp är stödet till lägre till följd av att den sistnämnda tidningen har redovisat betydligt lägre nettokostnader. har i slutbetänkandet redovisat förutsättningarna för dessa tidningar och gjort bedömningen att den konkurrenssituation som de båda tidningarna beskriver har stora likheter med den situation som råder på den lokala tidningsmarknaden för andra hög- och medelfrekventa tidningar med låg hushållstäckning. Kommitténs kartläggning av medielandskapet visar att de skillnader som fortfarande finns inom den svenska dagstidningsbranschen när det gäller upplagor, reklaminvesteringar och ekonomiska resurser inte längre följer traditionella mönster. anser att det därför är lika relevant att skilja storstadstidningarna från övriga andratidningar i presstödssystemet. De driftsstödsberättigade andratidningarna, såväl landsortstidningar som storstadstidningar, befinner i en ekonomiskt särskilt svår situation. Denna grupp av driftsstödstidningar är av stor betydelse för mediemångfalden, lokal bevakning och granskning samt tillhandahåller nyhetsförmedling till många prenumeranter och läsare. Nuvarande stödnivåer har varit oförändrade och någon indexuppräkning har inte skett.