prop · H30339 · 2015-10-28 00:00:00 — betydelse för målet i hovrätten. målet i hovrätten. genom hänvisningar till handlingar till ljud- och bildupptagningar och i målet, om rätten finner det andra handlingar i målet, om rätten finner det lämpligt. Om inte särskilda skäl för- Om det inte finns särskilda skäl anleder annat, bör ett av tings- för något annat, bör ett bevis som rätten upptaget bevis, som inte tingsrätten tagit upp och som inte enligt 35 kap. 13 § skall tas upp på enligt 35 kap. 13 § ska tas upp på nytt, läggas fram innan bevis som nytt läggas fram innan bevis som rör samma omständighet omedel- rör samma omständighet omedel- bart tas upp av hovrätten. bart tas upp av hovrätten. flera bevis i fråga om samma flera bevis i fråga om samma fram i ett sammanhang. fram i ett sammanhang. Uteblir klaganden från sam- Om klaganden uteblir från ett samma gäller om en klagande som Detsamma gäller om en klagande förelagts att infinna sig per- som har förelagts att infinna sig sonligen inställer sig endast genom ombud och hovrätten inte anser genom ombud och det inte finns sig ändå kunna avgöra målet. 59 Senaste lydelse 2005:683. 60 Senaste lydelse 1999:84. Uteblir klagandens motpart och har vite förelagts honom, får hovrätten, när förlikning om saken inte är tillåten, i stället för att förelägga nytt vite besluta att han skall hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Detsamma gäller om klagandens motpart inställer sig endast genom ombud när han förelagts vid vite att infinna sig personligen. Har vite förelagts klagandens motpart eller skall han hämtas till rätten och kan han inte hämtas, får dock målet avgöras trots att han inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål får också avgöras om klaganden har förelagts att infinna sig perssonligen men inställt sig endast genom ombud. Om klagandens motpart uteblir och vite har förelagts honom eller henne, får hovrätten, när förlikning om saken inte är tillåten, i stället för att förelägga nytt vite besluta att han eller hon ska hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Detsamma gäller om klagandens motpart inställer sig endast genom ombud när han eller hon har förelagts vid vite att infinna sig personligen. Om vite har förelagts klagandens motpart eller om han eller hon ska hämtas till rätten och inte kan hämtas, får dock målet avgöras trots att han eller hon inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål får också avgöras om klaganden har förelagts att infinna sig personligen men inställt sig endast genom ombud. Har det vid huvudförhandling i Om det vid en huvudförhandling tingsrätten hållits förhör inför i tingsrätten har hållits förhör inför rätten eller syn på stället angående rätten eller syn på stället om någon någon viss omständighet och beror viss omständighet och om av- avgörandet även i hovrätten av görandet även i hovrätten beror på tilltron till den bevisningen, får tilltron till den bevisningen, får tingsrättens dom inte ändras i den tingsrättens dom inte ändras i den delen utan att beviset har lagts delen utan att beviset har lagts fram i hovrätten genom en ljud- fram i hovrätten genom en ljud- och bildupptagning av förhöret i och bildupptagning eller tagits upp tingsrätten eller tagits upp på nytt på nytt vid en huvudförhandling i vid huvudförhandling i hovrätten. En sådan ändring får En sådan ändring får dock göras, dock göras om det finns synnerliga om det finns synnerliga skäl för att skäl för att bevisets värde är ett bevisets värde är ett annat än annat än tingsrätten antagit. 61 Senaste lydelse 2005:683. Hovrätten får avgöra målet utan huvudförhandling, om det är uppenbart att överklagandet är ogrundat. Kan saken utredas tillfreds- Om saken kan utredas tillfreds- ställande får hovrätten avgöra målet utan huvudförhandling, målet utan huvudförhandling, 1. om åklagaren har överklagat endast till den tilltalades förmån, 2. om endast den tilltalade 2. om endast den tilltalade har överklagat och hans ändrings- överklagat och hans eller hennes yrkande godtas av motparten, ändringsyrkande godtas av mot- 3. om det inte finns anledning att döma den tilltalade till ansvar eller 3. om det inte finns anledning att ådöma honom påföljd eller döma döma den tilltalade till ansvar eller honom till annan påföljd än böter döma ut påföljd eller döma till eller villkorlig dom eller sådana annan påföljd än böter eller påföljder i förening, 4. om parterna har begärt att påföljder i förening, målet skall avgöras utan huvud- 4. om parterna har begärt att målet ska avgöras utan huvud- 5. om ingen av parterna, sedan fråga väckts om avgörande utan huvud- förhandling, haft någon invändning mot detta. Har i fall som avses i andra Om en part har begärt stycket 1–3 en part begärt huvudförhandling i fall som avses i andra stycket 1–3, ska sådan hållas, om det inte är uppenbart hållas, om det inte är obehövligt. Med de påföljder som anges i Med de påföljder som anges i andra stycket 3 likställs vite och, andra stycket 3 likställs vite och, om det inte är fråga om om det inte är fråga om förverkande av villkorligt med- förverkande av villkorligt med- förordnande enligt 34 kap. 1 § beslut enligt 34 kap. 1 § första första stycket 1 . som sägs i andra stycket 3 om sägs i andra stycket 3 om villkorlig villkorlig dom gäller inte villkorlig dom gäller inte villkorlig dom som dom som förenas med föreskrift Avser överklagandet även annat än ansvar, får målet avgöras utan annat än ansvar, får målet avgöras utan huvudförhandling endast om denna talan enligt 50 kap. 13 § får denna talan enligt 50 kap. 13 § får prövas utan huvudförhandling. prövas utan huvudförhandling. För prövning som inte avser själva saken behöver huvudförhandling inte hållas. 62 Senaste lydelse 1999:84. talan, ska bevisningen läggas fram. Hovrätten skall se till att den Hovrätten ska se till att den bevisning som har lagts fram i bevisning som har lagts fram i som bevisningen har betydelse för målet i hovrätten. målet i hovrätten. till handlingar i målet, om rätten till ljud- och bildupptagningar och finner det lämpligt. andra handlingar i målet, om rätten finner det lämpligt. Om inte särskilda skäl för- Om det inte finns särskilda skäl anleder annat, bör ett av tings- för något annat, bör ett bevis som rätten upptaget bevis, som inte tingsrätten tagit upp och som inte enligt 35 kap. 13 § skall tas upp på enligt 35 kap. 13 § ska tas upp på nytt, läggas fram innan bevis som nytt läggas fram innan bevis som rör samma omständighet omedel- rör samma omständighet omedel- bart tas upp av hovrätten. bart tas upp av hovrätten. flera bevis i fråga om samma flera bevis i fråga om samma fram i ett sammanhang. fram i ett sammanhang. Uteblir en enskild klagande från Om en enskild klagande uteblir från ett sammanträde för huvudför- Detsamma gäller, om en enskild Detsamma gäller om en enskild klagande som förelagts att infinna klagande som har förelagts att sig personligen inställer sig endast infinna sig personligen inställer sig genom ombud och hovrätten inte endast genom ombud och det inte anser sig ändå kunna avgöra finns särskilda skäl mot att över- Uteblir en enskild motpart och Om en enskild motpart uteblir har vite förelagts honom, får och vite har förelagts honom eller hovrätten förelägga nytt vite eller henne, får hovrätten förelägga nytt besluta att han skall hämtas till vite eller besluta att han eller hon rätten antingen eller till ska hämtas till rätten antingen en senare dag. eller till en senare dag. om en enskild motpart som vid Detsamma gäller om en enskild vite förelagts att infinna sig motpart som vid vite har förelagts personligen, inställer sig endast att infinna sig personligen inställer sig endast genom ombud. Underlåter i mål om allmänt Om en målsägande som ska höras med anledning av åklagarens 63 Senaste lydelse 2005:683. 64 Senaste lydelse 1994:1034. höras i anledning av åklagarens talan, att infinna sig personligen, gäller andra stycket. Om vite har förelagts klagandens motpart eller om denne skall hämtas till rätten och hämtning inte kan ske, får hovrätten avgöra målet trots att han inställt sig endast genom ombud eller uteblivit. Ett mål får också avgöras om en enskild klagande som förelagts att infinna sig personligen inställt sig endast genom ombud. talan i ett mål om allmänt åtal inte infinner sig personligen, gäller Om vite har förelagts klagan- dens motpart eller om denne ska hämtas till rätten och hämtning inte kan ske, får hovrätten avgöra målet trots att han eller hon inställt sig endast genom ombud eller Ett mål får också avgöras om en enskild klagande som har förelagts att infinna sig person- ligen inställt sig endast genom Har det vid huvudförhandling i Om det vid en huvudförhandling tingsrätten hållits förhör inför i tingsrätten har hållits förhör inför rätten eller syn på stället angående rätten eller syn på stället om någon någon viss omständighet och beror viss omständighet och om av- avgörandet även i hovrätten av görandet även i hovrätten beror på tilltron till den bevisningen, får tilltron till den bevisningen, får tingsrättens dom inte ändras i den tingsrättens dom inte ändras i den delen utan att beviset har lagts delen utan att beviset har lagts fram i hovrätten genom en ljud- fram i hovrätten genom en ljud- och bildupptagning av förhöret i och bildupptagning eller tagits upp tingsrätten eller tagits upp på nytt på nytt vid en huvudförhandling i vid huvudförhandling i hovrätten. En sådan ändring får En sådan ändring får dock göras 1.om den är till förmån för den tilltalade, eller 2.om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än tingsrätten antagit. Om överklagandet gäller prövningstillstånd i hovrätt och målet innehåller en prejudikatfråga som avses i 11 § första stycket får , om prövningstillstånd meddelas i , besluta att prejudikatfrågan ska prövas av domstolen. I avvaktan på denna prövning ska frågan om meddelande av prövningstillstånd i 65 Senaste lydelse 2005:683. Om prövningstillstånd beviljas eller om sådant tillstånd inte krävs, ska överklagandet delges motparten med föreläggande att svara skriftligen inom , om detta inte redan har skett. Om det är uppenbart att överklagandet är ogrundat får dock genast meddela dom i målet.I mål om allmänt åtal får överklagandet översändas till åklagaren utan delgivning. Sådana uppgifter om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostadsadress som saknar betydelse för åtalet ska inte framgå av de handlingar som delges den tilltalade i mål om allmänt åtal.Om hovrätten i ett tvistemål har avslagit ett yrkande om kvarstad eller någon annan åtgärd enligt 15 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd eller i brottmål avslagit ett yrkande om en åtgärd som avses i 26–28 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd, får bevilja att åtgärden ska gälla tills vidare. Om hovrätten har beviljat en sådan åtgärd eller förklarat att domen får verkställas även om den inte har laga kraft, eller fastställt en tingsrätts beslut om det, får besluta att tingsrättens eller hovrättens beslut tills vidare inte får verkställas. I frågor om häktning eller reseförbud får ändra hovrättens beslut även om motparten inte hörts. 8 §66 Beviljas prövningstillstånd eller krävs inte sådant tillstånd, skall överklagandet delges motparten med föreläggande att svara skriftligen inom , om detta inte redan har skett. I mål om allmänt åtal får överklagandet översändas till åklagaren utan delgivning. Uppgift om målsägandes eller vittnens ålder, yrke och bostadsadress som saknar betydelse för åtalet skall inte framgå av de handlingar som delges den tilltalade i mål om allmänt åtal. Har hovrätten i tvistemål avslagit ett yrkande om kvarstad eller någon annan åtgärd enligt 15 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd eller i brottmål avslagit ett yrkande om en åtgärd som avses i 26–28 kap. eller upphävt ett beslut om en sådan åtgärd, får bevilja åtgärden att gälla tills vidare. Har hovrätten beviljat en sådan åtgärd eller förklarat att domen får verkställas även om den inte har laga kraft, eller fastställt tingsrätts beslut om det, får besluta att tingsrättens eller hovrättens beslut tills vidare inte får verkställas. I frågor om häktning eller reseförbud får ändra hovrättens beslut även om motparten inte hörts. 66 Senaste lydelse 2005:683. får utan huvudförhandling avgöra 2.ett mål i vilket med stöd av bestämmelserna i 12 § iallt väsentligt grundar avgörandet i övrigt på hovrättens bedömning, 3.ett mål som har tagits upp av hovrätten eller 4. ett sådant mål eller en sådan fråga i ett mål som skall avgöras av i dess helhet eller med nio ledamöter. Beträffande avgörande i övrigt i av mål utan huvudförhandling skall i tvistemål 50 kap. 13 § och i brottmål 51 kap. 13 § tillämpas. 4. ett sådant mål eller en sådan fråga i ett mål som ska avgöras av i dess helhet. När det gäller avgörande i övrigt i av mål utan huvudförhandling ska i tvistemål 50 kap. 13 § och i brottmål 51 kap. 13 § tillämpas. Har det vid huvudförhandling i Om det vid en huvudförhandling lägre rätt hållits förhör inför rätten i lägre rätt har hållits förhör inför eller syn på stället angående någon rätten eller syn på stället om någon viss omständighet och beror viss omständighet och om av- avgörandet även i Högsta dom- stolen av tilltron till den bevis- beror på tilltron till den bevis- ningen, får hovrättens dom ändras ningen, får hovrättens dom ändras i den delen endast om hovrätten i i den delen endast om hovrätten i samma del ändrat tingsrättens dom samma del ändrat tingsrättens dom utan att ta upp beviset vid utan att ta upp beviset vid en huvudförhandling eller ta del av en huvudförhandling eller ta del av en ljud- och bildupptagning av ljud- och bildupptagning av En sådan ändring får En sådan ändring får dock 1.om den är till fördel för den tilltalade, eller 2.om det finns synnerliga skäl för att bevisets värde är ett annat än hovrätten antagit. 13 §69 En tingsrätt får med parternas samtycke hänskjuta en viss fråga i målet till prövning av , när förlikning om saken är tillåten. 67Senaste lydelse 1996:157. 68Senaste lydelse 2005:683. 69Senaste lydelse 1999:84. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och Brickman samt justitierådet . En modernare rättegång II Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 43 kap. 3 § I paragrafens första stycke finns bestämmelser om att en huvudför- handling i tvistemål får påbörjas, trots att det finns ett sådant hinder mot huvudförhandling som avses i 2 §. Enligt andra stycket får rätten under vissa förutsättningar ta upp muntlig bevisning, om förhandlingen ställs I remissen föreslås att andra stycket ändras så att rätten ska ha en generell möjlighet att ta upp muntlig bevisning, om den som ska höras finns tillgänglig och det är lämpligt. En motsvarande reglering föreslås för brottmålen i 46 kap. 3 §. I anslutning till den bestämmelsen framför Lagrådet betänkligheter mot att domstolen ska få så vidsträckta möjligheter att ta upp bevisning i den tilltalades utevaro. tvistemålens del är den föreslagna regleringen problematisk. vill här anföra följande. Enligt förslaget ska rätten alltså få ta upp muntlig bevisning, om den som ska höras finns tillgänglig och det är lämpligt. Det ska inte krävas att svaranden har delgetts stämning i målet, inte heller att parterna har delgetts kallelse till den inställda förhandlingen. Avsikten är alltså att bevisupptagning ska få ske, trots att svaranden inte vet om att målet finns. Att regeringen är medveten om det disku- tabla i en sådan ordning framgår av att ordningen enligt remissen (s. 26 och 65) bör användas endast i rena undantagsfall. Vad som skulle kunna vara ett sådant undantagsfall nämns inte och det är svårt att föreställa sig vad som skulle göra en sådan handläggning berättigad. Inte heller är det invändningsfritt att ge rätten en möjlighet att ta upp bevisning i en situation där en part har delgetts stämning men inte kallelse till förhandlingen. Parten har ett uppenbart intresse av att få bevaka sina intressen och att få medverka i bevisupptagningen. dessa fall anbefalls i remissen försiktighet i tillämpningen. möjligheterna att använda förenklad delgivning sedan stämning delgetts ifrågasätter Lagrådet att det finns något reellt behov av en regel om att bevisupptagning får ske trots att en part inte delgetts kallelse till den inställda förhandlingen. Lagrådet förordar att rättens möjlighet att ta upp muntlig bevisning i samband med en inställd huvudförhandling begränsas så att bevisupptagningen ska få ske bara om svaranden har delgetts stämningen och parterna har delgetts kallelse till förhandlingen. 43 kap. 13 § I remissen föreslås att den mening i paragrafens andra stycke som anger att vid ”ny huvudförhandling skall målet företas till fullständig handläggning” ska ändras så, att ordet ”företas” byts ut mot orden ”tas upp”. Uttrycket ”tas upp” eller ”tagits upp” används emellertid även i en annan betydelse i stycket. Där föreskrivs nämligen att bevis som har ”tagits upp” vid den tidigare handläggningen ska ”tas upp” på nytt i vissa fall och att om ett förhör som har ”tagits upp” vid den tidigare handläggningen kan läggas fram genom en ljud- och bildupptagning, får det ”tas upp” på nytt endast om ytterligare frågor behöver ställas eller om det finns särskilda skäl. Det anges också att om ett bevis inte ”tas upp” på nytt, så ska det läggas fram på lämpligt sätt. Lagrådet föreslår att ordet ”företas” behålls eller att det ersätts med ett annat uttryck än ”tas upp”. Bestämmelsens innebörd är ju kort och gott att målet ska tas om från början. 46 kap. 3 § I paragrafens första stycke regleras i vilka fall en huvudförhandling får påbörjas trots att det föreligger hinder enligt 2 § första stycket 4–6 mot förhandlingen. I andra stycket ges också bestämmelser om upptagande av muntlig bevisning och annan handläggning i samband med att huvudförhandlingen ställs in. Andra stycket synes gälla oavsett skälet till att huvudförhandlingen ställs in. Förslaget till ändring i bestämmelsen aktualiserar främst det fallet att huvudförhandlingen ställs in på grund av den tilltalades utevaro. Enligt paragrafens andra stycke får rätten, om huvudförhandlingen ställs in, ”ändå ta upp muntlig bevisning om den som ska höras finns tillgänglig och det är lämpligt”. Det är enligt Lagrådets mening motiverat att möjligheterna till bevisupptagning utvidgas även för brottmålens del. För en sådan utvidgning talar målsägandes och vittnens intresse av att få lämna sina berättelser utan att behöva inställa sig på nytt vid en ny huvudförhandling. Det är också ett allmänt intresse att konsekvenserna av att huvudförhandlingar ställs in begränsas. Dessa intressen ska dock vägas mot intresset av att huvudförhandlingen kan genomföras i ett sammanhang och mot den tilltalades rätt till en rättvis rättegång. Den föreslagna regeln ger genom uttrycket ”om … det är lämpligt” domstolen ett betydande utrymme att ta upp muntlig bevisning vid en inställd huvudförhandling. Uttrycket ger inte någon närmare ledning beträffande gränserna för domstolens möjlighet att ta upp sådan bevisning. Regeln gör inte heller skillnad mellan fall där den tilltalade medvetet håller sig undan och fall där den som står anklagad för brott inte är medveten om detta eller inte är medveten om att huvudförhandling i målet ska äga rum. I författningskommentaren anges att bevisupptagning i den tilltalades utevaro när den tilltalade varken har delgetts stämning eller kallelse till förhandlingen bör kunna komma i fråga endast i rena undantagssituationer, att möjligheten till bevisupptagning när en tilltalad har delgetts stämning, men inte kallelse till förhandlingen, bör användas med försiktighet, även om utrymmet inte är lika begränsat som i de fall då stämningen inte delgetts, samt att om en part har varit delgiven kallelse till en tidigare huvudförhandling i samma mål men uteblivit bör en bevisupptagning ofta kunna ske, förutsatt att bevisupptagningen även i övrigt anses lämplig. Det framhålls också att om den tilltalade inte är närvarande bör dennes försvarare, om en sådan är förordnad, normalt vara närvarande. Det sägs härutöver att hänsyn bör tas till den tilltalades rätt enligt artikel 6.3 d) i att förhöra eller låta förhöra vittnen som åberopas mot henne eller honom. Den tilltalades rätt att hålla motförhör tillgodoses enligt författningskommentaren i normalfallet av möjligheten att vid den senare huvudförhandlingen hålla tilläggsförhör. Det kan emellertid, påpekas det, finnas situationer där bevisningens karaktär gör att ett senare kompletterande förhör inte i tillräcklig grad kompenserar den tilltalade för att rätten till motförhör i samband med huvudförhöret inte har tillgodosetts. Lagrådet instämmer i detta påpekande. Inte sällan är det av särskilt värde att den tilltalade redan vid ett första förhör under rättegången får konfrontera vittnet med sina frågor. Det är inte givet att avsaknaden av motförhör vid förhör utom huvudförhandlingen kan kompenseras senare genom ett motförhör vid huvudförhandlingen. Det är en bedömning som den tilltalade måste få göra. En grundläggande förutsättning för att bevisupptagning ska få äga rum i den tilltalades frånvaro måste därför vara att den tilltalade har delgetts stämning och kallelse till huvudförhandlingen. Det finns annars en risk för att rätten till motförhör – särskilt när det är fråga om bevisning som visar sig vara avgörande – enligt artikel 6.3 d) inte iakttas. Dessutom kan, som framhåller, redan den tilltalades utevaro ha betydelse för målsägandens eller vittnets utsaga på så sätt att förhörspersonen ger avkall på sin försiktighet. Med tanke på den tilltalades rätt till en rättvis rättegång framstår det som olämpligt att lagregeln utformas så att den tilltalade – i en situation där han eller hon är omedveten om att en förhandling kommer att hållas – riskerar att bli berövad sin rätt att närvara vid förhör som domen kommer att grundas på, utan möjlighet att annat än vid ett eventuellt kompletterande förhör ställa frågor till förhörspersonerna. Bestämmelsen bör inte ge domstolen en generell möjlighet, inom ramen för en lämplighetsbedömning, att hålla förhör med vittnen och målsägande när den tilltalade inte har delgivits stämning och kallelse till huvudförhandlingen. Detta gäller naturligtvis särskilt i de fall där den tilltalade inte har någon försvarare. Ett krav på att den tilltalade ska ha delgetts kallelse lär inte vara särskilt betungande för domstolen med tanke på reglerna om förenklad delgivning. Inte heller när den tilltalade har laga förfall för sin utevaro bör det vara möjligt att hålla förhör utan den tilltalades samtycke. Att den nuvarande lagtexten inte uttryckligen förbjuder bevisupptagning vid en inställd huvudförhandling när den tilltalade inte är delgiven ändrar inte Lagrådets bedömning. Möjligheten att ta upp muntlig bevisning vid en inställd huvudförhandling, om den som ska höras finns tillgänglig, bör vara villkorad av att den tilltalade har delgetts stämning. Om den tilltalade har delgetts stämning men inte kallelse till huvudförhandlingen bör muntlig bevisning få tas upp bara om den tilltalade har en offentlig försvarare, som ger sitt samtycke. I det senare fallet kan möjligen undantag tänkas, t.ex. om den tilltalade har uteblivit trots att han eller hon delgetts kallelse. Reglerna om förenklad delgivning gör dock att den tilltalade normalt kan delges kallelsen. Till detta kommer att huvudförhandlingen inte behöver ställas in utan målet kan avgöras i den tilltalades utevaro. 46 kap. 13 § Se vad Lagrådet har anfört i anslutning till 43 kap. 13 §. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , Y , M , I Baylan, P , H Hellmark , Å , M , A Ygeman, P , M , M , A Strandhäll, G , G ,