prop · H203109 · 2015-04-23 00:00:00 — I dagens moderna mediesamhälle finns en stor mångfald av olika informationskanaler. De digitala sociala mediernas betydelse för kommunikationen vid fredstida kriser blir allt större. På motsvarande sätt kan sociala mediers betydelse för kommunikation och informationsspridning vid höjd beredskap öka. Användningen av internet får en allt större betydelse för möjligheterna att genom informationsspridning försöka påverka beslutsfattare och den allmänna opinionen. I en krissituation eller en eventuellt uppkommande konfliktsituation kan stater eller andra aktörer använda olika metoder för att direkt eller indirekt försöka påverka och svenska intressen. I syfte att förstärka sin egen position och försvaga och svenska intressen kan exempelvis en stat eller annan aktör sprida information, desinformation och rykten för att påverka attityder och handlande hos enskilda centralt placerade beslutsfattare eller hos befolkningen. Denna typ av påverkan kan i vissa fall, beroende på situation och konfliktnivå, karaktäriseras som psykologisk krigföring. Sådana försök till påverkan kan utgöra en direkt utmaning mot målet för vår säkerhet att värna förmågan att upprätthålla grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Regeringen konstaterar att det försämrade omvärldsläget aktualiserar behovet av ett psykologiskt försvar anpassat efter dagens förhållanden. Regeringen framhåller betydelsen av ett psykologiskt försvar för att så långt det är möjligt under störda förhållanden, säkerställa ett öppet och demokratiskt samhälle med åsiktsfrihet och fria medier. Såväl i fred som vid höjd beredskap bidrar värnandet av dessa grundläggande värden till att öka befolkningens risk- och krismedvetenhet, motståndsanda och försvarsvilja. Därmed förbättras samhällets förmåga att hålla emot och avvärja påtryckningar från en eventuell motståndare. Psykologiska försvarsåtgärder bör kunna utföras av berörda myndigheter och aktörer såväl under fredstida förhållanden inom ramen för krisberedskapen som inom ramen för totalförsvaret vid höjd beredskap. Berörda aktörers samverkan för att stärka det psykologiska försvaret bör utvecklas. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har en viktig stödjande roll för denna samverkan. Påverkanskampanjer som kan nyttja såväl öppna som dolda metoder är en särskild utmaning. Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps och övriga berörda myndigheters verksamhet avseende psykologiskt försvar bör därför med 2014/15:109 tillgängliga medel, och med respekt för den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten, tydliggöras och utvecklas. Underrättelseförmåga, cyberförsvar och Regeringens bedömning: Försvarsunderrättelseförmågan bör förstärkas. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser, liksom Försvarsberedningen, att såväl den svenska försvarsförmågan som möjligheterna för att föra en självständig och aktiv säkerhets-, utrikes- och försvarspolitik är beroende av en god försvarsunderrättelseförmåga. Försvarsunderrättelseverksamhet bedrivs av Försvarsmakten, , och . Den försämrade säkerhetspolitiska situationen visar tydligt på behovet av en god svensk förmåga att inhämta, bearbeta, analysera och delge försvarsunderrättelser. Försvarsunderrättelseförmågan är avgörande för att kunna använda och utveckla stridskrafterna och övriga förmågor på ett ändamålsenligt sätt. Försvarsunderrättelseförmågan utgör också ett centralt stöd för regeringen och övriga myndigheter som kan inrikta verksamheten. Det är av vikt att försvarsunderrättelseförmågan har tillräckligt hög beredskap för att kunna ge nödvändig förvarning och att den har sådan uthållighet att den över betydande tid förmår följa ett krisförlopp. Försvarsmakten har i sitt underlag redovisat hur försvarsunderrättelseverksamheten kan utvecklas . Redovisningen ligger i linje med det som Försvarsberedningen framfört om bl.a. förstärkt förmåga, beredskap och om att vid behov kunna följa längre krisförlopp. Försvarsmakten har även i sin planering beaktat behovet av materiel för att utveckla försvarsunderrättelseförmågan så att dessa är i balans med förslagen om förstärkt förmåga i den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten samt behovet av forskning till stöd för underrättelse- och säkerhetstjänstens framtida utveckling. Regeringen menar att det är av vikt att även kan utveckla sin del av försvarsunderrättelseförmågan. Regeringen anser därför att försvarsunderrättelseförmågan bör förstärkas. Regeringen kommer fortsatt inrikta och följa utvecklingen inom försvarsunderrättelseområdet för att uppnå detta. Regeringens bedömning: Grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer. bör även kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar Försvars- beredningens uppfattning att sårbarheterna i dagens globala it-system är, och inom överskådlig tid kommer att vara, en av våra mest komplexa Operationer i cybermiljön har utvecklats till att utgöra ett separat hot såväl som ett av flera militära maktmedel. angrepp från statliga eller statsstödda aktörer kan riktas mot vitala delar i samhällets funktionalitet och konsekvenserna spridningseffekter för samhällsviktig verksamhet i flera sektorer. För att upprätthålla en hög nivå av cybersäkerhet i måste samhällsviktiga funktioner och kritiska it-system kunna skyddas mot it- En ökande sårbarhet är att enskilda aktörer i samhället saknar förmåga att identifiera att man är utsatt för ett it-angrepp. fredstid utsätts svenska myndigheter och företag för sådana angrepp. Försvarsmyndigheterna ingår vid sidan av andra myndigheter i ett Ett cyberförsvar syftar till att upptäcka, möta och motverka it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer. Regeringen konstaterar att flera länder har beslutat att, utöver passiva och defensiva cyberförmågor, även utveckla aktiva förmågor i cybermiljön. Försvarsmakten har i sitt underlag redovisat behovet av att utveckla Försvarsmakten pekar på att cybermiljön är en av flera arenor där man måste kunna agera. Ett framtida krig kan inte isoleras till enskilda arenor eller vapensystem utan kommer att kännetecknas av en Försvarsmakten lyfter fram vikten av att utveckla en offensiv cyberförmåga för att kunna möta angrepp mot egna system som det ger möjlighet att möta hot och angrepp i andra arenor vilket sammantaget påverkar en motståndares förmåga att angripa och svenska intressen. Regeringen har även mottagit betänkandet Informations- och cybersäkerhet i – strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23) som är ett viktigt underlag för regeringens fortsatta inriktning av informations- och cybersäkerhetsområdet. Ett it-angrepps möjliga påverkan på flera sektorer i samhället har enligt Försvarsberedningen påskyndat diskussionerna om både nationell och internationell reglering och lagstiftning. Det är vidare Försvars- beredningens uppfattning att folkrätten i fred (folkrätt) och folkrätten i krig (krigets lagar) kvarstår som legala principer även för aktioner i cybermiljön. Regeringen delar denna uppfattning. Olika cyberförmågor, tillsammans med en stärkt underrättelseförmåga, skapar förutsättningar för planering med god framförhållning och ett aktivt agerande i cybermiljön om behovet uppstår. detta en möjlighet att öka den nationella förmågan att upprätthålla vår suveränitet, bidra till att hantera händelser i närområdet och skydda Ett svenskt cyberförsvar som är tillräckligt robust för att stå emot och hantera it-angrepp som det är förberett för att vid behov snabbt kunna agera aktivt, kräver samordning och koordinering av kompetenser mellan olika myndigheter och samhällsfunktioner. Internationell samverkan är också viktig för att kunna utveckla den Regeringen anser, liksom Försvarsberedningen, att samlade förmåga att förebygga, motverka och aktivt hantera konsekvenserna av civila och militära hot, händelser, attacker och angrepp i måste utvecklas och förstärkas. Detta bedömer regeringen vara ett Prop. 2014/15:109 kostnadseffektivt sätt att vid sidan av redan etablerade militära förmågor ytterligare höja tröskeln för en antagonistisk aktör som överväger att angripa eller svenska intressen, eller utöva påtryckningar med militära eller andra maktmedel. Härvidlag menar regeringen att bör utveckla en förmåga att genomföra aktiva operationer i cybermiljön. 8.3Förmåga att identifiera och möta påverkanskampanjer Regeringens bedömning: bör utveckla sin förmåga att identifiera och möta påverkanskampanjer. Berörda myndigheter och aktörer måste kunna hantera sådana kampanjer såväl i fredstid som vid höjd beredskap. Skälen för regeringens bedömning: En påverkanskampanj är centralt styrd som ett brett spektrum av metoder, såväl öppna som dolda kan användas. Inom ramen för en påverkanskampanj genomförs påverkansoperationer. Det psykologiska försvarets roll i detta sammanhang har redovisats tidigare. Karaktären på dessa påverkanskampanjer kan vara av en sådan art att de ställer särskilda krav på försvarsmyndigheterna och de rättsvårdande myndigheterna. Regeringen konstaterar i kapitel fyra att påverkansoperationer mot redan pågår. Berörda myndigheter och aktörer måste, med respekt för den grundlagsskyddade tryck- och yttrandefriheten, kunna identifiera och möta påverkanskampanjer och neutralisera propagandakampanjer såväl under fredstida förhållanden som under höjd beredskap. Enligt regeringen ställer detta krav på att , enskilt och tillsammans med andra, utvecklar förmågan att kunna identifiera och möta sådan verksamhet. Resurser för detta finns vid ett flertal myndigheter. Berörda aktörers samverkan för att motverka sådana kampanjer måste utvecklas i syfte att på bästa sätt nyttja existerande resurser. Flera myndigheter inklusive försvarsmyndigheterna och rättsvårdande myndigheter har härvidlag viktiga uppgifter. 2014/15:109 9 Regeringens bedömning: De frivilliga försvarsorganisationernas möjlighet att bidra till totalförsvaret och därmed även samhällets krisberedskap bör långsiktigt säkerställas. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen konstaterar att det ideella engagemanget är stort i då hälften av befolkningen gör frivilliga insatser i och utanför organisationslivet. Regeringen värdesätter alla former av engagemang och har i propositionen Politiken för det civila samhället (prop. 2009/10:55) som mål att förbättra villkoren för det civila samhället. Organisationers möjligheter att göra människor delaktiga har en stor betydelse i det svenska samhället. De bygger upp och bevarar det sociala kapitalet och garanterar demokrati och mångfald. Inom totalförsvaret bidrar bl.a. de frivilliga försvarsorganisationerna med sitt arbete och sitt engagemang till civil och militär förmåga samt med värdefulla insatser nationellt. Försvarsberedningen har pekat på att de frivilliga försvarsorganisationerna fyller en viktig samhällsfunktion och att de tillhandahåller nödvändig förmåga och kompetens samt är väsentliga för folkförankring. Regeringen delar Försvarsberedningens syn och anser vidare att de frivilliga försvarsorganisationerna är en effektiv och viktig resurs. Det är viktigt att långsiktigt säkerställa de frivilliga försvarsorganisationernas möjlighet att bidra till totalförsvaret och därmed även till samhällets krisberedskap. De frivilliga försvarsorganisationerna har flera viktiga uppgifter. Försvarsberedningen har pekat på att de frivilliga försvarsorganisationerna bidrar på ett värdefullt sätt till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna och menar att det bör övervägas att utöka de frivilliga försvarsorganisationernas bidrag även i andra krigsförband. Regeringen delar Försvarsberedningens syn och anser att det både skulle stärka folkförankringen och bidra till att försörja krigsförbanden med kompetens på ett rationellt och kostnadseffektivt sätt. De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet bör främst vara inriktad mot nationella uppgifter vid höjd beredskap. De frivilliga försvarsorganisationerna bidrar vidare till totalförsvarets förankring i det svenska samhället. Folkförankring bygger bland annat på att det finns kunskap och förståelse för samhällets och totalförsvarets behov vid kriser och krig. Informationsspridning om totalförsvaret är en viktig del av de frivilliga försvarsorganisationernas funktion. Folkförankring förutsätter också att människor, utöver sin ordinarie sysselsättning, intresserar sig för och direkt engagerar sig i försvarets verksamhet. De frivilliga försvarsorganisationerna liksom den övriga tjänstgörande personalen är av stor betydelse i detta avseende. De frivilliga försvarsorganisationerna utbildar sina medlemmar i syfte att stärka totalförsvaret och därmed även samhällets krisberedskap. De frivilliga försvarsorganisationernas ungdomsverksamhet är särskilt betydelsefull. Försvarsberedningen har föreslagit att de frivilliga försvarsorganisationernas bidrag till totalförsvaret och samhällets krisberedskap bör stärkas. Försvarsberedningen ser en möjlighet att stärka engagemanget för den tjänstgörande personalen genom att de frivilliga försvarsorganisationerna i större utsträckning tillhandahåller riktade frivilliga försvarsutbildningar kopplade till den enskildes militära profession. Regeringen delar denna syn. Eventuella behov av personella förstärkningar vid de beredskapsansvariga myndigheterna för att lösa lednings- och samordningsuppgifter bör i första hand täckas genom omfördelning inom verksamheten eller genom att avtal träffas med lämpliga personer om frivillig tjänstgöring under beredskapsförhållanden. Det är även möjligt att genom avtal knyta till sig frivilliga. Regeringen anser att planeringen av totalförsvaret likväl som samhällets krisberedskap bör innehålla ett utvecklat frivilligperspektiv. Frivilligorganisationer inklusive de frivilliga försvarsorganisationerna har en bred kunskap, engagemang och förmåga att bidra till att stärka det breda säkerhetsarbetet. Dessa organisationer bidrar till att öka enskilda människors förmåga att hantera allvarliga händelser, olyckor och kriser. Genom att öka den fredstida förmågan att möta och hantera olyckor och kriser kommer även andra frivilligorganisationer att bidra till förmågan att motstå påfrestningar under höjd beredskap. Regeringen anser att berörda centrala myndigheter, kommuner och landsting i högre grad bör eftersträva samverkan med berörda frivilligorganisationer i syfte att tillvarata de frivilligas engagemang såväl under fredstida kriser som under höjd beredskap. Ideellt engagemang inverkar positivt på människors tillit till samhället och till varandra, vilket är ett viktigt värde för krisberedskapen. Det är viktigt att det finns strukturer som gör att aktörerna i fråga snabbt kan nå frivilligresurserna när en händelse inträffar och att det på förhand finns planer och rutiner för hur frivilliga ska engageras i hanteringen av händelsen. Formerna för att ta del av frivilligheten bör förbättras. För detta arbete krävs att kommuner, myndigheter och andra aktörer samverkar med frivilligorganisationer. Det finns behov av att analysera vilka ansvarsområden och vilka uppgifter inom civilt försvar och krisberedskapen som bäst kan mötas av frivilliga krafter. Utifrån en sådan analys bör sedan en målsättning för frivilligt engagemang i anslutning till samhällets säkerhet kunna formuleras. 2014/15:109 10 10.1Utvecklad styrning och uppföljning Regeringens bedömning: Styrningen och uppföljningen av myndigheterna inom försvarsområdet bör fortsätta att utvecklas. Den verksamhetsmässiga och finansiella styrningen bör vidare utvecklas i enlighet med den övergripande målsättningen att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. Utöver att vidta åtgärder som avser investeringsplaneringsprocessen för försvarsmateriel avser regeringen att dels tillsätta en utredning med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen, dels ge ett uppdrag till en myndighet om den finansiella styrningen av . Skälen för regeringens bedömning: För att upprätthålla ett civilt och militärt försvar investerar stora resurser bl.a. i personal, materiel, fastigheter och infrastruktur. Försvarsmakten har t.ex. i materiella anläggningstillgångar och ungefär 30 000 anställda. De årliga anslag om som tillförs genom statsbudgeten är därmed endast en del av de samlade resurser som och regeringen har ansvaret att styra över. I granskningsrapporter inom försvarsområdet samt den årliga revisionen framkommer att det finns brister i Försvarsmaktens uppföljning och redovisning. betonar i betänkande 2014/15:FöU3 vikten av att regeringen i enlighet med rekommendationerna från konkretiserar mål och krav på Försvarsmakten genom att bl.a. utveckla den strategiska styrningen och säkerställa balansen mellan uppgifter och resurser. Regeringen betonar i likhet med och vikten av att fortsätta arbetet med att förbättra tydligheten och effektiviteten i fråga om styrning och uppföljning av försvaret. Regeringens övergripande målsättning är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden, liksom inriktningen att dessa i första hand bör utformas för att möta ett väpnat angrepp. Detta bör även vägleda utformningen av styrning och uppföljning av Försvarsmakten och dess stödmyndigheter. Det är viktigt att kunna följa hur den operativa förmågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i konkreta åtgärder. Den återupptagna försvarsplaneringen, men även arbetet med att förbättra redovisningen av förbandens krigsduglighet, bidrar och bör i ökad omfattning bidra till, ökad spårbarhet mellan krav på krigsförbandens förmåga och dess utformning. Tyngdpunkten för styrning och uppföljning av Försvarsmakten bör därmed ligga på krigsförbandens och i första hand på deras förmåga att med tillgängliga resurser lösa sina uppgifter vid höjd beredskap. Det gäller såväl finansiell uppföljning som verksamhetsuppföljning. Krigsduglighetskrav för respektive krigsförband ökar tydligheten och möjligheten till bedömning av de enskilda krigsförbandens aktuella status. Krigsdugligheten avser förbandens förmåga att lösa sina uppgifter inom efter intagande av höjd beredskap. I kombination med en ökad spårbarhet mellan krav på krigsförbandens förmåga och behov av ekonomiska medel ger detta även en grund för prioritering av verksamheten i förhållande till tillgängliga resurser. Det ökar även möjligheten att följa upp verksamhetens effektivitet och effekten av tillförda medel. Utvecklingen mot en mer strategisk styrning ger sammantaget Försvarsmakten möjlighet att i högre grad definiera vilka åtgärder som är mest ändamålsenliga för att lösa sina uppgifter. Det innebär också bättre förutsättningar för uppföljning, både från regeringens och från myndighetens sida. En väl fungerande uppföljning är också grunden för att kunna utvärdera försvarets förmåga i förhållande till säkerhetspolitiska och militärstrategiska läge. Regeringen konstaterar att Försvarsmaktens möjligheter att lösa sina uppgifter är beroende av en effektiv och väl fungerande egen organisation men också av att övriga myndigheter inom försvarsområdet uppvisar effektivitet och kvalitet i de tjänster som levereras till Försvarsmakten. har flera omfattande rationaliserings- och effektiviseringsåtgärder vidtagits inom försvaret och vissa av dessa åtgärder håller fortfarande på att genomföras. Försvarsmakten bör ha ett tydligt inflytande över de resurser och processer som påverkar den operativa förmågan i krigsförbanden. Försvarsberedningen understryker betydelsen av att regeringen har möjlighet att, med utgångspunkt i , göra prioriteringar av hur investeringar ska fördelas. Utöver en ny process för planering av materielinvesteringar i enlighet med förslag (SOU 2014:15) har redovisat förslag på hur den finansiella styrningen och uppföljningen av Försvarsmakten och viss stödverksamhet kan förändras och förtydligas (ESV 2013:57, ESV 2014:39). pekar bl.a. på att materielförsörjningens finansieringsmodell är så komplex att en ändamålsenlig finansiell styrning inte är möjlig samt uppmärksammar obalanser i ansvar och befogenheter mellan myndigheterna och svagheter i nuvarande anslagsredovisning. Regeringen bedömer att betänkande, redovisning och granskningsrapporter sammantaget ger en god grund för att utveckla styrning och uppföljning av materiel- och logistikförsörjningen av det militära försvaret. De olika förslagen bör ses i ett sammanhang, men anpassningar av förslagen är nödvändiga för att en ändamålsenlig investeringsplanering med korresponderande finansiell styrning ska kunna realiseras. Vidare är det viktigt att rationaliseringar och effektiviseringar inom ramen för pågående utveckling av den integrerade materiel- och logistikförsörjningen inte riskeras. Regeringen anser att vissa åtgärder kan genomföras . För att möjliggöra ökad tydlighet och transparens i investeringsplaneringsprocessen bör kopplingen mellan verksamhet och finansiering utvecklas. Som ett led i det arbetet har regeringen, i enlighet med förslag, uppdragit åt att redovisa förslag på hur anslagen kan renodlas. Förslagen ska redovisas för regeringen . Regeringen bedömer att anslagsstrukturen inom utgiftsområde 6 kan 2014/15:109 behöva ses över och avser därför återkomma till i samband med budgetpropositioner. Avsikten är att på lämpligt sätt korrigera den finansiella styrningen av avgiftsfinansierade verksamhet, genom att särskilja förvaltningskostnader från övriga kostnader. Regeringen avser i detta syfte att ge uppdrag till en myndighet. Det avser den verksamhet som belastar de under utgiftsområde 6 uppförda anslagen 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar och 1:4 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar. Regeringen överväger därutöver att öka flexibiliteten i materielförsörjningen och förutsättningarna för ett effektivt resursutnyttjande genom en högre anslagskredit för materielinvesteringar, i enlighet med förslag från (RiR 2011:13), och (ESV 2013:57). Regeringen avser att tillsätta en utredning med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen utifrån bl.a. kravet på ökad operativ förmåga i krigsförbanden. Utredningen bör omhänderta iakttagelser avseende styrning och uppföljning. I syfte att förbättra den interna styrningen och kontrollen har Försvarsmakten investerat i affärssystemet Prio. Systemet innebär att ett samlat resurs- och ekonomiledningssystem nu införs för hela Försvarsmakten. Det är av stor vikt att dessa investeringar nu tas tillvara som en del i förbättringarna av Försvarsmaktens och interna styrning och kontroll, vilket även bör inkludera en förbättrad behovs- och tillgångsredovisning. Regeringen avser att fortsatt följa arbetet med att stärka den interna styrningen och kontrollen inom Försvarsmakten men även inom försvarsområdet som helhet. Arbetet bör ske i nära dialog med respektive myndighet. En effektiv och ändamålsenlig statlig förvaltning är ett ständigt överordnat mål. Försvaret har genomfört flera rationaliseringar. Ett omfattande arbete har genomförts i syfte att skapa långsiktig balans mellan Försvarsmaktens verksamhet och dess ekonomiska ramar. Nuvarande planering förutsätter dessutom att beslutade rationaliseringar genomförs. Det är angeläget att myndigheten fortsätter de processer som fortfarande pågår samt omhändertar erfarenheterna från och resultatet av de åtgärder som har genomförts. Regeringens bedömning: Behovet av, och möjligheterna till att införa, ett karenssystem för personal som lämnar statsförvaltningen till förmån för försvars- och säkerhetsindustrin bör ses över. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer, i likhet med Försvarsberedningen, att behovet av och möjligheterna till att införa ett karenssystem för personal som lämnar statsförvaltningen till förmån för försvars- och säkerhetsindustrin bör ses över.