prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — Därutöver kan det noteras att artikel 19 i DAC föreskriver att när en medlemsstat erbjuder ett tredjeland ett mer omfattande samarbete än vad som föreskrivs i det direktivet får den medlemsstaten inte vägra någon annan medlemsstat som så önskar att inleda ett sådant ömsesidigt mer omfattande samarbete med den medlemsstaten. Regeringens förslag: En ny lag om identifiering rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton ska införas. Lagen ska utformas på ett sådant sätt att samtliga konton som innehas av personer med hemvist i någon annan stat eller jurisdiktion eller av vissa enheter som personer med hemvist i någon annan stat eller jurisdiktion har bestämmande inflytande över ska anses vara rapporteringspliktiga. oavsett om ännu har en bindande överenskommelse med den staten eller jurisdiktionen om automatiskt utbyte av upplysningar om Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. rättsliga grunden när det gäller förslaget om identifiering av konton. har anslutit sig till ett multilateralt avtal mellan nationella behöriga myndigheter om att genomföra CRS. Enligt förslaget ska den svenska lagen utformas så att finansiella konton ska omfattas av rapporteringsplikten oavsett om ännu har en bindande överenskommelse om automatiskt informationsutbyte med den stat där kontohavaren har sin hemvist. Det innebär att lagen enligt förslaget skulle föranstalta om automatiskt informationsutbyte till ett stort antal stater utan att någon bindande förpliktelse för detta skulle föreligga vid Oaktat de administrativa skäl som anförs för den föreslagna ordningen med anledning av staternas successiva anslutning till avtalet, ifrågasätter förslagets laglighet i denna Skälen för regeringens förslag: Bilaga I och II till DAC samt CRS innehåller ett detaljerat regelverk för den granskning som svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut ska genomföra för att identifiera de rapporteringspliktiga kontona. För att införa dessa bestämmelser i svensk rätt bör en ny lag, IDKAL, införas. För att kunna identifiera rapporteringspliktiga konton som innehas av fysiska personer behöver de rapporteringsskyldiga finansiella instituten behandla personuppgifter. 10 § PUL följer att personuppgifter får behandlas bara om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen eller om behandlingen är nödvändig för att bl.a. den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöra en rättslig skyldighet. För att instituten ska kunna fullgöra sina skyldigheter enligt den nya IDKAL kommer den nämnda behandlingen av personuppgifter att vara nödvändig (se även avsnitt Som nämnts under avsnitt 3.1 har 61 stater och jurisdiktioner Avtalet är dock öppet för tillträde av andra stater Ytterligare sju stater och jurisdiktioner har politiskt åtagit sig att genomföra CRS så att ett första informationsutbyte ska kunna ske 2017. Därutöver har 26 stater och jurisdiktioner åtagit sig att genomföra CRS så att ett första informationsutbyte ska kunna ske Vidare har fem stater och jurisdiktioner politiskt åtagit sig att genomföra CRS, men utan att ange någon tidsplan för detta. 61 stater och jurisdiktioner som har undertecknat MCAA har alltså redan ytterligare 38 åtagit sig att genomföra CRS utan att ännu ha undertecknat Bland dessa 38 stater och jurisdiktioner finns bl.a. Förenade , , och . jurisdiktioner kan förväntas ansluta sig till det automatiska informationsutbytet om finansiella konton. arbetar för att utbytet ska kunna bli helt globalt. finansiella instituten skulle genomföra den granskningsprocedur som krävs endast med avseende på konton som innehas av personer med hemvist i en annan medlemsstat eller i en stat eller jurisdiktion som har undertecknat MCAA, skulle det krävas att de upprepar hela granskningsproceduren som en eller flera stater eller jurisdiktioner ansluter sig till MCAA. Ett sådant förfarande skulle vara mycket administrativt betungande för de finansiella instituten. bakgrund bör lagen utformas på ett sådant sätt att samtliga konton som innehas av personer med hemvist i någon annan stat eller jurisdiktion eller av vissa enheter över vilka personer med hemvist i någon annan stat eller jurisdiktion har bestämmande inflytande ska anses vara rapporteringspliktiga, oavsett om ännu har en bindande överenskommelse med den staten eller jurisdiktionen om att automatiskt utbyta upplysningar om finansiella konton. Med anledning av vad anför i denna fråga vill regeringen förtydliga att förslaget inte innebär att informationsutbyte ska äga rum med någon stat eller jurisdiktion innan har en bindande överenskommelse med den staten eller jurisdiktionen. Förslaget begränsar sig i detta avseende till att konton som innehas av personer med hemvist i en stat eller jurisdiktion med vilken det inte finns en bindande överenskommelse ska identifieras och rapporteras till . Något utbyte av de aktuella uppgifterna ska dock inte äga rum med stater och jurisdiktioner med vilka ännu inte har en bindande överenskommelse om att så Därutöver kan det nämnas att det i och för sig inte finns någon rättslig skyldighet enligt internationella överenskommelser för att identifiera konton som innehas av personer med hemvist i stater och Prop. 2015/16:29 jurisdiktioner med vilka ännu inte har en bindande Skälen för förslaget har redovisats ovan och är andra än att identifiering av sådana konton krävs enligt en internationell överenskommelse. Den föreslagna lagstiftningen kommer att innebära en rättslig grund för finansiella institut att identifiera konton som innehas av personer med hemvist i sådana stater och jurisdiktioner och för att inhämta uppgifter om sådana konton. Bestämmelser som det inte är aktuellt för svenska finansiella institut att tillämpa, t.ex. sådana som riktar sig mot svenska truster, bör inte tas in i lagen. Det är även önskvärt att disponera den svenska lagstiftningen på ett sätt som gör att den blir så lättillgänglig som möjligt. För att inte öka den administrativa bördan för de finansiella instituten mer än nödvändigt är det önskvärt att genomförandet av CRS och DAC 2 blir enhetligt och att lagstiftningen så långt som möjligt överensstämmer med lagstiftningen som togs in för att genomföra . Eftersom CRS och DAC 2 i vissa avseenden skiljer sig från är det dock nödvändigt med vissa avvikelser även i den svenska lagstiftningen. Lagförslagen i denna proposition är en produkt av dessa avvägningar. Eftersom det är till som de finansiella instituten ska lämna kontrolluppgifter och bestämmelserna i den föreslagna nya IDKAL är av avgörande betydelse för om kontrolluppgift ska lämnas och vad den i så fall ska innehålla (jfr avsnitt 6.2.2), kommer det att falla under ansvarsområde att besvara frågor om tolkning och tillämpning av reglerna i IDKAL. Det bör därutöver övervägas att ta in en bestämmelse i förordningsform om att får meddela de ytterligare förskrifter som behövs för verkställigheten av IDKAL. 5.2De finansiella institutens skyldigheter att lämna uppgifter till om de identifierade kontona Regeringens förslag: De finansiella institutens skyldigheter att lämna uppgifter till om rapporteringspliktiga finansiella konton ska tas in i SFL som skyldigheter att lämna kontrolluppgift om ett rapporteringspliktigt finansiellt konto. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Datainspektionen erinrar om värdet av att tydligt peka ut vem som har ansvaret för den personuppgiftsbehandling som sker i samband med att rapporteringsskyldiga finansiella institut fullgör sina skyldigheter. Skälen för regeringens förslag: De uppgifter som ska inhämta och överföra till de andra staterna och jurisdiktionernas skattemyndigheter om de konton som identifierats som rapporteringspliktiga i enlighet med bestämmelserna i bilaga I och II till DAC och i CRS, räknas upp i avsnitten I i CRS och i bilaga I till DAC. Vilka uppgifter som ska inhämtas skiljer sig i vissa avseenden åt beroende på vilken sorts rapporteringspliktigt konto det rör sig om. Förutom uppgifter som behövs för att kunna identifiera kontohavaren, kontot och det finansiella institutet som tillhandahåller kontot, kan det bl.a. handla om uppgifter om saldo eller värde på kontot samt ränta, utdelning, försäljningsintäkter och annan avkastning som betalas till eller tillgodoräknas kontot, eller belopp som betalats ut till kontohavaren. Någon generell kontrolluppgiftsskyldighet avseende saldo eller värde eller om belopp som betalats ut till kontohavare finns inte i Vad avser uppgifter om de inkomster som räknas upp i avsnitten lämnas dock kontrolluppgifter i någon form . skillnad mellan uppgiftslämnandet som ska ske enligt DAC 2 och CRS och som sker enligt nu gällande kontrolluppgiftsbestämmelser är att uppgifterna enligt DAC 2 och CRS genomgående ska lämnas avseende ett finansiellt konto. Uppgiftslämnandet enligt DAC 2 och CRS bygger på en ”konto-för-konto-rapportering” som innebär att det ska lämnas uppgift om varje finansiellt konto som en och samma person innehar, även om de olika finansiella kontona finns hos samma rapporteringsskyldiga finansiella institut. Att en enda kontrolluppgift ska lämnas för ett visst rapporteringspliktigt konto innebär vidare att kontrolluppgiften ska innehålla uppgifter om exempelvis all utdelning som lämnas avseende tillgångar på kontot under ett kalenderår, även om denna utdelning lämnats för olika tillgångar vid olika tillfällen . Det är lämpligt att reglera den uppgiftsskyldighet för finansiella institut som följer av DAC 2 och CRS i form av kontrolluppgiftsskyldighet i De nya kontrolluppgiftsskyldigheter som tas in i SFL bör därför avse uppgifter om rapporteringspliktiga finansiella konton. ska innehålla de uppgifter om saldon och värden samt inkomster och betalningar m.m. som enligt DAC 2 och CRS ska utbytas avseende Vad gäller registerlagstiftningens förhållande till de föreslagna reglerna om personuppgiftsbehandling med anledning av DAC 2 och CRS, kan följande sägas. PUL har till syfte att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks när personuppgifter behandlas. Lagen utgör ett genomförande av det s.k. dataskyddsdirektivet (och rådets direktiv /46/EG av 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter) och gäller allmänt för behandling av personuppgifter. Lagen gäller för behandling av personuppgifter som utförs av såväl myndigheter, företag och enskilda Om det finns bestämmelser i annan lag eller förordningen som avviker från PUL gäller dock enligt 2 § de bestämmelserna i stället för Den behandling av personuppgifter som de finansiella instituten kommer att utföra omfattas av PUL. Som grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter gäller enligt PUL att behandlingen ska vara laglig, korrekt och i enlighet med god sed. särskilda, uttryckligt angivna och berättigade. behandlas för ändamål som inte är förenliga med det ursprungliga Personuppgifterna ska vara adekvata, relevanta, riktiga och De får inte vara fler än nödvändigt och de får inte bevaras längre än nödvändigt (9 § PUL). Med anledning av Datainspektionens erinran kan regeringen tydliggöra att den personuppgiftsansvarige är den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för behandlingen av personuppgifter (3 § PUL). Det innebär att ett finansiellt institut som behandlar uppgifter för att fullgöra sina skyldigheter enligt den nu föreslagna lagstiftningen är personuppgiftsansvarig för uppgifterna. Huvudregeln enligt PUL är att behandling av personuppgifter ska göras med den registrerades samtycke. Med den registrerade avses den som en personuppgift avser. Det finns dock ett antal fall där personuppgifter får behandlas även utan den registrerades samtycke. Personuppgifter får behandlas utan samtycke bl.a. om det är nödvändigt för att den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöra en rättslig skyldighet (10 § PUL). behandling av personuppgifter i beskattnings- verksamheten regleras i SdbL. Lagen tillämpas om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Vissa av bestämmelserna i lagen gäller även för behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna. SdbL gäller i stället för PUL. Vissa bestämmelser i ska dock tillämpas, bl.a. 9 § som innehåller krav på att personuppgifter bara får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål samt att uppgifterna inte får behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in. I 1 kap. 4 § SdbL anges för vilka primära ändamål uppgifter får behandlas i beskattnings- verksamheten. Bestämmelsen är så utformad att i stort sett hela verksamhet inom beskattningsområdet omfattas av ändamålsbeskrivningen, (se prop. 2000/01:33 s. 123 f.). Av 1 kap. 4 § första stycket 4 och 7 SdbL framgår att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs hos för bl.a. kontrollverksamhet och fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande åtagande. Av 2 kap. 1 § SdbL framgår att det i beskattningsverksamheten ska finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 1 kap. 4 och 5 §§ angivna ändamålen (beskattningsdatabas). I databasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 § 1–11. För de ändamål som anges i 1 kap. 4 § får bl.a. uppgifter om en fysisk persons identitet, medborgarskap, bosättning och familjeförhållande samt en juridisk persons identitet, säte, ägarförhållanden samt firmatecknare och andra företrädare, samt även andra uppgifter som behövs för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellet åtagande behandlas i databasen (2 kap. 3 § första stycket 1 och 2 samt andra stycket SdbL). I tredje stycket samma lagrum anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i databasen. Av 2 § SdbF framgår att uppgifter som behövs bl.a. för informationsutbyte och annan handräckning enligt internationella åtaganden får behandlas i beskattningsdatabasen. Se även avsnitt 6.2.2 där en ändring i SdbL föreslås. 2015/16:29 Såväl PUL som SdbL innehåller bestämmelser om de registrerades rättigheter. I 23−27 §§ PUL finns bestämmelser om information till den registrerade. Viss information ska lämnas självmant. Om uppgifter om en person samlas in från personen själv, ska den personuppgiftsansvarige i samband med insamlandet självmant lämna den registrerade information om behandlingen av uppgifterna. Informationen ska omfatta uppgift om den personuppgiftsansvariges identitet, uppgift om ändamålen med behandlingen och all övrig information som behövs för att den registrerade ska kunna ta till vara sina rättigheter i samband med behandlingen, såsom information om mottagarna av uppgifterna, skyldighet att lämna uppgifter och rätten att ansöka om information och få rättelse. Information behöver dock inte lämnas om sådant som den registrerade redan känner till. PUL ger den registrerade rätt att en gång avgiftsfritt få information om alla personuppgifter som den personuppgiftsansvariga har lagrat om den registrerade. För att få ett registerutdrag ska den registrerade skicka en egenhändigt underskriven begäran till den personuppgiftsansvarige. Den personuppgiftsansvarige är vidare enligt 28 § PUL skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med PUL eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Enligt 48 § PUL ska den personuppgiftsansvarige ersätta den registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i strid med denna lag har orsakat. När det gäller SdbL finns bestämmelser om enskildas rättigheter i 3 kap. Av 3 kap. 1 § framgår att bestämmelserna om information till den registrerade i 23 och 25–27 §§ PUL, med de begränsningar som anges i 3 kap. 2 och 2 a §§, ska tillämpas. Av 3 kap. 3 § framgår att också bestämmelserna om rättelse i 28 § PUL, med den begränsning som följer av 3 kap. 2 a §, ska tillämpas. I 3 kap. 4 § finns bestämmelser om överklagande av beslut om rättelse och om information som ska lämnas enligt 26 § PUL. 5.3Skatteverkets skyldigheter att överföra uppgifter till andra staters och jurisdiktioners skattemyndigheter, m.m. Regeringens förslag: skyldigheter att överföra uppgifter till andra staters eller jurisdiktioners skattemyndigheter ska införas i en ny särskild lag om automatiskt utbyte av upplysningar avseende finansiella konton. I lagen ska det också införas bestämmelser om övriga skyldigheter med anledning av DAC 2 samt MCAA och CRS. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , med instämmande av och , anför bl.a. följande. Med ett automatiskt informationsutbyte som föreslås ökar risken för att enskilda personer och företag kommer i kläm mellan olika länders skattekrav, trots att personen har bedömt att denne har uppfyllt sina skyldigheter, när uppgifter om deras konton m.m. kommer att spridas på det sätt som föreslås. Regeringen bör därför se till att det för enskildas behov inrättas någon form av tvistelösningsmekanism för det fall skattekrav riktas mot enskilda från flera olika länder. Skälen för regeringens förslag: De uppgifter som de finansiella instituten ska lämna till om de rapporteringspliktiga finansiella kontona, ska sedan överföras från till den andra statens eller jurisdiktionens skattemyndighet. Av flera skäl behöver det införas bestämmelser om denna skyldighet för . Det behöver tydliggöras för vad verkets skyldigheter med anledning av DAC 2 samt MCAA och CRS är. En bestämmelse om att ska överföra uppgifter till andra stater och jurisdiktioner behövs också för att bryta den sekretess som annars skulle ha gällt för dessa uppgifter hos . I 4 § LÖHS anges att utländsk myndighet ska lämnas bistånd med handräckning i skatteärende i den mån överenskommelse härom föreligger mellan och främmande stat. I 3 § första stycket 1 LÖHS anges att med handräckning avses bl.a. utbyte av upplysningar. Även om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i Skatteärenden och artikel 26 i modell för skatteavtal tillåter överenskommelser om automatiskt utbyte av upplysningar, har bestämmelserna i dock utformats med i första hand utbyte av upplysningar som sker på begäran i åtanke. Det utbyte av upplysningar som ska ske enligt DAC 2 samt MCAA och CRS är ett automatiskt utbyte. Vid automatiskt utbyte behövs det t.ex. ett på förhand bestämt intervall för när upplysningar ska lämnas. Detta behövs inte när upplysningarna ska lämnas på begäran. DAC 2 samt MCAA och CRS medför också att vissa skyldigheter för som behöver särregleras eftersom det saknas direkta motsvarigheter i andra avtal och rättsakter. Mot denna bakgrund bör det införas en ny särskild lag om automatiskt utbyte av upplysningar avseende finansiella konton, där skyldigheter tas in. Bland de uppgifter som ska överföras från till andra stater och jurisdiktioners skattemyndigheter finns personuppgifter. Vad gäller behovet av bestämmelser som garanterar att de registrerades rättigheter skyddas efter överföringen av uppgifterna samt vad gäller förenligheten med PUL kan följande anföras. I 1 kap. 3 § första stycket 5 SdbL, anges att bestämmelserna i 33–35 §§ PUL om överföring av personuppgifter till tredjeland ska gälla. I 33 § PUL anges att det är förbjudet att till tredjeland föra över personuppgifter som är under behandling om landet inte har en adekvat nivå för skyddet av personuppgifterna. Det anges även att förbudet gäller också överföring av personuppgifter för behandling i tredjeland. Vidare framgår det att frågan om en skyddsnivå är adekvat ska bedömas med hänsyn till samtliga omständigheter som har samband med överföringen och att särskild vikt ska läggas vid uppgifternas art, ändamålet för behandlingen, hur länge behandlingen ska pågå, ursprungslandet, det slutliga bestämmelselandet och de regler som finns för behandlingen i det tredjelandet. I detta sammanhang kan uppmärksammas att det anges i skälen till MCAA att alla uppgifter som utbyts ska omfattas av den sekretess och annat skydd som föreskrivs i Europaråds- och om ömsesidig handräckning i I artikel 22 i konventionen föreskrivs bl.a. att upplysningar som en part mottar ska behandlas som hemliga och skyddas på samma sätt som upplysningar som har erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna part och, i den mån det behövs för att säkerställa det skydd som krävs för personuppgifter, i enlighet med de skyddsregler som anges av den part som lämnar upplysningarna såsom föreskrivna i dess interna lagstiftning. Sådana upplysningar får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan eller organ som utövar tillsyn) som fastställer, uppbär eller driver in denna parts skatter eller handlägger andra verkställighetsåtgärder, åtal eller överklagande i fråga om dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda verksamheter. personer eller myndigheter får använda upplysningarna och bara för Vidare får upplysningar som en part har erhållit användas även för andra ändamål, om detta kan ske enligt lagstiftningen i den part som har lämnat upplysningarna och den behöriga myndigheten i denna part samtycker till att upplysningarna används för dessa andra Upplysningar som en part har lämnat till en annan part får av den senare överlämnas till en tredje part under förutsättning att den behöriga myndigheten i den förstnämnda parten i förväg samtycker Vad gäller DAC 2 regleras utlämnande av upplysningar och dokument av artikel 16 i DAC. Av artikeln framgår bl.a. att alla upplysningar, oavsett form, som utväxlas mellan medlemsstaterna vid tillämpning av DAC ska omfattas av den sekretess och åtnjuta samma skydd som liknande upplysningar ges enligt nationell lagstiftning i den Sådana upplysningar får användas för administration och verkställighet av medlemsstaternas nationella lagstiftningar avseende de skatter som regleras i DAC. får också användas i samband med rättsliga och administrativa förfaranden som kan leda till påföljd och som inletts på grund av överträdelser av skattelagstiftningen, utan att det påverkar allmänna regler och bestämmelser om svarandes och vittnens rättigheter vid sådana Vidare får upplysningar och dokument som tagits emot i enlighet med DAC med tillstånd av den behöriga myndighet i den medlemsstat som lämnade upplysningar i, användas för andra ändamål än de som regleras i DAC i den utsträckning som detta är tillåtet enligt lagstiftningen i den medlemsstat vars behöriga myndighet tagit emot Ett sådant tillstånd ska beviljas om informationen kan användas för liknande ändamål i den medlemsstat vars behöriga myndighet lämnade dem. Om en behörig myndighet i en medlemsstat anser att upplysningar som den har tagit emot från en annan medlemsstats sannolikt kan vara till nytta för ändamålen i DAC för en tredje medlemsstats, får upplysningarna vidarebefordras, under förutsättning att det överlämnandet av upplysningar står i överensstämmelse med reglerna och förfarandena i DAC. MCAA framgår att MCAA först blir tillämpligt då staten eller jurisdiktionen, som inte har undertecknat konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, undertecknat konventionen. I 34 § PUL anges undantag från förbudet mot överföring av uppgifter I 34 § första stycket c anges att det trots förbudet i 33 § är personuppgifter till tredjeland om överföringen är nödvändig för att rättsliga anspråk ska kunna fastställas, göras gällande I 2 § PUL anges vidare att om det i annan lag eller i en förordning finns bestämmelser som avviker från PUL, ska de Genom PUL genomförs och