prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — I punkterna C.1 finns bestämmelser om sammanräkning av personkonton, i punkterna C.2 finns bestämmelser om sammanräkning av enhetskonton och i punkterna C.3 finns en särskild sammanräkningsregel för personliga bankmän/kundansvariga. I punkterna C finns också en bestämmelse om valutaomräkning. , med instämmande av och 2015/16:29 , förordar att bestämmelser om detta ska tas in i lag. Bestämmelserna är tekniska och reglerar hur beräkningar ska göras i de fall balanser eller värden på olika konton ska läggas samman samt hur valutaomräkningar ska göras. De får enligt regeringens mening närmast ses som verkställighetsföreskrifter och bör inte tas in i lag. Detta överensstämmer även med systematiken i IDKL. I punkterna E.6 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC framgår att styrkande dokumentation är ett hemvistintyg som utfärdats av ett behörigt myndighetsorgan i den jurisdiktion där betalningsmottagaren uppger sig ha hemvist. För svenskt vidkommande är det, när det gäller fysiska personer, i första hand fråga om ett personbevis. Samma uppgifter om hemvist som finns i ett personbevis finns också i statens personadressregister (SPAR). Ett utdrag ur SPAR är ett sådant dokument som får användas som hemvistintyg, vilket går att utläsa ur kommentaren till CRS (punkten 152 i kommentaren till avsnitt VIII). För fysiska personer gäller också en giltig identitetshandling som utfärdats av ett behörigt myndighetsorgan och som innehåller personens namn och vanligtvis används för identifikationsändamål som styrkande dokumentation. När det är fråga om en enhet gäller en officiell handling som utfärdats av ett behörigt myndighetsorgan och som innehåller namn och adress för enhetens faktiska företagsledning i den jurisdiktion där enheten säger sig ha sin hemvist eller i den jurisdiktion där enheten registrerats eller etablerats som styrkande dokumentation. När det är fråga om redan befintliga enhetskonton får rapporteringsskyldiga finansiella institut som styrkande dokumentation använda varje klassificering i deras arkiv med avseende på kontohavaren och som fastställts på grundval av ett standardiserat system för branschkoder, som registrerats av institutet i överensstämmelse med dess normala affärsmetoder för förfaranden för kundkännedom/bekämpning av penningtvätt eller för andra regleringsändamål (utom beskattningsändamål). Slutligen gäller som styrkande dokumentation även årsredovisningshandling, tredje parts kreditrapport, konkursansökan eller rapport från myndighet med ansvar för värdepapperstillsyn. Bestämmelser om detta bör tas in i IDKAL. Under avsnittet 6.1.6 om Särskilda regler och definitioner avseende FATCA (prop. 2014/15:41) framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut får anlita någon annan för att vidta åtgärder för kundkännedom. Liknande bestämmelser finns i punkterna D avsnitten II i CRS och i bilaga I till DAC. Det framgår där att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut får anlita någon annan tjänsteleverantör, i enlighet med nationell lag, för att vidta åtgärder för kundkännedom. I IDKAL regleras vilka finansiella institut som är rapporteringsskyldiga och därmed har ansvaret för bl.a. att vidta de åtgärder som krävs för kundkännedom. Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut kan naturligvis ta hjälp av någon annan för att utföra dessa åtgärder eller till och med sluta avtal med någon om att utföra åtgärderna åt det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Eftersom ansvaret dock kvarstår hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet krävs ingen särskild reglering om detta i IDKAL och någon bestämmelse som motsvarar punkt D bör inte tas in i svensk rätt. 6.1.7Vissa undantag från de generella granskningsreglerna Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya IDKAL om att finansiella konton som öppnas efter får behandlas som befintliga konton vid granskningen om kontohavaren också har ett eller flera andra konton hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som har öppnats före . Vidare ska bestämmelser tas in i samma lag om att en ändrad omständighet med avseende på ett sådant konto ska anses vara en ändrad omständighet också med avseende på övriga sådana konton och att dokumentation som har inhämtats för ett sådant konto får användas som dokumentation för övriga sådana konton. Bestämmelser ska även tas in om att lågvärdekonton får granskas som om de är högvärdekonton. Därutöver ska det tas in en generell bestämmelse om att reglerna som gäller för granskning av nya konton får tillämpas vid granskningen av befintliga konton. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inga remissynpunkter har lämnats som har anknytning till denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Begreppet redan befintligt konto, som i IDKAL benämns befintligt konto, definieras i punkterna C.9 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC. I CRS definieras ett befintligt konto som ett finansiellt konto som finns hos av ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut , vilken överensstämmer med vad som anges i punkten C.9 a i avsnitt VIII i bilaga I till DAC. Den vidare definitionen som beskrivs i punkten C.9 b i i bilaga I till DAC finns i punkt 82 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS (se avsnitt 6.2.1). Där framgår att varje finansiellt konto tillhörande en kontohavare, oavsett datum då kontot öppnades, kan behandlas som ett befintligt konto om i) kontohavaren också har ett konto som är ett befintligt konto på grund av att det öppnades före hos det finansiella institutet eller hos en till institutet närstående enhet i samma stat eller jurisdiktion, ii) det finansiella institutet behandlar båda dessa finansiella konton och alla andra befintliga konton som innehas av kontohavaren som ett enda finansiellt konto, iii) det rapporteringsskyldiga finansiella institutet vid vidtagande av åtgärder mot penningtvätt avseende ett sådant konto är tillåten att förlita sig på de åtgärder mot penningtvätt som vidtagits avseende det konto som öppnades före och iv) den dokumentation som har inhämtats med avseende på ett av kontona kan användas som dokumentation för övriga konsoliderade konton vid tillämpning av bestämmelserna om åtgärder för kundkännedom. Om ändrade förhållanden framkommer med avseende på ett av de konsoliderade kontona måste det finansiella institutet betrakta de nya förhållandena som ett ändrat förhållande även för övriga konsoliderade konton. Denna möjlighet att behandla ett nytt konto som öppnas av en person som är kund hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som ett befintligt konto har framhållits som mycket viktig av både svenska och utländska finansiella institut. måste det finansiella institutet nämligen som huvudregel inhämta ett intygande från en befintlig kund varje gång denna öppnar ett nytt konto. Det har framhållits att en förändring av en investering i finansiella tillgångar ofta innebär att ett eller flera nya konton måste öppnas och att ett krav på att inhämta ett intygande i varje sådant fall skulle kunna försvåra för en kontohavare att i rätt tid vidta ekonomiskt riktiga I vissa fall framstår det också som onödigt administrativt betungande att inhämta ett nytt intygande för varje nytt konto. bestämmelses bör tas in i IDKAL om att finansiella konton som har öppnats eller öppnas efter får behandlas som befintliga konton vid granskningen om kontohavaren också har ett eller flera andra konton hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som har öppnats före . Vidare bör bestämmelser tas in i IDKAL om att en ändrad omständighet med avseende på ett sådant konto ska anses vara en ändrad omständighet också med avseende på övriga sådana konton och att dokumentation som har inhämtats för ett sådant konto får användas som dokumentation för övriga sådana konton. Vid den granskningsprocedur som gäller för nya konton ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från kontohavaren eller, när det gäller konton som innehas av enheter, som alternativ från de personer som har bestämmande inflytande över Den granskningsprocedur som föreskrivs när det gäller nya konton anses vara den mest effektiva metoden för att identifiera rapporteringspliktiga konton men också, generellt sett, en mer administrativt betungande metod än den som föreskrivs för befintliga De mindre administrativt betungande bestämmelserna när det gäller granskning av befintliga konton har utformats med insikt om att det är svårare för finansiella institut att inhämta intyganden och annan dokumentation från innehavare av befintliga konton. I samband med att ett konto öppnas måste kontohavaren och det finansiella institutet av naturliga skäl upprätta en kontakt. I ett senare skede är det dock i många fall svårare för det finansiella institutet att inhämta kompletterade uppgifter och dokumentation från kontohavaren. instituten är av skiftande slag och storlek kan det, trots det sagda, finnas fall där det är mindre administrativt betungande för det finansiella institutet att tillämpa den mer effektiva metoden som gäller för nya konton än att tillämpa metoden för befintliga konton vid granskningen. Det kan t.ex. tänkas att ett riskkapitalbolag med några få fysiska personer som investerare enklare kan inhämta ett intygande från investerarna än att söka igenom sina databaser och dokumentation för att kontrollera om det finns indikationer på att någon av investerarna har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Eftersom granskningsmetoden för nya konton är mer effektiv, kan det inte anses stå i strid med den globala standarden att generellt tillåta de rapporteringsskyldiga finansiella institut som så önskar att tillämpa bestämmelserna om granskning av nya konton på befintliga konton i stället för bestämmelserna om granskning av En generell bestämmelse bör därför tas in i IDKAL om att reglerna som gäller för granskning av nya konton får tillämpas vid Prop. 2015/16:29 granskningen av befintliga konton. De intyganden som i dessa fall ska inhämtas måste då av naturliga skäl inte inhämtas i samband med att kontot öppnas utan får inhämtas när granskningen görs. Av punkterna E avsnitten II i CRS och i bilaga I till DAC framgår att lågvärdekonton får granskas som om de är högvärdekonton. Begreppen låg- och högvärdekonto definieras i punkterna C.14 och C.15 i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC (se vidare om detta under avsnitt 6.1.2). I avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC finns bestämmelser att det krävs att det finansiella institutet vidtar extra granskningsåtgärder när det gäller högvärdekonton. För del definieras ett högvärdekonto som ett konto vars balans eller värde överstiger vid utgången av 2015 eller ett senare kalenderår. Konton vars värde uppgår till eller mindre är lågvärdekonton. Eftersom kraven på granskning av högvärdekonton är mer omfattande än när det gäller lågvärdekonton saknas skäl att i svensk rätt inte tillåta de finansiella instituten att tillämpa granskningsreglerna för högvärdekonton på lågvärdekonton om de så önskar. En bestämmelses bör tas in i IDKAL om att förfarandena för kundkännedom för högvärdekonton får användas vid granskning av lågvärdekonton. 6.2Definitioner och utbyte av upplysningar Regeringens förslag: Definitioner av ”rapporteringsskyldigt finansiellt institut”, ”finansiellt institut”, ”investeringsenhet”, ”finansiell tillgång”, ”rapporteringspliktigt konto”, ”person med bestämmande inflytande”, ”aktiv icke-finansiell enhet”, ”passiv icke- finansiell enhet”, ”passiv inkomst”, ”finansiellt konto”, ”inlånings- konto”, ”depåkonto”, ”andel i eget kapital”, ”försäkringsavtal”, ”livränteavtal”, ”försäkringsavtal med kontantvärde”, ”kontantvärde”, ”befintligt konto”, ”nytt konto”, ”lågvärdekonto”, ”högvärdekonto”, ”hemvist i en annan stat eller jurisdiktion”, ”kontohavare”, ”enhet”, ”närstående enhet”, ”skatteregistreringsnummer”, ”dotterföretag”, ”föremål för regelmässig handel” och ”etablerad värdepappers- marknad” ska tas in i den nya IDKAL. Av definitionen av ”finansiellt institut” ska det framgå att s.k. holdingbolag eller treasurycenter inte är finansiella institut. Ett holdingbolag ska dock anses vara ett finansiellt institut om det fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. En ändring ska även göras i 2 kap. 6 § IDKL, för att den bestämmelsen ska ha motsvarande innebörd. Av definitionen av ”kontohavare” ska det framgå att när en advokat förvaltar ett finansiellt konto till förmån för en klient ska inte klienten utan advokaten anses vara innehavare av kontot. 2015/16:29 ”Rapporteringsskyldigt finansiellt institut” ska innefatta endast svenska finansiella institut, förutom deras fasta driftställen utomlands, och utländska finansiella instituts fasta driftsställen i . De förutsättningar som anges för att en person ska anses vara rapporteringspliktig ska i stället tas in i form av förutsättningar för att ett konto ska anses vara rapporteringspliktigt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska meddela ytterligare föreskrifter när det gäller vilka stater eller jurisdiktioner som ska anses vara deltagande jurisdiktioner respektive rapporteringspliktiga jurisdiktioner. ”Aktiv icke-finansiell enhet” ska, utöver vad som anges i CRS och direktivet om administrativt samarbete, även innefatta sådana stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och andra juridiska personer som är undantagna från skattskyldighet enligt 7 kap. 3–17 §§ IL. Om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare ska det kontoförande institutet i stället för den centrala värdepappersförvararen genomföra de åtgärder som krävs för att identifiera rapporteringspliktiga konton. Vidare ska en bestämmelse tas in om att i de fall en värdepappersfond eller specialfond annars skulle vara att anse som ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, ska i stället fondbolaget respektive AIF-förvaltaren som förvaltar fonden anses vara det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. En bestämmelse ska också tas in i den lagen om att termer och uttryck som används i lagen, om något annat inte anges, ska ha samma betydelse som i IL. Regeringens bedömning: Definitioner av ”icke-finansiell enhet”, ”redan befintligt enskilt konto”, ”nytt enskilt konto”, ”redan befintligt enhetskonto”, ”nytt enhetskonto”, ”rapporteringspliktig person”, ”person i en rapporteringspliktig jurisdiktion”, ”person i en medlemsstat”, ”deltagande jurisdiktion”, ”rapporteringspliktig jurisdiktion”, ”AML/KYC-förfaranden”, ”jurisdiktion”, ”behörig myndighet”, ”finansiellt institut i jurisdiktion” och ”gemensamma normer för rapportering”, ”samordningsorganets sekretariat” och ”gällande avtal” behöver inte tas in i lag. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I promemorians förslag till definition av ”finansiell tillgång” specificeras råvaror som en finansiell tillgång. I promemorians förslag till definition av ”finansiellt institut” anges att ett s.k. holdingbolag inte i något fall ska anses vara ett finansiellt institut, även om det fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. I promemorians förslag till den del av definitionen av ”finansiellt institut” som finns i 2 kap. 7 § omfattas enheter vars verksamhet till väsentlig del består i ”förvaring och förvaltning” av finansiella tillgångar för någon annans räkning. promemorians förslag till definition av ”annan stat eller jurisdiktion” I promemorians förslag är begreppet passiv inkomst inte definierad i lagtext utan hänvisning sker till punkten 126 i kommentaren till avsnitt VIII i CRS. I promemorians förslag till definition av ”person med bestämmande inflytande” anges inte någon särskild lydelse av rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder (FATF). Remissinstanserna: Kammarkollegiet och , med instämmande av och , ifrågasätter att definitionen av ”finansiellt institut” i den föreslagna 2 kap. 7 § IDKAL ska omfatta enheter vars verksamhet till väsentlig del består i ”förvaring eller förvaltning” av finansiella tillgångar för någon annans räkning och menar att endast sådana enheter vars verksamhet till väsentlig del består i ”förvaring” av finansiella tillgångar för någon annans räkning bör omfattas av definitionen. , med instämmande av och , önskar att börsnoterade andelar i investeringsenheter ska undantas från definitionen av ”finansiellt konton” och anför att börsnoterade andelar normalt hålls av ett finansiellt institut. Det finansiella institutet som håller andelarna kommer då att rapportera dem, varför det skulle innebära dubbelrapportering om de ska rapporteras även av investeringsenheten. Samma remissinstanser anför även att definitionen av begreppen ”hemvist i en annan stat eller jurisdiktion” och ”annan stat eller jurisdiktion” bör ändras så att inte omfattas. även tveksamma till att det inte tas in någon definition av begreppet ”rapporteringspliktig person”. anför att begreppet passiv inkomst bör definieras i IDKAL eftersom det är ett väsentligt begrepp. Vidare anför att råvaror, som ingår i uppräkningen i 2 kap. 5 § IDKAL, inte kan innehas på ett konto och därför inte borde anges som en finansiell tillgång i den angivna paragrafen. anför att det är oklart vilka bolag i en bolagsstruktur för en riskapitalfond som ska anses vara finansiella institut, särskilt med hänsyn till det undantag för s.k. holdingbolag från definitionen av ”finansiellt institut” som anges i den föreslagna 2 kap. 6 § IDKAL. anför avseende hänvisningen till i lagtexten att det är olyckligt att verket ska tolka en lagtext som innehåller hänvisning till rekommendationer från ett mellanstatligt organ som en annan myndighet, , ansvarar för. Verket anför även att då rekommendationen inte återfinns direkt i någon annan lagstiftning bör definitionen så långt som möjligt tas in direkt i lagtexten. anför att som stat har förbundit sig att införliva FATF:s standard i svensk rätt, vilket har skett bland annat genom att har implementerat EU:s penningtvättsdirektiv /60/EG. I vissa delar skiljer sig den svenska regleringen något mot vad FATF stadgar och av den anledningen anser att hänvisningar i stället bör göras till motsvarande svensk reglering. Näringslivets skattedelegation, med instämmande av , Svensk Försäkring och , anser att en definition av begreppet ”rapporteringspliktig jurisdiktion” ska införas i lag, eftersom regeringen annars kan utvidga listan på länder som utbyte ska ske med, utan den insyn och remittering som lagstiftningsprocessen Vidare anför de termer och uttryck som används i förslagen är främmande för svensk rätt och att det skapar osäkerhet. märkligt att ålägga andra än juridiska personer skyldigheter. Näringslivets skattedelegations uppfattning bör termer och uttryck i största möjliga utsträckning utformas i enlighet med vad som regleras i Skälen för regeringens förslag och bedömning: I punkterna A avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC finns ett stort antal Några nya definitioner föreslås inte tas in i SFL. särskilda definitioner som behövs för tillämpningen av de bestämmelser som föreslås i denna proposition bör i stället tas in i den nya IDKAL. det behövs för förståelsen av de begrepp som används i de bestämmelser som nedan föreslås i SFL kan hänvisningar göras till IDKAL. I punkterna A i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC definieras begreppet ”rapporteringsskyldigt finansiellt institut”. I punkterna A.1 i avsnitten finns huvudbestämmelserna vad gäller denna definition. sägs att begreppet innefattar alla finansiella institut i deltagande jurisdiktioner om institutet inte är ett icke rapporteringsskyldigt Vilka finansiella institut som rapporteringsskyldiga regleras i punkterna B i avsnitten VIII. A.2 i avsnitten VIII definieras begreppet ”finansiellt institut i en deltagande jurisdiktion”. Där anges att det är ett finansiellt institut som har hemvist i en deltagande jurisdiktion förutom ett sådant finansiellt instituts filial utanför en sådan deltagande jurisdiktionen, men inklusive en filial i en deltagande jurisdiktion till ett finansiellt institut som inte har hemvist i en sådan deltagande jurisdiktion. ska endast föreskriva de skyldigheter som åligger svenska finansiella institut (exklusive deras fasta driftsställen utomlands) och utländska finansiella instituts fasta driftsställen i . Det ankommer på andra deltagande stater och jurisdiktioner att föreskriva skyldigheter för finansiella institut och fasta driftställen i de staterna och jurisdiktionerna. Begreppet ”rapporteringsskyldigt finansiellt institut” bör därför i den svenska lagstiftningen innefatta endast svenska finansiella institut, förutom deras fasta driftställen utomlands, och utländska finansiella instituts fasta driftsställen i . Begreppet ”deltagande jurisdiktion” I punkterna A.3 definieras begreppet ”finansiellt institut” som ett depåinstitut, ett inlåningsinstitut, en investeringsenhet eller ett specificerat försäkringsföretag. I punkterna A.4, A.5, A.6 respektive A.8 definieras begreppen ”depåinstitut”, ”inlåningsinstitut”, ”investeringsenhet” och ”specificerat försäkringsföretag”. av begreppet ”finansiellt institut” bör tas in i IDKAL. definieras begreppet ”finansiell tillgång”. Även en definition av det begreppet bör tas in i IDKAL. anför att det är oklart vilka bolag i en bolagsstruktur för en riskapitalfond som ska anses vara Regeringen instämmer med att detta är Skälet till denna oklarhet synes vara att det i promemorian föreslås att s.k. holdingbolag ska vara undantagna från definitionen av ”finansiellt institut”. Syftet med att undanta holdingbolag var att tydliggöra att enheter som uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver sådan verksamhet som holdingbolag som innebär aktiva icke-finansiella enheter inte är finansiella institut. Det finns dock ett undantag från när holdingbolag ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter, nämligen om de fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål (se 2 kap. 2 § andra stycket IDKAL). Motsvarande kommer dock inte till uttryck i det i promemorian föreslagna undantaget för holdingbolag när det gäller definitionen av ”finansiellt institut”. Enligt regeringens mening bör endast sådana holdingbolag som är aktiva icke-finansiella enheter undantas från begreppet ”finansiellt institut”. En bestämmelse bör därför tas in i IDKAL om att ett holdingbolag ska anses vara ett finansiellt institut om den fungerar som eller utger sig för att vara någon form av investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. En ändring bör även göras i 2 kap. 6 § IDKL, för att den bestämmelsen ska få motsvarande innebörd. Såsom Kammarkollegiet och , med instämmande av och , anför finner regeringen att det framgår av CRS och DAC 2 att det endast är sådana enheter vars verksamhet till väsentlig del består i ”förvaring” av finansiella tillgångar för någon annans räkning som omfattas av den del av definitionen av ”finansiellt institut” som finns i den föreslagna 2 kap. 7 § IDKAL. I den bestämmelsen bör därför uttrycket ”förvaring” användas i stället för uttrycket ”förvaring eller förvaltning”. Såsom anför finner regeringen att fysiska råvaror inte kan anges som en finansiell tillgång i 2 kap. 5 § IDKAL.