prop · H3031d3 · 2015-09-21 00:00:00 — Den andelen av de anmälda utgjorde 67 pro- cent 2014, jämfört 2012. Majoriteten av de anmälda, , kom från universitet- och hög- skolesektorn. Andelen kvinnor som anmäldes till uppgick till och andelen män till . var andelen kvinnor och andelen män , medan förhållandet var det omvända 2012, dvs. kvinnor och män. Även om könsfördelningen hos de som har anmälts till varit relativt jämn , har andelen män endast varit större än andelen kvinnor : 2005 och 2012. De personer som är aktuella för stiftelsens insatser är de som ännu inte fått en permanent lösning av sin arbetssituation. Vid utgången av uppgick dessa totalt till 4 815, vilket kan jämföras med 4 894 personer vid utgången av 2013 respektive 4 751 vid utgången av 2012. Bland de personer som är aktuella för stiftelsens insatser har drygt hälften en tillfällig lösning eller omfattas av en målinriktad åtgärd. De allra flesta av dem har en tillfällig anställ- ning. Andra är på praktik, inskolning, utbild- ning eller håller på att starta ett eget företag. var det 2 124 personer som lämnade , jämfört med 1 991 och 2 300 . Tabell 3.10 De som lämnade 2012– 2014 Nytt arbete/startat eget företag Det är fortsatt en större andel kvinnor än män som lämnar . Majoriteten av de som lämnar var tidigare anställda inom universitets- och hög- skolesektorn. Av de som lämnade och fick ett nytt arbete anställdes i den statliga sektorn, i den kommunala sektorn och i den privata sektorn. Av de som lämnat en tillsvidareanställning fick ett nytt arbete eller en annan lösning innan uppsägnings- tidens slut. Motsvarande uppgift var . Av de personer som lämnat en tidsbegränsad anställning fick en lösning från uppsägningen. Detta kan jämföras . målsättning är satt till både för dem som lämnat en tillsvidareanställning och för dem som lämnat en tidsbegränsad anställning. Sjukfrånvaron vid statliga myndigheter Enligt Statskontorets årliga sammanställning av sjukfrånvaron i staten, bröts trenden med minskande sjukfrånvaro 2012, då sjukfrån- varon ökade till 3,0 pro- cent. Ökningen har fortsatt 2013 och 2014, då sjukfrånvaron uppgick till respek- tive till . Diagram 3.5 Sjukfrånvaro total och uppdelad på kön och ålder 2012–2014 Källa: Statskontoret. Det är i första hand bland kvinnor som sjukfrånvaron har ökat. uppgick sjuk- frånvaron för kvinnor till , jämfört för . För män ökade sjukfrånvaron till . Det är dock ingen tydlig trend, utan sjukfrånvaron för män har skillnaderna mellan kvinnors och mäns sjuk- frånvaro ökat. har sjuk- frånvaron för kvinnor varit mer än dubbelt så hög som för män. Ökningen av sjukfrånvaron gäller för alla åldersgrupper. För anställda som är ökade sjuk- frånvaron . För anställda i åldern 30–var ökningen , medan ökningen för anställda som är eller äldre var . Sjukfrånvaron för de som är låg tidigare stadigt kring , men har ökat till en högre nivå . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Långtidsfrånvaron, dvs. sjukfrånvaro , som en andel av den totala sjukfrån- varon ökade . uppgick långtidsfrånvaron till 43,2 pro- cent. Sjukfrånvaron varierar mellan statens olika COFOG-grupper (se avsnitt 3.1). Tabell 3.11 Sjukfrånvaron inom olika COFOG-grupper 2012–2014 Näringsliv, miljö, bostad kultur, och religion Källa: Statskontoret. Den högsta sjukfrånvaron finns inom gruppen Socialt skydd inklusive hälso- och sjukvård, sjukfrånvaro, , finns inom gruppen Samhällsskydd och rättskipning, som sam- tidigt har haft den lägsta ökningen av sjukfrån- varon . Den grupp som har lägst sjukfrånvaro är Försvar. Sjukfrånvaron ökade dock , efter att som enda grupp ha uppvisat lägre sjuk- frånvaro än 2012. Gruppen Utbildning uppvisar också en låg sjukfrånvaro, även om sjukfrånvaron har ökat . För grupperna Allmän offentlig förvaltning, Näringsliv m.m. respektive Fritidsverksamhet m.m. var sjukfrånvaron . För dessa grupper har sjukfrånvaron ökat med 0,2–0,och med 0,4–0,. Sjukfrånvaron för kvinnor är betydligt högre än för män. Att myndigheter inom gruppen Försvar hade den lägsta totala sjukfrånvaron och myndigheterna inom 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Socialt skydd inklusive hälso- och sjukvård hade den högsta, återspeglar könsfördelningen inom verksamheterna. På försvarsmyndig- heterna var andelen män och inom det sociala området var andelen kvinnor . I gruppen Utbildning hade kvinnor lägst sjukfrånvaro av de jämförda grupperna (3,), medan männens sjukfrånvaro (1,) var lägst av alla grupper. Då andelen kvinnor inom utbild- ningsområdet var hög blev dock den totala sjukfrånvaron för området högre än inom Försvar. hade 78 myndigheter oförändrad eller minskad sjukfrånvaro medan 118 myn- digheter hade ökad sjukfrånvaro jämfört med . Diagram 3.6 Förändringen i sjukfrånvaron 2014 vid myndigheterna < 50 årsarb. Källa: Statskontoret. Bland de små myndigheterna, dvs. myndig- heter med mindre än 50 årsarbetskrafter, hade 16 av 35 oförändrad eller minskad sjukfrånvaro jämfört med , medan 19 hade ökad sjukfrånvaro. I de medelstora myndig- heterna, dvs. myndigheter med 50–999 års- arbetskrafter, var sjukfrånvaron lägre eller oförändrad i 55 och högre i 72 av de totalt 127 berörda myndigheterna. Av de stora myndigheterna, dvs. myndigheter med minst 1 000 årsarbetskrafter, var sjukfrånvaron lägre eller oförändrad i 7 och högre i 27 av samman- lagt 34 myndigheter. Sjukfrånvaron i staten jämfört med andra sektorer I () arbetskrafts- undersökningar jämförs sjukfrånvaron mellan olika arbetsmarknadssektorer. definitioner och mätmetoder är helt olika mellan sjukfrånvarouppgifterna i myndig- heternas årsredovisningar som Statskontoret sammanställer och SCB:s arbetskrafts- undersökningar, är dessa siffror inte jäm- förbara med de som visas i diagrammet nedan. Diagram 3.1 Sjukfrånvaro 1990–2014 enligt SCB:s 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 2014 Källa: utifrån underlag från SCB:s arbetskraftsundersökningar. Enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar ökade sjukfrånvaron i staten 2014 till . Sjukfrånva- ron bland anställda på arbetsmarknaden sammantaget ökade till . SCB:s arbetskraftsundersökningar visar att sjukfrånvaron varit lägre i staten än i de andra sektorerna. Att statsanställda i snitt är mindre sjuka än andra hänger samman med att staten har en större andel anställda med tjänstemannayrken än de andra arbetsmarknadssektorerna. Om man skulle jämföra enbart tjänstemannagrupper inom de olika sektorerna med varandra skulle skillnaderna bli mindre. Samtliga sektorer följer samma trend, dock nådde sjukfrånvaron inom staten, inte ens , upp till mer än lite . Statligt anställda som beviljas sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt socialförsäk- ringsbalken har beroende på omfattningen rätt till en sjukpension eller tillfällig sjukpension enligt det statliga tjänstepensionsavtalet PA 03. I den följande redovisningen inkluderar begreppet sjukpension även tillfälliga sjukpensioner. Antalet nybeviljade sjukpensioner minskade . ökade antalet nybeviljade sjukpensioner. har antalet nybeviljade sjukpensioner minskat något. Tabell 3.12 Anställda som har nybeviljats sjukpension 1 förekommer inte tillfällig sjukpension med omfattningen . Uppgifterna har reviderats så att personer som först har beviljats en tillfällig sjukpension med omfattningen och därefter beviljats sjukpension, som i sin form har omfattningen , endast förekommer en gång i statistiken. Av tabell 3.12 framgår att minskningen av antalet nybeviljade sjukpensioner gäller både för kvinnor och för män. För kvinnor är minskningen liten. minskade dock antalet nybeviljade sjuk- pensioner med omfattningen till kvinnor, efter att ha ökat markant 2013. För män återgick antalet nybeviljade sjukpensioner 2014 till motsvarande nivå som . Även för män minskade antalet nybeviljade sjukpensioner med omfattningen 2014 efter att ha ökat 2013. Av de statsanställda som beviljades sjuk- pension var kvinnor och män. var av de som beviljades sjukpension kvinnor och var män. ökade medianåldern för kvinnor som beviljades en sjukpension med knappt till . För män sjönk i stället medianåldern till . I diagram 3.8 redovisas den genomsnittliga månadslönen för olika sektorer på arbets- marknaden . 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Diagram 3.8 Genomsnittlig månadslön i olika sektorer på arbetsmarknaden Den genomsnittliga månadslönen i staten upp- gick till . Medellönen på arbets- marknaden totalt var . träffar som arbetsgivarpart avtal på statens vägnar med de fackliga parterna förbundsområden inom det statliga förhand- lingsområdet sammantagna (OFR/S,P,O), Akademikers (Saco-S) samt , service- och kommunikationsfacket (). Nuvarande ramavtal om löner m.m. för arbetstagare inom det statliga avtalsområdet (RALS) gäller tills vidare med Saco-S4. De tidsbegränsade avtalen om löner med OFR/S,P,O och med gäller t.o.m. . har tagit fram uppgifter om den kollektiva löneutvecklingen – 2014 kopplat till årstakt, se tabell 3.13. 5RALS 2013–2016. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Tabell 3.13 Nominell och real löneutveckling i statlig sektor, 1997–2014 RALS2 1998–2001 -0,1 RALS 1998–2001 RALS 1998–2001 RALS 2002–2004 RALS 2002–2004 RALS 2002–2004 RALS 2004–2007 RALS 2004–2007 RALS 2004–2007 RALS 2007–2010 RALS 2007–2010 -0,3 RALS 2007–2010 RALS 2010–2012/ RALS 2010–2012/ RALS 2012–2013/ RALS 2013–2016/ -0,2 1Förändringen är beräknad som förändring i årsmedeltal. 2RALS: Ramavtal om löner m.m. för arbetstagare i staten. 3Siffran korrigerad på grund av ytterligare inkommit utfall. Utvecklingen av genomsnittliga löner Löneutvecklingstakten inom det statliga områ- det har förhållandevis väl följt utvecklingen på arbetsmarknaden i stort, enligt jämförande statistik från tiden efter ramanslagsreformen. Diagram 3.9 Utvecklingen av genomsnittliga löner i olika sektorer på arbetsmarknaden –2014 Anm. Uppgifterna avser nominella löner och är rensade med hänsyn till strukturella förändringar i utbildningsnivå, ålder och kön. uppgick löneutveck- lingen inom landstingen till , inom den statliga sektorn till och inom den privata sektorn till 104,5 pro- cent. var löne- utvecklingen inom den kommunala sektorn . Löneskillnaderna mellan kvinnor och män Regeringens mål är att löneskillnaderna mellan kvinnor och män i staten ska minska. Som underlag för uppföljningen av delmålet används partsgemensam statlig förhandlings- statistik. Löneskillnaderna mellan kvinnor och män i staten har mer än halverats . var statsanställda kvinnors genomsnittslön totalt sett lägre än statsanställda mäns genomsnittslön. var motsvarande löneskillnad , dvs. en minskning mellan åren. Av diagram 3.10 framgår löneskillnad- erna 2005–2014 uppdelat på förklarings- faktorer. Diagram 3.10 Löneskillnader mellan kvinnor och män i staten uppdelat på förklaringsfaktorer –2014 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 Den statistiska analys som har gjort utifrån de centrala parternas gemen- samma lönestatistik visar att den genom- snittliga löneskillnaden nästan helt kan hän- föras till mätbara faktorer6. Löneskillnaden beror på att fler kvinnor än män arbetar deltid, arbetets svårighetsgrad och innehåll samt att fler män än kvinnor är chefer. Vidare påverkar det att arbetsinnehåll och löner ser olika ut hos olika myndigheter. Det finns också skillnader när det gäller utbildning, erfarenhet och i vilken region den anställde arbetar. Den s.k. oförklarade löneskillnaden Den löneskillnad som slutligen blir kvar, den s.k. oförklarade löneskillnaden som inte kan förklaras av den mätbara information som finns tillgänglig i den partsgemensamma statistiken, uppgick , dvs. samma nivå som . var den som högst sedan mätningen inleddes och uppgick då till . Som framgår av diagram 3.10 är det två faktorer som tillsammans står för hälften av den totala löneskillnaden mellan kvinnor och män. Dessa två viktigaste förklaringar är att kvinnor jämfört med män oftare har arbets- uppgifter på en lägre grupperingsnivå (svårig- 6 om löneskillnader mellan statsanställda kvinnor och män 2000–2014, dnr Fi2015/03091/. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga hetsgrad) och att kvinnor i större utsträckning än män arbetar deltid. Skillnader i grupperings- nivå är 2014 fortfarande den viktigaste förklaringsfaktorn, även om den har minskat marginellt (0,) i betydelse på grund av den ökade andelen chefer på låga grupperingsnivåer bland män. var det av kvinnorna som arbetade deltid (15,2013) medan motsvarande andel för männen var (7,2013). Bland samtliga statsanställda har av både kvinnorna och männen en heltids- anställning. var motsvarande siffra för kvinnorna och för männen. Enligt urvalet i uppgick statsanställda kvinnors genomsnitts- lön till medan statsanställda män i genom- snitt hade . Inom chefskollektivet hos Arbetsgivar- verkets medlemmar har löneskillnaderna mellan kvinnor och män varierat . ökade snittlönen för kvinnliga chefer , medan snittlönen för manliga chefer ökade . var genom- snittslönen högre för manliga chefer än för kvinnliga. visar statistiken att genomsnittslönen för kvinnliga chefer är högre än för manliga chefer. Den genomsnittliga löneutvecklingen i årstakt –2014 har liksom –2012 och förra statistikperioden –2013 varit högre för de kvinnliga cheferna än för de manliga. Den uppgår till för de kvinnliga cheferna och för de manliga. Denna beräkning gäller endast identiska individer, dvs. de som varit anställda på samma myndighet under hela mätperioden. För statsanställda, exklusive chefer, har den genomsnittliga löneutvecklingen varit 3,1 pro- cent för kvinnor jämfört för män. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Parterna har ett gemensamt ansvar för att utjämna och förhindra skillnader i löner och andra anställningsvillkor mellan kvinnor och män som utför arbete som är att betrakta som lika eller likvärdigt. Parterna ska också främja alla medarbetares lika möjligheter att på sakliga grunder påverka sin löneutveckling. I nu aktuella avtal har centrala parter bl.a. träffat överenskommelse om att partsgemen- samt bedriva fyra utvecklingsområden inom Partsrådet7. Ett av områdena rör centrala parters stöd till lokal lönebildning. Arbetet ska fortgå t.o.m. . 7 Rådet för partsgemensamt stöd inom det statliga avtalsområdet. är en ideell förening vars medlemmar är , förbundsområden inom det statliga förhandlingsområdet sammantagna (OFR/S,P,O), akademikers centralorganisation (Saco-S) och , service- och kommunikationsfacket. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Underbilaga Myndighetschefer och ordförande i styrelsemyndigheter 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Underbilaga Myndighetschefer och ordförande i Ordförande i styrelsemyndigheter per .................................... 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Regeringen redovisar nedan en sammanställning över myndighetschefer som lyder under regeringen och som anställs genom beslut av regeringen. Sammanställningen redovisar förhållandena per . för hälsa, arbetsliv och välfärd för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (FORMAS) Forum för levande historia 8 På grund av särskilda bestämmelser ingår inte och i sammanställningen 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Inspektionen för vård och omsorg 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Myndigheten för internationella adoptionsfrågor Myndigheten för radio och tv Myndigheten för samhällsskydd och beredskap Myndigheten för tillgängliga medier Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och Myndigheten för ungdoms- och Myndigheten för vård- och omsorgsanalys 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Rådet för Europeiska socialfonden i Statens centrum för arkitektur och design Statens museer för världskultur 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll Verket för innovationssystem () 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Ordförande i styrelsemyndigheter per Regeringen redovisar nedan en sammanställning över ordförandena i de myndigheter som leds av en styrelse. Sammanställningen redovisar förhållandena per . för hälsa, arbetsliv och välfärd 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Bilaga Myndigheten för vård- och omsorgsanalys Verket för innovationssystem ()