prop · H203102 · 2015-04-15 00:00:00 — Insatser till personer som utövat våld är en central del i det före- byggande arbetet mot våld i nära relationer. Det är viktigt att alla i familjen får det stöd de behöver. Med syfte att våldet skulle upphöra, beslutade av kommunerna om bistånd för stödsamtal till personer som utövat våld. Fler kommuner hade rutiner för samverkan med ekonomisk bistånd, men stora variationer har samlat in öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd avseende kvalitet i verksamheten. Nedan beskrivs utvecklingen för några indikatorer som är jämförbara 2012–2014. Personer med behov av insatser från olika områden inom ska enligt socialtjänstlagen få sina insatser samordnade av berörda aktörer. Andelen kommuner som samordnade sina insatser mellan olika verksamheter inom kommunen ökade . Andelen kommuner med samverkansrutiner mellan verksamheter med ekonomiskt bistånd och barn- och ungdomsvården ökade från 2014. De länsvisa variationerna var dock stora. varierade indikatorn från till av alla kom- muner i respektive län. Även andelen kommuner som hade en formaliserad samverkan med externa aktörer i enskilda ärenden fortsatte att öka 2014. Mest ökade andelen kommuner som hade överenskommelser om samverkan med öppenpsykiatrin; andelen ökade från 2014. De länsvisa variationerna var dock stora även på detta område. 2014/15:102 2014 varierade indikatorn från till av alla kommuner i respektive län. När det gäller samverkan med hade av kommunerna överenskommelser om samverkan jämfört 2012. Även här var de länsvisa variationerna stora. Fler kommuner beaktade barnperspektivet i ärenden om ekonomiskt bistånd Enligt socialtjänstlagen ska biståndets utformning och genomförande bygga på en individuell behovsbedömning. Barnets bästa ska beaktas. En grundlig utredning är en förutsättning för att en individ eller familj ska kunna få stöd som är anpassat efter individuella förutsättningar och behov. använde av kommunerna systematiskt en utredningsmall med barnperspektiv jämfört 2012. Andelen kommuner som hade en aktuell skriftlig rutin för hur hand- läggare inom ekonomiskt bistånd ska hantera ärenden vid misstanke om att enskilda barn far illa ökade från . Den sociala barn- och ungdomsvården Den sociala barn- och ungdomsvården omfattar både placeringar i hel- dygnsvård och vård i öppna former. Vård i öppna former kan t.ex. avse olika behovsprövade stödinsatser. Placeringarna i heldygnsvård sker vanligtvis i ett familjehem, men kan även ske i ett HVB. Placeringen kan ges frivilligt enligt socialtjänstlagen eller med tvång enligt LVU. Den vanligaste grunden för placering enligt LVU 2013 var brister i hemmiljön (av samtliga tvångsplaceringar). Antalet barn och unga som placerades i heldygnsvård ökade markant, med ca 9 100 personer, 2009–2013 (se tabell 7.6). Särskilt antalet pojkar i åldern 13–som placerades i HVB ökade kraftigt. En trolig förklaring till ökningen är det ökade mottagandet av ensamkommande barn. –2013 placerades fler pojkar än flickor i heldygnsvård enligt socialtjänstlagen och LVU. Skillnaderna var mindre och mer konstanta när det gällde vård enligt LVU än vård enligt socialtjänstlagen. Andelen pojkar placerade enligt socialtjänstlagen ökade påtagligt, , 2009–2014. Detta kan bero på det ökade antalet placeringar av ensam- kommande barn. Barn och unga 0–med insatser 2009–2013 Antal barn och unga med insats och andel flickor/pojkar i Andel flickor/pojkar Andel flickor/pojkar LVU -1/1 Andel flickor/pojkar 45/55 43/57 41/59 38/62 36/64 -9/9 1Avser insatser respektive år. öppenvård innehåller många olika insatser vilka i de flesta fall ges i form av bistånd enligt socialtjänstlagen. Det kan vara allt ifrån en särskild utsedd kontaktperson eller kontaktfamilj som stöd och hjälp åt barnet eller dennes familj till individuellt anpassade målinriktade program där barnet/den unge är inskriven en bestämd tid. Det kan även avse en särskilt kvalificerad kontaktperson. 2Avser antal barn och unga med insats oavsett vilket år som placeringen påbörjades. Källor: Barn och unga – insatser 2009–2013 (). Vårdperioder som enbart bestod av vård enligt socialtjänstlagen hade kortare medianvårdtid än de perioder som bestod av enbart tvångsvård enligt LVU (se tabell 7.7). De vårdperioder som bestod av vård enligt både socialtjänstlagen och LVU hade längst medianvårdtid. Medianvård- tiden var generellt längre för pojkar än för flickor. Den sammanlagda medianvårdtiden var . För pojkar var medianvårdtiden och för flickor . Jämfört med 2009 minskade den sammanlagda medianvårdtiden med 1 månad. uppgick medianvårdtiden för pojkar och för flickor. Vårdtiden hade således ökat för pojkar, men minskat för flickor. Tabell 7.7 Medianvårdtid i heldygnsvård för vårdperioder som avslutades , 2011 respektive 2013 1 Med en vårdperiod avses en eller flera vårdinsatser som direkt avlöser varandra. Källa: Barn och unga – insatser (). Vuxna personer med missbruks- och beroendeproblem Missbruks- och beroendevården omfattar både placeringar på institu- tioner dygnet runt, vård i öppna former och boende i t.ex. jourlägenhet, härbärge eller träningslägenhet. 2014/15:102 strukturerad dagvård, personligt stöd och behandling eller en kontakt- person. Placering på institution kan ges frivilligt enligt socialtjänstlagen eller med tvång enligt LVM. Antalet vårddygn på institutioner minskade stadigt 2009–2013 (se tabell 7.8). Antalet personer som fick tvångsvård ökade trots det påtagligt 2013 jämfört med året innan. I stället minskade antalet som fick frivillig heldygnsvård. Personerna som fick vård inom missbruks- och beroendevården var till stor del män. Cirka tre fjärdedeler av vårddygnen inom heldygns- vården avsåg män. Insatser inom missbruks- och beroendevården –2013 Antal personer per insats och andel kvinnor/män Andel kvinnor/män Andel kvinnor/män Andel kvinnor/män Andel kvinnor/män Andel kvinnor/män 1Uppgifter om bistånd till boende har ändrats på ett sådant sätt att de inte längre går att jämföra bakåt i tiden. Därför redovias endast . 2Antalet avser respektive år. 3Antal personer som beretts vård (exkluderar personer med beslut om omhändertagande som inte lett till vård). Källor: Vuxna personer med missbruks- och beroendeproblem samt övriga vuxna 2009–2013 (). Det saknas statistik över i vilken omfattning som kommunerna beviljar insatser till människor som utsatts för våld. Enligt Brå:s kartläggning 2014 hade av alla kvinnor i landet och av alla män i landet utsatts för våld i en nära relation . Både kvinnor och män utsätts således för våld, men våldet tar sig olika uttryck. Av jämförelser 2014 framgår att våld mot kvinnor tenderar att vara grövre, mer upprepat och leda till allvarligare hälsokonsekvenser för den som utsätts än det våld som män utsätts för i heterosexuella relationer. Enligt öppna jämförelser Stöd till brottsoffer (2014) hade få av de personer som utsatts för våld i en nära relation haft kontakt med kommunernas socialtjänst. Enligt den i avsnitt 7.4.2 nämnda utvärderingen från Brå hade totalt av de utsatta kvinnorna och av de utsatta männen haft kontakt med med anledning av våldet. Antalet biståndsmottagare och antalet hushåll med ekonomiskt bistånd ökade 2013 jämfört med året innan (se tabell 7.9). Antalet barn som levde i hushåll som tog emot ekonomiskt bistånd ökade mer än antalet vuxna. Statistiken är på grund av regeländringar inte fullt jämförbar med statistiken –2011. Antalet barn som levde i hushåll som tagit emot ekonomiskt bistånd ökade 2013 till ca 140 100. Det motsvarade av alla barn i . Av dessa levde ca 52 900 barn i hushåll med långvarigt ekonomiskt bistånd, vilket motsvarade av alla barn i . Biståndshushållen består huvudsakligen av ensamhushåll. Män utan barn har utgjort den största gruppen bland biståndshushållen. till samtliga hushållstyper i befolkningen är ekonomiskt bistånd vanligast i gruppen ensamstående kvinnor med barn. fick av de ensamstående mödrarna ekonomiskt bistånd. Antalet unga vuxna biståndsmottagare i åldern 18–minskade något 2013. De utgjorde av samtliga i sin åldergrupp, vilket inte var någon större skillnad mot . Det långvariga biståndsmottagandet var fortsatt högt 2013, även om det minskade något i jämförelse med 2012. Av de vuxna bistånds- mottagarna var det som hade ekonomiskt bistånd 2013, vilket var en ökning jämfört med . Utrikes födda personer var i majoritet och utgjorde av samtliga långvariga biståndsmottagare 2013. Det var ingen större skillnad i antalet kvinnor respektive män som mottog ekonomiskt bistånd eller antalet kvinnor respektive män som levde på sådant bistånd. Däremot var antalet unga män i åldern 18–som mottog ekonomiskt bistånd större än antalet unga kvinnor i samma åldersgrupp. Mottagare av ekonomiskt bistånd 2009–2013 Antal personer, antal hushåll och andel kvinnor/män i procent Andel vuxna kvinnor/män Unga vuxna 18–24 Andel kvinnor/män Andel kvinnor/män 1Antal personer som är barn av samtliga bidragsmottagarna. 2En långvarig biståndsmottagare är en person som ingått i ett eller flera biståndshushåll . Källor: Ekonomiskt bistånd 2009–2013 (). Kommunernas kostnader för individ- och familjeomsorg ökade i löpande priser från ca 2012 till ca 2009– 2013 (se tabell 7.10). Det var kostnaderna för barn- och ungdomsvården som stod för merparten av ökningen och då särskilt den vård som bedrivs i öppna former. hade kostnaderna successivt ökat inom i stort sett samtliga verksamheter. Tabell 7.10 Kostnader för individ- och familjeomsorg 2009–2013 Övriga insatser till vuxna 1 Exklusive flyktingkostnader. 2 har Arbetsförmedlingen ansvar för etableringsinsatser för nyanlända Det avser bl.a. en statlig etableringsersättning. Nyanlända som tagits emot före 2010 slutför sin introduktion hos kommunen och får introduktionsersättning. Efterhand som dessa avslutar introduktionen har introduktionsersättningen fasats ut. ingår därför ingen introduktions- Källor: Räkenskapssammandrag för kommuner 2009-2013 och OE 30 , OE 25 (Statistiska Kommunernas kostnader för stöd till brottsoffer särredovisas inte utan ryms under övriga insatser till vuxna. Samhällets kostnader för våld mot kvinnor uppgår enligt Brå till . beloppet ingår kostnader för kommunerna, sjukvården, statliga myndig- heter och frivilligorganisationer samt det produktionsbortfall som uppstår Skr. 2014/15:102 vid sjukdom och dödsfall. Kostnaderna skiljer sig åt mellan kommunerna. Jämförs genomsnitts- kostnaderna per län varierade dessa 2013 från ca per invånare i till ca per invånare i (se diagram 7.4). Riksgenomsnittet låg på per invånare. De tre storstadslänen låg under detta snitt. Jämfört med 2009 hade den lägsta kostnaden per invånare ökat med ca , den högsta per invånare med ungefär lika mycket och riksgenomsnittet med ca . Vid en jämförelse mellan länen framgår att kostnaderna för verksamhet inom individ- och familjeomsorgen ökade mest i , Gävle- borgs och (med 800–per invånare) och minst i , och (med 150– per invånare). Diagram 7.4 Kostnader för individ- och familjeomsorg per län och för riket 2009 och 2013 Källa: Räkenskapssammandrag för kommuner Även kostnaderna för ekonomiskt bistånd skiljer sig åt mellan kommu- nerna. Jämförs genomsnittskostnaden per län varierade kostnaderna 2013 från ca per invånare i län till ca per invånare i (se diagram 7.5). Riksgenomsnittet låg på per invånare. De tre storstadslänen låg under detta snitt. Jämfört med 2009 hade den lägsta kostnaden per invånare ökat med ca , den högsta med ca och riksgenomsnittet med Vid en jämförelse mellan länen framgår att kostnaderna för ekonomsikt bistånd ökade mest i och (med 450 respektive per invånare) och minst i , och (med 50–per invånare). Diagram 7.5 Kostnader för ekonomiskt bistånd per län och för riket 2009 Källa: Räkenskapssammandrag för kommuner (). 8Skolväsendet och annan pedagogisk verksamhet –Verksamheterna som hör till området skolväsendet och annan peda- gogisk verksamhet är förskola, förskoleklass, grundskola, grundsär- skola, fritidshem, gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna samt utbildning i svenska för invandrare. –De totala kostnaderna för skolväsendet och annan pedagogisk verk- samhet uppgick till ca . Kostnader per verksamhet redovisas i diagram 8.1 och kostnadsutvecklingen – 2013 framgår av tabell 18 i bilaga 4. –Andelen av verksamheten som köptes av privata utförare (privata företag, föreningar, stiftelser och enskilda) motsvarade 2013 av de totala kostnaderna. I gymnasieskolan och förskolan var andelen högst av kostnaderna. –Det totala antalet anställda i offentlig och enskild verksamhet inom området uppgick /14 till 274 450 personer. Diagram 8.1 Kostnader per verksamhet för pedagogisk verksamhet 2013 6 Komvux / Särskild utbildning för vuxna / Utbildning i svenska för invandrare 17 Fritidshem och annan 8.1Övergripande mål och måluppfyllelse av vissa riktade statsbidrag I skollagens (2010:800) inledande kapitel anges övergripande mål som gäller hela skolväsendet. Enligt dessa ska alla barn och elever, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet. Utbildningen ska också vara lik- värdig oavsett var i landet den anordnas. För varje skolform finns vidare särskilda mål som närmare beskrivs under respektive avsnitt i lagen. 2014/15:102 Om inget annat anges ingår i redovisningen nedan skolor vars huvudman är en kommun, en enskild eller ett landsting. I statistik ingår sameskolans verksamheter som staten är huvudman för. Redovisningen av uppgifterna för kommungrupperna avser däremot endast kommunala huvudmän. är statistikansvarig myndighet för skolväsendet och publicerar uppgifter om barn, elever, personal, kostnader och utbild- ningsresultat fördelat per verksamhetsform och skolform. Om inte annat anges är underlagen i detta avsnitt hämtade från Statens skolverks stati- stik. Vissa av uppgifterna för /15 och vissa uppgifter bygger på preliminär statistik och måste därför bedömas med viss försiktighet. Kostnadsuppgifterna i detta avsnitt skiljer sig något från uppgifterna i skrivelsens övriga avsnitt. Skillnaderna beror på att olika kostnadsbegrepp används. Kostnadsutvecklingen redovisas i löpande priser. Måluppfyllelse av vissa riktade statsbidrag Två nya karriärsteg för lärare, förstelärare och lektor, infördes 2012i syfte att förbättra elevernas måluppfyllelse samt höja läraryrkets status Kommunala och enskilda huvudmän har enligt förordningen (2013:70) om statsbidrag till skolhuvudmän som inrättar lärare möjlighet att ansöka om (inklusive sociala avgifter) och per månad för en lektor (170 000 inklusive sociala avgifter). med statsbidraget är att stimulera skolhuvudmän att inrätta karriärsteg för särskilt yrkesskickliga lärare. Statbidraget betalas ut av ca i statsbidrag för karriärtjänster till skolhuvudmän. Kommuner och enskilda huvudmän har enligt fram t.o.m. , i och övriga skolformer, inrättat drygt 12 000 tjänster som förstelärare eller lektor. Huvuddelen av dessa tjänster avser förstelärare och dessa är jämnt spridda i landet. Omsorg , nätter och –2016 kan kommuner söka statsbidrag för att tillhandahålla omsorg , nätter och . kommuner att i ökad omfattning erbjuda omsorg när förskola eller fritidshem inte har öppet. beviljades 170 kommuner bidrag om totalt ca när de erbjöd omsorg per barn och månad. Detta var en ökning med 27 nya kommuner jämfört med Utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd bidrag till kommuner för utbildning av barn som vistas i landet utan till- Statsbidraget fördelas proportionellt till samtliga kommuner som ansöker om bidrag efter ett fördelningstal som fastställs för varje kommun. fastställer fördelningstalet utifrån ett medel- värde av antalet asylsökande barn i åldern 6–i kommunen före ansökan. Ökad undervisningstid för nyanlända elever –2016 pågår en försöksverksamhet i syfte att nyanlända elever ska få mer tid till undervisning i svenska eller svenska som andraspråk för vilken statsbidrag lämnas. Undervisningen ska stärka elevernas kunskaper i svenska språket och omfatta minst per läsår utöver den ordinarie undervisningen. deltog 67 huvudmän och 2 491 elever i försöksverksamheten och det maximala bidragsbeloppet uppgick till per elev. Statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning finns gymnasial lärlingsutbildning som en permanent alternativ studieväg inom gymnasieskolans yrkesutbildning. För att stimulera anordnandet av lärlingsutbildning lämnas statsbidrag till skolhuvudmän för bl.a. ersättning till arbetsplatser som tar emot lärlingar. fördelar statsbidragen till huvudmännen. Bidraget har höjts successivt och den senaste höjningen innebär att det totala bidraget per lärling och år uppgår till maximalt . Av dessa medel kan huvudmannen beviljas högst för utvecklingskostnader för lärlingsutbildningen. Högst får lämnas till den arbetsplats som tar emot lärlingen, varav endast får utbetalas om lärlingen har en utbildad handledare. /14 betalade ut i statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning. Av dessa gick till bidrag för utveckling av utbildningen och användes för ersättning till de arbetsgivare som tog emot elever. terminen 2014 utbetalades statsbidrag för totalt 7 435 elever kvinnor och män) innebar en ökning av antalet elever med jämfört med föregående år. Andelen elever som påbörjade lärlingsutbildning 3 var högre än föregående läsår. bedömer att ökningen i huvudsak beror på en förändring i gymnasie- förordningen (2010:2039) som tydliggör att eleven kan påbörja lärlings- utbildning 3. De enskilda huvudmännen var färre i antal, men hade fler elever, /14 än läsåret innan. Sammanlagt utbetalades statsbidrag till 16 enskilda huvudmän och 98 kommunala huvudmän /14. För läsåret utbetalades sammantaget ca i statsbidrag till kommunala huvudmän, varav 88 miljoner avsåg ersättning till arbets- givare. Till enskilda huvudmän utbetalades ca , varav avsåg ersättning till arbetsgivare. Utöver det ovan nämnda statsbidraget lämnas bidrag till kommunala utvecklingsinsatser för att öka antalet elever inom 2014/15:102 gymnasial lärlingsutbildning. Totalt fördelades till 35 kommunala huvudmän för detta ändamål 2014. Statsbidrag för yrkesvux och lärlingsvux Staten har fortsatt att erbjuda specialdestinerade statsbidrag avseende platser i yrkesinriktad vuxenutbildning på gymnasial nivå (yrkesvux) och lärlingsutbildning för vuxna (lärlingsvux). Syftet med satsningarna är främst att underlätta omställningen vid arbetslöshet och nå personer utan gymnasial yrkesutbildning eller med en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. Av Statens skolverks uppföljningsrapport (2013/00621) framgår att kommunerna anser att yrkesvux och lärlings- vux behövs och att satsningarna i kommunerna upplevdes som lyckade. Många kommuner har även framfört att lärlingsformen är en bra utbildningsform för vuxna. deltog ca 33 500 elever i yrkesvux, varav var kvinnor och män. Nästan en tredjedel av eleverna var 20– . Sammanlagt 210 elever deltog i särvux. Den största andelen elever fanns inom området vård och omsorg (). deltog 3 301 elever i lärlingsvux, varav var kvinnor och män. Av eleverna var 20–. Av dessa elever deltog 238 i särvux. Andelen elever var störst inom inriktningarna omvårdnad () samt restaurang och livsmedel (). Förskolan ska enligt skollagen stimulera barns utveckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Kommunerna är enligt lagen skyldiga att erbjuda barn förskola fr.o.m. i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga ska erbjudas för- skola minst . Alla barn ska erbjudas avgiftsfri för- skola minst fr.o.m. höstterminen det år barnet fyller (allmän förskola). När vårdnadshavare har anmält önskemål om för- skola med offentlig huvudman ska kommunen erbjuda barnet detta . I förskolans läroplan formuleras en värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Målen är formulerade på ett sådant sätt att lärandet ska kunna ske i lekfulla former och med hänsyn till varje barn. Läroplanen innehåller inte mål eller normer för vad enskilda barn ska ha uppnått . Förskolans läroplan gäller för alla förskolor, oavsett om huvudmannen är eller enskild. Läro- planen har en vägledande funktion för verksamheten pedagogisk omsorg. Enligt Svenskt Kvalitetsindex 2014 var svenska föräldrar nöjda med sina barns förskola. Av de inom skolområdet undersökta verksamheterna förskola, grundskola och gymnasieskola var kundnöjdheten högst inom förskolan, där av föräldrarna angav att de var nöjda med verksamheten. Detta var dock en minskning jämfört med , då kund- nöjdheten inom förskolan var . När vårdnadshavare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman ska kommunen, som ovan anförts, erbjuda barnet plats i förskola . Det finns dock kommuner som inte erbjuder förskoleplats . Av de 77 kommuner som i samband med regelbunden tillsyn granskades av 2014 var det 1 kommun som inte levde upp till det ovan nämnda kravet. var det 1 av 56 kommuner som inte levde upp till kravet. Utöver regelbunden tillsyn får in anmälningar från föräldrar och elever om missförhållanden. inkom, liksom föregående år, anmälningar om att kommuner inte hade erbjudit förskole- plats . I 11 fall bedömde att kommunen inte levde upp till kravet om att erbjuda förskoleplats . Andelen anställda i förskolan med högskoleutbildning med pedagogisk inriktning uppgick till 2013. Den vanligaste examen den anställde hade var förskollärarexamen. Andelen anställda med högskole- utbildning med pedagogisk inriktning var större i kommunala förskolor än i fristående förskolor, respektive . var drygt 481 000 barn inskrivna i förskolan, vilket mot- svarade av alla 1–5-åringar. Detta var en minskning jämfört med året innan. Uppgifter om det totala antalet barn i olika verksamheter redovisas i tabell 17 i bilaga 4. Av samtliga barn inskrivna i förskolor 2014 gick i fri- stående förskolor, vilket var en minskning jämfört med året innan. Jämfört med /05 hade andelen barn i fri- stående förskolor ökat från (se diagram 8.2). Antal barn i förskola och i fristående förskola 2005–2014 Andelen barn i fristående förskolor varierade 2014 mellan olika kommungrupper. Liksom föregående år var andelen barn i fristående förskola i genomsnitt störst i kommungruppen förortskommuner till storstäder . I kommungruppen varuproducerande kommuner gick i genomsnitt av förskolebarnen i en fristående förskola. Diagram 8.3 Antal inskrivna barn per årsarbetare och andel barn 1–inskrivna i förskolan per kommungrupp 2014 Antal barn per årsarbetare Antal inskrivna barn per årsarbetare Andel av barn 1-5 inskrivna i förskola Förortskommuner till större städer Turism- och besöks- näringskommuner Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Storleken på den genomsnittliga barngruppen ökade något 2014 jämfört med föregående år, från 16,8 till 16,9 barn per grupp. ökade dock något, från 5,3 till 4,9 barn per årsarbetare, jämfört med året Skr. 2014/15:102 innan. Som framgår av diagram 8.3 varierade såväl personaltätheten som andelen inskrivna barn i åldern 1–mellan kommungrupperna. De totala kostnaderna för förskolan uppgick till ca , vilket innebar en ökning jämfört med . An- talet barn ökade med . Den genomsnittliga kostnaden per barn i förskolan uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med . Av kostnaderna för verksamhet i regi utgjorde personalkostnaderna . Föräldrars avgifter finansierade i genomsnitt av kostnaderna. För ytterligare uppgifter om kost- nadsutvecklingen i bl.a. förskolan, se tabell 18 i bilaga 4. Annan pedagogisk verksamhet består av pedagogisk omsorg (bl.a. familjedaghem), öppen förskola, öppen fritidshemsverksamhet och omsorg under s.k. obekväm arbetstid. Enligt skollagen ska kommunerna sträva efter att i stället för förskola eller fritidshem erbjuda pedagogisk omsorg, om barnets vårdnadshavare önskar det.