prop · H30327 · 2015-09-30 00:00:00 — (antal klienter) Källa: aktgranskning. Bedömt behov av insatser avser Kriminalvårdens bedömning av om det överhuvudtaget finns ett behov av insatser eller ej. Ett bedömt behov av insatser inom ett område kan medföra en eller flera specifika typer av insatser, se vidare tabell 3–10. 76Vi använder termerna insatsområde, insatser och insatstyper för att beskriva vad som görs av Kriminalvården och andra aktörer för att minska risken för återfall i brott. Våra insatsområden motsvarar i stort sett de åtta starkaste riskfaktorerna, det vill säga de som vanligen benämns ”The Central Eight” och behovsområden i anslutning till dessa. I tabellerna 3-10 används benämningen insatstyp för att urskilja olika åtgärder inom ett insatsområde. Insatser är samlingsbeteckningen på de insatser av olika typer som planeras och genomförs inom olika insatsområden. För de allra flesta av de undersökta klienterna har Kriminalvården bedömt att det funnits behov av insatser rörande kriminella attityder. Mer än hälften har bedömts ha behov av någon form av insats mot narkotikamissbruk, lika många gällande arbete. Omkring fyra av tio klienter har bedömts ha behov av insatser mot alkoholmissbruk, och lika många av insatser gällande psykisk ohälsa. En mindre andel av klienterna har bedömts ha behov av insatser för boende, skuldsanering, ny umgängesmiljö och studier. Av aktgranskningen framgår också att klienter som bor eller vistas i olika regioner, men har behov av samma insatser, har fått vård eller stöd i relativt varierande omfattning. I Kriminalvårdens Region har av de behov av insatser som klienter haft tillgodosetts helt, medan detta skett i av fallen i Region I avsnitten 4.3.1–4.3.8 redovisas siffror kring insatser som planerats respektive påbörjats inom granskade insatsområden. I den mån det funnits säkra uppgifter om avslutade insatser och resultat av dessa har de också redovisats. 4.3.1Insatser för att få ett arbete Uppgifter om vilka samlade insatser som gjorts av Kriminalvården och övriga myndigheter för att klienter ska få arbete har till stora delar saknats. har dock Arbetsförmedlingen fått möjlighet att registrera Kriminalvårdens klienter genom ändringar i Arbetsförmedlingens personuppgiftsförordning. Någon samlad rapportering av dessa uppgifter har dock ännu inte gjorts.78 har därför bett Arbetsförmedlingen att redovisa vilka klienter som fått tillgång till Arbetsförmedlingens olika stödformer och om det har bidragit till att klienterna har fått ett jobb. Redovisningen avser klienter som är inskrivna i anstalt eller har varit det och som skrivits in hos Arbetsförmedlingen eller Krami . Totalt skrevs 1 550 klienter in som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen . Av dessa har 710 klienter () fått någon form av stödinsats. Om man dessutom räknar Krami som insats för dessa personer kommer siffran upp i 746, det vill säga . Av dessa fick 464 klienter någon form av arbetsmarknadsutbildning på anstalten och 155 klienter en plats i jobb- och utvecklingsgarantin. I en mätning efter att stödinsatsen avslutats hade 135 av 914 som hade kunnat följas upp efter att de 77Se bilagetabell 3, bilaga 2. 78Vissa utdrag med statistik över antalet klienter som skrivits in och avslutat en Krami-insats samt antalet klienter som har fått en arbetsmarknadsutbildning på anstalt har dock redovisats. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? lämnade anstalten fått ett arbete.79 Övriga 636 klienter var inte möjliga att följa upp på grund av att de fortfarande var inskrivna i anstalt eller att det inte hunnit gå tillräckligt efter frigivning. Hur stort är gapet mellan behov och insatser inom området arbete? fanns det 13 232 anstaltsklienter som hade påbörjat en verkställighet vid årets början eller påbörjade en . Motsvarande siffra för var 12 727 klienter.80 har Kriminalvården ansvar för att upprätta en verkställighetsplan och göra brottsförebyggande insatser. Någon exakt siffra på hur många klienter på anstalt som hade en pågående verkställighet finns inte tillgänglig. Det är dock inte orimligt att i ett räkneexempel utgå ifrån ett vägt genomsnitt mellan uppgifterna om hur många som har en pågående verkställighet, det vill säga 0,33*13 232+0,67*12 727. Målgruppen i vårt räkneexempel skulle då kunna skattas till cirka 12 900 klienter. Det finns inga exakta uppgifter om hur många av dessa står till arbetsmarknadens förfogande. De undersökningar som gjorts av anstaltsklienter pekar på att drygt tre fjärdedelar av de intagna på anstalt inte hade ett arbete då verkställigheten påbörjades.81 Drygt en fjärdedel hade ett arbete och ytterligare en fjärdedel har varit arbetssökande. Resterande klienter har studerat (), varit sjuka (), haft pension (), en okänd situation () eller klassificerats under övrigt (). Den sistnämnda posten kan enligt Kriminalvården handla om kriminalitet som sysselsättning. fann i sin aktgranskning att drygt hälften av undersökta anstaltsklienter bedömdes ha ett behov av arbete. Mot bakgrund av uppgifterna i Kriminalvårdens klientkartläggning och aktgranskning är det inte orimligt att anta att minst en fjärdedel av målgruppen och kanske upp till hälften av denna har haft ett behov av arbete. Det blir mellan cirka 3 225 och 6 450 klienter. En del av dessa kan komma att överlämnas till rättssystemen i andra länder, men det rör sig om högst några hundra klienter. En del klienter har en mycket kort strafftid – . Även denna grupp är högst några hundra klienter.82 Kriminalvården gör dock verkställighetsplaner även för större delen denna grupp. 79Dessa siffror är något osäkra då applikationen där klienterna registrerats visat sig ha vissa brister, något som Arbetsförmedlingen avser åtgärda . Regeringen har också beslutat att Arbetsförmedlingen även får möjlighet att registrera personer dömda till skyddstillsyn vilket även det kommer att kunna göras . 80Kriminalvårdens årsredovisningar 2013 och 2014, bilagetabeller. 81Kriminalvårdens klientkartläggning 2013, Brå rapport 2012:15. 82Kriminalvårdens årsredovisningar 2013 och 2014, bilagetabeller. Om man – som framgår av Arbetsförmedlingens statistik – skrev in 1 550 klienter innebär det att Arbetsförmedlingen lyckades nå och skriva in en begränsad del av de klienter som har behov av ett arbete, och en ännu mindre del av dessa har fått någon form av stödinsats. Typer av genomförda insatser I aktgranskning undersöktes insatstyper och antal insatser som planerats respektive genomförts inom området arbete enligt verkställighetsplanerna.83 Av tabellen framgår att knappt hälften av de planerade insatserna endast handlar om samtal om arbete och/eller att kontakter ska tas med eller Arbetsförmedlingen. I en knappt tredjedel av fallen har en konkret arbetsmarknadspolitisk åtgärd planerats. Tabell 3 Fördelning av planerade och påbörjade insatser för att få ett arbete (andel i procent) (andel i procent) Samtal kring arbete/utbildning/ekonomi Samtal och kontakt med arbetsförmedlare Praktikplats, arbetsträning m.m. från Kontakta/få stöd från (Stöd till) aktivt arbetssökande Praktikplats, subventionerad anställning (exkl. praktikplats) Källa: aktgranskning. Anm. I denna tabell och i flera av de följande tabellerna kan avrundning till heltal av procentandelar göra att de enskilda procentsiffrorna i tabellen inte summeras till totalt. 83I akterna fanns också uppgifter om fullföljda insatser, men dessa har vi bedömt vara osäkra och därför inte tagit med. Se vidare bilaga 1, Metodbilaga. 84Att andelen påbörjade insatser avseende samtal kring arbete/utbildning/ekonomi är högre än som planerats innebär inte att fler insatser av denna typ påbörjades än planerades. Däremot har fördelningen i procent mellan olika insatstyper förändrats. Förhållandevis fler av de tre första insatstyperna har således påbörjats jämfört med planerats. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? Anledningar till att en klient inte fått ett arbete Bland anledningarna till att klienten inte har fått någon form av arbete anges i uppföljningarna av verkställighetsplanerna och i våra intervjuer med Kriminalvårdens handläggare att klienterna varit sjukskrivna och/eller psykiskt instabila, varit ointresserade av att få ett arbete eller haft bristande utbildning, missbruksproblem eller språksvårigheter. Några samlade uppgifter om vilka insatser som ansvariga myndigheter och kommuner har gjort för att klienter ska få ett eget varaktigt boende finns inte tillgängliga. Kriminalvården har inga egna resurser eller stödmöjligheter vad avser boende efter villkorlig frigivning eller dom till skyddstillsyn. Det är främst som har ansvar för konkreta boendeinsatser för kriminalvårdsklienter. Enligt aktgranskning har en femtedel av de 200 klienterna själva uttryckt en önskan om att få hjälp med boende eller bedömts ha ett sådant behov. Kriminalvårdens insats har här främst bestått i att hänvisa till eller i enstaka fall ideella organisationer eller härbärgen. Det framgår av uppföljningar att sällan lyckas bistå klienter med en varaktig bostad. De insatser som görs av har berört cirka hälften av de klienter som bedömts ha ett behov. Insatserna har bestått av träningslägenhet, familjehem och andra former av stödboende. En fjärdedel av dem som haft behov av bostad har fått skaffa sig tillfälliga bostadslösningar på egen hand. Resterande fjärdedel av klienterna har en oklar bostadssituation, har fått en ny dom eller befinner sig på behandlingshem. 4.3.3Insatser för att sanera klienternas skulder Ungefär en tredjedel av klienterna i aktgranskning har skulder som angivits i verkställighetsplanen. Det finns ingen obligatorisk fråga eller något utrymme i verkställighetsplanerna där samtliga skulder ska anges.85 Det finns dock ett krav på att handläggaren ska kontrollera och ange i planen om klienten har obetalda skulder till brottsoffer, för rättegångskostnader eller dylikt. Andra undersökningar har – som nämnts tidigare i kapitel 3 – pekat på att betydligt fler klienter har skulder. 85Det pågår dock ett projekt i samarbete med Kronofogden i syfte att underlätta hanteringen av en häktad klients ekonomi. Tabell 4 Fördelning av skulder som angetts i verkställighetsplanen Skulder (i kronor) Andel klienter (procent) 10 000 − 50 000 50 000 − 100 000 100 000 − 200 000 200 000– 500 000 Skulder finns, belopp oklart Källa: aktgranskning. För ett mycket begränsat antal av klienterna i aktgranskning bedömde Kriminalvården att det fanns behov av insatser. För mindre än hälften av dessa planerades också insatser. Den vanligaste insatsen var att Kriminalvården uppmanade klienten att själv ta kontakt med Kronofogden och eventuella övriga fordringsägare. I några fall hade Kriminalvården hjälpt klienten med att ansöka om skuldsanering. Ingenstans nämndes att kontakter borde tas med kommunernas budget- och skuldrådgivare. 4.3.4 Insatser mot psykisk ohälsa Även för klienter som har problem med psykisk ohälsa saknas generella uppgifter om vilka insatser som faktiskt görs. publicerar vissa uppgifter om hur många i befolkningen som helhet som får psykiatrisk vård. Denna statistik skiljer dock inte ut kriminalvårdsklienter. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? I aktgranskning bedömdes av klienterna ha behov av insatser mot psykisk ohälsa. De typer av åtgärder som Kriminalvården vidtagit för dessa klienter inför frigivning framgår av tabell 5 nedan. Tabell 5 Fördelning av planerade och påbörjade insatser mot psykisk ohälsa (andel i procent) (andel i procent) Samtal/motivation kring psykisk ohälsa Särskilt boende/behandlingshem Fördjupad utredning om ADHD Kontakt med öppenvården/psykiatrin Källa: aktgranskning. De vanligaste åtgärderna var samtal med handläggare/kontaktman kring klientens psykiska hälsa, samt att förmedla kontakt med psykolog. Kriminalvården har i viss mån egna resurser i form av psykiater och/eller psykologer som är knutna till anstalter. Myndigheten remitterar också klienter till psykiatrisk vård ute i samhället. Särskilt om behovet av insatser mot ADHD Som nämnts i kapitel 3 har Kriminalvården gjort bedömningen att mellan av fängelseintagna män har ADHD. Av klienterna i aktgranskning hade diagnosticerad ADHD. Misstanke om ADHD uttrycktes för . I vissa regioner kan klienter bli utredda för ADHD, och vid behov starta medicinering, medan de sitter i anstalt. När Kriminalvården remitterar frivårdsklienter till ADHD-utredningar i ordinarie vård nekas de dock inte sällan sådana utredningar, eftersom vården kräver att de ska vara drogfria. Även för många andra typer av utredningar och behandlingar krävs drogfrihet, ibland , vilket utestänger många klienter. påbörjade Kriminalvården knappt 340 ADHD-utredningar.86 Det är en ökning innan. Antalet anstaltsklienter som medicinerar för ADHD steg också något 2014. Vid en mätning hade 300 klienter en pågående läkemedelsbehandling mot ADHD.87 För att läkare inom ska starta läkemedelsbehandlingar för anstaltsklienter krävs generellt att en vårdgivare på utsidan förbinder sig att ta över behandlingsansvaret vid frigivning. Det gäller fortfarande till exempel substitutionsbehandling mot missbruk. När det gäller ADHD-läkemedel har dock Kriminalvården tagit bort kravet på att en vårdgivare på utsidan ska förbinda sig att ansvara för fortsatt behandling. Behandling ger så tydliga resultat att Kriminalvården vill kunna starta den oavsett om man får en sådan försäkran. I stället skickar Kriminalvården en remiss till fortsatt behandling före villkorlig frigivning, och hänvisar till landstingens vårdgaranti.88 Eftersom en så pass hög andel av kriminalvårdsklienterna bedöms ha ADHD torde potentialen att utreda och behandla fler vara stor. I Kriminalvårdens Region startades ett projekt där vissa nyintagna anstaltsklienter testas för ADHD. lanserades en liknande satsning i Region . Några samlade uppgifter om vilka insatser mot missbruk som faktiskt görs för Kriminalvårdens klienter av ansvariga samhällsaktörer finns inte heller tillgängliga. I den statistik som finns urskiljs inte Kriminalvårdens klienter. Kriminalvården gör endast uppföljningar av de egna insatserna. bedrevs 11 olika ackrediterade behandlingsprogram inom frivården och 13 på anstalt.89 Av dessa program riktar sig 4 mot missbruk av droger och/ eller alkohol.90 Totalt i anstalt och frivård bedömdes målgruppen för Kriminalvårdens behandlingsprogram mot missbruk bestå av 14 010 klienter , enligt 86Siffran är från Kriminalvårdens medicinska rådgivare och gäller så kallade QB-tester. Klienter testas upprepade gånger för att se effekter av medicinering, men siffran gäller så kallade första tester 2014 och bör i princip motsvara antalet påbörjade utredningar, enligt Kriminalvården. 87Siffror från Kriminalvårdens medicinska rådgivare. 88Kriminalvårdens medicinska rådgivare. 89Att programmen är ackrediterade innebär att Kriminalvården bedömt att de är relevanta enligt forskning och kan användas inom hela verksamheten. 90Kriminalvårdens webbplats, . ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? Av dessa påbörjade ett program, och fullföljde ett program under 2013.91 Tabell 6 Antalet klienter som deltagit i och fullföljt behandlingsprogram mot missbruk 1 663 () 1 371 () Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2013. 91 Siffror från Kriminalvårdens årsredovisning 2013. Enligt aktgranskning bedömdes av Kriminalvårdens klienter ha ett behov av insatser mot narkotikamissbruk. För anstaltsklienter var andelen . Totalt planerades insatser för av de klienter som bedömdes ha ett behov av insatser mot narkotikamissbruk. För av klienterna fullföljdes de planerade insatserna helt eller delvis (se tabell 2). När det gäller klienternas motivation att delta i planerade insatser var nära tre av fyra delvis eller övervägande positiva. Vilka typer av insatser som planerats och påbörjats inom området narkotikamissbruk framgår av tabellen nedan. Tabell 7 Fördelning av planerade och påbörjade insatser mot narkotikamissbruk (andel i procent) (andel i procent) Samtal/motivation om drogvanor/missbruk Kontakt etablerad med öppen mottagning Behandlingshem/särskilt boende med stöd93 (Kriminalvårdens regi) (Beroendemottagning eller dylikt) Kontakt med ideell organisation Källa: aktgranskning. 92Kontraktsvård innebär en föreskrift i klientens dom. 93Enligt bör det finnas betydligt fler lekmannaövervakare än vad som registrerats i verkställighetsplaneringen. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? Den vanligaste åtgärden, som hade planerats och/eller påbörjats för en fjärdedel av klienterna, var att handläggare fört samtal med klienten om narkotikamissbruk. I en sjättedel av fallen hade en kontakt etablerats med öppenvård/beroendemottagning. Program mot narkotikamissbruk inom frivården hade påbörjats för av klienterna. Många klienter hade redan en etablerad kontakt med en beroendemottagning, inte sällan , och vissa medicinerade mot sitt missbruk. Bland de vanligaste orsakerna till att åtgärder inte blev av trots bedömt behov uppgavs vara att klienten saknade motivation. Klienter såg inte sitt narkotikabruk som ett problem eller de ansåg sig kunna uppnå eller upprätthålla drogfrihet på egen hand. En annan vanlig orsak var att påföljdstiden var för kort för att sätta in relevanta insatser – eller för att hinna fram i vårdkön och få tillgång till behandling. Som framgår av tabell 2 har Kriminalvården bedömt att av klienterna i aktgranskning hade ett behov av insatser mot alkoholmissbruk. I av dessa fall planerades insatser, genomfördes delvis och fullföljdes enligt plan. Nära tre av fyra var delvis eller övervägande positiva till de planerade åtgärderna. Vilka typer av insatser som planerats och påbörjats för dessa klienter framgår av tabell 8 nedan. Precis som för narkotikamissbruk är den vanligaste åtgärden samtal om alkoholvanor och -missbruk. Sådana insatser planerades i av fallen. av klienterna påbörjade vistelse på behandlingshem. För av klienterna planerades program inom frivården, och påbörjade ett program. Läkemedelsbehandling mot alkoholmissbruk planerades och/eller påbörjades för ett fåtal av klienterna. I verkställighetsplaneringen går det dock inte att se hur många av dem som hade följt behandlingen enligt plan . Precis som när det gäller narkotika var brist på motivation hos klienten ett av de vanligaste angivna skälen till att ingen åtgärd blev av trots bedömt behov. att deras alkoholbruk var ett problem, eller ville helt enkelt inte sluta dricka alkohol. En annan vanlig orsak var för kort verkställighetstid för att hinna genomföra insatser. Tabell 8 Fördelning av planerade och påbörjade insatser mot alkoholmissbruk (andel i procent) (andel i procent) Samtal/motivation om alkoholvanor/ Deltagande i program inom frivården Kontakt etablerad med öppen mottagning/ Kontakt med ideell organisation Källa: aktgranskning. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? 4.3.6 Insatser mot kriminella attityder För cirka hälften respektive en tredjedel av de klienter som Kriminalvården bedömde hade behov av insatser mot kriminella attityder, genomfördes åtgärder helt eller delvis. Av tabell 9 nedan framgår att det framför allt var genom samtal och behandlingsprogram som insatser gjordes för att påverka kriminella attityder. Det förekom också sådana insatser i form av kontraktsvård. Även lekmannaövervakare hade en roll i denna fråga. Tabell 9 Fördelning av planerade och påbörjade insatser mot kriminella attityder (andel i procent) (andel i procent) Samtal/motivation kring kriminalitet Kontraktsvård/öppenvård m.m. Kontakt med ideella organisationer Källa: aktgranskning. 94Denna siffra bör enligt Kriminalvården vara högre. Flerpartsmöten involverar bland annat lekmannaövervakare, vilka enligt Kriminalvården är fler än vad som registrerats – se not 91. 95Se not 91. Lekmannaövervakare är också en egen åtgärd i verkställighetsplaneringen, och nämns inte nödvändigtvis under respektive behovsområde. 4.3.7Insatser för att byta till nytt umgänge/ny miljö Enligt sammanställningen i tabell 2 bedömde Kriminalvården att det fanns ett behov av ett förändrat umgänge för cirka en fjärdedel av klienterna. av dessa har insatser också genomförts helt eller delvis. Vilka typer av insatser som planerats och påbörjats framgår av tabell 10 nedan. Tabell 10 Fördelning av planerade och påbörjade insatser för att byta umgänge och miljö (andel i procent) (andel i procent) Samtal om kriminalitet, attityder, umgänge Främja positivt nätverk, nätverksarbete Kontakten med familjen förbättras Källa: aktgranskning. Det är framför allt genom att motivera till att vilja bryta med en kriminell umgängeskrets som Kriminalvården gör insatser inom detta område. Det görs bland annat genom samtal och kartläggningar av klienternas nätverk. 4.3.8 Insatser på utbildningsområdet Inte heller på utbildningsområdet finns statistik över vilka samlade utbildningsinsatser som ansvariga aktörer gör för kriminalvårdsklienter. Framför allt saknas statistik över hur många skyddstillsynsdömda som studerar ute i samhället. För klienter på anstalt finns uppgifter om hur många som deltar i klientutbildningen på lärcentrum, som anstalternas ”skola” kallas. studerade 3 188 unika klienter inom klientutbildningen.96 Drygt 4 700 kurser 96Kriminalvårdens årsredovisning 2013. påbörjade 3 188 unika klienter i anstalt 5 216 kurser, varav 695 yrkesinriktade och 4 521 teoretiska (grundläggande och gymnasial vuxenutbildning samt svenska för invandrare). 1 597 klienter har fullföljt 2 276 kurser, varav 376 yrkesinriktade och 1 900 teoretiska. Det totala antalet studietimmar inom landets anstalter 2013 var 549 933. ÅTERFALL I BROTT – HUR KAN SAMHÄLLETS SAMLADE RESURSER ANVÄNDAS BÄTTRE? startades, varav knappt hälften fullföljdes. Utöver detta påbörjade ett 30-tal klienter högskolekurser och ett 40-tal slutförde högskolekurser under året.97 Kriminalvården kan även utfärda slutbetyg från gymnasiet (heter gymnasieexamen). –2013 utfärdade Kriminalvården 6–10 slutbetyg . Det händer också att någon läser in hela gymnasiet genom lärcentrum. Kriminalvården uppger att antalet klienter som fullföljt en kurs eller en utbildning har ökat. Åren 2011–2013 minskade dock såväl antalet sökta kurser som antalet kursstarter, och att döma av tillgängliga siffror (januari– september) fortsätter trenden. Mellan av kursansökningarna från klienter avslogs under dessa år, vanligen på grund av platsbrist. Något kösystem finns inte. Kriminalvården prioriterar dem som har kortast utbildning. Den som inte får plats direkt kan söka igen. Skolinspektionen konstaterade i en kvalitetsgranskning av klientutbildningen att antagningen inte var likvärdig.98 Enligt Skolinspektionen finns en risk att möjligheten att studera beror mer på vilken anstalt en klient befinner sig på, än behovet av studier. Platsantalet utgår inte från en aktuell analys av behoven, utan styrs snarare av undervisningslokalerna och anstaltens säkerhetsrutiner. Det finns också risk att en klient som får avslag på sin studieansökan tappar motivationen, och i värsta fall inte återkommer med en ny ansökan. Andra faktorer som styr tillgången till studier kan vara att behovet av arbetskraft är stort på en viss anstalt, eller respektive anstalts utbud av kurser och en begränsad platstillgång/öppettider i lärcentrum.99 inför Kriminalvården en central antagning ”för att skapa likvärdighet och rättssäkerhet”.100 Enligt aktgranskning bedömdes ha ett behov av studier. I av dessa fall planerades insatser, i av fallen utfördes insatserna delvis och i fullföljdes de enligt plan. I detta kapitel har sökt belysa vilka insatser som gjorts för att täcka de behov som Kriminalvården har bedömt att deras klienter har. har här använt sig av de källor som funnits tillgängliga och kompletterat dessa med en egen aktgranskning och med intervjuer. 97Observera att kurser kan sträcka sig över ett årsskifte och att siffrorna därför inte ska antas gälla samma klienter eller kurser.