prop · H20368 · 2015-03-17 00:00:00 — Regeringens proposition 2014/15:68 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka till förfogande för deltagande i (FN:s) stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till utgången av juni månad 2016, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd. FN-insatsens mandat omfattar bland annat säkerhet, stabilitet och skydd av civila, stöd till den politiska dialog- och försoningsprocessen, stöd till att återupprätta statens överhöghet i hela landet och stöd till att skapa förutsättningar för humanitärt bistånd. Det planerade svenska styrkebidraget utgör, tillsammans med en nationell stödenhet, en del av . Avsikten är att även fortsättningsvis placera stabsofficerare vid relevanta staber. Regeringen bedömer att det svenska bidraget till insatsen under normala omständigheter kommer att uppgå till ungefär 320 personer på plats. Om behov uppstår ska styrkan tillfälligt kunna förstärkas till högst 470 personer. I propositionen redogör regeringen för situationen i och för det internationella samfundets och engagemang i landet. Regeringen redogör även för insatsens folkrättsliga mandat, beskriver det avsedda svenska deltagandet och redovisar sina överväganden för detta. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Internationella samfundets och engagemang i ........... stabiliseringsinsats i , MINUSMA ............ Folkrättsligt mandat för insatsen ..................................................... Det svenska militära bidraget till MINUSMA ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 470 personer till förfogande för deltagande i stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till utgången av juni månad 2016, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd (avsnitt 8). Ärendet och dess beredning antog (FN:s) säkerhetsråd resolution , som fastställde att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. antog resolution , som bland annat uppmanade det internationella samfundet att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med utbildning och rådgivning. antog resolution , som med stöd av kapitel VII medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA (Support Mission to ), och bad FN:s generalsekreterare att upprätta en FN-närvaro i landet. beslutade Europeiska unionen (EU) att inrätta en militär utbildnings- och rådgivningsinsats till stöd för försvarsmakt, EUTM . Regeringen beslutade att skulle delta i EUTM med högst 15 personer . antog resolution , som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA (United Nations Multidimensional Integrated Stabilization Mission in ). integrerades AFISMA:s militära styrkor i FN-insatsen. skickade en formell förfrågan till FN:s medlemsländer om styrkebidrag till FN-insatsen i . (Försvarsdepartementet) skickade en begäran om information (Fö2013/2266/MFI) till Försvarsmakten där myndigheten uppmanades att redovisa myndighetens förutsättningar att delta i MINUSMA. Försvarsmakten redovisade sitt svar . skickade en formell förfrågan till om styrkebidrag till underrättelseenheten (All Sources Information Fusion Unit, ASIFU) i MINUSMA. fattade regeringen beslut om proposition 2013/14:189 Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i . gav bifall till regeringens förslag (bet. 2013/14:UFöU2, rskr. 2013/14:335). antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med . fattade regeringen beslut om att ingå ett samförståndsavtal med FN avseende ett svenskt styrkebidrag till MINUSMA. Avtalet undertecknades av utrikesministern . Eftersom FN meddelat begränsad förmåga att förse den svenska styrkan med förläggning, fattade Försvarsmakten beslut om nyttjande av nationella ingenjörsresurser för detta ändamål. Försvarsmakten påbörjade etablering och byggnation av den svenska förläggningen . Personal ur bland andra ingenjörsregementet har och början på 2015 byggt en förläggning – Camp – i närheten av Timbuktu flygplats med kapacitet för cirka 300 personer. Eftersom sammansättningen av det nuvarande bidraget enbart har en Prop. 2014/15:68 uthållighet om tre rotationer, begärde (Försvarsdepartementet) information av Försvarsmakten om fortsatt deltagande i MINUSMA efter utgången av . Försvarsmakten inkom med svar . Det är regeringens avsikt att återkomma till Försvarsmakten med närmare styrning när det gäller kommande bidrag. är ett av världens fattigaste länder. förhållande inom mellan å ena sidan folkgrupperna i den södra delen av landet, som traditionellt dominerar det politiska och ekonomiska livet, och å andra sidan olika minoritetsfolk i norr, bland annat tuareger. har motsättningarna övergått i väpnad konflikt. har därtill en ökning av kriminella aktiviteter, såsom illegal handel med vapen, droger och människor samt kidnappningar och terroristaktiviteter, skett i och i den större Sahelregionen. Qaida i islamiska , , etablerat sig bland annat i de norra uppstod det en säkerhetskris i , då en sekulär tuareggrupp, Nationella rörelsen för Azawads befrielse, MNLA, tog till vapen mot försvarsmakt. Detta väpnade uppror hade syftet att ta kontrollen över ett geografiskt område i norra kallat Azawad, vilket motsvarar av landets territorium. utmanövrerades av olika väpnade extremistgrupper och kriminella grupper lierade med AQIM. De under krisen mest framträdande av dessa extremistgrupper var och jihad i , MUJAO, vilket var en avknoppning från AQIM, och islamistiska tuareggruppen, Ansar al-Din. extremistgrupper kom att kontrollera två tredjedelar av territorium där de införde strikta Sharia-lagar och bland annat utdömde kroppsstraff för vad de såg som brott mot islams lagar, med allvarliga konsekvenser för mänskliga fri- och rättigheter som följd. I protest mot regeringens oförmåga att hantera det väpnade upproret i norr och arméns bristfälliga resurser genomförde en grupp armésoldater ramverksavtal som ledde till att kuppmakarna trädde tillbaka och en nationell övergångsregering tillträdde. inledde de väpnade extremistgrupperna i norra en offensiv söderut mot huvudstaden . fick militärt stöd av , vilket möjliggjorde för maliska regeringsstyrkor att återta kontrollen över merparten av landet. av de väpnade extremistgrupperna har dock ännu inte besegrats och den maliska statens och arméns närvaro i den norra delen av landet är fortsatt Den dåvarande premiärministerns besök i 2014 fick omfattande våldsamheter till följd. förvärrades säkerhetsläget i norra med attacker och 2014/15:68 minincidenter på flera platser. Angrepp riktades mot såväl MINUSMA som den maliska armén. Inledningen av 2015 har sett en ytterligare upptrappning av våldsincidenterna, där MINUSMA med hänvisning till sitt säkerhetsrådsmandat har sett sig tvingad att ingripa till skydd för civilbefolkningen. Vissa av de väpnade grupperna har därför börjat se MINUSMA som en part i konflikten, vilket ytterligare komplicerar situationen. , , har 34 FN-soldater dödats i sedan insatsen inleddes. Ett fåtal fall av ebola konstaterades i men sjukdomen fick ingen större spridning. konstaterades fritt från ebola. har klarat återgången till normaliserad konstitutionell ordning efter statskuppen väl. Legitima och väl genomförda val har hållits till såväl presidentämbetet som parlamentet. En av presidentens och regeringens mest prioriterade uppgifter är nu att genomföra samtal med alla relevanta och legitima parter för att säkerställa långsiktig fred i landet. En överenskommelse träffad i angav vissa ramar för dessa samtal. Först inleddes dock en förhandlingsprocess i vilken regeringen liksom flera av de territoriellt motiverade rebellgrupperna deltar (dvs. inte de religiöst motiverade eller extremistiska grupperna). Förhandlingarna äger rum i huvudstad under ledning av den algeriske utrikesministern. Såväl representanter för MINUSMA som för EU, genom den särskilda representanten för , finns på plats när förhandlingarna pågår. Flera förhandlingsrundor genomfördes och . Ett fredsavtal har ännu inte kunnat slutas, men förhandlingarna resulterade i att parterna kunde ingå ett avtal om vapenstillestånd. De humanitära behoven i och regionen är omfattande. En humanitär kris pågår i hela Sahelregionen vilken i huvudsak beror på torka, höga spannmålpriser och ekologisk degradering. Kronisk fattigdom, samhällets allmänna sårbarhet, och låg motståndskraft mot torka förvärrar den humanitära situationen. Enligt FN är över fyra miljoner människor i , det vill säga omkring en fjärdedel av befolkningen, i behov av humanitärt stöd, varav drygt tre miljoner riskerar att drabbas av matosäkerhet. Vid sidan av livsmedel är behoven av bland annat skydd, sanitet och vatten stora. De regelbundna torrperioderna i har återkommit med allt tätare intervaller, vilket bidragit till att lokalbefolkningens återhämtningsförmåga försvagats kraftigt. Utöver dessa orsaker har konflikten i bidragit till stora flyktingströmmar inom och mellan länder och har skapat ytterligare humanitära behov. Det beräknas finnas knappt 500 000 flyktingar, varav 300 000 inom landet. Omkring 25 000 flyktingar återvände dock . Två tredjedelar av internflyktingarna befinner sig i södra . Nutritionsläget är allvarligt i hela landet men av undernäringsfallen återfinns i södra , där befolkningstätheten är högre. Undernäringskrisen förvärrades i förhållande till 2013. Situationen är fortsatt instabil i de norra delarna av landet, vilket försvårar humanitära aktörers möjligheter att göra ordentliga behovsbedömningar och genomföra humanitära insatser. Det finns en Prop. 2014/15:68 begränsad humanitär närvaro i landets norra delar. 4Internationella samfundets och engagemang i uppmanade genom resolution det internationella samfundet, däribland EU, att stödja försvars- och säkerhetsstyrkor med bland annat utbildning och rådgivning. antog säkerhetsrådet resolution , som med stöd av kapitel VII medgav etableringen av en afrikanskledd internationell stödinsats i , AFISMA. Bland AFISMA:s uppgifter ingick att förbättra den maliska arméns förmåga och stödja återtagandet av de norra delarna av . Ett etablerades i med uppgift att stödja den politiska processen och ansträngningar för att återupprätta säkerheten i landet. När väpnade extremistgrupper började rycka fram söderut mot huvudstaden , vände sig till med en begäran om militärt stöd. inledde en militär insats, under beteckningen Operation Serval, i syfte att hejda de väpnade extremistgruppernas framryckning, och stödja säkerhetsstyrkor. Operation Serval stöddes också av och . Parallellt skyndade Afrikanska unionen (AU) och den västafrikanska samarbetsorganisationen på utstationeringen av AFISMA till och insatsens numerär utökades till drygt 6 000 soldater. hade de maliska regeringsstyrkorna med detta stöd återtagit kontrollen över huvuddelen av landet. uttryckte såväl AU och ECOWAS som stöd för omvandlingen av AFISMA till en FN- insats för att stabilisera . antog resolution , som med stöd av kapitel VII inrättade en FN-ledd stabiliseringsinsats i , MINUSMA. ersattes Operation Serval, som enbart hade som operationsområde, av den regionala franska styrkan Operation Barkhane. Den bestod av ungefär 3 000 personer totalt, av vilka cirka 1 000 var utgrupperade till och resten till , , och . Inriktningen för Operation Barkhane är terroristbekämpning och stöd till MINUSMA. Franska styrkor har mandat att, efter begäran av FN:s generalsekreterare, intervenera till stöd för MINUSMA när insatsen är under överhängande, allvarligt hot. FN- insatsen och de franska styrkorna har skilda befälskedjor. EU och dess medlemsstater spelade en aktiv roll i hanteringen av krisen i och antog rådslutsatser . utsåg rådet till särskild representant () för EU i med i förstone ett särskilt fokus på situationen i och den regionala dimensionen av krisen i landet. På biståndsområdet ger Europeiska kommissionen stöd inom ramen för den tionde europeiska utvecklingsfonden (EDF 10) motsvarande 560 miljoner euro för perioden – 2013. Storleken på EU:s stöd till under EDF 11 (2014 – 2020) är fortfarande under förhandling, men den föreslagna nivån är . tillfälliga avbrottet i biståndet till och dess myndigheter till följd av statskuppen kunde hävas , genomfördes en internationell givarkonferens i . Konferensen har följts upp av en rad möten på mer teknisk nivå, senast Efter önskemål från och efter en begäran från FN:s säkerhetsråd upprättades EU:s militära insats för bidragande till utbildning av försvarsmakt (EUTM ) (rådsbeslut /34/GUSP). uppgifterna hör att bistå med rådgivning och stöd till försvarsledning och att tillhandahålla utbildning för den maliska Syftet är att stärka den operativa förmågan och bidra till respekten för mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, internationell humanitär rätt och skydd av civila, särskilt av kvinnor och barn, samt stärka den legitima civila kontrollen över försvarsmakten. förlängdes insatsens mandat med och löper därmed fram till (2014/220/GUSP). Insatsen, som består av omkring 550 personer, är lokaliserad till södra och deltar inte i Regeringen beslutade att ska bidra till insatsen med högst 15 personer. Detta tak ligger oförändrat kvar i består det svenska bidraget av 9 utbildare och 1 stabsofficer. Det svenska bidraget ingår i det som kallas Nordic Baltic Training Team, som leds av , där även , EUTM har för denna proposition genomfört stora delar av sitt utbildningsuppdrag med i huvudsak gott Som ett komplement till EUTM identifierade EU, i samverkan med och , behovet av en civil rådgivningsinsats riktad mot säkerhetssektorn. EUCAP (rådsbeslut /219/GUSP). Efter en uppbyggnadsfas blev insatsen operativ (rådsbeslut /76/GUSP). Insatsen fokuserar på högre ledning av polisen, gendarmeriet och nationalgardet genom rådgivning och utbildning och kommer även att utveckla specialistutbildningar. kommer att stödja insatsen med poliser och andra civila EUCAP kommer att fungera som ett komplement till den polisiära verksamheten inom MINUSMA, där FN- insatsen bland annat ansvarar för polisiär grundutbildning och genomförande av reformer. Svensk polis deltar i Med anledning av utbrottet av oroligheter och den påskyndade utstationeringen av AFISMA, beslutade regeringen att även bistå ECOWAS medlemsländer med transportflygförmåga i form av flygtimmar med det strategiska transportflygplanet Globemaster, som disponerar inom ramen för samarbetet Strategic Airlift Capability (SAC). Totalt bidrog med cirka 55 Prop. 2014/15:68 flygtimmar med C17. Som en del i stödet till AU:s internationella krishantering delfinansierade EU AFISMA med ur den afrikanska fredsfaciliteten. inledde Internationella brottmålsdomstolens åklagare, efter hänskjutande av , en utredning om huruvida krigsförbrytelser eller andra brott inom domstolens jurisdiktion begåtts på territorium . beslutade för mänskliga rättigheter att utse en oberoende expert på mänskliga rättigheter med uppdrag att stödja i dess ansträngningar för att främja och skydda mänskliga rättigheter i landet. beslutade regeringen att återuppta det bilaterala biståndet till och myndigheter, efter att detta avbrutits till följd av militärkuppen. Stödet till icke-statliga organisationer och det omfattande humanitära stödet till befolkning berördes aldrig av avbrottet. uppgick det svenska långsiktiga biståndet till till och beräknas det uppgå till . Insatserna kan indelas i två huvudkategorier, dels hållbar utveckling av naturresurser och klimatanpassning, dels demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. Genomgripande teman är motståndskraft och ett rättighetsperspektiv. uppgick humanitära stöd till till . uppgår det planerade stödet till . Det svenska stödet kanaliseras genom FN, och internationella humanitära organisationer, samt genom att expertpersonal ställs till förfogande genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Stödet går till insatser inom bland annat livsmedelsassistans, hälsa, nutrition, vatten och sanitet, skydd och utbildning. är och tillsammans de två största givarna till FN:s humanitära flyg, UNHAS. bidrar även med ett omfattande basbudgetstöd till humanitära FN-organisationer och som har betydande operationer i . 5Förenta nationernas stabiliseringsinsats i , MINUSMA Med fastställande av att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet antog , under kapitel VII, resolution . Därmed upprättades en integrerad multidimensionell stabiliseringsinsats i , MINUSMA, för en period om inledningsvis . övertog MINUSMA ansvaret från AU-insatsen AFISMA. Den militära personal och de poliser i AFISMA som vid detta datum var utgrupperade i integrerades i FN-insatsen. 2014/15:68 antog resolution , som förlängde MINUSMA:s mandat med . Insatsens styrka får uppgå till högst 11 200 soldater och 1 440 poliser. Dessutom får ytterligare civil personal ingå i insatsen i den utsträckning som FN bedömer nödvändig för att lösa uppgifterna i mandatet. Insatsen har enligt resolution mandat att utföra tre huvudsakliga uppgifter: 1) stöd till säkerhet, stabilitet och skydd av civila, 2) stöd till den nationella politiska dialogen och försoning, 3) stöd till att återupprätta statens överhöghet i hela landet; återuppbygga säkerhetssektor; främja och skydda mänskliga rättigheter; samt stöd till humanitärt bistånd. Insatsen ska även skydda FN-personal och bevara kulturarv. leds insatsen av FN:s generalsekreterares särskilda representant från . uppgick den militära personalen i insatsen till ungefär 8 500, medan antalet poliser var ungefär 1 000 och antalet övriga civila anställda ungefär 1 000 (internationella och lokalanställda). Drygt efter säkerhetsrådets ursprungliga mandat är således insatsen militärt resurssatt till . Insatsen är huvudsakligen utgrupperad i och i norra . Högkvarteret för insatsen, med både civil och militär ledning, ligger i och regionala kontor samt sektorhögkvarter finns i Timbuktu, och . 6 Folkrättsligt mandat för insatsen säkerhetsråd fastslog i resolution (2013) att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet och beslutade att upprätta MINUSMA under kapitel VII i . Genom resolution (2014) förlängdes insatsens mandat fram till Utöver mandatet från säkerhetsrådet finns det även en inbjudan till FN av som utgör ytterligare en folkrättslig grund för insatsen. En förutsättning för att det ska finnas ett folkrättsligt mandat också efter är att en säkerhetsrådsresolution antas som förlänger MINUSMA:s mandat efter detta datum. I resolution bemyndigas MINUSMA att vidta alla nödvändiga åtgärder i enlighet med sin förmåga inom sitt geografiska insatsområde för att utföra insatsens uppgifter. Enligt säkerhetsrådet ska MINUSMA fokusera på ett antal huvudsakliga uppgifter. Dessa inkluderar stöd till säkerhet, stabilisering och skydd av civila. Detta innefattar bland annat att stabilisera större tätbefolkade områden, särskilt i norra , och att avskräcka från hot och förhindra väpnade gruppers återkomst till dessa I den senaste resolutionen ges insatsen dessutom mandat att utöka sin närvaro inklusive genom långväga patruller i norra utanför större tätbefolkade områden, i synnerhet i områden där civila befinner sig i riskzonen. Övriga huvuduppgifter är att ge stöd till den nationella politiska dialogen och försoning, ge stöd till att återupprätta statens överhöghet, återuppbyggnaden av säkerhetssektor, främja och skydda mänskliga rättigheter och stöd till humanitärt bistånd. 2014/15:68 detta ska MINUSMA skydda FN-personal och stödja bevarandet av Rätten för MINUSMA att använda våld för genomförande av sitt mandat grundas ytterst på ett säkerhetsrådsmandat i enlighet med FN- stadgans kapitel VII och måste stå i överenstämmelse med de mänskliga rättigheterna samt i tillämpliga fall den internationella humanitära rätten. Rätten till våldsanvändning har preciserats i insatsregler som innebär att styrkan under vissa omständigheter kan tillgripa våldsmedel som går utöver traditionellt självförsvar för att genomföra säkerhetsrådets mandat. 7Det svenska militära bidraget till MINUSMA Det svenska bidraget till MINUSMA föreslås utgöra en del av insatsens underrättelseenhet (ASIFU) där har en samordnande roll. I det svenska förbandet ingår även en nationell stödenhet med bland annat en kvalificerad sjukvårdskomponent, analysfunktioner samt personal för drift och underhåll av basen och dess struktur. Avsikten är dessutom att även fortsättningsvis placera stabsofficerare vid relevanta staber. Huvuduppgiften för det svenska förbandet är att till stöd för genomförandet av MINUSMA:s mandat bidra till insatsens underrättelseenhet. Inom ramen för tillgängliga resurser och förmågor ska det svenska förbandet dessutom bidra till upprätthållandet av säkerhetsrådets resolution . Det svenska bidraget förutses under normala omständigheter uppgå till cirka 320 personer på plats. Den utökade numerären gentemot föregående proposition om deltagande i MINUSMA beror på ändrade förutsättningar av drift och vidmakthållande av den svenska basen där ansvaret gått över från FN till . Det svenska förbandet ska vara stationerat i Timbuktu, huvudort i MINUSMA:s västra sektor. Emellertid kan det svenska styrkebidraget användas i hela MINUSMA:s operationsområde. Styrkan ska med kort varsel kunna förstärkas tillfälligt för räddnings-, evakuerings- och förstärkningsinsatser vid försämrat säkerhetsläge eller förbandsrotationer. Sammantaget ska det svenska bidraget kunna uppgå till högst 470 personer. Det är regeringens avsikt att styrkebidraget till MINUSMA ska vara långsiktigt. Hotbilden för personalen kommer att variera. Försvarsmakten kommer att göra löpande hot- och riskbedömningar och vidta eventuella åtgärder utifrån denna bedömning. Regeringens förslag: medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 470 personer till förfogande för deltagande i stabiliseringsinsats i (MINUSMA) till utgången av juni månad 2016, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av Regeringens bedömning: Det svenska bidraget till insatsen kommer under normala omständigheter att uppgå till ungefär 320 personer på Skälen för regeringens förslag och bedömning: Sedan början av 2012 och fram till internationella samfundets ingripande gjorde sig väpnade extremistgrupper och kriminella grupper skyldiga till omfattande övergrepp och orsakade stort mänskligt lidande i , särskilt i landets norra delar. råder i en svår humanitär situation, som allvarligt försämrades på grund av Därtill har konflikten i haft ett negativt inflytande på säkerheten och utvecklingen i regionen som helhet. förbättrades säkerheten i . parlamentsval genomfördes under tillfredsställande förhållanden och en konstitutionell och demokratisk ordning återupprättades. sommaren och försämrades emellertid säkerhetssituationen igen, med väpnade attacker mot både maliska säkerhetsstyrkor och Som ett led i uppfyllandet av sitt mandat att skydda civila, har MINUSMA också i ökande utsträckning använt sig av offensiv Som en konsekvens av detta har insatsens opartiskhet i konflikten börjat ifrågasättas av vissa av de väpnade grupperingarna. I fredsprocessen i har begränsade framsteg nåtts. senaste förhandlingsrundan kunde parterna enas om ett avtal om vapenstillestånd men de har ännu inte uppnått samsyn kring ett har ett långsiktigt behov av omfattande stöd för att skapa en säkerhetsnivå som möjliggör den utveckling som den nuvarande regeringen nu planerar för och som befolkningen, inte minst i landets norra delar, är i starkt behov av. Regeringen välkomnar FN:s säkerhetsråds resolutioner och 2164 och det mångsidiga mandat som därigenom gavs till FN:s