prop · H3037 · 2015-09-22 00:00:00 — I fall då enligt bestämmelse i detta avtal beskattning i en avtalsslutande stat av inkomst eller kapitalvinst lindras och en fysisk person enligt gällande lagstiftning i den andra avtalsslutande staten beskattas för sådan inkomst eller kapitalvinst till den del den överförs till eller mottas i den andra avtalsslutande staten och inte för hela dess belopp, ska den skattelindring som enligt detta avtal medges i den förstnämnda avtalsslutande staten avse endast den del av inkomsten eller kapitalvinsten som överförs till eller mottas i den andra avtalsslutande staten. 1.Each of the Contracting States shall notify the other in writing, through diplomatic channels, of the completion of the procedures required by its law for the entry into force of this Convention. 2.The Convention shall enter into force on the thirtieth day after the receipt of the later of these 1.De avtalsslutande staterna ska skriftligen på diplomatisk väg underrätta varandra när de åtgärder vidtagits som enligt respektive stats lagstiftning krävs för att detta avtal ska träda i kraft. 2.Avtalet träder i kraft den trettionde dagen efter det att den sista av dessa underrättelser tagits 2015/16:7 notifications and shall thereupon have effect a) in : (i)in respect of taxes withheld at source, for amounts paid or credited on or after 1st next following the date on which the Convention enters into force; (ii)in respect of other taxes on income, for taxes chargeable for any tax year beginning on or after 1st next following the date on which the Convention enters into force; and b) in the : (i)in respect of taxes withheld at source, for amounts paid or credited on or after 1st next following the date on which the Convention enters into force; (ii)in respect of income tax and capital gains tax, for any year of assessment beginning on or after 6th April next following the date on which this Convention enters into force; (iii)in respect of corporation tax, for any financial year beginning on or after 1st April next following the date on which this Convention enters into force. provisions of paragraph 1, the provisions of Article 23 (Mutual agreement procedure) and Article 24 (Exchange of information) shall have effect from the date of entry into force of this Convention, without regard to the taxable period to which the matter relates. However, no case may be submitted for arbitration under the provisions of paragraph 5 of procedure) earlier than three years after the date on which the Convention enters into force. The Convention between the emot och ska därefter tillämpas 1)i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs det år som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller senare, 2)i fråga om andra skatter på inkomst, på skatt som påförs för beskattningsår som börjar det år som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller senare, och b) i Förenade : 1)i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs det år som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller senare, 2)i fråga om skatt på inkomst och på kapitalvinst, för beskattningsår som börjar som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller senare, 3)beträffande bolagsskatt, för räkenskapsår som börjar som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller . Utan hinder av bestämmelserna i punkt 1, ska bestämmelserna i artikel 23 (Ömsesidig överenskommelse) och artikel 24 (Utbyte av upplysningar) tillämpas från och med den dag då avtalet träder i kraft oavsett vilket beskattningsår ärendet gäller. efter den dag då detta avtal träder i kraft. Avtalet mellan Det Förenade och and the Government of the of and Northern for the avoidance of double taxation and the prevention of fiscal evasion with respect to taxes on income and capital gains, signed at on 30th 1983 (“the prior Convention”), shall cease to have effect in respect of any tax with effect from the date upon which this Convention has effect in respect of that tax in accordance with the provisions of paragraph 1 of this Article and shall terminate on the last such date. Notwithstanding the provisions of paragraphs 2 and 4 and the provisions of Article 17, where, immediately before the entry into force of this Convention, an individual was in receipt of payments falling within Article 18 or paragraph 2 of Article 19 of the prior Convention, that individual may make an election that the provisions of those Articles, and not the provisions of Article 17 of this Convention, shall continue to apply to those payments. That election shall have effect for the year in which it is made and for subsequent years unless revoked by the individual. Where an election has been so revoked, no further election under this paragraph may be made. beträffande skatter på inkomst och avtalet”), avseende på varje skatt från och med den dag då detta avtal enligt punkt 1 i denna artikel ska tillämpas avseende den aktuella skatten, och ska upphöra att gälla på den sista av . Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 2 och 4 och bestämmelserna i artikel 17, får en fysisk person som före avtalets ikraftträdande var mottagare av sådan utbetalning som omfattas av artikel 18 eller artikel 19 punkt 2 i det tidigare avtalet, välja att bestämmelserna i sistnämnda artiklar, och inte bestämmelserna i artikel 17 i detta avtal, fortfarande ska tillämpas på sådana utbetalningar. Detta val ska gälla under vilket valet görs och varje därpå följande år under förutsättning att valet inte har återkallats av personen. När ett val har återkallats får inte ett nytt val göras enligt denna punkt. This Convention shall remain in force until terminated by a . Either may terminate the Convention, through diplomatic channels, by giving written notice of termination at least six months before the end of Detta avtal förblir i kraft till dess att det sägs upp av en avtals- slutande staten kan på diplomatisk väg skriftligen säga upp avtalet genom underrättelse härom minst 2015/16:7 any calendar year. In such case, the Convention shall cease to have effect a) in : (i)in respect of taxes withheld at source, for amounts paid or credited on or after 1st next following the end of the six month period; (ii)in respect of other taxes on income, for taxes chargeable for any tax year beginning on or after the first day of next following the end of the six month period; and b) in the : (i)in respect of taxes withheld at source, for amounts paid or credited on or after 1st next following the end of the six month period; (ii)in respect of income tax and capital gains tax, for any year of assessment beginning on or after 6th April next following the date on which the notice is given; (iii)in respect of corporation tax, for any financial year beginning on or after 1st April next following the date on which the notice is given. In witness whereof the undersigned, being duly authorised thereto, have signed this Convention. Done in duplicate at this 26th day of 2015 in the English language. sådan uppsägning upphör avtalet att gälla a) i : 1)i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs det år som följer närmast efter utgången av eller senare, 2)i fråga om andra skatter på inkomst, på skatt som påförs för beskattningsår som börjar det år som följer närmast efter utgången av eller senare, och b) i Förenande : 1)i fråga om källskatter, på belopp som betalas eller tillgodoförs det år som följer närmast efter utgången av eller senare, 2)i fråga om inkomstskatt och skatt på kapitalvinst, som tas ut under beskattningsår som börjar året närmast efter det om underrättelsen ges eller senare, 3)i fråga om bolagsskatt, på skatt som tas ut för beskattningsår som börjar det år som följer närmast efter det datum då underrättelsen ges eller . Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade, undertecknat detta avtal. Som skedde i , i två exemplar på engelska språket. For the Government of the For the Government of the United Ärendet och dess beredning Det nu gällande skatteavtalet mellan samt och och inleddes förhandlingar om ett nytt Ett utkast till avtal upprättat på En svensk översättning har därefter Den engelska texten och den svenska översättningen har remitterats till Kammarrätten i och . Ett förslag till lag om skatteavtal mellan samt och har upprättats inom . Ett utkast till proposition har beretts med . Genom den föreslagna lagen införlivas i svensk lagstiftning det avtal mellan samt och för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på kapitalvinst som undertecknades . Lagförslaget är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. yttrande har därför inte inhämtats. 4 Skatteavtal mellan samt och Regeringens förslag: godkänner avtalet mellan samt Förenade och för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på kapitalvinst samt antar regeringens förslag till lag om skatteavtal mellan samt och . Remissinstanserna: Ett förslag till skatteavtal har remitterats till Kammarrätten i och . Remissinstanserna tillstyrker förslaget. har uttryckt önskemål om att övergångsbestämmelsen i artikel 29.5 i avtalet uppmärksammas särskilt i propositionen. Skälen för regeringens förslag: Skatteavtalen är viktiga för att undanröja de hinder som en dubbelbeskattning kan medföra för utbyte av varor och tjänster, för kapitalets och arbetskraftens rörlighet och för utvecklingen av ekonomiska förbindelser mellan länder. Avtalen möjliggör även ett samarbete mellan skattemyndigheterna i de avtalsslutande staterna och bidrar därför till att bekämpa internationell skatteflykt. önskemål om att en avtalsbestämmelse förklaras närmare i propositionen får anses tillgodosedda i avsnitt 4.3. Lagförslaget består dels av två paragrafer, dels av en bilaga av vilken avtalets innehåll framgår. I förslaget till lag föreskrivs att avtalet ska gälla som lag här i landet (1 §). Vidare regleras där frågan om avtalets tillämplighet i förhållande till annan skattelag (2 §). Enligt artikel 29 i avtalet ska de avtalsslutande staterna underrätta varandra när de åtgärder vidtagits som krävs enligt lagstiftningen i respektive stat för att avtalet ska träda i kraft. Avtalet träder i kraft den trettionde dagen efter det att den sista underrättelsen har tagits emot. Det är således inte möjligt att nu avgöra avtalet kommer att träda i kraft. I lagförslaget anges därför att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 4.2Översiktligt om inkomstskattesystemet i och Bolag som är hemmahörande (”resident”) i och är skattskyldiga där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. Ett bolag kan dock välja att vinster hänförliga till dess utländska fasta driftställe inte ska tas med i underlaget för beräkning av brittisk skatt. Ett sådant val är oåterkalleligt. Förluster till sådant fast driftställe är då inte heller avdragsgilla. Såsom hemmahörande anses bolag som bildats enligt lagstiftningen i och samt bolag som har sin verkliga ledning där (”central management and control”). Bolagsskatten, som beräknas på nettoinkomsten, uppgår till . Även kapitalvinster beskattas enligt samma skattesats. Utdelning som ett bolag med hemvist i och mottar är i praktiken skattefri i de flesta fall. Skattefriheten omfattar de flesta utdelningar som mottas av stora och medelstora företag oavsett om utdelningen är hänförlig till innehav i inhemska eller utländska bolag. De bolag som inte är hemmahörande (”non-resident”) i och är skattskyldiga för den inkomst som härrör från landet. 4.2.2Beskattning av fysiska personer Fysisk person som har hemvist (””) i och är skattskyldig där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. finns ett lagstadgat test för att avgöra om en fysisk person har hemvist i landet, s.k. Statutory Test (SRT). Exempel på grunder för hemvist är att personen stadigvarande vistas eller har sitt hem i landet eller utför större delen av sitt förvärvsarbete där. Fysisk person som varken omfattas av grunderna för hemvist i landet eller hemvist utomlands, anses likväl ha hemvist i landet under förutsättning att personen har väsentlig anknytning (”sufficient ties”) dit. 2015/16:7 Olika skatteregler tillämpas beroende på inkomstens natur och källa. Den beskattningsbara inkomsten delas in i inkomst av tjänst, inkomst av fast egendom, inkomst av näringsverksamhet, kapitalinkomst, utdelning och utländsk inkomst. Skattesatserna i och bestäms årsvis och gäller från till och med närmast efterföljande år. Skattesatserna och beloppsgränserna som anges nedan gäller för beskattningsår som börjar . Utdelning beskattas på belopp upp till GBP 31 785, på belopp mellan GPB 31 786 och GBP 150 000 och på belopp som överstiger GPB 150 000. Inkomst från sparande (i huvudsak räntor) upp till GBP 5 000 beskattas inte. På inkomster mellan GBP 5 001 och GBP 31 785 är skattesatsen , medan skattesatsen är på belopp mellan GBP 31 786 och GBP 150 000. Inkomster som överstiger GBP 150 000 beskattas . Kapitalvinst beskattas enligt en skattesats om på belopp upp till GBP 31 785. På belopp över denna summa är skattesatsen . För övriga inkomster (lön, pension, inkomster från fast egendom m.m.) är skattesatsen för belopp upp till GBP 31 785. För inkomster mellan GBP 31 786 och GBP 150 000 är skattesatsen och för överstigande belopp är skattesatsen . Grundavdraget är GBP 10 600. Fysiska personer som inte har hemvist i och (”non-resident individuals”) är skattskyldiga för inkomst som härrör från landet. Avtalet ansluter nära till den modell som och utveckling () rekommenderar för bilaterala skatteavtal (”Model Tax Convention on Income and on Capital”). För att bestämmelserna i ett skatteavtal ska bli gällande och kunna tillämpas av svenska domstolar och andra myndigheter krävs att de införlivas i svensk rätt, vilket sker genom en inkorporering av avtalen. Sedan skatteavtalen inkorporerats utgör de en del av svensk skattelag. Ett inkorporerat skatteavtal ska därmed i princip tolkas som annan svensk lagstiftning, dvs. enligt sin ordalydelse och med stöd av offentliga förarbeten. En viktig sekundärkälla kan vara kommentaren till modellavtal som utarbetats inom organisationen. Bestämmelser om tolkning av internationella överenskommelser finns, förutom i enskilda skatteavtal, i om traktaträtten. Konventionen har tillkommit för att vid tvist mellan parterna om avtalets innebörd tolka parternas, dvs. staternas, avsikt med en bestämmelse i ett visst avtal. Konventionen ska följaktligen inte reglera förhållandet mellan skattskyldiga och staten utan utgöra ett instrument för att avgöra tolkningstvister rörande folkrättsliga åtaganden. För att säkerställa att de folkrättsliga åtaganden som följer av Prop. 2015/16:7 skatteavtal upprättshålls innehåller avtalen normalt en artikel om Genom artikeln inrättas ett förfarande avsett att lösa svårigheter som uppkommer vid avtalets tillämpning. Artikel 1 anger de personer som omfattas av avtalet. Artikel 1.1 överensstämmer med artikel 1 i modellavtal. Enligt artikeln ska avtalet tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna. För att avtalet ska vara tillämpligt krävs dels att fråga är om sådan person som avses i artikel 3.1 d), dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.1 har hemvist i en avtalsslutande stat. Avtalet är enligt dessa bestämmelser endast tillämpligt i fråga om person som enligt den interna rätten i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning, plats för bildande eller annan liknande omständighet. Uttrycket innefattar endast person som är obegränsat skattskyldig, dvs. person som är skattskyldig för hela sin världsvida inkomst i denna stat, och inte person som är skattskyldig endast för inkomst som har sin källa i staten i fråga. Den skattskyldighet som avses i avtalet är inte någon formell eller symbolisk skattskyldighet. Skattskyldigheten ska i princip innebära en skyldighet att erlägga skatt enligt de inkomstskattetabeller som normalt tillämpas för personer som är obegränsat skattskyldiga i staten i fråga. Även en avtalsslutande stat, dess offentligrättsliga organ eller institutioner, politiska underavdelningar eller lokala myndigheter utgör enligt artikel 4.1 ”person med hemvist i en avtalsslutande stat”. Artikel 1.2 innehåller en bestämmelse rörande delägarbeskattade personer. Av bestämmelsen följer att inkomst eller vinst som förvärvas av eller genom en person vars inkomst eller vinst enligt lagstiftningen i endera avtalsslutande stat är föremål för delägarbeskattning, ska anses förvärvad av en person med hemvist i en av de avtalsslutande staterna till den del som inkomsten eller vinsten, enligt skattelagstiftningen i denna stat, behandlas som inkomst eller vinst hos en person med hemvist i staten i fråga. Bestämmelsen har förts in i avtalet i syfte att säkerställa att en investering som görs via en delägarbeskattad person omfattas av avtalets regler på samma sätt som om personens delägare hade gjort investeringen direkt. Vid tillämpning av skatteavtalet ska man således se igenom det delägarbeskattade subjektet. I artikel 1.2 sista meningen anges att bestämmelserna i artikel 1.2 inte på något sätt begränsar en avtalsslutande stats rätt att beskatta inkomst eller vinst förvärvad av person med hemvist i denna stat. Artikel 2 anger de skatter som omfattas av avtalet. I artikel 2.3 räknas de skatter som omfattas av avtalet upp. Av artikel 2.4 framgår att avtalet även ska tillämpas på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de skatter som anges i artikel 2.3. Artikel 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i avtalet. Innehållet i artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande artikel i modellavtal. Artikel 4 innehåller regler som avser att fastställa var en person ska anses ha hemvist. Hemvistreglerna i avtalet har inte någon betydelse för var en person ska anses vara bosatt enligt intern skattelagstiftning, utan såsom uttryckligen framgår av avtalstexten regleras endast frågan om hemvist vid tillämpningen av avtalet. Detta innebär att avtalets hemvistregler inte är avgörande t.ex. när det gäller att bedöma om man vid beskattningen i ska ta ut kupongskatt enligt kupongskattelagen (1970:624) eller inkomstskatt enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (1999:1229), IL, på utdelning som betalas från . Bestämmelserna i ska tillämpas på utdelning från ett svenskt bolag till en fysisk person som är obegränsat skattskyldig i enligt intern svensk skattelagstiftning men som har hemvist i en annan stat enligt ett skatteavtal. Reglerna i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning får däremot betydelse vid bestämmandet av hemvist enligt avtalet. En förutsättning för att en person ska anses ha hemvist i någon av de avtalsslutande staterna enligt avtalet är att personen i fråga anses bosatt eller hemmahörande, dvs. obegränsat skattskyldig, enligt intern rätt i någon av de avtalsslutande staterna eller i båda. Punkt 2 reglerar dubbel bosättning för fysiska personer, dvs. fall där den skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses obegränsat skattskyldig i och enligt reglerna för beskattning i och anses obegränsat skattskyldig även där. Vid tillämpningen av avtalet ska i sådana fall den skattskyldige anses ha hemvist endast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt nämnda avtalsbestämmelse. En person som anses obegränsat skattskyldig såväl i som i och enligt respektive stats interna lagstiftning men som vid tillämpningen av avtalet anses ha hemvist i ska, i fråga om de inkomster till vilka har beskattningsrätten enligt avtalet, i beskattas enligt de regler som gäller för i obegränsat skattskyldiga. Detta medför bl.a. rätt att få göra grundavdrag och allmänna avdrag. Punkt 3 avtal med och har ersatts av en ny bestämmelse. Enligt den nya bestämmelsen ska, i de fall annan person än fysisk person anses ha hemvist i båda avtalsslutande staterna, de behöriga myndigheterna söka avgöra frågan genom ömsesidig överenskommelse. Punkten utgör ett undantag från modellavtal i vilket huvudregeln är att avgörande ska vara där personen har sin plats för verklig ledning. I avsaknad av sådan ömsesidig överenskommelse ska personen enligt skatteavtalet inte anses ha hemvist i någon av de avtalsslutande staterna i syfte att begära andra förmåner enligt avtalet än de som följer av artiklarna 21, 22 och 23. Artikel 5 definierar fast driftställe. Artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelse i modellavtal. Punkt 2 innehåller en uppräkning – på intet sätt uttömmande – av exempel, som vart och ett kan anses utgöra ett fast driftställe. exempel ska dock ses mot bakgrund av den allmänna definitionen i punkt Prop. 2015/16:7 1. Detta innebär att de exempel som räknas upp i punkt 2 ska förstås så att dessa platser för affärsverksamhet utgör fasta driftställen endast om de uppfyller de allmänna villkoren i punkt 1. Punkt 3 innehåller en bestämmelse som innebär att – även om de allmänna villkoren i punkt 1 är uppfyllda – plats för byggnads-, anläggnings-, monterings- eller installationsverksamhet eller verksamhet som består av övervakning i anslutning därtill utgör fast driftställe endast om verksamheten pågår än . Punkt 4 anger vissa aktiviteter som trots att de bedrivs från en stadigvarande plats för affärsverksamhet ändå inte ska anses bedrivna från fast driftställe. Såvitt avser punkt 4 f) har parterna önskat göra ett avsteg från modellavtal. Bestämmelsen i punkt 4 f) utgör ett undantag från punkt 3 och innebär att installationsprojekt som visserligen omfattas av sistnämnda punkt inte ska utgöra fast driftställe om de i f) angivna förutsättningarna är uppfyllda. Artiklarna 6-20 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten till olika inkomster. Avtalets uppdelning i olika inkomster har endast betydelse för tillämpningen av avtalet och således inte vid bestämmandet av till vilket inkomstslag som inkomsten ska hänföras enligt svensk intern skattelagstiftning. När beskattningsrätten fördelats enligt avtalet sker beskattning i enligt svensk lagstiftning. Har rätten att beskatta viss inkomst i inskränkts genom avtalet måste denna begränsning iakttas. I de fall en inkomst ”får” beskattas i en avtalsslutande stat enligt bestämmelserna i artiklarna 6-20, innebär detta inte att den andra staten fråntagits rätten att beskatta inkomsten i fråga. Beskattning får i sådant fall ske även i den andra staten, om det är möjligt enligt dess interna skattelagstiftning, men den dubbelbeskattning som uppkommer måste i sådana fall undanröjas. Hur detta genomförs framgår av artikel 21. Inkomst av fast egendom får enligt artikel 6 beskattas i den stat där egendomen är belägen. Artikeln överensstämmer med motsvarande bestämmelser i modellavtal, med undantag av att definitionen av fast egendom uttryckligen omfattar även ”byggnader”. Bakgrunden till detta är att byggnad enligt svensk rätt i vissa fall är lös egendom. Vid tillämpningen av avtalet anses alltid byggnad som fast egendom och inkomst av sådan byggnad, liksom övrig fast egendom enligt definitionen i punkt 2, får beskattas här om byggnaden eller den övriga fasta egendomen finns i även om inkomsttagaren har hemvist i och . Enligt IL beskattas inkomst som härrör från fast egendom i vissa fall som inkomst av näringsverksamhet. Vid tillämpningen av avtalet bestäms dock rätten att beskatta inkomst av fast egendom med utgångspunkt i artikel 6, dvs. den stat i vilken den fasta egendomen är belägen får beskatta inkomsten. Detta hindrar dock inte från att beskatta inkomsten i inkomstlaget näringsverksamhet vid inkomst- Artikeln behandlar endast situationen att en person med hemvist i en avtalsslutande stat har fast egendom belägen i den andra avtalsslutande staten.