prop · H3039d2 · 2015-09-23 00:00:00 — Om samma slags beslutssituation avses i alla dessa fall bör en enhetlig terminologi åstadkommas. Punkterna 9–12 innebär att försäkringsföretag kan få tillstånd att använda vissa metoder vid beräkning av den bästa skattningen eller de försäkringstekniska avsättningarna. Bestämmelserna reglerar inte några tillfälliga avvikelser i förhållande till bestämda regler i lagen, och har ingen tidsbegränsning. Av punkten 11 framgår emellertid att företagen ska föreläggas att vidta åtgärder för att uppfylla solvenskapitalkravet. Bestämmelserna tycks således ha koppling till att ett visst mål ska uppnås , men har i övrigt inte karaktär av övergångsregler. Enligt Lagrådets mening bör regleringen ske i lagen, inte i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Att regleringen inte passar i ikraftträdande- och övergångs- bestämmelserna framgår också av att vissa lagbestämmelser direkt hänvisar till punkterna 9 och 10, se 10 kap. 11 § fjärde stycket och 17 kap. 24 §. Reglerna måste ses över i ett sammanhang. Punkterna 13 och 14 innehåller hänvisningar till 19 kap. som uppenbarligen är felaktiga. Den närmare innebörden kan därför inte bedömas. Punkten 15 ger möjlighet att ta ut avgifter för ansökningar och anmälningar som kommer in före lagens ikraftträdande. Mer generellt är avsikten att inspektionen ska kunna pröva ärenden enligt de nya lagbestämmelserna så snart lagändringarna utfärdats, utan att ikraftträdandet avvaktas. Några övergångsbestämmelser har därvid inte ansetts nödvändiga, utom i fråga om avgifterna (remissen s. 491). Enligt Lagrådets mening framstår det som inkonsekvent att meddela särbestämmelser om avgiftsuttag vid beslut före ikraftträdandet, men inte i fråga om denna tidiga beslutsprocess som sådan. i dessa delar bör övervägas på nytt. Lag om ändring i lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i 1 kap. 3 § I paragrafens första stycke föreskrivs att bestämmelserna om livförsäkring i lagen, med undantag för 5 kap. 12 §, får tillämpas för vissa sjuk- och olycksfallsförsäkringar. I paragrafens andra stycke föreskrivs att bestämmelserna om livförsäkring i lagen, med undantag för 5 kap. 5 och 12 §§, inte behöver tillämpas för vissa livförsäkringar. Hänvisningarna till bestämmelserna i 5 kap. har ändrats. I författningskommentaren anges att ändringarna inte föranleds av några åtaganden i direktiv samt att ändringarna endast utgör följdändringar. Redan vid en ytlig analys av bestämmelserna framgår dock att förslagen innebär materiella ändringar av regleringen. Det är dock inte möjligt inom ramen för Lagrådets granskning att utan närmare redovisning av de ändringar som görs överblicka vad de i praktiken innebär eller konsekvenserna av förslagen. Inom ramen för det fortsatta lagstiftningsarbetet bör förslagens praktiska innebörd beskrivas och skälen för förslagen redovisas. 5 kap. 4 b § I paragrafen finns bestämmelser om företagsstyrning. I paragrafen används det felaktiga uttrycket ”försäkringsgivare i tredje land”. Det uttryck som ska användas är ”försäkringsgivare från tredje land”, se t.ex. definitionen i 1 kap. 5 §. 5 kap. 5 § I paragrafen finns bestämmelser om att försäkringsgivare från tredje land, för sin försäkringsrörelse i , ska värdera tillgångar och skulder, inklusive försäkringstekniska avsättningar, enligt 5 kap. 1–13 §§ försäkringsrörelselagen. I 5 kap. 5 § andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om de försäkringstekniska avsättningarnas innehåll och beräkning. I 5 kap. 15 § försäkringsrörelselagen finns ett motsvarande bemyndigande att meddela föreskrifter om de försäkringstekniska avsättningarnas innehåll och beräkning. Det framgår inte av remissen om det krävs särskilda föreskrifter om värderingen av tillgångar och skulder när det gäller försäkringsgivare från tredje land eller varför det annars krävs ett särskilt bemyndigande i den nu aktuella paragrafen. Frågan bör klargöras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 5 kap. 10 § Av paragrafen följer att företrädaren för en försäkringsgivare från tredje land ska föra ett register som utvisar de tillgångar som används för skuldtäckning. I 6 kap. 11 § har ordet ”skuldtäckning” ersatts av uttrycket ”försäkringstekniska avsättningar”. Även i 5 kap. 12 § har ordet utmönstrats. I motsvarande bestämmelse om registerföring i 6 kap. 11 § försäkringsrörelselagen används uttrycket försäkringstekniska avsättningar. Lagrådet förordar att 5 kap. 10 § formuleras om. Det finns då skäl att beakta utformningen av 6 kap. 11 § försäkringsrörelselagen om avsikten är att paragraferna ska ha samma sakliga innehåll. I sammanhanget noteras att uttrycket skuldtäckning även används i 5 kap. 8 §. Där görs vidare hänvisningar till bestämmelser om skuldtäckning i 6 kap. försäkringsrörelselagen. Bestämmelserna i 6 kap. ska enligt remissens förslag upphävas. Det finns därför skäl att även överväga utformningen av 5 kap. 8 §. 5 kap. 16 § Benämningen ”Europeiska ekonomiska samarbetsområdet” kan utgå och ersättas av förkortningen EES (se 1 kap. 5 § 1). 6 kap. 2 a § Se vad Lagrådet anför i anslutning till 1 kap. 12 § 2 försäkrings- rörelselagen angående s.k. statiska hänvisningar och i anslutning till 17 kap. 3 a § försäkringsrörelselagen angående uttrycket ”förfarande av”. 6 kap. 9 § I paragrafen finns bestämmelser om skyldigheten för försäkringsgivare från tredje land att upprätta och för godkännande överlämna åtgärdsplan enligt 18 kap. 5 § och finansiell saneringsplan 18 kap. 8 § försäkringsrörelselagen. I tredje stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om innehållet i en åtgärdsplan och en finansiell saneringsplan. I 18 kap. 29 § försäkringsrörelselagen finns ett motsvarande bemyndigande att meddela föreskrifter om innehållet i en åtgärdsplan och en finansiell saneringsplan. Det framgår inte av remissen om det krävs särskilda föreskrifter om åtgärdsplaner och saneringsplaner när det gäller försäkringsgivare från tredje land eller varför det annars krävs ett särskilt bemyndi-gande i den nu aktuella paragrafen. Frågan bör klargöras i det fort-satta lagstiftningsarbetet. I paragrafen finns bestämmelser om vad som ska gälla om en försäkringsgivare från tredje land upphör med att driva försäkringsrörelse i . I första stycket anges att försäkringsgivaren är skyldig att ”på det sätt som anges i 5 kap. 10 § redovisa tillgångar”. bestämmelsen ska företrädare för försäkringsgivare föra ett register som visar de tillgångar som används vid skuldtäckning och tillgångarnas värde. Det är oklart vad som avses med uttrycket ”på det sätt som anges”. Avses att tillgångarna ska redovisas i ett register eller ska bestämmelsen förstås på något annat sätt. Frågan bör övervägas och klargöras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. 9 kap. 5 § SFS-nummer, 2010:2043, ska anges för försäkringsrörelselagen. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden Å Romson, M , Y , M , I Baylan, S-E Bucht, P , H Hellmark , I , Å , M , A Ygeman, A , P , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, A Shekarabi, G , G , Regeringen beslutar proposition Genomförande av Solvens II-direktivet på försäkringsområdet inför, ändrar, upp- 1 kap. 23 §, 2 kap. 19 §, 5 kap. 18 §, 6 kap. 14 §, 7 kap. 13 §, 8 kap. 22 §, 9 kap. 19 §, 10 kap. 26 §, 16 kap. 9 §, 17 kap. 30 §, 18 kap. 28, 19 kap. 104 §, 20 kap. Lagen (2000:35) om valuta i finansiella före- Lagen (1998:293) om 10 och 12 § Lagen (1967:531) om