prop · H30329 · 2015-10-13 00:00:00 — Paragrafen motsvarar punkterna C.17 f i avsnitten VIII i CRS och i bilaga I till DAC och har, bortsett från det datum från och med vilket ett finansiellt institut ska ha infört vissa riktlinjer och förfaranden, utformats i överensstämmelse med 3 kap. 20 § IDKL. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna B.1 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och innehåller bestämmelser om det s.k. 2015/16:29 bostadsadresstestet som ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut får förlita sig på när det gäller befintliga lågvärdekonton som innehas av fysiska personer. I paragrafen anges att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, om det har en aktuell bostadsadress registrerad som baseras på styrkande dokumentation, får betrakta kontohavaren som en person med hemvist i den stat eller jurisdiktion där adressen finns. I paragrafen anges även att kontot då, om något annat inte anges i 2 kap. 20 §, är rapporteringspliktigt om adressen finns i en annan stat eller jurisdiktion. Med ”annan” stat eller jurisdiktion avses en annan sådan än Vad som räknas som styrkande dokumentation anges i 8 kap. 7 §. Uppgifter i Statens personadressregister (SPAR) får användas som styrkande dokumentation (se författningskommentaren till 8 kap. 7 §) . Det innebär t.ex. att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut som har en aktuell bostadsadress i för kontohavaren registrerad och adressen är hämtad från SPAR, när det gäller befintliga lågvärdekonton som innehas av fysiska personer, får utgå från att personen inte har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion och behöver därmed inte granska kontot enligt bestämmelserna i efterföljande paragrafer i kapitlet förrän omständigheterna förändras på ett sådant sätt att ytterligare granskning krävs, t.ex. om kontot blir ett högvärdekonto. För att kunna tillämpa denna paragraf krävs att den adress som finns registrerad hos det finansiella institutet både är aktuell och baseras på styrkande dokumentation. Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut kan även välja att inte tillämpa denna paragraf och i stället granska kontot enligt de efterföljande bestämmelserna i detta kapitel. Andra stycket har tagits in för att genomföra punkten 1 i bilaga II till DAC och punkten 13 i kommentaren till avsnitt III i CRS. I stycket anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, om omständigheterna efter tillämpning av första stycket, förändras på ett sådant sätt att det finns skäl att anta att den styrkande dokumentation som bostadsadressen baseras på är oriktig eller otillförlitlig, senast vid utgången av kalenderåret eller annan lämplig rapporteringsperiod eller, om den tidpunkten är senare, senast från att de förändrade omständigheterna upptäcktes, ska inhämta ett intygande från kontohavaren och ny styrkande dokumentation för att fastställa i vilken eller vilka stater eller jurisdiktioner kontohavaren har hemvist. Om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte kan inhämta intyganden och ny styrkande dokumentationen , ska institutet granska kontot i enlighet med 2 §. Ändrade förhållanden är varje förändring eller tillägg av uppgifter avseende kontot eller avseende ett annat konto som är knutet till kontot om en sådan förändring eller ett sådant tillägg av uppgifter påverkar kontohavarens status. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen motsvarar punkterna B.2–4 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och anger i vilka fall ett lågvärdekonto är rapporteringspliktigt när kontohavaren inte betraktas som en person med hemvist i en viss stat eller jurisdiktion med tillämpning av 1 § första stycket. I 7 § finns dock en bestämmelse om undantag från detta. kontohavaren inte betraktas som en person med hemvist i en viss stat eller jurisdiktion med tillämpning av 1 § kan vara antingen att bestämmelserna i 1 § inte är tillämpliga eller att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har valt att inte tillämpa 1 §. I första stycket anges vilka omständigheter som, om de framkommer vid en elektronisk sökning i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser, medför att ett konto är rapporterings- pliktigt om något annat inte anges i 7 § eller 2 kap. 20 §. I första stycket 2 anges att en sådan omständighet är att kontohavaren har en aktuell post- eller bostadsadress i en annan stat eller jurisdiktion. I punkterna B.2 b i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC anges att detta inkluderar en boxadress i en annan stat eller jurisdiktion. Första stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I andra stycket anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska ha processer och rutiner för att upptäcka om och när sådana omständigheter som anges i första stycket tillkommer i de elektroniskt sökbara databaserna. Vidare anges det att om sådana omständigheter som anges i första stycket tillkommer med avseende på ett konto efter att granskningen enligt första stycket har genomförts, ska kontot, om något annat inte anges i 7 § eller 2 kap. 20 §, anses vara ett rapporteringspliktigt konto från och med det kalenderår under vilket detta inträffar. I tredje stycket anges att ett konto ska anses vara rapporteringspliktigt fram till dess att det är att anse som ett sådant på grund av att kontohavaren eller kontohavarna inte längre har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Det innebär att ett konto som identifierats som rapporteringspliktigt enligt första eller andra stycket inte upphör att vara det endast av den anledningen att sådana omständigheter som avses i första stycket inte längre föreligger. Den omständigheten att ett konto är rapporteringspliktigt kan dock ”läkas” genom att det rapporterings- skyldiga finansiella institutet har eller får tillgång till sådan relevant dokumentation som anges i 7 §. Om sådan läkning enligt 7 § inte sker upphör kontot att vara rapporteringspliktigt först när kontohavaren eller kontohavarna upphör att ha hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna B.5 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och anger när ett befintligt lågvärdekonto som innehas av en fysisk person ska anses vara ett odokumenterat konto. I paragrafen anges att om en c/o- eller poste restante-adress till kontohavaren framkommer vid granskningen enligt 2 § första stycket och inga andra omständigheter som anges där framkommer vid granskningen, ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet tillämpa den granskning som anges i 6 § avseende kontot eller inhämta ett intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation som fastställer hans eller hennes skatterättsliga hemvist. Vidare anges att om det efter granskningen enligt 6 § inte framkommit någon sådan omständighet som anges i 2 § första stycket 1–6 och det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte lyckas inhämta ett sådant intygande eller sådan annan dokumentation, ska kontot anses vara ett odokumenterat konto. När den granskning som anges i 6 § tillämpas på grund av denna paragraf ska granskningen ske utan beaktande av om det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniskt sökbara databaser typiskt sett är tillräckliga eller inte för att bedöma om sådana omständigheter som anges i 2 § första stycket 1 och 3–6 föreligger. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.6 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och anger att ett befintligt lågvärdekonto som innehas av en fysisk person ska granskas enligt bestämmelserna för granskning av högvärdekonton om dess saldo eller värde överstiger vid utgången av 2016 eller ett senare kalenderår. Vidare anges att en sådan granskning ska ha genomförts senast under det kalenderår som följer kalenderåret vid utgången av vilket kontots saldo eller värde första gången översteg . Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.1 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC. Av paragrafen framgår att den elektroniska granskning som enligt 2 § första stycket ska göras när det gäller lågvärdekonton också ska göras avseende högvärdekonton. Om sådana omständigheter som anges i 2 § första stycket 1–6 då framkommer är högvärdekontot, om något annat inte anges i 7 § eller 2 kap. 20 §, ett rapporteringspliktigt konto. Se även författningskommentaren till 2 §. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.2 och C.3 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC. I första stycket anges att de indikationer som anges i 2 § första stycket, när det gäller högvärdekonton, ska eftersökas också i det rapporteringskyldiga finansiella institutets gällande huvudkundregister och pappersarkiv, om den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett inte är tillräcklig för att bedöma om sådana omständigheter som avses i 2 § första stycket 1–6 föreligger. Med att den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett är tillräcklig avses att det rapporterings- skyldiga finansiella institutets databaser innehåller fält för och fångar upp de omständigheter som anges i 2 § första stycket (se även avsnitt 6.1.2). Det vanliga är troligtvis att databaserna är utformade så att de aktuella omständigheterna inte fångas upp endast med avseende på utländsk anknytning. Det är inte heller vad som avses. Om dessa omständigheter fångas upp utan urskiljning med hänsyn till anknytning till en utländsk stat eller jurisdiktion, är den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett tillräcklig för att bedöma om de omständigheter som avses 2 § första stycket 1–6 föreligger. Med andra ord behöver den elektroniskt sökbara informationen inte vara ordnad för att urskilja t.ex. utländska telefonnummer eller adresser, utan det räcker, med avseende på dessa exempel, att databaserna innehåller fält för och fångar upp telefonnummer och adresser oavsett stat eller jurisdiktion. I andra stycket preciseras bland vilka handlingar med koppling till kontot som uppgifterna också ska eftersökas om sådan information inte finns i det gällande huvudkundregistret. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna B.6 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC. Paragrafen föreskriver att ett konto, om sådana omständigheter som avses i 2 § första stycket 1–6 framkommit vid granskningen enligt 2–6 §§, ska anses vara rapporteringspliktigt endast om något annat inte anges i 2 kap. 20 § och det finansiella institutet inte har tillgång till och inte från att omständigheten framkom kan inhämta viss specifik dokumentation som motsäger att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion Det är alltså fråga om ”läkning” av indikationer som framkommit vid sökning i elektroniska databaser och i pappersarkiv och avser både högvärdekonton och lågvärdekonton. Vilken dokumentation som behövs för detta beror på vilken eller vilka omständigheter som gör att kontot är rapporteringspliktigt med tillämpning av 2–6 §§. Om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har kännedom om att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion (se 9 §), kan detta dock inte läkas med stöd av denna paragraf. I en sådan situation upphör kontot att vara rapporteringspliktigt när kontohavaren upphör att ha hemvist i en annan stat eller jurisdiktion (12 §). Bestämmelsen innebär också att ett konto som tidigare identifierats som rapporteringspliktigt enligt bestämmelserna i 2–6 §§ inte längre ska behandlas som ett sådant om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet senare får tillgång till sådan dokumentation som avses i paragrafen. En kontohavare som inte tidigare tillhandahållit sådan dokumentation som gör att kontot inte ska anses vara rapporteringspliktigt kan alltså i ett senare skede ”läka” kontots rapporteringsplikt genom att tillhandahålla det finansiella institutet sådan relevant dokumentation. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.7 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen anges att granskningen enligt 5–7 §§ avseende högvärdekonton bara behöver göras en gång för varje konto. Av 1 § andra stycket, 2 § andra stycket och 5 § framgår dock att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet alltid måste vidta åtgärder om omständigheterna förändras på ett visst sätt. När det gäller odokumenterade konton som är högvärdekonton ska det rapporterings- skyldiga finansiella institutet dock upprepa granskningen enligt 5–7 §§ en gång fram till dess att kontot är ett odokumenterat konto, oavsett om omständigheterna förändrats eller inte. Det anges inte i CRS eller i bilaga I till DAC att institutet ska upprepa granskningen avseende odokumenterade konton som är lågvärdekonton en gång . Någon sådan bestämmelse har därför inte heller tagits in i lagen. Det kan dock ligga i de rapporteringsskyldiga finansiella institutens intresse att ändå återkommande försöka inhämta dokumentation avseende sådana konton, eftersom antalet odokumenterade konton kan ha betydelse för granskning av om ett institut uppfyller sina skyldigheter som rapporteringsskyldigt finansiellt institut (se vidare avsnitt 6.6). Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.4 och C.9 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och föreskriver att ett högvärdekonto, utöver vad som anges i 5–7 §§, också, om något annat inte anges i 2 kap. 20 §, är rapporteringspliktigt om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har eller får kännedom om att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.5 a och b i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och innebär att ett högvärdekonto som efter den tidpunkt då den inledande granskningen görs, på grund av ändrade förhållanden blir rapporteringspliktigt på det sätt som avses i 5–9 §§ och 2 kap. 20 §, ska behandlas som ett rapporteringspliktigt konto från och med det kalenderår under vilket detta inträffar. Sådana ändrade förhållanden kan alltså vara att en uppgift som är en sådan omständighet som avses i 2 § första stycket 1–6 tillkommer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser, gällande huvudkundregister eller pappersarkiv och det rapporterings- skyldiga finansiella institutet inte har tillgång till eller lyckas inhämta sådan motbevisande dokumentation som anges i 7 § från kontohavaren. Det kan också vara så att den tjänsteman hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som har det huvudsakliga ansvaret för kontakterna med en kontohavare när den inledande granskningen gjordes inte hade kännedom om att kontohavaren har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion men i ett senare skede får sådan kännedom. I denna bestämmelse ligger att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att uppmärksamma när sådana omständligheter tillkommer som gör att ett konto blir rapporteringspliktigt efter att den inledande granskningen av alla relevanta konton har genomförts. I punkterna C.9 i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC anges som exempel på när ett konto blir att anse som ett rapporteringspliktigt konto den situationen att en tjänsteman som har ett särskilt ansvar för kontot uppmärksammas på att kontohavaren har en ny postadress som är i en annan stat eller jurisdiktion. Ändrade förhållanden är varje förändring eller tillägg av uppgifter avseende kontot eller avseende ett annat konto som är knutet till kontot om en sådan förändring eller ett sådant tillägg av uppgifter påverkar kontohavarens Prop. 2015/16:29 status. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C.5 c i avsnitten III i CRS och i bilaga I till DAC och anger när ett befintligt högvärdekonto som innehas av en fysisk person ska anses vara ett odokumenterat konto. I paragrafen anges att om en c/o- eller poste restante-adress till kontohavaren framkommer vid granskningen enligt 5–8 §§ och inga andra omständigheter som anges där framkommer vid granskningen, ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från kontohavaren eller styrkande dokumentation som fastställer hans eller hennes skatterättsliga hemvist. Vidare anges att om rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte kunnat inhämta ett sådant intygande eller sådan annan dokumentation, ska kontot anses vara ett Se även kommentaren till CRS. I paragrafen anges att ett rapporteringspliktigt konto, om något annat inte anges i 2 kap. 20 §, ska anses vara ett sådant fram till dess kontohavaren eller kontohavarna inte längre har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Att det framkommer att en kontohavare inte har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion kan bero på att det framkommit ny information eller dokumentation som visar att han eller hon inte har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion trots att det finns eller funnits indikationer på det. I ett sådant fall ska kontot inte anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto. Det kan också vara så att kontohavaren tidigare hade hemvist i en annan stat eller jurisdiktion men har upphört att ha det. I ett sådant fall ska kontot anses vara rapporteringspliktigt fram till dess att kontohavaren upphör att ha hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Se även kommentaren till CRS. Paragrafens första stycke har tagits in för att genomföra punkterna A i avsnitten IV i CRS och i bilaga I till DAC och anger att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut i samband med att ett nytt konto öppnas av en fysisk person ska inhämta ett intygande från den som öppnar ett konto. I intygandet ska den person som öppnar kontot uppge om han eller hon har skatterättslig hemvist i en eller flera andra stater Det är således den som öppnar ett konto som själv ska intyga sin hemvist. Vissa krav ställs på ett intygande för att intygandet ska anses vara giltigt. Av kommentaren till CRS framgår bl.a. att ett intygande är giltigt endast om det är undertecknat (eller på annat sätt bekräftat) av en person som är behörig att underteckna för kontohavaren eller personen med bestämmande inflytande. 2015/16:29 framgår att intygandet ska vara daterat och innehålla kontohavarens namn, adress, skatterättsliga hemvist och skatteregistreringsnummer. Uppgifterna får ha tagits fram på förhand av det rapporteringsskyldiga finansiella institutet om de redan finns registrerade. Det sistnämnda gäller dock inte uppgiften om i vilken eller vilka stater eller jurisdiktioner den intygande personen har skatterättslig hemvist. Denna uppgift måste alltså aktivt uppges av den intygande personen. Att ett intygande är bekräftat på något annat sätt än att det har undertecknats innebär att den intygande personen tillhandahåller det finansiella institutet en otvetydig bekräftelse på att personen intygar att uppgifterna är korrekta. Oavsett hur verifieringen sker förväntas det att det dokumenteras av det finansiella institutet på ett sätt som gör att institutet kan visa att intygandet har bekräftats, t.ex. genom elektronisk dokumentation som visar att verifiering har skett genom elektronisk signatur på internet (se vidare avsnitt 6.1.1 samt punkterna 7–16 i kommentaren till avsnitt IV och punkterna 14–17 i kommentaren till avsnitt V i CRS). Med skatteregistreringsnummer avses ”Taxpayer Identification Number” Information om utformningen av skatteregistreringsnummer i andra deltagande stater och jurisdiktioner ska publiceras på webbplats. Andra stycket har tagits in för att genomföra punkterna B i avsnitten IV i CRS och i bilaga I till DAC och anger att om det av det intygande som inhämtas enligt första stycket framgår att den som öppnar ett konto har skatterättslig hemvist i en annan stat eller jurisdiktion, ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från honom eller henne som innehåller hans eller hennes skatteregistreringsnummer i den staten eller jurisdiktionen och födelsedatum, om detta inte anges redan i det intygande som inhämtats enligt första stycket. Det måste alltså inte alltid inhämtas ett nytt särskilt intygande för just skatteregistreringsnumret och födelsedatumet. Om skatteregistreringsnumret framgår redan i det första intygandet behöver det inte inhämtas ett ytterligare intygande. Det är endast om den som öppnar ett konto har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion som ett intygande behöver innehålla personens skatteregistreringsnummer i den staten eller jurisdiktionen. Se även avsnitt 6.1.3 och kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna C i avsnitten IV i CRS och i bilaga I till DAC. I paragrafen anges att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, om det har eller får tillgång till ytterligare information som medför att det finns skäl att anta att ett intygande från kontohavaren som inhämtas inte är tillförlitligt, ska inhämta ett nytt intygande från kontohavaren och bedöma dettas tillförlitlighet. Det intygande som tidigare inhämtats kan ha inhämtats enligt bestämmelserna i 1 §, eller vid en tidigare tillämpning av denna paragraf. Paragrafen avser både det fallet att det redan av annan information som inhämtats i samband med kontots öppnande, t.ex. i dokumentation som inhämtats i enlighet med lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, framgår att intygandet inte är tillförlitligt och det fallet att förhållandena senare Prop. 2015/16:29 ändras på ett sådant sätt att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet får kännedom om att ett tidigare inhämtat intygande från kontohavaren inte är tillförlitligt. Se även kommentaren till CRS. Paragrafen har tagits in för att delvis genomföra punkterna B och C i avsnitten IV i CRS och i bilaga I till DAC och anger att ett konto, om något annat inte anges i 2 kap. 20 §, är rapporteringspliktigt om ett intygande som begärts enligt 1 eller 2 § visar att kontohavaren har hemvist i en eller flera andra stater eller jurisdiktioner. Se även avsnitt 6.1.3 och kommentaren till CRS. I paragrafen föreskrivs att kontohavarens skatteregistreringsnummer ska inhämtas även i de fall då ett konto identifieras som ett rapporteringspliktigt konto i ett senare skede än vid den inledande granskningen när kontot öppnades. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska då i efterhand inhämta ett intygande från kontohavaren som innehåller dennes skatteregistreringsnummer. Det kan men behöver inte vara ett särskilt intygande för just skatteregistreringsnummer. Skatteregistreringsnummer kan också utgöra en del av det tidigare inhämtade intygandet från kontohavaren som syftar till att utreda om kontohavaren har skatterättslig hemvist i en annan stat eller jurisdiktion. Med skatteregistreringsnummer avses ”Taxpayer Identification Number” Information om utformningen av skatteregistreringsnummer i andra deltagande stater och jurisdiktioner ska publiceras på webbplats. Se även avsnitt 6.1.3. Av paragrafens första stycke framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut i vissa fall får tillämpa bestämmelserna om granskning av befintliga konton som innehas av fysiska personer i stället för bestämmelserna i detta kapitel. Detta gäller om den som öppnar ett konto redan har ett eller flera befintliga konton hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet eller hos en till det institutet närstående enhet.