prop · H30311 · 2015-09-22 00:00:00 — En huvudman, som har överklagat dom eller beslut i sådant mål som anges i 56 a § första stycket, ska alltid själv bära såväl sina egna kostnader som kostnad som orsakats motparten, om inget annat följer av 18 kap. 6 och 8 §§ . Denna lag träder i kraft . 2 a) Bestämmelserna i 10–22, 24 2 a) Bestämmelserna i 10–22, 24 och 25 §§, 30 § första stycket, 31 § och 25 §§, 30 § första stycket, 31 § första och andra styckena, 32 §, första och andra styckena, 32 §, 35 § andra stycket, 36–43 och 53– 35 § andra stycket, 36–43 och 53– 56 §§ den nya lagen skall tilläm- 56 §§ och 56 a § andra stycket den pas i fråga om anläggningen. nya lagen ska tillämpas i fråga om Förteckning över remissinstanserna avseende betänkandet (N 2008:05), , , (Mark- och ), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), (mark- och miljödomstolen), Ar- betsgivarverket, , , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, , , , Kungl. Tekniska högskolan, Lantmäteriet, , , , , i , i , i län, i , i , i , i , i , i , , , , , , , , , , , , kommun, , kommun, kommun, , kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, , kommun, , kommun, kommun, , , kommun, kommun, kommun, , Åre kommun, , Aspect, Byggherrarna i , och , Fastighetsägarna i , , Föreningen kommunala miljöchefer, , , , i , , , Nordvästra och Av- lopp AB, , , Svenskt Vatten, , Akademikers , , Byggindustrier, , Kommuner och Landsting, Vatten och , Tekniska Verken i , , Vatten & Miljö i , , , Vatten och , Dessutom har synpunkter inkommit från följande organisationer: i län, Vatten & Avfall (NODAVA), i , kommun, Havs- och vattenmyndigheten, Region (Va-samverkansgruppen). Sammanfattning av remissinstansernas synpunkter på betänkandet Det stora flertalet remissinstanser stödjer, helt eller delvis, alternativt har inte några invändningar mot huvuddragen i utredningens förslag. Mark- och vid tillstyrker förslaget att avveckla . Domstolen avstyrker däremot förslaget att låta länsstyrelserna pröva vissa tvister som första instans och förordar i stället att samtliga mark- och miljödomstolar i landet, som första instans, ska pröva alla typer av tvister enligt vattentjänstlagen, förutom de som inleds som betalningsföreläggande vid kronofogdemyndigheten. För den enskilde kan det vara svårt att veta vilken instans denne ska vända sig till eftersom inte kan pröva alla de invändningar som kan förekomma i ett mål om avgifter. Genom att i stället lägga prövningen på samtliga mark- och miljödomstolar blir den geografiska tillgängligheten också bättre för parterna. Mark- och anser inte att den juridiska prövningen är så speciell i va-målen att det finns anledning att koncentrera målen till en domstol. De regler om materiell processledning m.m. som finns i och i lagen om mark- och miljödomstolar ger tillsammans mark- och miljödomstolarna alla de förutsättningar som krävs för att reda ut målen efter vad dess beskaffenhet kräver och underlätta för en enskild att driva processen. och pekar vidare på möjligheten att inte ta ut någon ansökningsavgift för va-målen i mark- och miljödomstol, vilket skulle göra processen mer lättillgänglig för den enskilde. Mark- och miljödomstolen vid tillstyrker utredningens förslag och framhåller vikten av att domstolen, för att undvika risken för kompetensförluster, ges möjligheter att inom ramen för prövningssystemet med särskilda ledamöter fånga upp de olika sakkunskaper som har tillgång till. Mark- och miljödomstolen vid finner det betänkligt att inleda en ordning med specialisering av vissa måltyper till en av de fem mark- och miljödomstolarna och framhåller att samtliga dessa domstolar har kompetens för att avgöra tvister enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Domstolen framhåller vidare att de aktuella tvisterna passar väl in den befintliga målsammansättningen hos mark- och miljödomstolarna. Att låta samtliga mark- och miljödomstolar pröva tvister skulle bl.a. innebära bättre tillgänglighet för allmänheten och kortare resväg för domstolen vid syn och förhandling i målen med lägre kostnader för staten som följd. anser inte att vissa av Va- nämndens uppgifter ska anförtros länsstyrelserna utan föreslår att samtliga nämndens uppgifter överförs till Mark- och miljödomstolen vid . Lantmäteriet pekar bl.a. på att bestämmelserna om allmänna vattentjänster har beröringspunkter med bestämmelserna om ersättning för gatukostnader enligt och framhåller att gatukostnadsärenden prövas av mark- och miljödomstol. avstyrker utredningens förslag. Det gäller framför allt förslaget att länsstyrelserna ska bli första instans i vissa mål enligt vattentjänstlagen. Nämnden anger att en sådan ordning riskerar att försvåra en enhetlig och rättssäker bedömning i dessa mål. Instanskedjan blir också längre än och ansvars- och uppgiftsfördelning riskerar att bli otydlig, som den enskilde fastighetsägarens ställning gentemot huvudmannen/kommunen riskerar att försvagas. påtalar vidare att det skulle krävas en ökad kompetens i va-frågor för mark- och miljödomstolens särskilda ledamöter för att motsvara den kompetens i dessa frågor som ledamöter besitter. Statskontoret anser att utredningen borde ha prövat möjligheten att koncentrera handläggningen av vissa avgiftsfrågor i stället för att låta samtliga landets länsstyrelser pröva dessa frågor. är tveksamt till att länsstyrelserna kan tillhandahålla erforderlig kompetens för att handlägga avgiftsmålen och framhåller att prövningen av avgifter inte enbart involverar avgiftskonstruktioner eller avgiftsnivåer utan även tillämpningen av vattentjänstlagen i stort. Dessa frågor är komplexa och kräver stor kunskap inom hydrologi, teknik och juridik. anser att behovet av kompetens och enhetlig rättstillämpning samt undvikande av tidsutdräkt skulle uppfyllas om Mark- och miljödomstolen vid prövar samtliga avgiftsfrågor. Länsstyrelserna är genomgående positiva till utredningens förslag. i förordar att antalet länsstyrelser som ska hantera avgiftsärendena begränsas till ett fåtal länsstyrelser för att det ska kunna finnas underlag för erforderlig kompetens inom sakområdet. i anser att det är angeläget att åstadkomma en enhetlig tillämpning av regelverket och pekar på behovet av kompetensförsörjning. i anser å andra sidan att det i den egna organisationen finns kompetens och erfarenhet av att hantera avgiftsärenden. Ett stort antal kommuner och kommunala bolag samt vissa organisationer anser att inte bör avvecklas. Bland dessa återfinns bl.a. kommun, , kommun, , Nordvästra och , Tekniska verken i , Vatten och samt Kommuner och Landsting. De anser bl.a. att den kompetens som byggts upp hos , och som för en rättssäker bedömning, inte kommer att vidmakthållas vid en uppdelning av målen mellan Mark- och miljödomstolen vid och landets 21 länsstyrelser. De anser vidare att den enhetlighet som finns kan komma att upphöra och att olika bedömningar kommer att ske beroende på var i landet en tvist avgörs. , kommun och föreslår att om läggs ner bör samtliga mål handläggas av mark- och miljödomstolen. Flera företrädare för den kommunala sidan påpekar också att förslaget kan medföra att den enskildes ställning kan komma att försvagas. Fastighetsägarna i framhåller att avgöranden håller en hög kvalitet och att nämnden är en av både brukare och vahuvudmän uppskattad myndighet. Antalet ärenden per länsstyrelse och år kommer troligtvis att bli relativt få som de frågor som ska prövas varierar i omfattning och komplexitet. Det medför att va-rättslig expertis måste rekryteras vilket i sin tur kan medföra merkostnader. Även antalet mål vid Mark- och miljödomstolen vid kommer att bli begränsat vilket kan medföra att organisationen blir sårbar. den enskilde brukaren kan det uppstå flera negativa effekter om utredningens förslag genomförs. Att ansöka om stämning hos domstol är ett större steg än att ansöka om prövning hos och det kan befaras att många enskilda kommer att undvika att ansöka om prövning. framhåller att avgöranden håller hög kvalitet och att nämndens beslut blir för landet enhetliga. Organisationen anser att nämnden ska finnas kvar i samma eller i en liknande form även framgent. Svenskt Vatten pekar vidare på vissa gränsdragningsproblem som kan uppkomma vid en uppdelning av målen på en domstol och 21 länsstyrelser samt uttrycker tveksamhet kring länsstyrelsernas förmåga att bygga upp erforderlig kompetens inom sakområdet. Byggindustrier anser inte att det finns någon anledning att avveckla . Länsstyrelserna saknar den kompetens som krävs, är inte någon domstol och har ett eget tillsynsansvar för att kommunerna fullgör sina skyldigheter enligt vattentjänstlagen. Byggindustrier avstyrker därför förslaget att länsstyrelserna ska vara första instans i vissa va-mål. anser inte att utredningens förslag ska genomföras och framhåller att är en väl fungerade prövningsinstans som är uppskattad av de enskilda fastighetsägarna bl.a. beroende på den kompetens som nämnden innehar och den processledning som nämnden kan ge. Förbundet befarar att antalet mål per länsstyrelse blir få och att de inte besitter den kompetens som erfordras. Förbundet framhåller vidare att en oundviklig effekt av förslaget är att det kommer att avhålla en del fastighetsägare från att få sin sak prövad. Vid en prövning vid mark- och miljödomstol tas vidare ut en ansökningsavgift vilket inte är fallet vid prövning. (dnr S2013/7406/PBB) En utgångspunkt för promemorians överväganden är de förslag som Va- nämndsutredningen redovisade i betänkandet En ny instansordning för va-målen (SOU 2011:53), remissinstansernas synpunkter över betänkandet och vissa övriga frågeställningar som uppkommit i samband med den fortsatta beredningen av ärendet i . I promemorian görs bedömningen att bör läggas ned och att nämndens uppgifter enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster bör övertas av mark- och miljödomstolarna. I motsats till Va-nämnds- utredningen föreslås att samtliga de mål som handlägger ska föras över till mark- och miljödomstol och att målen i ska prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område den allmänna eller allmänförklarade va-anläggningen i huvudsak är belägen eller är avsedd att vara belägen. Som en följd av det föreslås, liksom i betänkandet, att lagen (1976:384) om ska upphöra att gälla. De mål som vid upphävandet av lagen handläggs av nämnden ska lämnas över till den mark- och miljödomstol som skulle ha varit behörig om målet hade inletts efter upphävandet. I promemorian delas vidare Va-nämnds- utredningens uppfattning att mark- och miljödomstolen ska pröva en kommuns överklagande av beslut om föreläggande enligt 51 § vattentjänstlagen. Mark- och miljödomstolens förelägganden bör få förenas med vite. I promemorian redovisas även vissa förslag avseende handläggningen av va-målen i mark- och miljödomstol, fördelning av rättegångskostnader, vissa äldre bestämmelsers tillämpning, rättens sammansättning samt kompetenskrav för rättens ledamöter. Vidare lämnas även vissa förslag vad avser ansökningsavgifter vid prövning av mål enligt vattentjänstlagen. Lagen om föreslås upphöra att gälla vid utgången av . Lagförslagen i övrigt föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 33 kap. 7 § ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen (2010:1932) hindrar inte att hovrätt delger en part handlingar genom förenklad delgivning, om parten under handläggningen vid tingsrätt, , , hyresnämnd eller arrendenämnd har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i hovrätten om ett avgörande överklagas dit. Första stycket gäller även för om informationen har lämnats vid tingsrätt, hovrätt, , Bestämmelserna i 24 § delgivningslagen (2010:1932) hindrar inte att hovrätt delger en part handlingar genom förenklad delgivning, om parten under handläggningen vid tingsrätt, , hyresnämnd eller arrendenämnd har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i hovrätten om ett avgörande överklagas dit. Första stycket gäller även för om informationen har lämnats vid tingsrätt, hovrätt, eller arrendenämnd. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den äldre bestämmelsen i 33 kap. 7 § gäller fortfarande när under handläggningen har informerat part om att förenklad delgivning kan komma att användas i hovrätten eller om ett avgörande överklagas dit. 1 Senaste lydelse 2010:1936. 2015/16:11 Bilaga 6 Förslag till lag om upphävande av lagen (1976:839) om Härigenom föreskrivs att lagen (1976:839) om ska upphöra att gälla vid utgången av . 1.De mål som vid upphävandet handläggs av ska lämnas över till den mark- och miljödomstol som skulle ha varit behörig om målet hade inletts efter upphävandet. 2.För mål som har avgjorts av före upphävandet gäller äldre bestämmelser. 2015/16:11 Bilaga 6 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas i Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas i samt 3 och 4 §§ ska ha följande lydelse. Lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas i Lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som ska prövas av mark- och miljödomstol Ansökan enligt 1 § får göras hos kronofogdemyndigheten också i fråga om fordran på avgift till huvudmannen för en allmän vatten- och avloppsanläggning i sådana fall där tvist om anspråket skall prövas av . Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra stycket skall i sådana fall i stället gälla . Ansökan enligt 1 § får göras hos också i fråga om fordran på avgift till huvudmannen för en allmän vatten- och avloppsanläggning i sådana fall där tvist om anspråket ska prövas av mark- och miljödomstol. Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra stycket ska i sådana fall i stället gälla mark- och miljödomstolen. Har överlämnat ett mål till Arbetsdomstolen eller hindrar 24 § delgivningslagen (2010:1932) inte att svaranden delges handlingar genom förenklad delgivning om denne under handläggningen hos har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i målet i Arbetsdomstolen respektive . Har överlämnat ett mål till Arbetsdomstolen eller mark- och miljödomstol hindrar 24 § delgivningslagen (2010:1932) inte att svaranden delges handlingar genom förenklad delgivning om denne under handläggningen hos har fått information om att sådan delgivning kan komma att användas i målet i Arbetsdomstolen respektive mark- och miljödomstolen. Denna lag träder i kraft . Senaste lydelse 2006:416. Senaste lydelse 2010:1960. 2015/16:11 Bilaga 6 Förslag till lag om ändring i lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster dels att 52, 53 och 54–56 §§ ska ha följande lydelse, dels att punkterna 2 a) och 2 b) i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 53 a och 53 b §§ och 56 a–56 d §§, samt närmast före 56 § en ny rubrik av följande lydelse. beslut om föreläggande enligt 51 § får överklagas av kommunen hos . beslut om föreläggande enligt 51 § får överklagas av kommunen till mark- och miljödomstol. prövar i övrigt mål om frågor som regleras i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Mark- och miljödomstol prövar i övrigt mål om frågor som regleras i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. I mål om avstängning av vattenförsörjningen enligt 43 § får rätten, efter yrkande av part, besluta om vad som ska gälla för tiden till dess att frågan har avgjorts genom en dom eller ett beslut som vunnit laga kraft. Innan ett beslut enligt första stycket meddelas ska motparten få tillfälle att yttra sig i frågan. Har rätten meddelat ett beslut som ännu gäller när målet ska avgöras, ska rätten ompröva beslutet. Ett beslut enligt denna paragraf får verkställas på samma sätt som en dom som vunnit laga kraft. Beslutet får dock när som helst ändras av rätten. Bestämmelsen i 15 kap. 3 § rätte- gångsbalken ska inte tillämpas i mål enligt denna lag. Mark- och miljödomstols förelägg- får förenas med vite. anden enligt denna lag får förenas Frågor om utdömande av vite som har förelagts enligt denna lag prövas av självmant eller efter ansökan. Frågor om utdömande av vite som har förelagts enligt denna lag prövas av mark- och miljödomstol efter ansökan. Bestämmelser om och förfarandet i nämnden i mål enligt denna lag samt om verkställighet och överklagande av nämndens beslut finns i lagen (1976:839) om . I mål enligt denna lag där mark- och miljödomstol är första instans gäller i fråga om rättegångskostnader 56 a–56 d §§. I mål om inlösen eller ersättning enligt 39, 40 eller 44 § ska huvudmannen svara för rättegångskostnaderna på båda sidor i mark- och miljödomstolen, om inte annat följer av 18 kap. 3 eller 6 § . I mål som avses i första stycket ska huvudmannen i högre rätt svara för sina egna rättegångskostnader och för rättegångskostnad som har uppkommit för motparten genom att huvudmannen har fullföljt talan, om inte annat följer av 18 kap. 6 § . I andra fall ska 18 kap. tillämpas beträffande skyldigheten att svara för rättegångskostnad i högre rätt. I andra mål som ska handläggas enligt bestämmelserna om tvistemål i än sådana som avses i 56 a § samt i mål om utdömande av vite där enskilda är motparter till varandra gäller vad som sägs i andra och tredje styckena. Vardera parten ska stå sin rättegångskostnad. En part kan dock förpliktas att helt eller delvis ersätta motpartens rättegångskostnad, om han eller hon har förfarit på sådant sätt som avses i 18 kap. 3 eller 6 § eller om det annars finns särskilda skäl. För kostnad för ansökningsavgift gäller vad som är stadgat i 18 kap. . Ska en part enligt 56 a eller 56 b § helt eller delvis ersätta motpartens rättegångskostnad och har partens ställföreträdare, ombud eller biträde förfarit på ett sådant sätt som avses i 18 kap. 3 eller 6 § och därigenom vållat kostnaden helt eller delvis, kan han eller hon förpliktas att tillsammans med parten ersätta kostnaden. Rätten kan besluta om detta även om någon part inte yrkar det. För frågor om rättegångskostnader som inte behandlats i denna lag ska bestämmelserna i 18 kap. tillämpas. För en va-anläggning som förklarats för allmän enligt 31 upphävda lagen eller motsvarande bestämmelse i äldre lag och som inte är att anse som allmän enligt 2 § den nya lagen gäller följande. a) Bestämmelserna i 10–22, a) Bestämmelserna i 10–22, 24 och 25 §§, 30 § första stycket, 24 och 25 §§, 30 § första stycket, 31 § första och andra styckena, 31 § första och andra styckena, 32 §, 35 § andra stycket, 32 §, 35 § andra stycket, och 53–56 §§ den nya lagen skall och 53–56 c §§ den nya lagen ska tillämpas i fråga om anläggningen. tillämpas i fråga om anläggningen. b) Bestämmelserna i den upp- b) Bestämmelserna i hävda lagen, utom 5 §, 6 §, 12 a § hävda lagen, utom 5 §, 6 §, 12 a § och de bestämmelser som motsva- och de bestämmelser som motsva- rar de i a) uppräknade bestämmel- rar de i a) uppräknade bestämmel- serna, skall tillämpas så länge serna, ska tillämpas så länge anläggningen består som allmän- anläggningen består som allmän- förklarad, dock längst till och med förklarad, dock längst till och med avser tillämpning av bestämmelser i den upphävda lagen. Denna lag träder i kraft . 2015/16:11 Bilaga 6 Förslag till lag om ändring i lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar dels att 2 kap. 2 och 4 §§ samt 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 2 kap. 5 a och 10 a §§, av följande lydelse. Ett tekniskt råd ska ha teknisk eller naturvetenskaplig utbildning och erfarenhet av sådana sakfrågor som domstolen prövar. En särskild ledamot ska ha er- En särskild ledamot ska ha er- farenhet av sådana sakfrågor som farenhet av sådana sakfrågor som verksamhetsområde eller av indu- verksamhetsområde, av industriell, striell, eller areell verk- eller av vatten- och avloppsfrågor. I ett mål eller ärende där mark- och miljödomstolen är första instans ska rätten vid huvudförhandling eller sammanträde bestå av en lagfaren domare, som är rättens ordförande, ett tekniskt råd och två särskilda ledamöter. En av de särskilda ledamöterna ska ha erfarenhet av sådana sakfrågor som faller inom , Havs- och vattenmyndighetens, eller Lantmäteriets verksamhetsområde. Den andra särskilda ledamoten ska ha erfarenhet av industriell, eller areell verksamhet, eller av sådana sakfrågor som faller inom nämnda I ett mål eller ärende där mark- och miljödomstolen är första instans ska rätten vid huvudförhandling eller sammanträde bestå av en lagfaren domare, som är rättens ordförande, ett tekniskt råd och två särskilda ledamöter. En av de särskilda ledamöterna ska ha erfarenhet av sådana sakfrågor som faller inom , Havs- och vattenmyndighetens, eller Lantmäteriets verksamhetsområde. Den andra särskilda ledamoten ska ha erfarenhet av industriell, eller areell verksamhet, av vatten- och avloppsfrågor eller av 1Senaste lydelse 2011:587. 2Senaste lydelse 2011:587. sådana sakfrågor som faller inom I stället för en av en av de särskilda ledamöterna får eller ett tekniskt råd ingå i rätten, ytterligare en lagfaren domare om målets eller ärendets beskaff- eller ett tekniskt råd ingå i rätten, enhet föranleder det. om målets eller ärendets beskaff- enhet föranleder det. Första stycket gäller också när ett mål eller ärende avgörs i sak utan huvudförhandling eller sammanträde, om inte rätten finner att det är tillräckligt med ordföranden och ett tekniskt råd och parterna samtycker till det eller målet eller ärendet är av enkel beskaffenhet. Utöver vad som sägs i första stycket får ytterligare en eller två ledamöter ingå i rätten. Utökas rätten med två ledamöter ska den ena ledamoten vara lagfaren domare och den andra tekniskt råd eller särskild ledamot. I mål enligt 24–38 §§ lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster ska rätten, i stället för vad som sägs i 4 och 5 §§, bestå av en lagfaren domare. Om det finns skäl för det får rättens sammansättning utökas med en lagfaren ledamot eller ett tekniskt råd. Om ett mål som avses i 5 a § har överklagats till Mark- och ska rätten, i stället för vad som sägs i 10 § första stycket, bestå av tre lagfarna domare. Om mark- och miljödomstolen har bestått av två ledamöter ska Mark- och dock ha den sammansättning som sägs i 10 § första stycket. Mål om utövande av miljöfarlig verksamhet, vattenverksamhet, vattenanläggningar och ersättning vid vattenverksamhet samt om utdömande av vite enligt efter särskild ansökan av myndighet prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område verksamheten i huvudsak bedrivs, har bedrivits eller kommer att bedrivas. Mål om utövande av verksamhet vid anläggningar som ingår i ett sammanhängande system för hantering, bearbetning, lagring och slutförvaring av använt kärn- Mål som har överklagats till mark- och miljödomstol prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område förvaltningsmyndigheten eller kommunen som först har prövat ärendet ligger, om inte annat följer av bestämmelser som avses i sjunde stycket.Mål enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster eller motsvarande äldre lagstiftning där mark- och miljödomstol är första instans prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område den allmänna eller allmänförklarade va-anläggningen i huvudsak är belägen eller är avsedd att vara belägen.Särskilda bestämmelser om vilken mark- och miljödomstol som är behörig finns i annan lag. bränsle eller kärnavfall prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område någon av anläggningarna ligger eller är avsedd att ligga.