prop · H30317 · 2015-09-17 00:00:00 — Reservationen gäller även de låga kraven gällande undervisning i svenska språket på en internationell skola på grundskolenivå. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) avstyrker förslaget och anger att kravet på undervisning i svenska språket i internationella skolor på gymnasienivå bör finnas kvar. samt avstyrker förslaget om att undervisning ska bedrivas enligt läroplanen för och kursplanen i svenska för de skolpliktiga elever som inte är i för en begränsad tid. Dessa remissinstanser anser det förenat med för stora svårigheter för eleverna att följa svenska kursplanen för ämnet svenska och menar också att det riskerar att medföra långa skoldagar för vissa elever. Skälen för regeringens bedömning Undervisning i svenska enligt läroplan Svenska är enligt språklagen (2009:600) huvudspråk i . Som huvudspråk är svenskan samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden. Vikten av kunskaper i svenska och om svenska förhållanden framgår också i skolväsendets läroplaner. Enligt gällande bestämmelser ska internationella skolor på grundskolenivå ge undervisning i svenska och om svenska förhållanden i den omfattning som de elever som är bosatta i behöver (24 kap. 2 § andra stycket skollagen). De elever som i första hand ska tas emot i internationella skolor, dvs. elever som är bosatta här för en begränsad tid, kan ha en relativt svag anknytning till men ändå ha behov och nytta av kunskaper i svenska och om svenska förhållanden de finns i landet. Hur detta behov ser ut skiljer från en elev till en annan, bl.a. beroende av hur länge eleven stannar i och i vilket sammanhang eleven befinner sig i övrigt. Regeringen gör därför, i likhet med promemorian, bedömningen att nu gällande krav om att elever som är bosatta i för en begränsad tid ska ges undervisning i 2015/16:17 svenska och om i den omfattning de behöver, om de går i en internationell skola på grundskolenivå, bör ställas även fortsättningsvis. Övriga elever som fullgör sin skolplikt i internationella skolor har en starkare anknytning till och därmed ett mer omfattande behov av kunskaper i svenska och om svenska förhållanden. Det är också rimligt att anta att dessa elever i flera fall senare kan komma att övergå till utbildning inom det svenska skolväsendet. Mot den bakgrunden görs i promemorian bedömningen att undervisningen i svenska för övriga skolpliktiga elever i internationella skolor på grundskolenivå bör bedrivas enligt läroplanen för och kursplanen i svenska. samt avstyrker bedömningen. De anser det förenat med för stora svårigheter för eleverna att följa svenska kursplanen för ämnet svenska och menar också att det riskerar att medföra långa skoldagar för vissa elever. Regeringen bedömer att de elever som inte är bosatta i landet för begränsad tid är betjänta av kunskaper i svenska och om svenska förhållanden och att det inte per automatik behöver innebära svårigheter för dessa elever. De har, liksom kommun har påpekat, ett tydligare och större behov av undervisning i svenska och om svenska förhållanden, eftersom det finns ett större mått av osäkerhet kring om och när en flytt utomlands blir av. Den elevgruppen behöver därför få goda möjligheter att fortsätta sin utbildning på t.ex. ett nationellt program i gymnasieskolan. Regeringen anser därför att den eventuella svårighet som det medför för eleven att läsa svenska enligt svensk läroplan vägs upp av fördelen av att eleven är förberedd för fortsatt utbildning inom det svenska skolväsendet. Mot bakgrund av ovanstående bedömer regeringen att undervisningen i svenska för skolpliktiga elever, som inte tillhör den primära målgruppen, i internationella skolor bör bedrivas enligt läroplanen och kursplanen i svenska. Undervisning i svenska i internationella skolor på gymnasienivå För internationella skolor på gymnasienivå finns i nuvarande bestämmelser ett krav på att undervisning i svenska och om svenska förhållanden ska ges i den omfattning som behövs för de elever som är bosatta i (24 kap. 5 § första stycket skollagen). I promemorian görs bedömningen att dessa krav bör tas bort. kommun liksom Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) anser dock att detta krav bör finnas kvar. SPSM anser att kunskap om det språk som talas i det land där man för vistas kan ha ett värde för ökad internationell språkförståelse. kommun anser att elever bör uppmuntras att studera svenska framför allt för att inte få några dörrar stängda om tiden i visar sig bli mindre begränsad. Några krav på att elever ska få den undervisning i svenska och om svenska förhållanden i den omfattning som behövs ställs inte på huvudmän inom skolväsendet som anordnar IB-utbildning på gymnasienivå. Regeringen anser inte att det finns skäl att ställa högre krav på internationella skolor än på kommunala och enskilda huvudmän. Av den anledningen delar inte regeringen kommuns och SPSM:s bedömning, utan anser det befogat att även låta huvudmän för inter- nationella skolor på gymnasienivå själva avgöra i vilken utsträckning de Prop. 2015/16:17 ska ge undervisning i svenska och om svenska förhållanden. Mot bakgrund av ovanstående bedömer regeringen att det för internationella skolor på gymnasienivå inte längre ska ställas några krav på undervisning i svenska och om svenska förhållanden. 7.6Elevavgifter vid internationella skolor med enskild huvudman Regeringens bedömning: En förutsättning för att en internationell skola med enskild huvudman på grundskolenivå ska kunna bli godkänd, och därmed få bidrag, och en internationell skola med enskild huvudman på gymnasienivå ska kunna förklaras berättigad till bidrag, bör vara att elevavgifter för utbildningen bara tas ut för rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, inklusive merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till relevanta organisationer, eller att den primära målgruppen som skolan riktar sig till inte är densamma som inom skolväsendet. Avgifterna bör vara skäliga med hänsyn till de kostnader de är avsedda att täcka, de bidrag skolorna får och omständigheterna i övrigt. Promemorians bedömning: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Enligt promemorian bör avgifter endast kunna tas ut i den mån skolan har rimliga merkostnader som är kopplade till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan. Remissinstanserna: Flera av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslagen. Detta gäller bl.a. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , , , , , , , , , och kommuner, och . , och anser att all undervisning bör vara kostnadsfri och välkomnar en skärpning av rätten för internationella skolor att ta ut elevavgifter för elever vars skolkostnad täcks av offentliga bidrag. pekar också på lönestatistik som visar att lönerna för de svenska lärarna på internationella skolor ligger under lönerna i de kommuner där skolorna ligger. kommun menar med hänvisning till 10 kap. 10 § första stycket skollagen att huvudmannen inte ska tillåtas ta ut avgifter. tillstyrker förslaget men påpekar att det vore önskvärt med tydlig vägledning om vad som är skäliga avgifter och även vad som avses med rimliga kostnader och omständigheterna i övrigt. ser gärna ett förtydligande av dels vad en avgift står för, dels beträffande på vilket sätt kostnaderna, bidraget och omständig- heterna i övrigt ska påverka bedömningen av avgifternas skälighet. ställer sig mycket tveksam till förslaget. internationell skola kan få bidrag från kommunen för de barn som är folkbokförda i kommunen, dvs. en skolpeng, som innehåller det extra bidrag som beräknats för kostnader relaterade till användandet av en internationell läroplan eller ett annat lands läroplan, och ta ut avgifter för samma kostnader. I sådana fall, anför , bör kommunen ha möjlighet att sänka bidraget med motsvarande belopp. anser att, i de fall kommunen bakat in merkostnader i sin elevpeng till internationella skolor, bör den enskilde huvudmannen inte få ta ut avgift för att täcka merkostnader. Futuraskolan anser att elevavgifter är motiverade men att avgifterna ska vara skäliga och stå i relation till extra kostnader. School, , , Sydsvenska , kommun, , the Embassy of the samt the British Embassy in avstyrker förslaget. De flesta av dessa föreslår att gällande reglering behålls och att nuvarande tolkning och tillämpning av ”skäliga avgifter” ska bestå. Flera av dem anser därutöver att förslaget inte uppfyller promemorians syfte, dvs. att öka antalet platser i inter- nationella skolor i , utan att konsekvensen riskerar att bli den anför att internationella skolor har kostnader som inte kan undvikas eller minimeras och exemplifierar detta med avgifter för olika program och kostnader för internationellt kompe- tenta lärare som kan undervisa på engelska. och Sydsvenska industri- och handels- kammaren anser att elevavgifter behövs för de kostnader som utbild- ningen kräver, men att avgifterna fortsatt ska vara skäliga. framhåller att uttaget av avgifter måste få fortsätta för att möjliggöra en internationell skola av hög kvalitet och för att fortsatt ska vara en attraktiv destination för en kvalificerad Det kan inte heller uteslutas, anför handels- kammaren, att posteringen av diplomater och personal vid internationella organisationer också skulle påverkas negativt. The Embassy of the och the British Embassy in anser att en begränsning av rätten till uttag av skäliga avgifter skulle riskera att frånta en brittisk eller amerikansk internationell skola, något som finns i de flesta andra huvudstäder och i samtliga nordiska grann- länder, och ambassaderna avstyrker därför förslaget. Av de i avsnitt 3 nämnda remissinstanserna har The British School, och Embassy of the of yttrat sig över förevarande avsnitt i ett utkast till Ingen av dem har haft invändningar mot bedömningen. BISS noterar att lagrådsremissen har tagit hänsyn till deras initiala kommentarer och även framgent ger utrymme för dem att ta ut skäliga avgifter för de direkta eller indirekta merkostnader som de har på grund av deras läroplan och ackreditering eller det faktum att de har en målgrupp som skiljer sig från det svenska skolväsendet. of anför att de i sin analys av lagrådsremissen kommer till slutsatsen att internationella skolor Prop. 2015/16:17 fortsättningsvis kommer att kunna täcka verkliga kostnader som skolan har för att bibehålla de nödvändiga internationella ackrediteringarna och certifieringarna. Skälen för regeringens bedömning Principiella utgångspunkter i fråga om elevavgifter Av skollagen framgår att utbildningen inom skolväsendet ska vara avgiftsfri, men att det får förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna (se bl.a.10 kap. 10 § första stycket, 11 § första stycket, 15 kap. 17 § första stycket och 18 § första stycket För och motsvarande skolformer gäller därutöver att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning, erbjudas näringsriktiga skolmåltider samt att avgifter i samband med ansökan om plats inte får tas ut (se bl.a. 10 kap. 10 § andra stycket skollagen). gäller att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning, men att huvudmannen får besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna hjälpmedel. Avgifter i samband med ansökan om plats får inte tas ut (15 kap. 17 § andra stycket skollagen). Internationella skolor ingår inte i skolväsendet. Elever som har skol- plikt kan dock under vissa förutsättningar fullgöra sin skolplikt i en I ett sådant fall får den internationella skolan bidrag på i princip samma sätt som fristående skolor. För skolor på grund- skolenivå ska bidraget bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid för- delning av resurser till de egna grundskolorna (24 kap. 4 § andra stycket För skolor på gymnasienivå är huvudregeln att bidraget ska uppgå till det belopp som hemkommunen och skolan kommer överens om (24 kap. 6 § andra stycket skollagen). Såväl kommuner som enskilda huvudmän har under vissa förutsättningar också rätt till statsbidrag för den särskilda avgiften till (IBO). Som nämnts ovan gäller för offentligt finansierad utbildning huvud- principen om avgiftsfrihet. Enligt nuvarande bestämmelser har dock en internationell skola som har godkänts av Skolinspektionen eller förkla- rats berättigad till bidrag rätt att ta ut elevavgifter för utbildningen om dessa är skäliga med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt (24 kap. 3 § första stycket 5 och 5 § första stycket 8 skollagen). Skälet till att skolorna får ta ut avgifter är enligt förarbetena förmodat högre kostnader för material och lärar- fortbildning, att skolorna har hög elevomsättning och att många elever varken kan svenska eller det undervisningsspråk som talas i skolan i tillräcklig omfattning (se prop. 2006/07:1 utg.omr. 16 s. 81 f.). Även när det gäller IB-utbildning finns det möjlighet att ta ut avgifter eftersom IB-utbildning är en särskild utbildningsform utanför skol- väsendet och därmed inte omfattas av skollagens bestämmelser om Om utbildningen bedrivs av en internationell skola kan huvudmannen få bidrag från elevernas hemkommuner (24 kap. 6 § skollagen). Även om IB-utbildning inte bedrivs av en internationell skola kan huvudmannen få ersättning från elevernas hemkommuner för kostnader för elevernas utbildning (29 kap. 17 § skollagen). Rätt till ersättning föreligger under förutsättning dels att hemkommunen var skyldig att erbjuda gymnasieutbildning då IB- utbildningen påbörjades, dels att anordnarens avgifter till IBO betalas av staten. Av förordningen (1993:795) om statsbidrag till avgifter till International Baccalaureate Office framgår att det endast är kommuner och fristående skolor som, under vissa förutsättningar, kan få statsbidrag för avgifter till IBO. Detta innebär att huvudmän för internationella skolor inte kan få ett bidrag för sådana avgifter, om de inte är godkända huvudmän för en fristående skola inom skolväsendet. Möjligheten att ta ut elevavgifter för IB-utbildning i skolor som inte utgör internationella skolor har i vissa fall begränsats. I 17 § förordningen (SKOLFS 2002:7) om internationell gymnasial utbildning i och samt vid Humanistiska i framgår det att avgifterna högst får motsvara de kostnader huvudmannen har som inte täcks av statsbidraget eller, för sådan elev som är bosatt i , av ersättning från elevens hemkommun enligt 29 kap. 17 § skollagen. Regeringen har för avsikt att se över regleringen avseende bidrag till IB-utbildning som inte bedrivs av internationella skolor och i det sammanhanget även se över frågan om avgifter för sådan utbildning. Stora skillnader i elevavgifter vid internationella skolor Av promemorian framgår att skillnaderna mellan internationella skolors avgifter är stora. och tog /13 ut avgifter på närmare eller per elev och läsår. Tyska skolan och Lycée Français hade samma läsår en avgift på respektive per elev och läsår, men dessa skolor ges å andra sidan bidrag från den tyska respektive franska staten. hade /13 en avgift om maximalt per läsår för undervisning för barn med svenskt personnummer. Vid flera av skolorna tog man förutom avgifter för verksamheten också ut registrerings- och anmälningsavgifter. Utifrån de uppgifter och förklaringar till avgifterna som lämnats av rektorer och representanter för huvudmannen vid de skolor som besökts fann den arbetsgrupp som utarbetat promemorian det svårt att avgöra vad som kunde betecknas som skäliga avgifter med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt. Ökade kostnader med anledning av annan läroplan än den svenska och annan målgrupp än inom skolväsendet I promemorian görs bedömningen att det kan medföra vissa extra kostnader att bedriva undervisning enligt ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan i stället för den svenska. Kommuner och Landsting (SKL) och delar denna bedömning. Av promemorian framgår att sådana kostnader kan avse exempelvis inköp av läromedel från utlandet, personalkostnader inklusive fortbildning av lärare utomlands och avgifter till olika organisationer. Denna bild bekräftas av , Sydsvenska samt . uppger att det tillkommer kostnader, i deras fall knutna till IB-utbildning, och beräknar dessa, som man benämner konceptspecifika kostnader, till i snitt per elev . För att få tillämpa någon av IBO:s läroplaner, dvs. Primary years programme, Middle years programme eller Diploma programme måste skolorna ackrediteras eller auktoriseras av IBO. Själva ackrediteringsprocessen tar upp till . Innan beslut fattas om ackreditering genomgår skolan en övervägandefas (consideration phase) och en kandidatur (candidacy) under vilka IBO utvärderar och fattar beslut om fortsatt ackrediteringsprocess för skolan. Själva kraven för ackreditering är omfattande och innehåller ett antal planer för genomförande och kvalitetssäkring av den internationella läroplanen. Det ställs också krav på specifik skolledar- och lärarfortbildning som tillhandahålls av IBO. Mot denna bakgrund delar regeringen promemorians bedömning att det kan medföra vissa extra kostnader att bedriva undervisning enligt ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan och att principen om kostnadsfri utbildning därför inte kan göras gällande fullt ut när det gäller internationella skolor med enskild huvudman. Till skillnad från nuvarande bestämmelser om att en avgift som är skälig med hänsyn till rimliga kostnader i verksamheten får tas ut, görs i promemorian bedömningen att en enskild huvudman för en internationell skola bör få ta ut en elevavgift för att täcka enbart sådana rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan. Några remissinstanser invänder mot bedömningen. Bland annat avstyrker bedömningen att avgifter ska kunna tas ut för endast vissa delar av verksamheten. Regeringen konstaterar att elever kan fullgöra sin skolplikt och läsa utbildning på gymnasienivå i internationella skolor och att de internationella skolorna får bidrag på i princip samma sätt som fristående skolor inom skolväsendet. För annan offentligt finansierad utbildning råder huvudprincipen om avgiftsfrihet. Regeringen anser därför att det är befogat att göra åtskillnad på kostnader som även övriga offentligfinansierade skolor har och sådana kostnader som är specifika för just internationella skolor. Regeringen delar uppfattningen i promemorian att en avgift bör få tas ut för rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan. Detta inkluderar enligt regeringens uppfattning samtliga merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till IBO eller andra liknande organisationer, se vidare avsnitt 11.3. Regeringen bedömer vidare att hänsyn därutöver också bör få tas till en annan typ av kostnad. I förarbetena till nu gällande bestämmelser om elevavgifter anges att skälen till att skolorna får ta ut avgifter är förmodat högre kostnader bl.a. därför att skolorna har hög elevomsättning och att många elever varken kan svenska eller det undervisningsspråk som talas i skolan i tillräcklig omfattning (prop. 2006/07:1 utg.omr. 16 s. 81 f.). Sådana kostnader uppfattar regeringen snarare är hänförliga till den målgrupp elever som internationella skolor vänder sig till än den läroplan som internationella skolor följer. Som regeringen utvecklar närmare nedan anser således regeringen att avgifter bör kunna tas ut för såväl kostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, inklusive samtliga merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till IBO eller andra liknande organisationer, som kostnader hänförliga till den målgrupp elever som internationella skolor vänder sig till. Några remissinstanser, t.ex. och Skolinspektionen, har efterfrågat förtydliganden av vad som avses med rimliga kostnader. När det gäller elever som har svårigheter i skolarbetet ska särskilt stöd erbjudas (24 kap. 3 § första stycket 3 skollagen). I den mån motsvarande kostnad skulle ha uppkommit om eleven i stället hade tagits emot i får kostnaden för stödet anses ligga inom ramen för det kommunala bidraget (jfr prop. 2006/07:1 utg.omr. kostnader bör inte föras över på eleven eller elevens vårdnadshavare i form av en elevavgift. När det gäller merkostnader för språkundervisning i den internationella skolan med anledning av att en stor del elever inte har tillräckliga kunskaper i undervisningsspråket kan en jämförelse göras med de kostnader som skolor inom skolväsendet har för nyanlända elever. elevgrupp som internationella skolor primärt ska vända sig till är dock bosatta i en begränsad tid och nyanlända elever som tas emot inom skolväsendet får antas ha för avsikt att bosätta sig i Av den anledningen är förutsättningarna för internationella skolor och skolor inom skolväsendet inte jämförbara. skola har i praktiken betydligt på sig att se till att eleverna tillägnar sig tillräckliga språkkunskaper för att tillgodogöra sig den undervisning som ges i den internationella skolan. skolor kan således ha behov av fler undervisningstimmar . kan vara fråga om fler undervisningstimmar såväl i det aktuella språket som i andra ämnen där språkkunskaperna har betydelse. merkostnader för detta bör därför kunna ligga till grund för avgifter i internationella skolor med enskild huvudman. anför bl.a. att de måste kunna erbjuda internationellt konkurrensmässiga lärarlöner liksom extra kostnader relaterade till den internationella läroplanen och kostnader kopplade till säkerhetsfrågor. Regeringen konstaterar att de kostnader som nämner får anses vara hänförliga dels till att skolan bedriver undervisning enligt en annan läroplan än den svenska, dels till den primära målgrupp som interna- skolor enligt föreslagen definition ska rikta sig till. uppger att de, utöver ovan nämnda kostnader, även har kostnader för bl.a. stödlärare för elever med mindre eller medelsvåra inlärningssvårigheter, rådgivare till eleverna i slutklas- serna, särskilda aktiviteter inom sport och kultur, utbildningsprogram i svenska och svensk kultur och kostnader för antagning och kom- Regeringen anser att kostnader för lärare för elever i behov av särskilt stöd varken kan härledas till att utbildningen följer en annan läroplan än den svenska eller till den primära målgruppen, varför sådana kostnader, som ovan nämnts, inte bör kunna ligga till grund för ett När det gäller rådgivare till elever i avgångsklasserna kan internationella skolor ha merkostnader jämfört med skolor inom skolväsendet med anledning av att eleverna i den primära målgruppen ofta flyttar mellan olika skolor, länder och kulturer och därför har ett större behov av studie- och yrkesvägledning. Att en internationell skola ordnar särskilda aktiviteter inom sport eller kultur kan vara en viktig möjlighet för eleverna att få en aktiv fritid. Regeringen anser dock inte att det finns något behov av reglera vilken avgift en internationell skola tar för fritidsaktiviteter, så länge dessa inte utgör en del av utbildningen. Att skolan anordnar utbildning i svenska språket och om svensk kultur är ett krav för att bli ackrediterad som IB–skola och kostnader för sådan utbildning är därför hänförliga till att utbildningen följer annan läroplan än den svenska. System för antagning och kommunikation är grundläggande funktioner hos såväl skolor inom skolväsendet som internationella skolor. Kostnader för sådana system bör dock kunna ligga till grund för en elevavgift om merkostnader kan härledas till den internationella läroplanen eller det andra landets läroplan eller den primära målgruppen.