prop · H30313 · 2015-09-28 00:00:00 — Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att —anmäla sin ankomst till terminalen och begära assistans på angivna platser, —förflytta sig från den angivna platsen till incheckning, väntsal och påstigningsområde, —stiga på fordonet, med hjälp av hissar, rullstolar eller annan assistans som i förekommande fall kan behövas, —lasta sitt bagage, —hämta sitt bagage, —stiga av fordonet, —medföra en erkänd assistanshund ombord på bussen, —förflytta sig till sin sittplats. b)Assistans ombord Assistans och arrangemang som är nödvändiga för att möjliggöra för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet att —få väsentlig information om resan i tillgänglig form, under förutsättning att passageraren begär detta, —stiga på och av fordonet vid uppehåll under resan, om annan personal än föraren finns ombord. L 55/12 Europeiska unionens officiella tidning a)Utbildning om medvetenhet rörande funktionshinder Utbildningen av personal som är i direkt kontakt med den resande allmänheten inbegriper följande: —Medvetenhet om och lämpligt bemötande av passagerare med fysiska eller sensoriska hinder (hörsel och syn), dolda svårigheter eller inlärningssvårigheter, inbegripet hur man skiljer mellan olika förmågor hos personer vars rörlighet eller orienterings- eller kommunikationsförmåga kan vara nedsatt. —De hinder som personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet stöter på, inbegripet attitydmäs siga, miljömässiga, fysiska och organisatoriska hinder. —Erkända assistanshundar, inbegripet en assistanshunds roll och behov. —Hantering av oförutsedda händelser. —Kunskap om mänskligt beteende och metoder för kommunikation med döva personer och personer med nedsatt hörsel, personer med nedsatt syn, personer med talsvårigheter och personer med inlärningssvårigheter. —Hantering av rullstolar och andra rörlighetshjälpmedel på ett varsamt sätt för att undvika skador (för alla delar av personalen med ansvar för bagagehantering om sådan förekommer). b)Utbildning om assistans till personer med funktionshinder Utbildning av personal som ger assistans till personer med nedsatt rörlighet inbegriper följande: —Hur man hjälper rullstolsanvändare att flytta sig till och ur en rullstol. —Hur man ger assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet som reser med en erkänd assis tanshund, inbegripet en sådan hunds roll och behov. —Tekniker för ledsagning av passagerare med nedsatt synförmåga och för hantering och transport av erkända assistanshundar. —Förståelse av de typer av utrustning som kan vara till hjälp för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet och kunskap om hur sådan utrustning hanteras. —Användning av den utrustning för assistans vid påstigning och avstigning som ska användas och kunskap om de lämpliga assistansförfaranden vid påstigning och avstigning som är avsedda att trygga säkerheten och värdigheten för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet. —Förståelse för behovet av tillförlitlig och professionell assistans. Även medvetenhet om att vissa passagerare med funktionshinder eller nedsatt rörlighet kan uppleva känslor av sårbarhet under resan eftersom de är beroende av den assistans som ges. —Kunskaper om första hjälpen. Sammanfattning av departementspromemorian Lag om resenärers rättigheter – kompletterande bestämmelser (Ds 2013:44) Promemorian behandlar i huvudsak frågor som rör tre EU-förordningar om resenärsrättigheter: tågpassagerarförordningen, (EG) nr 1371/2007, fartygspassagerarförordningen, (EU) nr 1177/2010, och busspassagerar- förordningen, (EU) nr 181/2011. Det lämnas förslag till hur förord- ningarnas tillämpningsområden bör avgränsas i förhållande till det förslag till lag om resenärers rättigheter i lokal och regional kollektiv- trafik som har lämnats av Utredningen om en ny kollektivtrafiklag (SOU 2009:81). Också andra frågor om förordningarnas tillämpning i behandlas. Det föreslås också lagbestämmelser som kompletterar förord- ningarna i vissa avseenden. Merparten av bestämmelserna föreslås bli införda i en ny lag om resenärers rättigheter. Avsikten är att lagen också ska reglera de frågor som omfattas av lagförslaget i SOU 2009:81. När det gäller förordningarnas tillämpningsområden föreslås en avgränsning som möjliggör att lokal och regional trafik med tåg och buss kan omfattas av en nationell trafikslagsövergripande lagstiftning. Förslaget kompletterar lagförslaget i SOU 2009:81. Den enskilda transportsträckans längd föreslås bli styrande för om transporten ska anses regional eller mer långväga. I princip ska transporter som är kortare än regleras av den nationella trafikslagsövergripande lagstiftningen medan längre transporter ska regleras av tåg- och busspassagerarförordningarna. För att skapa utrymme för den nationella lagstiftningen föreslås ett undantag från merparten av bestämmelserna i tågpassagerarförordningen vid inrikes transporter som är kortare än . Vidare föreslås att merparten av busspassagerarförordningens bestämmelser ska gälla också vid inrikes transporter som är eller längre. Något motsvarande undantag från fartygspassagerarförordningen föreslås inte. Det innebär att lokala och regionala fartygstransporter inte ska omfattas av den nationella trafikslagsövergripande lagstiftningen utan av fartygspassagerarförordningen. Tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningarna ger möjlighet till vissa andra undantag. Bl.a. kan medlemsstaterna fördröja tillämpningen av stora delar av förordningarna på inrikes trafik. Promemorians förslag är att ingen av dessa andra undantagsmöjligheter ska utnyttjas. EU:s medlemsstater är skyldiga att ha sanktioner som gäller vid överträdelser av tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningarna. Samma krav gäller vid överträdelser av vissa konsumenträttsliga bestämmelser i om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen. Även ett krav på information om passagerar- rättigheter i den EU-rättsliga Atenförordningen behöver sanktioneras. I promemorian föreslås att marknadsföringslagens sanktionsbestämmelser ska tillämpas om den informationsskyldighet som anges i förordningarna inte uppfylls. Vidare föreslås en särskild marknadsrättslig sanktion vid överträdelser av andra bestämmelser i som är av konsumenträttslig karaktär. Det föreslås också bemyndiganden för Transportstyrelsen att besluta om sanktioner i vissa fall. Härutöver föreslås en bestämmelse om reklamation för att skydda resenärer vid transporter som omfattas av tågpassagerarförordningen. Om det i transportavtalet ställs krav på att reklamation ska ske inom en , får inte understiga från den dag transport- tjänsten utfördes eller borde ha utförts. Det föreslås också en skyldighet för transportörer inom tåg-, fartygs-, buss-, tunnelbane- och spårvagns- trafik att ha riktlinjer avseende resenärernas möjligheter att skaffa Riktlinjerna ska innehålla en redovisning av samtliga de villkor som gäller för en resenärs tillgång till biljetter. linjerna ska ske med och organisationer som företräder resenärsintressen och transportörerna ska tillhandahålla allmänheten information om innehållet i sina riktlinjer. utöva tillsyn över att transportörer har riktlinjer med föreskrivet innehåll och att information om innehållet tillhandahålls allmänheten. transportör inte fullgör dessa skyldigheter, ska marknadsrättsliga sanktioner kunna användas. Promemorians lagförslag (Ds 2013:44) Förslag till lag om resenärers rättigheter (vissa paragrafer) Härigenom föreskrivs följande. EU-rättsliga bestämmelser om resenärers rättigheter 1 § Bestämmelser om resenärers rättigheter finns i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer5, 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/20046, och 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/20047. Artiklarna 7, 8, 10.1, 10.4, 15–18 och 22–24 i förordning (EG) nr 1371/2007 ska inte tillämpas på inrikes tågresor och järnvägstjänster där transporten enligt tidtabell 1.tar och är kortare än , eller 2.är kortare än . I den utsträckning en fråga regleras av någon av de förordningar som anges i första stycket, tillämpas inte svensk lag. Utvidgad tillämpning av busspassagerarförordningen 2 § Utöver vad som anges i förordning (EU) nr 181/2011 ska vad som sägs i artiklarna 3, 4.1, 5, 6, 8, 10.2–10.5, 11, 13–16.1 a, 17.3 och 19–23 i den förordningen gälla vid transporter med buss i linjetrafik för icke specificerade passagerarkategorier, om påstigningsplatsen eller avstigningsplatsen är belägen i och transporten enligt tidtabell tar och är eller längre. Tillsyn över att förordningarna följs 3 § Den eller de myndigheter som regeringen bestämmer utövar tillsyn över att de skyldigheter som följer av förordning (EG) nr 1371/2007, förordning (EU) nr 1177/2010 och förordning (EU) nr 181/2011 fullgörs. 4 § Om det i ett avtal om en transport som omfattas av artiklarna 15–18 i förordning (EG) nr 1371/2007 uppställs krav på att den som vill åberopa en försening, utebliven anslutning eller inställd avgång ska anmäla detta 5EUT L 315, 3.12.2007, s. 14 (Celex 32007R1371). 6EUT L 334, 17.12.2010, s. 1 (Celex 32010R1177). 7EUT L 55, 28.2.2011, s. 1 (Celex 32011R0181). (reklamation), får tiden inte understiga från den dag transporttjänsten utfördes eller borde ha utförts. Om ett meddelande om reklamation har lämnats in för befordran med post eller avsänts på annat ändamålsenligt sätt, anses reklamation ha skett när detta gjordes. Riktlinjer för tillgång till biljetter 5 § En transportör som yrkesmässigt tillhandahåller allmänheten persontransporter enligt offentliggjord tidtabell med tåg, fartyg, buss, tunnelbanetåg eller spårvagn ska ha riktlinjer avseende resenärernas till- gång till biljetter. De riktlinjer som avses i första stycket ska innehålla en redovisning av 1.de förutsättningar som en resenär har att boka en biljett, 2.det eller de sätt, inklusive betalningssätt, som en resenär kan använda sig av för att köpa en biljett, 3.vilket eller vilka sätt att distribuera en biljett som erbjuds en resenär, 4.de eventuella andra villkor som gäller för en resenärs tillgång till biljetter, och 5.de särskilda åtgärder som transportören har vidtagit för att underlätta tillgången till biljetter för resenärer i olika åldersgrupper och för resenärer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet. 6 § Innan en transportör antar eller ändrar riktlinjer som avses i 5 § ska överläggning ske med och organisationer som företräder resenärerna. Transportören ska beakta de synpunkter som och resenärsorganisationerna lämnar. ska leda överläggningar enligt första stycket och bestämma vilka resenärsorganisationer som ska få tillfälle att delta. får vid behov kalla till nya överläggningar om en transportörs riktlinjer. 7 § En transportör som enligt 5 § första stycket är skyldig att ha riktlinjer ska tillhandahålla allmänheten information om innehållet i riktlinjerna. 8 § ska utöva tillsyn över att transportörer fullgör de skyldigheter som följer av 5 och 7 §§. 9 § Om information inte lämnas enligt 7 § eller enligt 1.artikel 4, 8, 9.5, 18.1, 20, 22.3 eller 29 i förordning (EG) nr 1371/2007, 2.artikel 8.5, 9.2, 9.3, 9.4, 10, 12.3, 13.3, 16, 22 eller 23 i förordning (EU) nr 1177/2010, 3.artikel 11.2, 11.3, 11.4, 11.5, 14.5, 20, 24 eller 25 i förordning (EU) nr 181/2011, eller 4. artikel 7 i och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss8 ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas, med undantag för 29– 36 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket den lagen. 10 § Ett järnvägsföretag, en biljettutfärdare, en stationsförvaltare, en researrangör, en transportör, en resebyrå eller en terminaloperatör som inte uppfyller de skyldigheter som följer av 5 § eller av 1.artikel 9.1, 9.2, 9.3, 9.4, 19, 22.1, 23, 24, 27 eller 28 i förordning (EG) nr 1371/2007, 2.artikel 4, 7, 8.1, 8.2, 8.3, 8.4, 9.1, 10, 11, 12, 13.1, 13.2 eller 24 i förordning (EU) nr 1177/2010, eller 3.artikel 4, 9, 10, 11.1, 13, 14, 15, 26 eller 27 i förordning (EU) nr 181/2011, i annat avseende än vad som avses i 9 §, får vid vite åläggas att göra detta. Talan om åläggande enligt första stycket väcks vid av . 11 § I ett fall som inte är av större vikt får meddela föreläggande om sådant åläggande som avses i 10 §. För ett föreläggande enligt första stycket gäller vad som sägs i 28 § marknadsföringslagen (2008:486). 12 § Den myndighet som utövar tillsyn över att de skyldigheter som följer av artikel 14 i förordning (EU) nr 1177/2010 och artikel 16.1 i förordning (EU) nr 181/2011 fullgörs, får meddela de förelägganden som behövs för att bestämmelserna ska efterlevas. Förelägganden enligt första stycket får förenas med vite. beslut enligt denna paragraf får överklagas till Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 13 § Regeringen ska utse bussterminaler där assistans för personer med funktionsnedsättning eller nedsatt rörlighet ska tillhandahållas i enlighet med förordning (EU) nr 181/2011. Regeringen får överlåta åt en statlig myndighet eller de regionala kollektivtrafikmyndigheter som avses i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik att utse bussterminaler enligt första stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 § om reklamation vid tågtransporter gäller inte för transporter där transportavtalet ingåtts före lagens ikraftträdande. 8 EUT L 131, 28.5.2009, s. 24 (Celex 32009R0392). Skyldigheterna enligt 5 och 7 §§ att ha riktlinjer respektive att tillhandahålla information om innehållet i riktlinjerna gäller först . Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.1 ska ha följande lydelse. 1 §2 handlägger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (2008:579), 2.marknadsföringslagen (2008:486), 3.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 4.lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, 5.lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsument- myndigheter och konsumentorganisationer, 6.försäkringsavtalslagen (2005:104), 7.lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., 8.lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, 9.lagen (2010:510) om lufttransporter, 10.lagen (1986:436) om näringsförbud, och 11.lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrens- förhållanden. Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen, marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen, lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen om franchisegivares informations- skyldighet, lagen om lufttrans- porter, lagen om näringsförbud eller lagen om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden. I mål enligt marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen eller lagen om franchisegivares informations- 10.lagen (1986:436) om näringsförbud, 11.lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrens- förhållanden, och 12.lagen (2014:000) om resenärers rättigheter. Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen, marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen, lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen om franchisegivares informations- skyldighet, 13 eller 15 § lagen om lufttransporter, lagen om näringsförbud, lagen om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrens- förhållanden eller 9 § lagen om resenärers rättigheter. I mål enligt marknadsföringslagen, 1 Lagen omtryckt 1984:294. 2 Senaste lydelse 2010:1352. 13 a §. gångsreglerna i dessa lagar. 13 a §. gångsreglerna i dessa lagar. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på sådan internationell järnvägsbefordran som avses i det i bilaga 1 intagna fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) ändrat enligt det protokoll som är intaget i bilaga 6 till denna lag. Lagen tillämpas inte i den utsträckning en fråga regleras av och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer2. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1995:369. 2EUT L 315, 3.12.2007, s. 14 (Celex 32007R1371). Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor ska ha följande lydelse. Skador som omfattas av bestämmelserna i sjölagen (1994:1009), rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage, lagen (2010:510) om lufttransporter, järnvägstrafik- lagen (1985:192) eller lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik ersätts enligt de bestämmelserna i stället för enligt denna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna. Skador som omfattas av bestämmelserna i –sjölagen (1994:1009), –rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om lufttrafikföretags skade- ståndsansvar avseende luft- transport av passagerare och deras bagage, –lagen (2010:510) om luft- transporter, –och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer2, –järnvägstrafiklagen (1985:192), eller –lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik ersätts enligt de bestämmelserna istället för enligt denna lag. Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2010:514. 2EUT L 315, 3.12.2007, s. 14, (Celex 32007R1371). Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 15 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) ska ha gäller inte i den mån befordringen tillämpas inte i den utsträckning förordning (EU) nr 1177/2010 av passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. melserna tillämpas inte heller i underkastad ett gällande inter- med annat transportmedel. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 8 kap. 4 och 5 §§ järnvägslagen (2004:519) ska ha följande lydelse. Särskilda bestämmelser om befordran av passagerare och gods finns i järnvägstrafiklagen (1985:192) och i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Särskilda bestämmelser om transport av passagerare finns i och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer1. Särskilda bestämmelser om transport av passagerare och gods finns även i järnvägstrafiklagen (1985:192) och i lagen (1985:193) om inter- nationell järnvägstrafik. förbud som behövs för att denna förbud som behövs för att artikel lag eller de föreskrifter eller 10.1, 10.2, 10.4, 21 eller 26 i villkor som har meddelats med (EG) nr 1371/2007 stöd av lagen ska efterlevas. eller denna lag eller de föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen ska efterlevas. Förelägganden och förbud får förenas med vite. Har någon ålagts att betala konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § konkurrenslagen (2008:579) eller dömts att betala vite enligt 6 kap. 2 § samma lag, får vite enligt denna lag inte dömas ut för samma förfarande. Om någon har ålagts att betala konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § konkurrenslagen (2008:579) eller dömts att betala vite enligt 6 kap. 2 § samma lag, får vite enligt denna lag inte dömas ut för samma förfarande. 1EUT L 315, 3.12.2007, s. 14 (Celex 32007R1371). 2Senaste lydelse 2008:602. 5 §3 får återkalla ett tillstånd om 1. förutsättningarna för tillståndet inte längre uppfylls, 2. tillståndshavaren inte sina skyldigheter enligt denna lag 10.1, 10.2, 10.4, 21 eller 26 i meddelats med stöd av lagen, eller förordning (EG) 1371/2007, denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, eller 3. tillståndshavaren inte använder en licens enligt 3 kap. 2 § eller under inte använder ett annat tillstånd enligt 3 kap. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2007:452. Förslag till lag om ändring i lagen (2006:1116) om information till passagerare m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2006:1116) om information till passagerare m.m. ska ha följande lydelse. Denna lag gäller för den som utför transporter av passagerare i linjetrafik med buss eller som utför motsvarande trafik med tåg, tunnelbana eller spårvagn (transportör). Begreppet linjetrafik har samma innebörd som i 1 kap. 5 § 1 i yrkestrafiklagen (2012:210). I de fall då trafiken organiseras av en regional kollektivtrafikmyndighet enligt lagen (2010:1065) om kollektivtrafik gäller lagens bestämmelser om transportör i stället beträffande myndigheten, även om denne inte själv utför trafiken. Lagen gäller inte för den som utför trafik med museijärnvägsfordon eller liknande trafik. Lagen tillämpas inte i den utsträckning en fråga regleras av och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer2 eller Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/20043. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2012:223. 2EUT L 315, 3.12.2007, s. 14 (Celex 32007R1371). 3EUT L 55, 28.2.2011, s. 1 (Celex 32011R0181). Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) Härigenom föreskrivs att 1 § marknadsföringslagen (2008:486) ska ha följande lydelse. Denna lag har till syfte att främja konsumenternas och näringslivets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Bestämmelser om marknadsföring finns bl.a. i –lagen (1992:1672) om paketresor, –tobakslagen (1993:581), –lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, –lagen (1996:1006) om anmälningsplikt avseende viss finansiell verksamhet, –lagen (1996:1118) om marknadsföring av kristallglas, –lagen (1999:268) om betalningsöverföringar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, –lagen (1999:158) om investerarskydd, –lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informations- samhällets tjänster, –lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet, –prisinformationslagen (2004:347), –distans- och hemförsäljningslagen (2005:59), –försäkringsavtalslagen (2005:104), –lagen (2005:405) om försäkringsförmedling, –lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, –lagen (2010:510) om lufttransporter, –radio- och tv-lagen (2010:696), –alkohollagen (2010:1622), (2010:1846), och –lagen (2011:914) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig semesterprodukt. (2010:1846), –lagen (2011:914) om konsumentskydd vid avtal om tidsdelat boende eller långfristig semesterprodukt, och –lagen (2014:000) om rese- närers rättigheter. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:915. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:510) om lufttransporter Härigenom föreskrivs att 14–17 §§ samt rubriken närmast före 14 § lagen (2010:510) om lufttransporter ska ha följande lydelse. Bestämmelser i anledning av Bestämmelser i anledning av förordning (EG) nr 261/2004, förordning (EG) nr 261/2004, förordning (EG) nr 2111/2005 förordning (EG) nr 2111/2005, och förordning (EG) nr förordning (EG) nr 1107/2006 och förordning (EG) nr 14 § ska utöva tillsyn över 1. att lufttrafikföretag fullgör de skyldigheter som följer av förordning (EG) nr 261/2004, fullgör de skyldigheter som följer