prop · H3034 · 2015-10-20 00:00:00 — I stadgarna bör det också kunna bestämmas att överlåtelser enbart får ske på visst särskilt angivet sätt. Av allmänna principer torde följa att en överlåtelse av rätten till emis- sionsinsatser eller överinsatser gäller mot föreningen först sedan före- ningen har underrättats (denuntierats) om överlåtelsen. Även detta bör för tydlighets skull framgå av lagen. Det bör också vara möjligt för före- ningen att i sina stadgar ställa ytterligare krav i detta hänseende, t.ex. så att verkan inträder först efter det att föreningen har un- derrättats om överlåtelsen. Därmed får föreningen tillfälle att anpassa ut- betalningar av vinstutdelning m.m. till den förändring i andelarnas stor- lek som överlåtelsen har inneburit. Regeringens förslag: Den beloppsmässiga begränsning som gäller för förlagsinsatser från andra än medlemmar tas bort. 2015/16:4 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 537). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: En ekonomisk förening kan i stad- garna föreskriva att kapital får tillskjutas genom särskilda insatser (för- lagsinsatser). Föreningen kan också besluta att sådana insatser får till- skjutas av andra än medlemmar. Lagen innehåller emellertid en begräns- ning av föreningarnas möjligheter att tillåta tillskott av förlagsinsatser från andra än medlemmar. Summan av sådana förlagsinsatser får inte överstiga summan av andra då inbetalda medlemsinsatser och emissions- insatser (se 5 kap. 1 §). Denna begränsning är avsedd att förhindra att en alltför stor del av föreningens egna kapital utgörs av kapital från andra än medlemmarna (se prop. 1996/97:163 s. 27 f.). Den rådande begränsningen när det gäller förlagsinsatser från andra än medlemmar kan ifrågasättas. Förlagsinsatser utgör ett värdefullt instru- ment för ekonomiska föreningar att skaffa kapital. Det är angeläget att detta instrument är så flexibelt att det kan användas i den omfattning som den enskilda föreningen anser sig behöva det. Visserligen kan ett mycket omfattande tillskott av förlagsinsatser från andra än medlemmar riskera att leda till intressekonflikter, eftersom en stor del av föreningens eget kapital då härrör från personer som inte alltid kan antas ha samma intresse för föreningen som medlemmarna själva. Problemet är emellertid begränsat, eftersom innehavare av förlagsandelar inte har rösträtt i före- ningen. I händelse av att innehavare av förlagsandelar upplever att deras in- tressen inte tillgodoses, kan dessa i och för sig begära att få sina insatser inlösta, vilket skulle kunna leda till kapitalflykt. Med hänsyn till bl.a. de långa uppsägningstider som gäller för förlagsinsatser – normalt – torde dock risken för olägenheter vara liten för föreningen. En ekonomisk förening som behöver skaffa kapital men till följd av den nuvarande regleringen inte kan erhålla tillskott i form av förlags- insatser kan vara hänvisad till att ta upp lån. Det alternativet framstår från medlemmarnas perspektiv inte som bättre än att ta in förlagsinsatskapital. Riskerna med att icke-medlemmar tillskjuter förlagsinsatser framstår sammantaget inte som större än att det bör kunna överlämnas till före- ningarna själva att bestämma i vilken utsträckning sådana förlagsinsatser ska kunna förekomma. Den nuvarande begränsningsregeln bör därför tas bort. Regeringens förslag: Reglerna om förteckningen över förlagsinsatser anpassas till motsvarande regler om medlemsförteckningen. Det ska inte krävas att förteckningen innehåller uppgift om huruvida andels- bevis har utfärdats. Utredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med rege- Utredningen föreslår att det i förekommande fall ska an- ges i förteckningen att andelsbevis har utfärdats (se slutbetänkandet Prop. s.537 och 851 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: I föreningslagen finns en särskild bestämmelse om styrelsens skyldighet att föra en förteckning över samt- liga förlagsinsatser (se 5 kap. 6 §). I bestämmelsen föreskrivs att förteck- ningen kan bestå av betryggande lösblads- eller kortsystem eller föras med automatisk databehandling eller på annat liknande sätt. Förteckning- en ska innehålla uppgift om storleken på varje förlagsinsats, om tid- punkten för varje insats och om den rätt till utdelning som insatsen med- för. Förteckningen ska hållas tillgänglig för var och en som vill ta del av den. I avsnitt 7 föreslås vissa ändringar såvitt gäller den medlemsförteck- ning som styrelsen är skyldig att föra. Det finns skäl att göra motsvar- ande förändringar i fråga om förteckningen över förlagsinsatser. Sålunda bör det framgå i lagen vad ändamålet med förteckningen är, nämligen att ge föreningen, medlemmarna och andra upplysning om vilka förlagsin- satser som finns i föreningen. Vidare bör det införas regler om arkivering och personuppgiftsansvar. Enligt utredningens förslag ska det i förekommande fall anges i för- teckningen att andelsbevis har utfärdats. Enligt regeringens mening står nyttan med ett sådant krav – som inte har någon motsvarighet när det gäller medlemsförteckningen – inte i proportion till den administrativa börda som det skulle innebära för föreningen. Något sådant krav bör därför inte införas. Styrelsens uppgifter och ansvarsområden Regeringens förslag: I lagen klargörs att styrelsen är skyldig att fort- löpande bedöma föreningens ekonomiska situation. I lagen klargörs vidare att styrelsen, om den delegerar vissa uppgifter till en eller flera av styrelsens ledamöter eller till andra, ska handla med omsorg och fortlöpande kontrollera om delegationen kan upprätthållas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 455). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Föreningslagen innehåller bestäm- melser om att styrelsen ska ansvara för föreningens organisation och för- valtningen av dess angelägenheter (se 6 kap. 6 § föreningslagen). uppgifter är grundläggande för styrelsens funktion i föreningen. I styrelsens ansvar ligger att den fortlöpande måste bedöma föreningens ekonomiska situation. Som en följd av detta torde den också vara skyldig att fortlöpande hålla sig underrättad om omständigheter som 2015/16:4 är av betydelse för bedömningen av den ekonomiska situationen. Några tydliga bestämmelser om detta finns dock inte i föreningslagen. trycklig bestämmelse om att styrelsen fortlöpande ska bedöma ett bolags ekonomiska situation finns däremot i aktiebolagslagen (se 8 kap. 4 § aktiebolagslagen). Denna skillnad mellan lagarna kan ge intrycket av att en skillnad i sak är avsedd, vilket inte är fallet. Denna oklarhet kan vara problematisk också vid tillämpningen av bestämmelserna om styrelsele- damöternas skadeståndsansvar. För att undanröja eventuella oklarheter i dessa avseenden bör en motsvarande bestämmelse tas in i förenings- lagen. kan delegera vissa av sina arbetsuppgifter till någon av ledamöterna eller till någon annan person. Av allmänna principer följer dock att denna rätt att delegera inte är oinskränkt. Hänsyn måste bl.a. tas till vilket slag av uppgifter det är fråga om och deras betydelse för före- ningen. Styrelsen måste också se till att den som uppgiften överlämnas till har kompetens och möjlighet att fullgöra uppgiften. Om delegation sker behåller styrelsen ansvaret för att kontrollera att uppgiften fullgörs på ett riktigt sätt. Detta kommer till uttryck i 8 kap. 4 § fjärde stycket aktiebolagslagen, där det sägs att styrelsen vid delegation ska agera med omsorg och att styrelsen är skyldig att fortlöpande kontrollera om dele- gationen fungerar så väl att den kan upprätthållas. Också på denna punkt kan skillnaden mellan regleringarna i aktiebolagslagen och förenings- lagen leda till oklarheter och problem. Motsvarande bestämmelser som de som i detta avseende finns i aktiebolagslagen bör därför tas in i föreningslagen. Regeringens förslag: I lagen tas in ett uttryckligt förbud för styrelsen eller en enskild styrelseledamot att utse styrelseledamöter. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 457). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Styrelsens ledamöter utses av före- ningsstämman. I stadgarna får det dock bestämmas att en eller flera ledamöter ska utses på annat sätt (se 6 kap. 1 § föreningslagen). Regleringen medger att exempelvis en kooperativ centralorganisation eller en kommun får utse ledamöter. Även styrelsen själv eller en enskild styrelseledamot kan i stadgarna ges befogenhet att utse styrelseleda- möter. Regleringen i föreningslagen kan jämföras med vad som gäller för aktie- bolag. Enligt aktiebolagslagen råder förbud mot att styrelsen eller en styrelseledamot ges rätt att utse styrelseledamöter (se 8 kap. 8 § aktie- bolagslagen). Skälet till detta är att en rätt för styrelsen att tillsätta styrelse- ledamöter har ansetts strida mot lagens organisationsmönster och kompetensfördelningen mellan bolagsorganen (se prop. s. 84 f.). De skäl som för aktiebolagens del talar för att styrelsen inte ska kunna Prop. 2015/16:4 förnya sig själv gör sig enligt regeringens bedömning gällande med samma styrka när det gäller ekonomiska föreningar. Det bör därför inte längre vara möjligt att i stadgarna ange exempelvis att den del av styrelsen som inte ska väljas av stämman (eller annat organ) ska utses av styrelsen själv. En bestämmelse av den innebörden bör således tas in i föreningslagen. Införandet av ett förbud för styrelsen att själv utse styrelseledamöter kan få särskild betydelse för den verkställande direktören. Det är inte ovanligt med stadgebestämmelser om att den verkställande direktören ska ingå i styrelsen. Eftersom det är styrelsen som utser den verkställ- ande direktören, innebär en stadgebestämmelse om att den verkställande direktören per automatik blir medlem av styrelsen i praktiken att styrel- sen själv utser en styrelseledamot. Sådana stadgebestämmelser bör, mot bakgrund av den föreslagna bestämmelsen, inte godtas. Det innebär inte att en verkställande direktör inte ska kunna vara ledamot i styrelsen. Ett sådant ledamotskap bör dock alltid komma till stånd genom att föreningsstämman – eller annat organ som enligt stadgarna har rätt att utse styrelseledamöter – utser den aktuella personen till styrelseledamot. Bestämmelserna bör utformas i enlighet med det sagda. Regeringens förslag: Föreningarna ges ökade möjligheter att utse personer som inte är medlemmar till styrelseledamöter. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 459). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Föreningslagen innehåller ett krav på att styrelseledamöter ska vara medlemmar i föreningen eller ställföreträ- dare för en medlem. Kravet anses sammanhänga med föreningens karak- tär av personassociation (se om detta begrepp avsnitt 4). Föreningslagen medger dock att det i stadgarna görs undantag från kravet på med- lemskap i ”särskilt angivna fall” (se 6 kap. 4 §). Den nuvarande bestämmelsen om att andra än medlemmar får utses till styrelseledamöter endast i särskilt angivna fall medför att det inte är möjligt att i stadgarna ta in mera generella bestämmelser om att icke- medlemmar får utses till styrelseledamöter. En förenings verksamhet syftar i och för sig till att främja i första hand medlemmarnas intressen. Detta bör genomsyra även styrelsens arbete och kan underlättas av att styrelseledamöterna också är medlemmar eller ställföreträdare för medlemmar i föreningen. är det viktigt att varje förening får möjlighet att säkerställa att styrelseledamöterna har den kompetens och erfarenhet som är nödvändig för att leda verk- samheten på ett effektivt sätt. De begränsningar i valfriheten som följer av den nuvarande regleringen kan försvåra detta. 2015/16:4 mening bör föreningarna ges större flexibilitet i detta avseende i fort- sättningen. Lagens nuvarande begränsning – ”i särskilt angivna fall” – bör därför tas bort. Regeringens förslag: Skyldigheten för vissa större ekonomiska före- ningar att ha en verkställande direktör avskaffas. Styrelsen får rätt att utse en verkställande direktör. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 459). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: Styrelsen i en ekonomisk förening är skyldig att utse en verkställande direktör om antalet anställda under vart och ett av i medeltal har överstigit 200 (6 kap. 3 § föreningslagen). I övriga föreningar kan det tas in bestäm- melser i stadgarna om att styrelsen ska utse en verkställande direktör. Skyldigheten för stora föreningar att ha en verkställande direktör var en av nyheterna när föreningslag tillkom. Förändringen motive- rades av att ledningsuppgifterna i föreningar av särskilt stor ekonomisk och social betydelse kan vara så omfattande och komplicerade att styrel- sen inte lämpligen ansågs kunna sköta såväl övergripande och långsiktiga frågor som den löpande förvaltningen (se prop. 1986/87:7 s. 66). Det finns flera skäl som talar för att skyldigheten att utse verk- ställande direktör tas bort. Enligt aktiebolagslagen får styrelsen i ett privat aktiebolag utse en verkställande direktör att bl.a. sköta den löpan- de förvaltningen i bolaget (se 8 kap. 27 § aktiebolagslagen). Ett privat bolag – oavsett storlek i form av antal anställda, omsättning, balansom- slutning m.m. – är däremot aldrig skyldigt att ha en verkställande direk- tör. För de publika aktiebolagen gäller emellertid en generell skyldighet att ha en verkställande direktör (se 8 kap. 50 § aktiebolagslagen). Denna skyldighet har dock inte motiverats med att publika aktiebolag är särskilt stora – så behöver ju inte heller vara fallet – utan av att publika aktie- bolag typiskt sett vänder sig till allmänheten för anskaffning av kapital. Det ligger således närmast till hands att i detta avseende jämföra ekono- miska föreningar – oavsett storlek – med privata aktiebolag, vilka alltså kännetecknas av att de typiskt sett inte vänder sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Det finns i det perspektivet inte skäl att ha en avvi- kande reglering för ekonomiska föreningar. Att släppa på kravet på verkställande direktör skulle också leda till ökad flexibilitet för föreningarna. Det blir möjligt att vid bedömningen av om föreningen bör ha en verkställande direktör ta hänsyn till de sär- skilda förutsättningar och behov som kan finnas i den enskilda ekono- miska föreningen. I flertalet stora ekonomiska föreningar kommer det därvid troligen att utses en verkställande direktör för att underlätta det löpande arbetet i föreningen. Ett slopande av kravet på verkställande direktör kan också innebära en Prop. 2015/16:4 lättnad och kostnadsbesparing för vissa föreningar. Den nuvarande skyldigheten för vissa större föreningar att ha en verkställande direktör bör därför upphävas. Även i övrigt bör förutsättningarna för att utse en verkställande direk- tör förenklas. Enligt gällande rätt kan styrelsen inte utse en verkställande direktör annat än om det finns stadgebestämmelser om detta. Detta krav på stadgereglering kan uppfattas som onödigt. Normalt bör det vara styrelsens sak att bestämma hur föreningens organisation ska vara upp- byggd. Behovet av att utse en verkställande direktör kan också uppkom- ma med kort varsel och det kan då vara olägligt att behöva avvakta en stadgeändring. Styrelsen i en ekonomisk förening bör därför kunna utse en verkställande direktör även om det inte finns bestämmelser om detta i stadgarna. Motsvarande ordning gäller för privata aktie- bolag. Regeringen föreslår därför att den nuvarande bestämmelsen om att det i föreningens stadgar kan föreskrivas att styrelsen ska utse en verkställan- de direktör upphävs. Regeringens förslag: En styrelseledamot eller verkställande direktör i en ekonomisk förening ska inte få handlägga frågor om avtal mellan föreningen och en juridisk person som han eller hon ensam eller tillsammans med någon annan får företräda. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 461). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: I föreningslagen finns bestämmelser om jäv för styrelseledamöter och den verkställande direktören. En styrelseledamot eller en verkställande direktör får inte handlägga en fråga rörande avtal mellan honom eller henne och föreningen. Om det gäller en fråga vari han eller hon har ett väsentligt intresse som kan vara stridande mot föreningens, är det inte heller tillåtet att handlägga en fråga om avtal mellan föreningen och tredje man (se 6 kap. 10 § föreningslagen). Föreningslagen innehåller emellertid inte någon bestämmelse som ge- nerellt hindrar en styrelseledamot eller en verkställande direktör, som är ställföreträdare för en annan juridisk person, från att delta i handläggningen av ett avtal mellan föreningen och den andra juridiska personen (s.k. ställföreträdarjäv). Enligt gällande rätt krävs för att jäv ska föreligga i en sådan situation att ställföreträdaren har ett väsentligt in- tresse som kan vara stridande mot föreningens intressen. Aktiebolagslagen innehåller en regel om ställföreträdar- jäv (se 8 kap. 23 § aktiebolagslagen). Motivet för denna regel är att även om ställföreträdaren inte har något definierbart egenintresse som kan strida mot bolagets, finns det typiskt sett en risk för att han eller hon inte 2015/16:4 tillvaratar bolagets intresse i den utsträckning som är lämplig (se prop. 1997/98:99 s. 96). Skälen bakom aktiebolagslagens bestämmelser om ställföreträdarjäv gör sig gällande även i fråga om ekonomiska föreningar. En regel om ställföreträdarjäv motsvarande den som finns i aktiebolagslagen bör därför tas in i föreningslagen. Liksom är fallet i fråga om aktiebolag bör ställföreträdarjäv inte föreligga då föreningen och dess motpart ingår i samma koncern eller i en annan koncernliknande grupp. Regeringens förslag: Reglerna om ställföreträdares kompetensöver- skridande anpassas till vad som gäller för aktiebolag. Det innebär i huvudsak att en ekonomisk förening inte ska vara bunden av rätts- handlingar som ett föreningsorgan har vidtagit om åtgärden står i strid med föreningslagens regler om föreningsorganets behörighet. En eko- nomisk förening ska inte heller vara bunden av de rättshandlingar som dess ställföreträdare vidtar om åtgärden står i strid med legala be- fogenhetsinskränkningar och föreningen visar att dess motpart insåg eller borde ha insett att så var fallet. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se slutbetänkandet s. 787). Remissinstanserna: anser att aktiebolagslagens bestämmelser om kompetensöverskridande är oklara och ifrågasätter därför lämpligheten av en anpassning. Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se bilaga 7). Remissinstanserna: Coompanion anser att innebörden av förslaget inte redovisas tillräckligt tydligt. Övriga remissinstanser tillstyrker för- slaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: I föreningslagen finns en bestäm- melse om verkan av att en ställföreträdare överskrider sin befogenhet eller behörighet. Har en ställföreträdare överskridit sin befogenhet när han eller hon företog en rättshandling för föreningen, gäller inte rätts- handlingen mot föreningen, om den mot vilken rättshandlingen företogs insåg eller borde ha insett att befogenheten överskreds. Detsamma gäller, om verkställande direktören då han företog en rättshandling överskred den behörighet att vidta åtgärder på föreningens vägnar som tillkommer honom (se 6 kap. 14 §). De nuvarande reglerna är utformade efter mönster av aktie- bolagslag. Den nu gällande aktiebolagslagen innehåller dock en mer ut- förlig reglering. Huvudregeln är där att styrelsen, den verkställande direktören och de särskilda firmatecknarna binder bolaget när de rätts- handlar i bolagets namn. Från huvudregeln görs undantag för vissa fall. Bolaget är sålunda inte bundet om ställföreträdaren har vidtagit en åtgärd som står i strid med lagens regler om bolagsorganets behörighet. heller är bolaget bundet av rättshandlingar som en ställföreträdare har vidtagit om åtgärden står i strid med någon legal befogenhetsinskränk- Prop. 2015/16:4 ning och bolaget visar att dess motpart insåg eller bort inse att så var Bolaget undgår dock inte bundenhet av rättshandlingar som dess ställföreträdare vidtagit, om styrelsen eller verkställande direktören har handlat i strid med bolagets verksamhetsföremål eller överskridit någon annan av bolaget meddelad befogenhetsinskränkning. Bestämmelserna i aktiebolagslagen har i huvudsak haft samma inne- börd och utformning då de sågs över med anledning av EU-rättslig lagstiftning (se prop. 1993/94:196 s. 168 ff.). Bestämmel- serna har därefter övervägts på nytt utan att ändras (se prop. 1997/98:99 s. 227 f. och prop. 2004/05:85 s. 311 f.). De problem som uppstår när organen överskrider sin kompetens är i grunden desamma oavsett om det gäller ett aktiebolag eller en ekonomisk förening. Det är följaktligen logiskt att detsamma ska gälla i detta av- seende för dessa båda associationsformer. Det var också utgångspunkten när de nuvarande reglerna i föreningslagen infördes. På några punkter kan det visserligen, som är inne på, gå att diskutera utformningen av bestämmelserna i aktiebolagslagen. Detta bör dock inte hindra att nödvändiga ändringar nu görs i föreningslagen. Med anledning av Coompanions synpunkt kan det framhållas att ledning vid tolkning och tillämpning av bestämmelserna om kompetensöverskridande i det praktiska rättslivet bör kunna hämtas från vad som anses gälla på aktie- bolagsrättens område. Det finns därför skäl att anpassa föreningslagens regler till de regler som gäller på aktiebolagsrättens område om kompetensöver- skridande. Den närmare innebörden av reglerna behandlas i författnings- kommentaren. Föreningsstämmans roll och betydelse Det är vid föreningsstämman som medlemmarna utövar sin rätt att besluta i frågor som rör föreningen. föreningens styrelse och utser revisor. Den fastställer också föreningens resultat- och balansräkningar och beslutar om åtgärder med anledning av uppkommen vinst eller förlust och om ansvarsfrihet för styrelse- ledamöterna och den verkställande direktören. Ändamålsenliga regler om föreningsstämman är av grundläggande be- tydelse för styrningen av föreningen. Det är viktigt att reglerna är lätta att förstå och tillämpa för föreningens medlemmar och företrädare. varande reglerna om föreningsstämman i 7 kap. föreningslagen är emellertid förhållandevis svårtillgängliga. De avviker också på flera sätt från aktiebolagslagens regler om bolagsstämman, ibland utan att detta är I detta avsnitt föreslås att reglerna om föreningsstämman moderniseras. Genom de föreslagna ändringarna stärks medlemmarnas rättigheter som beslutsprocessen på flera sätt förenklas och blir billigare 2015/16:4 för föreningarna. Lagtekniskt föreslås det att de nya reglerna tas in i ett nytt kapitel om föreningsstämman som ersätter det nuvarande 7 kap. På så sätt görs reglerna mer överskådliga och lättare att tillämpa. Regeringens förslag: Det införs en uttrycklig lagregel som ger med- lemmarna rätt att närvara vid föreningsstämman och yttra sig vid denna. Det ska bara vara möjligt att inskränka dessa rättigheter i de fall föreningslagen medger det. En sådan möjlighet ska finnas bl.a. när en medlem har sagt upp sig för utträde ur föreningen.