prop · H3031d8 · 2015-09-21 00:00:00 — Fattigdom handlar i ökad utsträckning om en ojämlik fördelning av resurser och möjligheter snarare än om en absolut brist på resurser. I länder under snabb utveckling syns ofta en kärna av kronisk och extrem fattigdom bland grupper med bristande resurser, makt och möjligheter, och grupper utsatta för diskriminering. Särskilt i konfliktdrabbade länder finns i stället en risk för självförstärkande negativa cirklar på landnivå med svaga institutioner, låga investeringar, låg tillväxt och utbredd fattigdom. Fyra av tio postkonfliktländer återfaller i konflikt . Ökad kunskap och tillgång till internet leder till att unga som växer upp i fattigdom har andra referensramar . ökar rörlighet och urbanisering vilket innebär att olika generationer i minskad utsträckning lever sida vid sida. Miljöförstöring och klimatförändringar ökar utsattheten för människor som lever i fattigdom och riskerar att omintetgöra många av de ekonomiska och sociala framsteg som har uppnåtts i låg- och medelinkomstländer under . Halten av koldioxid i atmosfären fortsätter att öka. Om utsläppen fortsätter att öka i nuvarande takt kommer den globala temperaturökningen att vida överstiga det internationellt överenskomna målet om mindre än två graders ökning jämfört med nivå. Detta skulle få mycket allvarliga konsekvenser, särskilt för de fattigaste och mest utsatta länderna. Jordens biologiska mångfald minskar i historiskt snabb takt som många ekosystem är utarmade. Detta drabbar inte minst människor som livnär sig på lantbruk och fiske, däribland många av de allra fattigaste. Överfiske och avskogning till annan markanvändning utgör endast några exempel där globala produktions- och konsumtions- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 mönster överskrider de planetära gränserna. Företagen har i enlighet med den nya utvecklingsagendan ett ansvar att bidra till att dessa mönster blir socialt, miljömässigt och ekonomiskt hållbara. har utvecklingen av demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer gått i rätt riktning. Andelen auktoritära stater är t.ex. betydligt färre jämfört med . har vi globalt sett upplevt en negativ utveckling, och demokratins ställning som dominerande styrelseform kan, om denna trend fortsätter, komma att hotas. Arbetet för demokratisk utveckling försvåras på många håll av bl.a. avsaknad av fria och rättvisa val, ett krympande utrymme för civilsamhället, övergrepp mot kvinnor och flickor, blockeringar av internet och bristande pressfrihet samt bristande rättssäkerhet. Det civila samhällets möjligheter att verka har också försvårats i många länder . har t.ex. ett 90-tal lagar eller lagförslag som begränsar förenings- eller församlingsfriheten tillkommit över världen. Det finns därför ett behov av en strategi för stöd till det civila samhället i utvecklingsländer. En sådan strategi bör framför allt stödja långsiktiga samarbeten och erfarenhetsutbyten mellan svenska organisationer och deras partners i utvecklingsländer, och därigenom bidra till ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle. Välfungerande politiska partier och flerpartisystem, inklusive ett fungerande parlament, är centrala för ett demokratiskt styrelseskick och för en hållbar utveckling. Det finns därför behov av en strategi som strävar efter att ge ökad frihet och större möjligheter för alla individer att organisera sig i politiska partier, och andra civilsamhällesorganisationer, i syfte att delta i och utöva inflytande på politiska processer och beslut. Konflikter, klimatförändringar och bristande respekt för mänskliga rättigheter påverkar särskilt kvinnors och flickors situation negativt. Jämställdhet är en förutsättning för en fredlig, demokratisk och hållbar utveckling. Trots viktiga framsteg för jämställdhet globalt, återstår omfattande juridiska och sociala hinder för att kvinnor och flickor, på lika villkor som män och pojkar, fullt ut ska kunna delta i ekonomisk aktivitet och åtnjuta sina mänskliga rättigheter. omfattande och utbrett könsbaserat våld, i såväl fredstid som i konflikt och post-konflikt, utgör det mest påtagliga uttrycket för kvinnors och flickors systematiska underordning. Konsekvenserna av våldet är omfattande, framför allt för den enskilda kvinnan och flickan, men även för samhällsutvecklingen i stort. Kvinnor och flickor förnekas rätten att bestämma över sina egna kroppar och sin sexualitet, kvinnor saknar tillgång till arbetsmarknaden och goda arbetsvillkor och kvinnors rätt till politiskt deltagande och inflytande begränsas. Efter att antalet konflikter i världen minskat kontinuerligt har trenden vänt och antalet krig och väpnade konflikter ökar markant. Under FN:s 70-åriga historia har världen inte bevittnat så många allvarliga kriser och ett så stort antal flyktingar och internflyktingar som . Konflikterna har både direkta och indirekta konsekvenser. Dessa sträcker sig från människor som dödas och såras av krig, via omfattande psykosociala trauman, våldtäkter, indirekta dödsfall på grund av bristande sjukvård och förlossningsvård, till generationer av barn som inte kan gå i skolan. I spåren av ökad väpnad konflikt utgör även minor, klusterammunition, och andra explosiva lämningar ett hot mot människor, inklusive deras livsmedelsförsörjning. Uppemot 1,4 miljarder människor, och av världens fattiga människor, beräknas leva i konfliktdrabbade och sviktande stater. Till 2030 förväntas andelen ha stigit till . Med andra ord ser vi en ökad koncentration av fattigdom till de våldsutsatta miljöerna. Biståndsministern är medordförande i den Internationella dialogen för freds- och statsbyggande tillsammans med finansminister. Dialogen utgör en unik plattform för samarbete mellan sviktande stater och givare för att bedriva bättre utvecklingsverksamhet i dessa länder. Civil krishantering genom FN, EU och är prioriterad därför att den riktas mot att stärka mänsklig säkerhet, rättsväsende, och demokrati. Snabba omvärldsförändringar kräver hög beredskap, flexibilitet och handlingsfrihet för att anpassa insatserna. Påtagliga hälsoförbättringar har skett tack vare bl.a. nya vaccin, bromsmediciner mot hiv och distribution av myggnät mot malaria. Barna- och mödradödligheten har halverats. utgör luftföroreningar, samt brist på rent vatten och sanitet, allvarliga hot mot inte minst barns hälsa i fattiga miljöer. Det pågår också en snabb ökning av ohälsosamma livsstilsmönster. I allt fler samhällen ökar förekomsten av livsstilssjukdomar såsom fetma, diabetes, cancer och hjärtkärlsjukdomar. Ökad resistens mot antibiotika utgör ett allt större hot mot människors och djurs hälsa. Klok och ansvarsfull användning och hantering är en nödvändighet för att minska problemet såväl inom humanmedicinen som inom djurhälsan. Otillräckliga incitament för att ta fram nya, verksamma antibiotika bidrar till problemet. Klimatförändringen spär på flera hälsoproblem och introducerar nya hälsorisker på platser där de inte förekommit tidigare. Stormar, översvämningar och torka påverkar människors tillgång till och kvalitet på vatten och mat. Hälsoeffekten av luftföroreningar förvärras av höga temperaturer. Stora framsteg har skett inom utbildningssektorn. har antalet barn som inte går i skolan halverats och jämställdheten ökat, framför allt på grundskolenivå. Men fortfarande finns 58 miljoner barn som inte går i skolan och 780 miljoner vuxna i världen som inte kan läsa eller skriva. har ojämlikheten ökat med försämrade möjligheter för barn som lever i fattigdom, och i andra utsatta situationer, att få tillgång till och slutföra skolgång av god kvalitet. Utbildningssektorn är fortsatt underfinansierad i många länder som anslagen från givare minskar. Den humanitära situationen i världen var vid ingången av 2015 den allvarligaste . Antalet människor i behov av humanitärt stöd var den högsta någonsin och även summan av de humanitära appellerna var på historiskt höga nivåer. Antalet människor som tvingats fly sina hem uppgick till över 50 miljoner människor. Merparten av de humanitära kriserna har sin bakgrund i väpnade konflikter. I många fall är dessa kriser utdragna till sin karaktär. Det är tydligt att skyddsbehoven för de drabbade har ökat. Inte minst kvinnor och barn utsätts ofta i konflikter för sexuella övergrepp, våld och trafficking. Det finns tydliga tecken på att respekten för de 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 humanitära principerna och den internationella humanitära rätten minskar. Humanitär personals neutralitet och opartiskhet respekteras allt mindre och attacker mot personal verksam i humanitära insatser ökar. Det finns tydliga exempel i konflikter att den internationella humanitära rätten inte efterlevs. Bakgrunden till detta står delvis att finna i en större andel icke-statliga väpnade grupper än tidigare, men även statsparters agerande bidrar till minskad respekt för internationell humanitär rätt. inträffar återkommande betydande naturkatastrofer med allvarliga konsekvenser. Ofta drabbas redan sårbara samhällen. Mycket talar för att klimatförändringar kommer att öka förekomsten av allvarliga naturkatastrofer. Klimatförändringarna ökar även risken för att konflikter uppstår eller intensifieras. World Humanitarian , 2016, utgör ett viktigt tillfälle att bekräfta de humanitära principernas relevans, den internationella humanitära rättens centrala betydelse och dessutom söka reformera de humanitära finansieringsmekanismerna för att kunna möta de omfattande behoven. Andra viktiga frågor vid toppmötet förväntas bli ansvarsutkrävande från drabbade grupper, lokala aktörers roll samt att bättre koppla samman humanitära insatser och utvecklingsinsatser. FN behöver moderniseras för att kunna hantera de framtida globala utvecklingsutmaningarna. De snabba förändringar som sker i världen måste tillåtas påverka vilka uppgifter FN tilldelas och hur dess olika delar verkar. Till nödvändiga reformer hör vem som betalar för verksamheten och hur budgetbeslut fattas. befinner sig i ett skifte från en postkolonial period med stort biståndsberoende till en afrikaägd samhällsutveckling. Stark tillväxt, om än från en låg nivå, och ökad stabilitet med en växande medelklass präglar många länder i söder om . Det afrikanska ansvarstagandet för kontinentala och globala frågor stärks, den afrikanska integrationen ökar och får ett ökat genomslag i globala frågor. kvarstår betydande utvecklingsutmaningar. Fattigdomen minskar allt snabbare, men fortfarande uppskattas över 400 miljoner personer leva på . En tillväxt som inte är inkluderande bidrar även till att klyftorna inom många länder ökar. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 afrikanska kontinenten är sårbar för klimatförändringar. Två av tre invånare i länder söder om saknar tillgång till el. Ett av fem barn arbetar. Utvecklingen avseende jämställdhet går framåt om än långsamt. Det finns stora brister avseende kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter, t.ex. med avseende på politisk representation, SRHR och ekonomisk egenmakt. Trots att antalet mellanstatliga konflikter minskar präglas regioner såsom , och av osäkerhet. Konflikter och politiska kriser i dessa regioner överlappar och underblåser varandra. Bakom instabiliteten döljer sig strukturella orsaker såsom kränkningar av de mänskliga rättigheterna, avsaknad av demokrati och en rättsstat, etniska spänningar, brist på social trygghet, ineffektiv förvaltning och korruption samt organiserad brottslighet. Utvecklingen i domineras av konflikter. Inbördeskriget i har orsakat den största pågående humanitära katastrofen med över tio miljoner människor i akut behov av humanitär hjälp och tre miljoner flyktingar i grannländerna. Krisen bedöms bli långvarig och få långtgående konsekvenser. Framväxten av ISIL (of and the Levant) har bidragit till att destabilisera vilket har lett till omfattande inbördesstrider och en humanitär kris. Israel- präglas av suspenderade fredsförhandlingar. I har staten i princip fallit samman och omfattande strider pågår. I har konflikten lett till en allvarlig humanitär kris. Stora delar av har upplevt såväl en stark ekonomisk tillväxt som utveckling. råder på många håll en utbredd fattigdom och cirka 560 miljoner människor lever under fattigdomsgränsen på . Det finns en mängd miljöproblem i regionen och snabb urbanisering ställer stora krav på hållbar planering och infrastruktur. Flera länder, däribland och mindre ö-stater, tillhör de mest utsatta för klimatförändringar. Det finns stora variationer vad gäller respekt för mänskliga rättigheter. Stärkta regionala samarbeten, framför allt i , bidrar till en konstruktiv dialog mellan länder. I är säkerhetsläget fortfarande mycket allvarligt vilket ställer stora krav på utvecklingssamarbetet. genomgått en betydande ekonomisk utveckling och har gjort stora sociala framsteg, men fattigdomen är fortfarande utbredd. Den ekonomiska tillväxten i har varit hög och postkonfliktsituationen har stabiliserats, men stora delar av befolkningen lever i fattigdom. Trots politiska och ekonomiska framsteg i återstår många utmaningar vad gäller bl.a. demokratisering och respekten för de mänskliga rättigheterna. I delar av landet pågår konflikten fortfarande. Länderna i har under överlag genomgått en positiv utveckling. är samtliga regionens presidenter demokratiskt tillsatta – undantaget. Även om det råder en ekonomisk inbromsning, så sker det efter ett drygt decennium av stark tillväxt och de allra flesta länder uppvisar makroekonomisk balans. I flertalet länder har också fattigdomen minskat avsevärt. kvarstår flera utmaningar när det gäller det fortgående arbetet med fredsprocesser, inkomstklyftor, klimatförändringar, medborgarsäkerhet, ägande- och nyttjanderätter samt tillgång till rättssystem. Utvecklingen i präglas av den pågående krisen i . Fortsatt stöd från såväl som EU är nödvändigt för att säkerställa att länderna fritt kan välja att närma sig EU. I fortsätter den humanitära situationen att förvärras med många internflyktingar som en följd av konflikten som landet genomgår en svår ekonomisk kris. I försvåras möjligheterna till nödvändiga reformer av en svag parlamentarisk situation, medan det i görs vissa framsteg. visar tecken på ett ökat intresse för samarbete. Länderna på står fortsatt inför betydande utmaningar för att stärka rättsstat, konkurrenskraft, offentlig administration, demokratiska fri- och rättigheter samt hållbarhet avseende miljö och klimat. Dessa utmaningar utgör också de centrala frågorna på ländernas respektive reformagendor för EU-närmandet. Dialogen mellan och visar gradvisa framsteg. Reformarbetet i går framåt efter erhållen kandidatlandsstatus . Förhoppningen är att Bosniens reformansträngningar kan drivas på efter ett nytt EU- reformansträngningar har avtagit och vissa inskränkningar i rättstatens oberoende, och på yttrandefrihetens område, ger skäl till oro och försvårar för insatser i landet. De globala tillväxtmönstren har förskjutits och utvecklingsländer står för en allt högre andel av den globala tillväxten. I takt med att biståndets andel av BNP sjunker efterlyser företrädare för utvecklingsländerna en fördjupad relation bortom biståndet – en relation baserad på handel och investeringar och bredare kontaktytor med svensk offentlig och privat resursbas. utvecklingssamarbete tar sin utgångspunkt i Gemensamt ansvar – politik för global utveckling (PGU, prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3, rskr. 2003/04:122). Det tar även sin utgångspunkt i en syn på hållbar global utveckling som inlemmar tre dimensioner; den ekonomiska, sociala och miljömässiga. Grundvalen för utvecklingssamarbetet är en helhetssyn på människors och samhällens utmaningar, behov och förutsättningar liksom en mångdimensionell syn på fattigdom. Den bärande principen är att ekonomiska, sociala och miljömässiga förhållanden och processer ska förstås och hanteras i ett integrerat sammanhang – de är principiellt lika viktiga och varandras förutsättning och stöd. kommer tre stora konferenser att ha ägt rum – toppmötet om den nya hållbara utvecklingsagendan post 2015, den tredje konferensen om utvecklingsfinansiering i och klimatmötet COP21. Sammantaget ger detta en unik möjlighet att skapa ett samlat och universellt ramverk för hållbar global utveckling. Den nya agendan för hållbar utveckling innefattar 17 nya globala mål för hållbar utveckling. Målen är universella och giltiga för alla, såväl på nationell och regional nivå som på global nivå. Alla aktörer kommer att behöva göra stora ansträngningar för att målen ska nås – såväl rika som fattiga länder, såväl statliga aktörer som näringsliv och det civila samhällets organisationer. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 olika sätt att aktivt driva på genomförandet globalt. ska ta ansvar, visa ledarskap och gå före i genomförandet utifrån våra goda erfarenheter av att förena välfärd och miljöhänsyn med ekonomisk utveckling. De nationella miljökvalitetsmålen och generationsmålet konkretiserar i den miljömässiga dimensionen av hållbar utveckling. Målen kopplar på så sätt till genomförandet av den nya globala agendan för hållbar utveckling. Som en del i att uppfylla åtagande i den nya utvecklingsagendan post 2015 och i linje med Politiken för Global Utveckling, gör regeringen en särskild satsning som syftar till att informera och engagera en bredd av aktörer i det svenska samhället i genomförandet. Politiken för global utveckling – PGU För att genomföra post 2015-agendan, både i och internationellt, behövs samstämmiga lösningar där flera politikområden och aktörer involveras. står väl rustat för detta genom den nystart av politiken för global utveckling (PGU) som regeringen genomför. Den innebär bl.a. att handlingsplaner för PGU kopplat till den nya globala agendan för hållbar utveckling tas fram. Handlingsplanerna kommer att utgöra en viktig del av det ramverk för regeringens PGU-arbete, som redovisas för i en skrivelse . Regeringen uppmuntrar till en bred diskussion och samhällsallians i nystarten av PGU kopplat till genomförandet av den nya post 2015-agendan. Olika tematiska områden och s.k. mål- och intressekonflikter kommer även fortsatt att lyftas och fördjupas inom PGU-arbetet som t.ex. kapital- och skatteflykt. Det är centralt att utvecklingsländers deltagande i internationella skattefora ökar och att utvecklingsländerna därmed får större möjligheter att föra fram sina prioriteringar vid arbete med internationella skattereformer och standarder. Utvecklingsländer behöver även stöd i att implementera dessa överenskommelser. Transparens i både rika och fattiga länder är av vikt. Ökad resursmobilisering möjliggör bl.a. satsningar på sociala trygghetssystem. Andra relevanta tematiska frågor inom PGU är socialt, miljömässigt och ekonomiskt 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 hållbart företagande, anständiga arbetsvillkor, fri- och rättvis handel samt ökade investeringar i förnybar energi. Regeringen vill även ytterligare stärka EU:s arbete med genomförandet av den nya globala agendan för hållbar utveckling. Denna ansats blir även viktig att driva inom multilaterala organisationer och i de internationella finansiella institutionerna. Prioriteringar inom det svenska utvecklingssamarbetet Målet för svenskt utvecklingssamarbete är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Utvecklingssamarbetet ska bidra till att den globala agendan för hållbar utveckling, som antas i , uppnås. Allt utvecklingssamarbete ska genomsyras av ett rättighetsperspektiv och av fattiga människors perspektiv på utveckling. Arbetet med att bekämpa fattigdom i de minst utvecklade länderna är prioriterat. Politikens inriktning tar sin utgångspunkt i situationen i omvärlden och i erfarenheterna från det svenska utvecklingssamarbetet. Dessa erfarenheter bildar grundstommen i det svenska utvecklingssamarbetet, som omfattar: demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer; inkluderande ekonomisk och social utveckling; miljö och klimat; humanitär verksamhet; ett starkt FN. För att nå målet för det svenska utvecklingssamarbetet och för att fortsatt ligga i internationell framkant måste svenskt bistånd svara upp mot de förändringar vi ser i omvärlden. måste biståndet vässas kvalitativt så att dess fulla potential tillvaratas. Regeringen ser därför att större kraft behöver läggas på tre globala utvecklingsfrågor: miljö och klimat, jämställdhet samt freds- och statsbyggande. För en positiv utveckling inom dessa tre områden är mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer centrala både som mål och medel. Produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor är också en förutsättning för en framgångsrik kamp mot fattigdomen. De framsteg som nåtts inom en rad områden riskerar enorma bakslag om inte engagemanget för miljö och klimat stärkts. Jämställdheten går inte framåt i den takt som skulle behövas. Ansträngningarna och kvaliteten i biståndet måste därför öka ytterligare. Trenden mot minskade konflikter är bruten och fattigdomen fokuseras allt mer till konfliktområden. Våra satsningar måste därför intensifieras inom detta tema. Dessa tre perspektiv ska förstärkas med ett mer systematiskt metodarbete i form av konflikt-, jämställdhets-, miljö- och klimatanalys. Detta kommer att avspeglas i att större vikt än tidigare läggs vid dessa frågor i de strategier som styr biståndet till enskilda länder, tematiska områden eller genom multilaterala organisationer. Svenskt utvecklingssamarbete ska utformas genom ett brett deltagande, samt präglas av folklig förankring och ägarskap i enlighet med principerna för ett effektivt utvecklingssamarbete. Lyhördhet inför samarbetsländernas behov och prioriteringar är fundamentalt. Regeringen fördjupar därför dialogen med såväl svenska som utländska aktörer. kommer regeringen att presentera ett policyramverk för det svenska utvecklingssamarbetet. kommer att omfatta inriktningen för det samlade svenska utvecklingssamarbetet och ange delmål och bärande principer. beslutade mål för utgiftsområdet ligger fast. Inriktningen kommer att ta sin utgångspunkt i den globala agendan för hållbar utveckling som beslutas . Regeringen kommer att lämna över en skrivelse till om ett policyramverk för det svenska biståndet. En hållbar miljö är en grundförutsättning för långsiktig fattigdomsbekämpning och för långsiktigt tryggad livsmedels- och energiförsörjning, folkhälsa, och socioekonomisk utveckling. Att vända de negativa trenderna med klimatförändringar och miljöförstöring kräver en omställning av världens ekonomier och energisystem. Det kräver hållbar konsumtion och produktion, resurseffektivitet och koldioxidsnål utveckling. Utvecklingssamarbetet ska både bidra till denna omställning och till fattiga länders resiliens, d.v.s. motståndskraft, katastrofriskreducering, anpassningskapacitet och förmåga till återhämtning och vidareutveckling. Genomförandet av regeringens ambitionsökning inom området miljö och klimat fortsätter, genom såväl integrering av ett miljö- och klimatperspektiv i allt utvecklingssamarbete som genom specifika miljö- och klimatinsatser. har ingått avtal med den Gröna klimatfonden (GCF) om att bidra med för , vilket gör till en av fondens största givare i absoluta tal och största givare per capita. kommer att fortsätta att bedriva aktivt styrelsearbete i GCF och verka för genomslag av svenska prioriteringar. är också en av de största givarna till Anpassningsfonden och Fonden för de minst utvecklade länderna som båda arbetar med klimatanpassning. kommer också att fortsätta bidra till klimatinvesteringsfonder som fokuserar på energifrågor och koldioxidsnål utveckling. ska öka ansträngningarna att genomgående integrera ett jämställdhetsperspektiv i miljö- och klimatinsatser. ska också använda sitt inflytande i det multilaterala samarbetet och i de internationella finansiella institutionerna för att verka för en långsiktig utfasning av investeringar och stöd till fossil energi. ska på kort och medellång sikt verka för att avsevärt minska sådana investeringar och betydligt öka investeringar i förnybar energi.