prop · H20385 · 2015-03-17 00:00:00 — Enligt skollagen (2010:800) har en vuxen som saknar sådana kunskaper som normalt nås i och har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen rätt att delta i utbildningen (20 kap. 11 § skollagen). Kommuner och utbildningsanordnare ska således, i stället för att ställa upp generella förkunskapskrav i form av betyg från sfi, utreda den enskilda individens förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. För att kunna möta de behov eleverna har behövs ett större mått av helhetssyn inom vuxenutbildningen. Ett sådant förhållningssätt innebär att eleverna ska kunna välja de kurser de har behov av, oavsett skolform eller nivå. Dessutom ska kurserna kunna studeras om det bedöms bäst gynna den enskilde. Trots att regelverket för vuxenutbildningens olika skolformer är tydligt när det gäller möjligheten att kombinera studier på olika nivåer och med andra verksamheter sker detta allt för sällan. För att få till stånd en nyordning i frågan om hur elever i sfi i högre utsträckning ska kunna ges tillgång till övriga komvuxkurser krävs en strukturell förändring. Genom att föra samman sfi och komvux till en och samma skolform kan en organisatorisk närhet skapas som möjliggör ökad tillgänglighet till komvux övriga kursutbud för elever inom sfi. Regeringen föreslår därför att sfi inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen komvux. Till följd av förslaget föreslås följdändringar i skollagen, lagen (1986:163) om rätt till ledighet för utbildning i svenska för invandrare och lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Rådet för Europeiska socialfonden i har anfört att sfi endast som en särskild skolform kan tillgodose de olika integrationspolitiska aspekterna av utbildningen. För att tillförsäkra att integrationsperspektivet inte går förlorat föreslår regeringen att sfi inte ska ingå som en del av komvux på grundläggande nivå utan i stället ska tillhandahållas på grundläggande nivå, gymnasial nivå och i form av svenska för Det innebär att sfi alltjämt kommer att ha en egen kursplan som säkerställer att utbildningens inriktning mot vardags-, samhälls- och arbetsliv lever kvar inom utbildningen. har avstyrkt förslaget om att sfi ska upphöra som egen skolform och bli en del av komvux, framför allt utifrån bedömningen att det inte leder till förbättrade möjligheter för alla elever. särskilt en problematik med att de förändringar som utredningen föreslår inte omfattar särskild utbildning för vuxna (särvux) och att vuxenutbildningen därmed inte behandlas som en helhet. elever inom särvux bedömer regeringen att de skulle kunna få större tillgång till såväl kurser inom komvux som kurser inom sfi om skolformen särvux inordnades i skolformen komvux. Saken är dock inte utredd på ett sådant sätt att en förändring i detta avseende nu kan Frågan bereds vidare inom . Till skillnad från anser regeringen inte att föreslagna förändringar inom sfi kommer att försvåra för elever som t.ex. vill kombinera studier i gymnasieskolans språkintroduktion med sfi eftersom förslaget inte förändrar rätten till sfi för elever i gymnasieskolans Hemkommunens skyldighet att erbjuda sfi för personer som har rätt till utbildningen kommer även i fortsättningen att gälla eftersom ingen förändring av huvudmannaskapet för sfi föreslås. Av de allmänna bestämmelserna i skollagen för komvux framgår att de som fått minst utbildning ska prioriteras när resurserna är begränsade (20 kap. 2 § tredje stycket skollagen och prop. 2009/10:165 s. 839). gäller för såväl komvux på grundläggande som på gymnasial nivå. praktiken är detta dock tillämpligt endast för komvux på gymnasial nivå. När det gäller komvux på grundläggande nivå och sfi har en person rätt att delta i sådan utbildning under de förutsättningar som anges i Någon prioritering ska alltså inte göras när utbildning erbjuds en person som har rätt att delta i sådan utbildning inom komvux. Regeringen föreslår därför att skollagen ändras så att en prioritering endast ska göras när det gäller komvux på gymnasial nivå. Studier inom komvux på grundläggande och gymnasial nivå berättigar Motsvarande rätt finns inte för den som studerar sfi. regeringens direktiv till var en av utgångspunkterna att grundläggande utbildning i svenska inom komvux ska berättiga till studiestöd först när kunskaper motsvarande fullföljd sfi har uppnåtts (dir. Regeringen anser att sfi även fortsättningsvis ska vara en utbildning som inte berättigar till studiestöd. Den nya kursen i svenska som andraspråk på grundläggande nivå som föreslås i denna lagrådsremiss (se avsnitt 6.1), och som språkligt ligger på en nivå över sfi, kommer dock att berättiga till studiestöd för dem som uppfyller kraven för studiestöd eftersom kurser på grundläggande och gymnasial nivå ger rätt till studiestöd. När det gäller möjligheterna till studiestöd instämmer regeringen med CSN i fråga om vikten av att det säkerställs att studerande får tydlig och korrekt information om möjligheterna att få studiestöd för studier inom en ny sammanhållen vuxen- Som redovisats i avsnitt 4.1 har rektorn ett ansvar för att så sker. I samband med utarbetandet av den individuella studieplanen ska eleven erbjudas studie- och yrkesvägledning där bl.a. information om studieekonomiska förutsättningar ska ingå. Ansvarig kommun att erbjuda svenska för invandrare för vissa finska medborgare Regeringens förslag: Det ska regleras vilken kommun som är skyldig att se till att utbildning i svenska för invandrare (sfi) erbjuds sådana finska medborgare som stadigvarande arbetar i en svensk kommun, men är bosatta i nära gränsen till och som har rätt till sfi. Ansvaret ska ligga på den svenska kommun där den finska medborgaren stadigvarande arbetar. Utredningarnas förslag: Utredningarna har inte lämnat något förslag i denna del. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte tagit upp frågan. Skälen för regeringens förslag: Lagrådet har anfört att det inte framgår av skollagen (2010:800) vilken kommun som är skyldig att se till att sfi erbjuds sådana finska medborgare som stadigvarande arbetar i en svensk kommun, men är bosatta i nära gränsen till , s.k. gränsgångare, och som har rätt att delta i utbildningen enligt skollagen. Regeringen anser, i likhet med Lagrådet, att det bör framgå vilken kommun som har denna skyldighet och att det är naturligt att lägga ansvaret på den kommun där den finske medborgaren stadigvarande arbetar. En bestämmelse med sådan innebörd föreslås därför tas in i nya 20 kap. 28 § skollagen. 5.4Studievägarna inom utbildning i svenska för invandrare målgruppsanpassas Regeringens bedömning: Nya målgruppsanpassade och sammanhållna studievägar bör införas i kursplanen för utbildning i svenska för invandrare. Studievägarna bör i högre grad än utgå från elevernas behov och förutsättningar. förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En bred majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inga invändningar mot förslaget, bl.a. , , Specialpedagogiska skolmyndigheten, , och , Länsstyrelserna i och , , , , , , , och kommuner, Hyllie Park folkhögskola, , MedLearn, /Svenska för alla, , i samverkan, Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation, , , och Akademikers . menar att de nya studievägarna möjliggör bättre och tydligare anpassning till elevens studievana, målsättning, kunskaper och utveckling. uttrycker att har exempelvis elever på studieväg 1 som omfattar kurs A och B inte kunnat läsa kurs C och D utan att byta studieväg, vilket ofta försämrar deras studieförutsättningar. förslaget ökar möjligheten till måluppfyllelse, särskilt för de grupper som har kort utbildningsbakgrund. tycker att det är viktigt för effektivitet och individuella resultat att metoder och innehåll styrs av den studieväg deltagaren följer. NTI-skolan anser att elever på nybörjarnivå motiveras och lär sig av eleverna på högre nivåer och dessa får en positiv lärprocess genom att lära andra, vilket bl.a. ökar dynamiken i lärandet. Skälen för regeringens bedömning: Utgångspunkten för utbildning i svenska för invandrare (sfi) är den enskilda elevens behov och Enligt gällande kursplan stöds detta genom att utbildningen är organiserad i tre olika studievägar, anpassade för olika elevgrupper med olika bakgrund, förutsättningar och mål. riktar sig till dem som har ringa eller ingen utbildning. anpassad till elever som har något längre studiebakgrund och därmed också en viss studievana. , som har den snabbaste studietakten, vänder sig till dem som t.ex. har studerat på eftergymnasial består av kurs A och B, studieväg 2 består av kurs B och C och studieväg 3 av kurs C och D. Kurserna B och C finns i mer än en studieväg och beroende på studieväg kan var och en av dessa antingen vara nybörjarkurs eller fortsättningskurs. således både elever och verksamhet vägledning om vilken målgrupp som förväntas påbörja utbildningen på respektive studieväg. systemet stödjer dock inte tanken med målgruppsanpassning genom hela Eftersom dagens studievägar endast innehåller två kurser vardera blir konsekvensen för de elever som vill fortsätta inom sfi, efter att ha klarat kurserna inom en studieväg, att de måste byta studieväg. Eftersom de tre studievägarna riktar sig till personer med olika bakgrund, förutsättningar och mål blir konsekvensen att eleven, i samband med byte till en högre kurs, även kommer att byta till en studiemiljö med metodik och pedagogik anpassad för elever med andra grundförutsättningar, elever som har större studievana. För en del elever innebär detta att förväntningarna på att de ska utvecklas ökar i en takt som inte motsvaras av deras förmåga till språkinlärning. För att öka genomströmningen i utbildningen och möjligheterna till måluppfyllelse behöver studievägssystemet reformeras. anpassade och sammanhållna studievägar, som i högre grad än utgår från elevernas behov och förutsättningar, bör därför införas i kursplanen för sfi. Med sammanhållna studievägar blir det tydligare för dem som arbetar i verksamheterna att hänsyn ska tas till elevens Genom en sammanhållen organisation av utbildningen kan den bättre anpassas utifrån elevernas individuella förutsättningar oavsett kurs. I ett system där elevens hela utbildning kan ske inom en för individen anpassad studieväg kan det också förväntas att avbrott kan undvikas. Startpunkten i de tre föreslagna studievägarna bör alltså, precis som i nuvarande system, vara olika och utgå ifrån elevernas olika behov och förutsättningar men samtliga studievägar bör ha den högsta kursen som Genom denna förändring behöver eleverna inte byta studieväg utan kan följa sin studieväg hela vägen fram till slutmålet. studievägarnas utformning förblir intakta med en tydlig målgruppsanpassning oberoende av på vilken nivå eller vilken kurs eleven läser. Det bör dock även fortsättningsvis vara möjligt att avsluta sfi efter varje kurs om elevens utbildningsmål är uppnått. 5.5Ökad flexibilitet inom utbildning i svenska för invandrare Regeringens förslag: Huvudmannen för utbildning i svenska för invandrare ska verka för att undervisningen erbjuds på tider som är anpassade efter elevens behov. Om eleven får ersättning enligt socialförsäkringsbalken på grund av föräldraledighet ska även detta beaktas när utbildning erbjuds en elev. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, men förslaget har getts en annan utformning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig över förslaget är positiva. Detta gäller bl.a. Kammarrätten i , Länsstyrelserna i , , och , Specialpedagogiska skolmyndigheten, Arbets- förmedlingen, Mental hälsa och Kommuner och Landsting (SKL) tycker att det redan indirekt framgår av gällande rätt att utbildningen ska kunna kombineras med andra åtaganden som den studerande har, men anser att ett förtydligande är bra för alla parter. SKL understryker dock att det är viktigt att alla berörda parter känner ett gemensamt ansvar för att hitta flexibla lösningar och menar därför att det är orimligt att inte motsvarande krav ställs på andra aktörer som ansvarar för integrationsinsatser, t.ex. Förvaltningsrätten i anser att förslaget är fördelaktigt ur integrationssynpunkt eftersom eleven ges bättre förutsättningar att kombinera studier i utbildning i svenska för invandrare (sfi) med deltagande i andra lämpliga aktiviteter. vidare att förslaget kan möjliggöra för föräldrar att i större utsträckning kombinera föräldraledighet med sådana studier. skriver att det kan bli svårt att tillfredsställa alla behov som kan finnas hos eleverna när det gäller studietider. Skälen för regeringens förslag: Enligt 22 kap. 7 § skollagen (2010:800) ska huvudmannen för sfi i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleven ges möjligheter att öva det svenska språket i arbetslivet och att sfi kan kombineras med andra aktiviteter som arbetslivsorientering, validering, praktik eller annan Huvudmannen ska också verka för att sfi kan bedrivas under tid för vilken eleven får ersättning enligt socialförsäkringsbalken på grund av sjukdom eller skada och för att utbildningen kan kombineras med aktiviteter som erbjuds inom hälso- och sjukvården. 8 § skollagen ska utbildningen kunna kombineras med förvärvsarbete. Det finns alltså regler som har till syfte att elever ska kunna kombinera studierna i svenska för invandrare med annan verksamhet. det material som har tagit fram framgår dock att den nuvarande regleringen trots det inte skapar den flexibilitet som är Av betänkandet Svenska för invandrare – valfrihet, flexibilitet och individanpassning (SOU 2013:76) framgår bl.a. att knappt hälften av de kommuner som besvarat en enkät av erbjuder Några fler kommuner uppgav att de erbjuder studier på deltid (mindre än ), men erbjuder inte deltidsundervisning överhuvudtaget. Möjligheterna till distansstudier är begränsat i uppgav att man har någon form av verksamhet med drop-in där det erbjuds stöd av pedagoger och tillgång Av betänkandet framgår även att föräldraledighet och arbete var de dominerande orsakerna till avbrott i de fall avbrottsorsaken var Enligt 3 kap. 6 § skollagen finns inte någon skyldighet att ge Detsamma gäller möjlighet till språkstöd på modersmål, men flera kommuner erbjuder sådana stöd ändå. Uppgifterna i den nationella undersökningen Attityder till vuxenutbildningen (rapport 389:2013) som presenterade talar i samma riktning. I den har elever och lärare inom sfi fått svara på frågor om bl.a. individualisering och Enligt undersökningen kan endast hälften av eleverna studera i den takt de själva vill medan skulle vilja studera fortare och långsammare. En stor del av lärarna anser att de inte har förutsättningar att ge stöd till elever som har svårigheter i Sammanlagt ansåg att de kan göra detta i ganska liten eller i mycket liten grad. det var allvarligt att det fanns brister när det gällde individanpassningen. Som SKL har påpekat finns det indirekt ett krav på att utbildningen ska kunna genomföras även om eleven har andra åtaganden. Detta framgår, som ovan angetts, av 22 kap. 7–8 §§ skollagen. gälla även i fortsättningen och utökas till att omfatta även tid då eleven får ersättning enligt socialförsäkringsbalken på grund av föräldraledighet. Det är dock tydligt att det nuvarande regelverket inte är tillräckligt, eftersom det inte har fått det genomslag som var avsett när det skapades. För att ytterligare öka flexibiliteten inom sfi behövs det en tydligare Regeringen föreslår därför att det ska införas en bestämmelse i skollagen som innehåller ett tydligt krav på att huvudmannen för sfi, förutom att verka för att utbildningen ska kunna kombineras med andra aktiviteter, också ska verka för att undervisningen erbjuds på tider som är anpassade efter elevens behov. Regeringen är medveten om att det redan ställs höga krav på huvudmännen men anser trots detta att behovet av flexibilitet i detta avseende är av sådan betydelse för den enskilde att kravet bör ställas. SKL anser att det är viktigt att alla berörda parter känner ett gemensamt ansvar för att hitta flexibla lösningar och menar att det är orimligt att inte motsvarande krav som ställs på kommunerna också ställs på andra aktörer som ansvarar för integrationsinsatser, t.ex. Det finns emellertid en mängd olika omständigheter i en elevs livssituation som huvudmannen kan behöva ta hänsyn till vid planeringen Prop. 2014/15:85 av studierna. Många av dessa har inget samband med de insatser som Arbetsförmedlingen eller någon annan myndighet ansvarar för. den huvudman som förfogar över utbildningssituationen har möjlighet att verka för att undervisningen erbjuds på tider som passar eleven. bör det påpekas att samverkan mellan kommunerna som huvudmän för utbildning och det omgivande samhällets företrädare är av central betydelse för att enskilda ska få underlag för sina ställningstaganden vid val av utbildning och för att öka tillgängligheten till studier. 6Kommunal vuxenutbildning på grundläggande nivå 6.1Svenska som andraspråk får en ny kursplan Regeringens bedömning: Kursen svenska som andraspråk på grundläggande nivå inom vuxenutbildning (komvux) bör inte längre finnas kvar i sin nuvarande form. Ett uppdrag att utarbeta en ny kursplan för svenska som andraspråk på grundläggande nivå inom komvux bör ges till en myndighet. Den språkliga nivån bör ligga över den som utvecklas inom komvux i svenska för invandrare. Omfattningen av den nya kursen i svenska som andraspråk bör fastställas av en myndighet. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utredningen föreslog dock att omfattningen av den nya kursen i svenska som andraspråk ska vara mellan 200 och 400 verksamhetspoäng. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget. Detta gäller bl.a. , Specialpedagogiska skolmyndigheten, Kriminalvården, i , , , , , och kommuner, , Kommuner och Landsting, , Samarbetsorganet för etniska organisationer i och . () anför att det gäller olika ekonomiska förutsättningar beroende på om den studerande anvisats en utbildningsplats inom utbildning i svenska för invandrare (sfi) eller inom komvux. CSN välkomnar därför en tydlig distinktion mellan kursplanerna för sfi respektive svenska som andraspråk på grundläggande nivå. Ystads kommun anser att det är ett alltför stort språng mellan svenska som andraspråk på grundläggande nivå och svenska som andraspråk på gymnasial nivå. i tillstyrker utredningens förslag att ge i uppdrag att ta fram en ny kursplan för svenska som andraspråk men ser en påtaglig risk att den nya kursen blir en påbyggnadskurs, oavsett om eleven behöver den eller inte, för att klara studier på gymnasial nivå. menar att uppdraget till därför bör kompletteras med en instruktion om att följa hur den nya kursen införs och används. Flera remissinstanser, däribland , och kommuner, och /Svenska för alla, anser att utredningens förslag om omfattningen av verksamhetspoäng är för liten för den föreslagna kursen i svenska som andraspråk. bedömer att myndigheten inom ramen för uppdraget behöver göra ytterligare analyser av kursens innehåll och omfattning än vad utredningen föreslår, då kursen även bör relatera till andra kurser än de inom utbildning i svenska för invandrare eller kurserna i svenska som andraspråk i vuxenutbildning. Skälen för regeringens bedömning: Kursen svenska som andraspråk på grundläggande nivå är i sin nuvarande utformning mycket omfattande. I kursplanen finns inte bara innehåll med samma karaktär som i kursplanen för sfi utan också sådant som ligger på en högre nivå liksom innehåll som inte återfinns i sfi. Denna delvisa överlappning av kursinnehållet får till följd att elever som läser svenska som andraspråk på grundläggande nivå riskerar att ägna studietid åt att upprepa delar som de tidigare klarat av inom sfi. Regeringen har i avsnitt 5.1 gjort bedömningen att endast en utbildning i svenska för vuxna invandrare bör finnas inom skolväsendet och att utgångspunkten för en sådan utbildning bör vara kursplanen för sfi. Till följd av detta kommer den kurs i svenska som andraspråk som erbjuds inom komvuxpå grundläggande nivå inte längre att behövas. En ny kursplan för svenska som andraspråk på grundläggande nivå inom komvux måste således tas fram. När kursplanen utformas bör den relatera till såväl kurserna inom sfi som till kurserna i svenska som andraspråk på gymnasial nivå. Den nya kursplanen bör dessutom svara upp mot syftet med komvux på grundläggande nivå, nämligen att ge vuxna sådana kunskaper som de behöver för att delta i samhälls- och arbetslivet samt att möjliggöra fortsatta studier. Kursen bör även fortsatt ha karaktären av en kommunikativ språkutbildning och den språkliga nivån ligga över den som utvecklas inom sfi. Regeringen har för avsikt att ge en myndighet i uppdrag att, efter analys av både innehåll och omfattning, utarbeta en ny sådan kursplan. Eftersom den nya kursen svenska som andraspråk inte ska syfta till att ge de grundläggande kunskaper i svenska språket som sfi ska ge är det rimligt att kursens omfattning minskar i jämförelse med den nuvarande kursplanen för svenska som andraspråk. Det finns enligt regeringens mening emellertid inte skäl att i förväg bestämma hur många verksamhetspoäng den nya kursen svenska som andraspråk bör omfatta. Antalet verksamhetspoäng bör avgöras av kursens innehåll och därför fastställas av den myndighet som regeringen bestämmer i samband med att den nya kursplanen utarbetas. 6.2Omfattande nationella kurser bör delas upp i delkurser Regeringens bedömning: Nationella delkurser bör införas inom vuxenutbildning på grundläggande nivå. Endast de nationella kurser som omfattar mer än 200 verksamhetspoäng bör kunna delas upp i nationella delkurser. förslag: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Utredningen har dock föreslagit att bestämmelser om nationella delkurser ska regleras i lag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till förslaget. påtalar dock ett behov av en mer omfattande översyn av möjligheterna att dela nationella kurser i nationella delkurser. En sådan översyn behöver enligt omfatta samtliga nationella kurser inom vuxenutbildning på grundläggande nivå. Nationellt centrum för svenska som andraspråk ser både för- och nackdelar för individen med delkurser. Fördelar kan enligt centrumet finnas om en studerande byter kommun eller anordnare medan nackdelar kan vara att sådana kurser kan begränsa flexibla lösningar för individen. Centrumet anser att det inte bör sättas betyg på delkurser då fokus och innehåll i allt för hög grad kan komma att styras av betygssättning. En fara med kurspoäng på delkurser är dessutom, enligt centrumet, att de kan leda till återkommande repetitioner och examinationer, vilka i sig kan inkräkta på språkutvecklingstakten och upplevas som misslyckanden för individen. Skälen för regeringens bedömning: Flera av de nationella kurserna inom vuxenutbildning (komvux) på grundläggande nivå är mycket omfattande. Svenska respektive svenska som andraspråk omfattar 1 000 verksamhetspoäng, matematik 600 verksamhetspoäng och engelska 450 verksamhetspoäng. Enligt förordningen (2011:1108) om vuxenutbildning motsvarar 800 verksamhetspoäng en årsstudieplats (2 kap. 2 §). Tillsammans med samhällskunskap är de nämnda nationella kurserna också de som har flest deltagare inom komvux på grundläggande nivå. Nationella kurser inom komvux får delas upp i delkurser, men något nationellt utformat och formaliserat sätt att bryta ner dem i mindre delar finns inte. Det är upp till varje rektor att besluta om en kurs ska delas upp och hur många verksamhetspoäng varje delkurs ska omfatta (se avsnitt 4.1). Det innebär att delkurser kan se mycket olika ut när det gäller innehåll och omfattning. har kartlagt förekomsten av lokala kurser och kommit fram till att lokala delkurser förekommer relativt sällan. De kommuner som använder sig av delkurser har i allmänhet ganska omfattande sådana.