prop · H30350 · 2015-11-25 00:00:00 — 2014/15:1 utg. .omr. 6, bet. 2014/15: FöU1, rskr. 2014/15:63. I följande avsnitt lämnar en sammanfattning av iakttagelserna. Dessa framställs i den ordning som de presenteras i kapitlet. är skrivet på ett sådant sätt att det flexibelt men är vissa åtaganden otydliga, framför allt vad som menas med att ingen som ringer 112 normalt ska behöva vänta . Det är oklart vad ett normalläge för SOS Alarm är. Vidare är det oklart vad som avses med att man ska hantera samtal på ett tillförlitligt sätt. 112-rådet arbetar inte enligt rådets uppdragsbeskrivning i alarmeringsavtalet. 112-rådets arbete har dock förändrats för att i större utsträckning uppfylla de medverkande aktörernas behov. konstaterar att alarmeringsavtalets krav är utformade så att regeringens styrning av SOS Alarm genom andra kanaler får stor betydelse. kan vidare konstatera att regeringen inte har lämnat besked till SOS Alarm i flera viktiga frågor. Det är angeläget att lösa dessa frågor eftersom det påverkar SOS Alarms roll och uppdrag bland annat gentemot andra statliga myndigheter och eftersom det kan påverka rättssäkerheten för den enskilde. Regeringens rapportering till av SOS Alarms verksamhet sker huvudsakligen via budgetpropositionen och i den årliga skrivelsen till om företag med statligt ägande. Rapporteringen av SOS Alarms verksamhet har dock inte varit tillräcklig till exempel avseende beskrivningen av landstingens initiativ till alarmeringscentraler i egen regi. REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET har granskat om regeringen har skapat tillräckliga förutsättningar för samhällets alarmering och SOS Alarm samt om regeringens styrning av SOS Alarm är tydlig. SOS Alarm är det bolag som svarar på nödnumret 112 och vidareförmedlar larm eller larmar ut hjälpresurser. SOS Alarm ägs till hälften av staten och till hälften av kommuner och landsting (via ). Regeringens styrning av SOS Alarm sker genom två huvudsakliga kanaler, dels som avtalspart (via ) till SOS Alarm, dels som delägare av SOS Alarm (via ). reglerar SOS Alarms åtaganden. Alarmeringsverksamheten består av en samhällsviktig infrastruktur som SOS Alarm har ansvaret för genom tekniska och administrativa system och genom de nödvändiga kontakterna som måste finnas med bland annat sjukvård, polis, räddningstjänst. Larmbehandling innebär en samverkan mellan olika aktörer. Det är viktigt att en samordnad alarmeringstjänst fungerar snabbt, säkert och tryggt. Vidare har granskat om SOS Alarm har en ändamålsenlig styrning av sin verksamhet. övergripande slutsatser är att det sker en kontinuerlig teknisk utveckling inom alarmering vilket ställer krav på SOS Alarms tekniska plattform. Den är central för att alarmeringstjänsten ska fungera. Granskningen visar att styrningen av bolaget inte haft den framtida teknikplattformen i fokus. Medelsvarstiderna på 112 har varit för höga och oklarheter i statens alarmeringsavtal medför att det är osäkert om alarmeringsverksamheten bedrivs såsom avsett. Det finns oklara relationer med landstingen som är den grupp som ansvarar för flest räddningsinsatser i landet och vissa landsting är missnöjda med SOS Alarms kompetens inom den prehospitala vården. Det finns ett antal brister i förutsättningarna för samhällets alarmering och regeringen har inte styrt och inte heller varit tydlig gentemot bolaget vilket lett till osäkerhet för SOS Alarm. REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET 6.1Det finns brister i förutsättningarna för samhällets alarmering Granskningens första revisionsfråga lyder ” Finns det brister i förutsättningarna för att bedriva en snabb, säker och trygg alarmering?” För att besvara frågan har genomfört dokumentstudier och intervjuer. 6.1.1Brist i möjlighet att positionera nödställda En avgörande uppgift vid en nödsituation eller kris är att positionera och lokalisera den nödställde. Ofta är den hjälpsökande chockad eller omtumlad av situationen och det är därför viktig att ta hjälp av tekniken för att lokalisera platsen dit hjälpresurserna ska dirigeras. Positioneringen av den nödställde är därmed beroende av att tekniska lösningar och att kartor samt adressregister är uppdaterade. Belägenhetsadresser är viktiga vid positionering. Adresserna fastställs av kommunerna och registreras i Lantmäteriets nationella register. SOS Alarm tar sina adressuppgifter via aviseringar från Lantmäteriet. Det har visat sig att ambulanser inte hittat den nödställde på grund av att belägenhetsadressen har saknats i registret. Lantmäteriet har genom avtal kommit överens med samtliga kommuner om registrering av adresser. till andelen av befolkningen bor av befolkning i en kommun där byggnaders lägesbestämning riskerar att vara ungefärlig och bor i en kommun med otillräcklig täckning av adresser för andra byggnader än bostäder, och att det i en del av dessa kommuner finns bostäder som saknar adress. konstaterar att registret med belägenhetsadresser har brister, vilka leder till problem med att positionera och lokalisera nödställda. Att nödställda inte kan lokaliseras på grund av ofullständigheter i adressregister är inte tillfredsställande. konstaterar också att det saknas lagstiftning om kommunernas skyldighet att registrera belägenhetsadresser till andra typer av byggnader än bostäder och att det saknas statlig tillsyn av efterlevnaden av lagen (2006:378) om lägenhetsregistret. rekommenderar regeringen att: –utreda möjligheter för lagstiftning eller andra åtgärder för att förbättra registreringen av belägenhetsadresser, –tydliggöra vem som har tillsynsansvar för efterlevnaden av lagen (2006:378) om lägenhetsregistret. 6.1.2Det finns hinder för delning av information mellan SOS Alarm och andra aktörer SOS Alarm och andra statliga aktörer i larmkedjan arbetar med olika tekniska system för information, kommunikation och ledning. Detta innebär att nödanrop som ska vidarekopplas från SOS Alarm till polisen, till sjö- och flygräddningen sker genom att SOS Alarm ringer upp på särskilt nummer. har betonat att den anropande ska komma i direkt kontakt med en SOS-central och inte längre behöva framföra samma uppgifter till såväl SOS- centralen som till hjälporganet. Så sker det emellertid inte i dessa fall. konstaterar, liksom även och Alarm har gjort, att om aktörer i larmkedjan saknar möjlighet att dela information elektroniskt kan det leda till en förlängd larmbehandlingstid, ett onödigt merarbete och en risk att information förloras på vägen, särskilt om samma information ska kommuniceras i flera led. anser därmed att de tekniska systemen hos de olika aktörerna i larmkedjan bör konstrueras så att en elektronisk delning och vidareförmedling av information blir möjlig. Det är därför viktigt att regeringen initierar ett arbete i denna angelägna fråga och verkar för att det skapas en samsyn om de olika behoven som finns och att lösningar implementeras. rekommenderar regeringen att initiera ett arbete för att ta fram en teknisk lösning som möjliggör elektronisk delning av information mellan de statliga aktörerna i larmkedjan. 6.1.3Nytt initiativ med larmcentraler som drivs av landsting men tillsynsansvar saknas kommer läns landsting och i att bedriva egna larmcentraler för prioritering, alarmering och dirigering av ambulanser. Det innebär att det är viktigt att det finns tillsyn av överföringen av nödanrop från SOS Alarm till dessa larmcentraler. Det är emellertid oklart vem som är tillsynsansvarig för överföringen av nödanrop från SOS Alarm till annan aktör för prioritering, alarmering och dirigering av ambulanser. erfarenheter visar att en sådan tillsyn är motiverad av att: –Det kan ta tid innan SOS Alarms samtal till annan larmcentral besvaras. –Det kan uppstå oklarheter om patientansvaret. –Det finns svårigheter i överföringen av nödanrop på grund av begränsningar i lagstiftningen om A-nummer. REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET rekommenderar regeringen att säkerställa att larmkedjans funktionalitet hålls samman. När parallella aktörer inom prioritering, alarmering och dirigering av ambulanser är verksamma är det viktigt att det finns reglering och tillsyn på plats i syfte att minimera riskerna för nödställda. 6.1.4Okynnesanrop riskerar skapa köer till 112 Enligt alarmeringsavtalet med staten ska medelsvarstiden för 112-anrop vara högst . Ingen som ringer 112 ska normalt behöva vänta på svar . Statistik från SOS Alarm visar att ett stort antal anrop är felaktiga anrop. Felaktiga anrop tar tid att behandla och försenar 112-mottagarnas hantering av riktiga nödanrop. av de felaktiga anropen är de som benämnts okynnessamtal, det vill säga när syftet är oseriöst. har SOS Alarm uppskattningsvis lagt i snitt , eller drygt en månad för att besvara okynnessamtal. Okynnesanropen tar därmed tid från 112-mottagarna som skulle kunna besvara nödanrop i stället. Att det är ett problem belyses också av som ansåg att regeringen skulle överväga en eventuell sanktion mot avsiktligt missbruk av nödnumret 112. bedömer att åtgärder för att minska antalet okynnessamtal skapar bättre förutsättningar för SOS Alarms verksamhet och det är staten som har ansvaret för frågan. rekommenderar att regeringen utreder och skyndsamt inför reglering för att minimera antalet okynnessamtal. 6.2Det finns landstingen som inte är nöjda med SOS Alarm Den andra revisionsfrågan lyder: ”Har SOS Alarms verksamhet varit kundanpassad?” För att besvara frågan har granskat SOS Alarms avtal med landstingen och genomfört en enkätstudie av landstingens uppfattning om SOS Alarm. är den kundgrupp som ansvarar för hjälpinsatser för största delen av nödanropen. uttryckte att SOS Alarms verksamhet skulle styras av affärsmässiga förhandlingar där kunderna skulle ges bättre möjligheter att påverka servicenivån och innehållet av SOS Alarms tjänster. Ett viktigt mål är således att bolaget skulle arbeta kundanpassat. tidigare granskning av ambulansverksamheten i visade att SOS Alarms avtal med landstingen varierade och avtalen speglade de olika krav som landstingen ställt på SOS Alarm. menar därmed att SOS Alarm har arbetat kundanpassat. Under intervjuer med landsting har det emellertid framkommit ett missnöje med SOS Alarm och valde därför att kartlägga landstingens uppfattning om SOS Alarm i en enkät. Av 20 landsting har 6 svarat att de generellt är missnöjda med SOS Alarm som helhet. Mest missnöje handlar om SOS Alarms kompetens och förståelse för utvecklingen inom den prehospitala vården där hälften av landstingen anser att SOS i ganska liten utsträckning har kompetens inom området. anser 11 landsting att SOS Alarm har anpassat sig till det specifika behov vilket visar på en kundanpassning. bedömer att SOS Alarm har arbetat kundanpassat men att det finns ett missnöje bland vissa landsting. SOS Alarm bör därför bättre anpassa verksamheten till både vårdens utrymme och behov. rekommenderar SOS Alarm att fortsätta arbetet med relationerna till landstingen så att det stärker förutsättningarna för en väl fungerande alarmeringstjänst. 6.3Nödnumret 112 kräver stabilitet och långsiktighet Den tredje revisionsfrågan lyder ”Har SOS Alarm arbetat långsiktigt?” För att besvara frågan har intervjuat styrelseledamöter och studerat styrelsedokument för åren 2010–2014. Enligt alarmeringsavtalet ska SOS Alarm utveckla SOS-tjänsten i takt med omvärldens behov, samhällets förändringar och teknikens möjligheter. Granskningen visar att SOS Alarm inte har arbetat tillräckligt långsiktigt. Att styrelsen inte har arbetat tillräckligt långsiktigt har bland annat tagit sig uttryck i att den inte har fattat beslut i frågan om en framtida teknikplattform vilken är fundamental för den samhällsviktiga infrastruktur som SOS Alarm ansvarar för. Systemet kommer bokföringsmässigt att vara avskrivet 2016 och det kan ta 3–att byta ut dessa delar. Frågan har diskuterats . anser att ägarna bör vara tydligare gentemot styrelsen vad de förväntar sig av SOS Alarm och vad bolagets framtida uppdrag och roll ska vara. I några landstingsavtal finns konstruktioner med viten som SOS Alarm ska betala om avtalskraven inte uppnås. Det vanligaste är kravet på att sjuksköterskor på SOS-centralen ska hantera sjukvårdsärenden och göra prioriteringen av ärendet vilket landstingen ansett som viktigt i sina strategier för den prehospitala sjukvården. Eftersom SOS Alarm har haft svårt att rekrytera sjuksköterskor har bolaget betalat ut sammanlagt till landstingen, vilket motsvarar ersättningen REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET för 15 genomsnittsanställda . Detta är medel som skulle kunna ha använts i verksamheten. rekommenderar SOS Alarm att i arbetet med framtagandet av en ny teknikplattform också beaktar interoperabiliteten med andra aktörer i larmkedjan. rekommenderar SOS Alarm att se till så att bolaget hanterar de risker som följer av ingångna avtal. 6.4Regeringens styrning av SOS Alarm kan utvecklas Granskningens fjärde revisionsfråga lyder ”Har regeringens styrning av SOS Alarm varit tydlig?” För att besvara frågan har låtit analysera alarmeringsavtalet mellan staten och SOS Alarm och ärenden som SOS Alarm har framfört till . är granskat utifrån om det är tydligt formulerat avseende åtaganden och om avtalet har några juridiska svagheter. 6.4.1 Otydligheter i alarmeringsavtalet De funktionella kraven i alarmeringsavtalet är att SOS Alarm ska följa säkerhetsskyddslagen och gällande regler för larmcentraler. Där anges även krav på 112-mottagarna och kraven på svarstiderna (den tid det tar från att 112-anrop från hjälpsökande nått fram till SOS Alarm). Det finns skrivningar om åtaganden i alarmeringsavtalet som är otydliga. En del kan med fördel förtydligas i avtalet men betonar också vikten av en för fungerande dialog om åtagandena med . I avtalet framkommer inte vilken tidsperiod som kravet på medelsvarstider gäller. konstaterar vidare att det är otydligt vad gäller innebörden att kunna hantera 112-samtal av alla kategorier på ett tillförlitligt sätt och vad som är en normal situation. innehåller också otydliga beskrivningar om krav på SOS- tjänstens utveckling. Det kan emellertid vara rimligt eftersom utveckling är något som kommer att ske och därmed inte kan detaljstyras i förväg. Det kan vara en fördel att ha ett generellt skrivet avtal som skapar utrymme för en flexibilitet, men det blir nödvändigt att föra en diskussion med om verksamhetskraven. på ägarstyrning och samordning mellan ägarna ökar högst påtagligt i sådana situationer och bolagets befogenhet och konkreta skyldigheter måste klargöras löpande av ägarna gentemot styrelsen. Att alarmeringsavtalet är otydligt kan resultera i att avtalsparterna tolkar avtalet på olika sätt och att alarmeringstjänsten inte bedrivs på ett sådant sätt som avsett. 6.4.2 Finansiering av alarmeringstjänsten SOS Alarm ersätts för alarmeringstjänsten genom ett anslag från staten. Enligt avtalet skulle full kostnadstäckning för 112-tjänsten utgå –2011. Det saknas emellertid bestämmelser om beräkningsgrunder eller ersättningsprinciper och framåt. Avtalet saknar också skyldigheter om ekonomisk kostnadsredovisning från SOS Alarm men det synes indirekt ha varit förutsatt. Avtalet stipulerar nämligen att det från det maximala ersättningsbeloppet ska göras en avräkning nästkommande år om de verkliga kostnaderna för alarmeringstjänsten underskred det årliga maximala anslaget. Avtalet ger därmed uttryck för att det skulle vara en ersättning motsvarande full kostnadstäckning men så har inte varit fallet. För verksamheter som bedrivs i bolagsform och regleras genom avtal förefaller det naturligt att ersättningsfrågan regleras mera i detalj och att det genomförs en kontinuerlig redovisning av kostnader och intäkter. I annat fall minskar möjligheterna att säkerställa att verksamheten bedrivs effektivt eller att verksamhetsstörningar uppstår till följd av underfinansiering. Eventuella negativa effekter kan dock mildras av en kontinuerlig dialog mellan parterna. I varje fall bedömer att det synes finnas brister i själva avtalsförhållandet mellan parterna om den ekonomiska ersättningen. Granskningen visar vidare att 112-rådets arbete inte motsvarar de åtaganden som är beskrivna i alarmeringsavtalet. menar att det kan vara rimligt eftersom 112-rådets arbete har anpassats till medlemmarnas behov uppstår en risk att 112-rådet inte arbetar enligt alarmeringsavtalets intentioner. bedömer sammantaget att regeringens styrning av SOS Alarm genom alarmeringsavtalet inte har varit tydlig. rekommenderar regeringen att uppdatera och förtydliga alarmeringsavtalet i syfte att klarlägga vad det innebär att kunna hantera 112-samtal av alla kategorier på ett tillförlitligt sätt och vad en normal situation för bolaget är. REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET 6.4.3 SOS Alarm har inte fått besked från regeringen i viktiga frågor granskning visar att SOS Alarm har vänt sig till för att lösa ett antal frågor eftersom det påverkar SOS Alarms roll och uppdrag, bland annat gentemot andra statliga myndigheter och det kan påverka rättssäkerheten för den enskilde. Det handlar till exempel om sekretessproblematiken som finns inom SOS Alarms nödnummerverksamhet. SOS Alarm har vidare framfört en önskan till om en uppdatering av lagen om verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler. Enligt SOS Alarm hade det skett en rad olika förändringar av terminologin som används i lagen. Slutligen framförde bolaget problematiken kring olika regleringar avseende lagring av ljudfiler. Handlingar som en sjuksköterska på SOS- centralen upprättar omfattas av patientdatalagens (2008:355) bestämmelser om tio års arkivering, medan 112-mottagarens upprättade handlingar ska sparas längst i enlighet med regeringens beslut . bedömning är att regeringen inte har gett SOS Alarm besked eller vägledning i dessa ärenden men har informerat bolaget om att ärendena överlämnats till som utredde alarmeringstjänsten . rekommenderar regeringen att klargöra rättsläget i de av SOS Alarm framförda frågorna. 6.4.4SOS Alarm – en verksamhet utan tillsyn Av alarmeringsavtalet framgår att SOS Alarm på begäran ska lämna regeringen eller annan som regeringen bestämmer tillträde till alla anläggningar samt lämna de upplysningar och handlingar som behövs för kontroll av att åtagandena som följer av avtalet uppfylls. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) är ansvarig för detta och i myndighetens regleringsbrev kallas det för tillsyn. bedömer emellertid att MSB saknar ett lagfäst tillsynsansvar och det leder till att det saknas rättsliga möjligheter att påverka verksamheten och förebygga tillkortakommanden eller brister i det uppdrag som SOS Alarm har. Kontrollen av efterlevnaden av alarmeringsavtalet är snarare statens kontroll av om SOS Alarm uppfyller sina förpliktelser i alarmeringsavtalet. menar att SOS Alarms ansvarar för samhällsviktig infrastruktur och därför bör vara föremål för statlig tillsyn på samma sätt som myndigheter följs upp. Tillsynen skulle kunna omfatta årliga återrapporteringskrav, i förekommande fall med rapporteringsuppdrag för specifika områden. Dessutom skulle regeringen kunna besluta om granskningar av olika områden De svagheter i grundläggande förhållanden avseende reglering och tillsyn som lyfte fram kvarstår . rekommenderar regeringen att överväga ett samlat tillsynsansvar för hela alarmeringsverksamheten. 6.4.5SOS Alarm ansvarar för samhällsviktig infrastruktur och utför myndighetsuppgifter Alarmeringstjänsten är beroende av en samhällsviktig infrastruktur som SOS Alarm har ansvaret för genom tekniska och administrativa system och genom de nödvändiga kontakterna som måste finnas med bland annat sjukvård, polis och räddningstjänst. Alarmeringstjänsten är direkt nödvändig för att det allmänna kan genomföra sin skyldighet att ansvara för räddningsinsatser. Alarmeringstjänsten omfattar därför områden som är mer vittgående än för en kommersiell verksamhet. Att aktiebolagsformen valts för SOS Alarms verksamhet är motiverat av att det var en möjlighet till samverkan mellan offentliga huvudmän för räddningsinsatser, såsom stat, kommuner och landsting. landsting har genom ett delägarskap bedömts ha möjlighet att kontrollera och påverka alarmeringsverksamheten. När huvudmän i konkurrens med SOS Alarm överväger och faktiskt erbjuder tjänster parallellt med SOS Alarm kan motivet till huvudmannaskapet förfelas. Användningen av aktiebolagsformen för dock med sig konsekvenser när det gäller det offentligas ansvar för alarmeringsverksamheten med en samhällsviktig infrastruktur. Ändamålet med aktiebolag är nämligen att driva kommersiell verksamhet i vinstsyfte och lämna utdelning till aktieägarna. Aktiebolag är särskilt lämplig när det är angeläget att en verksamhet bedrivs affärsmässigt, effektivt och att ägaren/ägarna vill begränsa det personliga ansvaret. Staten och de andra offentliga huvudmännen som ansvarar för vården och räddningstjänsten har fullt ansvar för räddningsinsatser medan ansvaret för själva alarmeringsverksamheten paradoxalt begränsats genom driftsformen och dess utformning. Statens ansvarstagande är inte heltäckande genom att SOS Alarm inte är föremål för tillsyn i egenskap av ansvarig för en samhällsviktig infrastruktur och som inom ramen för detta utför myndighetsliknande uppgifter. Sammantaget bedömer att valet av driftsform och dess utformning behöver utredas så att uppdraget och funktionaliteten i verksamheten är i fokus, eftersom driftformen försvårar möjligheterna att REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET effektivt kunna styra och leda verksamheten och att alarmeringstjänsten är en tjänst som inte har ekonomiskt intresse. rekommenderar regeringen att med utgångspunkt i att alarmeringsverksamheten innehåller samhällsviktig infrastruktur låta utreda vilken driftsform som är lämpligast. 6.5Regeringens rapportering till kan bli bättre Granskningens femte revisionsfråga lyder ”Har regeringens rapportering till om SOS Alarm varit rättvisande och tillräcklig?” För att besvara frågan har läst och analyserat budgetpropositionerna liksom regeringens årliga skrivelse till om statliga företag . var skrivningarna i budgetpropositionerna mycket lika till sitt innehåll utan ny information om omständigheter i bolaget omvärld eller aktuell statistik om antalet anrop. I budgetpropositionen för är rapporteringen till viss del förändrad och regeringen lyfter fram SOS Alarms bidrag till samhällets förmåga inom området skydd mot olyckor och krisberedskap. Skrivningen återger därmed att bolaget fått ett bredare ansvar än att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och att tillkalla eller sätta i förbindelse med polis, statlig eller samt ambulans. bedömer att viktig information inte har lämnats till . Situationen när några landsting valde att handla upp en annan aktör än SOS Alarm för att prioritera, alarmera och dirigera ambulanser har exempelvis inte rapporterats Den årliga skrivelsen till om statliga företag har utgångspunkten staten som delägare av SOS Alarm, vilket innebär en tyngdpunkt på bolagens ekonomiska ställning och måluppfyllelse. Den årliga skrivelsen lämnar dock inte mycket utrymme för att lyfta fram eventuella problem kring samhällets alarmering, vilket skrivelsen inte heller har som syfte. rekommenderar regeringen att utveckla beskrivningen av SOS Alarm till med avseende på bolagets roll som ansvarig för samhällsviktig infrastruktur, viktiga händelser i bolagets omvärld och förutsättningar av betydelse för samhällets alarmering. REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET REGERINGENS STYRNING AV SOS ALARM – VIKTIGT FÖR MÄNNISKORS TRYGGHET