prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — Om underskottet inte, på grund av 17 § andra och tredje styckena, kan täckas med tilläggsavgifter , ska tilläggs- avgifter tas ut tills dess att summan av de tilläggsavgifter som betalats uppgår till det ursprungliga underskottet, med eventuella tillägg enligt andra stycket, och den finansieringskostnad som belastat resolutions- reserven avseende underskottet. Om behållningen i resolutionsreserven då tilläggsavgift ska betalas minskar ytterligare på grund av ytterligare utbetalningar ur resolutionsreserven, ska ett belopp som motsvarar den minskning av 2015/16:5 resolutionsreservens behållning som utbetalningen medför, läggas till det ursprungliga underskottet. Detta tillägg ska dock inte överstiga resolu- tionsreservens underskott när utbetalningen från resolutionsreserven har genomförts. 17 § Tilläggsavgift ska, om inte annat följer av tredje stycket, beslutas i samband med att den årliga resolutionsavgiften beslutas. En avgiftsskyldigs tilläggsavgift ska uppgå till en andel av under- skottet, inklusive den upplupna finansieringskostnaden, som motsvarar den avgiftsskyldiges andel av de totala resolutionsavgifterna enligt det beslut avseende resolutionsavgifter som tas i samband med att tilläggs- avgifterna beslutas. Tilläggsavgiften får inte överstiga företagets resolutionsavgift i enlighet med 13 §. Om det finns särskilda skäl, får besluta om tilläggsavgift än den som avses i första stycket. Ett sådant beslut ska baseras på uppgifter från det närmast föregående avgiftsbeslutet avseende resolutionsavgiften. 18 § När behållningen i resolutionsreserven överstiger av garanterade insättningar, ska i stället för resolutionsavgift en årlig risk- avgift tas ut. Riskavgiften ska för varje avgiftsskyldig spegla den förväntade kost- nad som kan komma att belasta resolutionsreserven avseende den avgiftsskyldige. Riskavgiften får sättas till noll om sannolikheten att en avgiftsskyldig kommer att försättas i resolution är mycket låg. 19 § Om någon har varit avgiftsskyldig bara för en del av ett kalenderår, ska avgift enligt 18 § bestämmas med hänsyn till hur stor del av kalenderåret som avgiftsskyldighet förelegat. 20 § Den som är avgiftsskyldig ska lämna de uppgifter till Riksgälds- kontoret som myndigheten behöver för att fastställa den avgiftsskyldiges avgift. Uppgifter om avgiftsunderlaget ska ha granskats av en revisor som utsetts i enlighet med 4 a kap. 1 § sparbankslagen (1987:619), 7 a kap. 1 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker, 9 kap. 8 § aktiebolagslagen (2005:551) eller 8 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 21 § Om den som är skyldig att betala riskavgift trots påminnelse inte kommer in med sådana uppgifter som avses i 20 §, får uppskatta avgiftsunderlaget för den avgiftsskyldige och basera avgiftsbeslutet på det uppskattade avgiftsunderlaget. Om det i efterhand visar sig att den riskavgift som fastställts utifrån det uppskattade avgiftsunderlaget understeg den avgift som skulle ha betalats om den avgiftsskyldige gett in ett korrekt avgiftsunderlag, ska den avgiftsskyldige betala mellanskillnaden. Dröjsmålsränta enligt 22 § andra stycket ska betalas från tidpunkten när avgiften skulle betalats till dess Prop. 2015/16:5 betalning sker. Om det finns synnerliga skäl och om den avgiftsskyldige kan styrka att den riskavgift som fastställts utifrån det uppskattade avgiftsunderlaget i väsentlig mån överstiger den avgift som skulle ha betalats utifrån ett korrekt avgiftsunderlag, får betala tillbaka mellanskill- naden till den avgiftsskyldige. 22 § beslutar om resolutionsavgift, tilläggsavgift och riskavgift för varje avgiftsskyldig. Avgiften ska betalas inom en månad för myndighetens beslut. Dröjsmålsränta ska tas ut på riskavgift som inte betalas i rätt tid. Dröjs- målsräntan ska beräknas enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett tillägg av . 23 § Om det finns särskilda skäl, får sätta ned resolutionsavgiften eller riskavgiften. får bevilja anstånd med betalning av tilläggsavgift enligt 16 §, om det finns särskilda skäl med hänsyn till företagets finansiella ställning. Anståndet får beviljas för av högst . På ansökan av företaget får förlängas. 24 § Det som i 13 och 16 §§ anges om de totala resolutionsavgifterna och tilläggsavgifterna behöver inte tillämpas när avgiften för ett enskilt företag 1.bestäms enligt 23 § eller enligt artikel 12.1 eller 17.1 i förordningen om resolutionsavgifter, 2.bestäms genom omprövning enligt 27 § förvaltningslagen (1986:223), eller 3.efter överklagande bestäms av allmän förvaltningsdomstol. 25 § beslut att ta ut resolutionsavgift, tilläggsavgift eller riskavgift får verkställas, om avgiften är obetald trots att den skulle ha betalats. Verkställighet får ske även om avgiftsbeslutet har överklagats. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. AVSLUTANDE BESTÄMMELSER 28 kap. Samarbete och informationsutbyte Uppgiftsskyldighet för institut och koncernföretag 1 § Ett institut och ett företag som ingår i samma koncern som institutet ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som myndigheten begär för sin verksamhet enligt denna lag. 2015/16:5 Om ett institut eller företag som ingår i samma koncern som institutet har åsidosatt sina skyldigheter enligt första stycket, ska Finansinspek- tionen ingripa mot institutet eller företaget enligt 15 kap. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller 25 kap. lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Befogenhet att kräva information 2 § För att kunna förbereda och fatta beslut om resolutionsåtgärder får begära att 1.företaget i resolution eller någon annan tillhandahåller uppgifter, handlingar eller annat, och 2.den som förväntas kunna lämna upplysningar i saken lämnar sådana upplysningar på tid och plats som myndigheten bestämmer. Första stycket gäller inte i den utsträckning uppgiftslämnandet skulle strida mot den i lag reglerade tystnadsplikten för advokater. får förelägga den som inte följer en begäran enligt första stycket att fullgöra sin skyldighet. 3 § Den som deltar eller har deltagit i verksamhet enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon genom sitt deltagande fått veta om enskilds affärs- eller driftförhållanden, ekono- miska eller personliga förhållanden eller planering och förberedelser för eller hantering av fredstida krissituationer. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Samarbete och informationsutbyte mellan myndigheter 4 § och ska på begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin verksam- het enligt denna lag. Inom gäller motsvarande upp- giftsskyldighet för den del av myndigheten som inte bedriver verksamhet enligt denna lag, gentemot den del av myndigheten som bedriver den verksamheten. 5 § och ska samarbeta och utbyta information med varandra, med motsvarande myndigheter inom EES och med Europeiska bankmyndigheten i den utsträckning som följer av krishanteringsdirektivet. ska också lämna regeringen de uppgifter som behövs för regeringens verksamhet enligt denna lag. Upplysningar till konkursförvaltare och likvidator 6 § Om ett företag som har varit föremål för resolution försätts i konkurs, ska på begäran av konkursförvaltaren för företaget lämna de upplysningar som konkursförvaltaren behöver för att upprätta konkursbouppteckningen enligt 7 kap. 13 § konkurslagen (1987:672) och berättelsen enligt 7 kap. 15 § samma lag. Om ett företag som har varit föremål för resolution går i likvidation, Prop. 2015/16:5 ska på begäran av likvidatorn för företaget lämna de upplysningar som likvidatorn behöver för att genomföra likvidationen. Ärenden till Europeiska bankmyndigheten 7 § får hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlösning i de fall som framgår av följande artiklar i krishanterings- direktivet: –13.5 andra stycket och 13.6 andra stycket. –18.6 tredje stycket och 18.7 andra stycket. –45.9 tredje stycket och 45.10 femte stycket. 8 § får begära att Europeiska bankmyndigheten ska bistå myndigheterna att nå en överenskommelse i de fall som framgår av följande artiklar i krishanteringsdirektivet: –13.4 tredje stycket. –18.5 andra stycket. –91.7 andra stycket. –92.3 andra stycket. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka kvalificerade skulder som är medräkningsbara vid beräkningen av om minimikravet på nedskrivningsbara skulder enligt 4 kap. 1 § är uppfyllt, 2.vilka kriterier som ska ligga till grund för ett beslut om storleken på minimikravet på nedskrivningsbara skulder enligt 4 kap. 3 §, 3.vilken information om nedskrivningsbara skulder ett företag ska lämna till och när den ska lämnas, 4.undantag enligt 5 kap. 3 § från skyldigheten i 5 kap. 2 § om att ta in vissa villkor i avtalen för sina skulder, 5.vilka företag som ska upprätta register som avses i 5 kap. 5 §, vad registren ska innehålla och när företagen ska ge in register för olika typer av avtal, 6.vad en omstruktureringsplan enligt 21 kap. 5 § ska innehålla, 7.hur storleken på de skulder som är hänförliga till derivat enligt 21 kap. 17 § ska beräknas, 8.metoden för riskjustering av resolutionsavgift enligt 27 kap. 13 § tredje stycket samt riskavgiftens storlek och hur den ska bestämmas enligt 18 § samma kapitel, 9.vilka uppgifter en avgiftsskyldig ska lämna till enligt 27 kap. 20 §, och 10.vilka upplysningar ett institut eller något annat koncernföretag ska lämna till för dess verksamhet enligt denna lag. 2 § Regeringen får meddela föreskrifter om 2015/16:5 1. innehållet i en resolutionsplan och en koncernresolutionsplan enligt 3 kap. och vad som ska beaktas vid planernas utformning liksom när de ska upprättas och hur ofta de behöver uppdateras, 2.vilka omständigheter ska beakta vid sin prövning av en resolutionsplan enligt 3 kap. 10 och 11 §§, och 3.när och var ett beslut om resolution enligt 8 kap. 13 § och ett beslut om resolutionsåtgärder enligt 12 kap. 5 § ska offentliggöras och vad offentliggörandet ska innehålla. Överklagande och verkställighet av beslut m.m. 1 § och beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut om resolution enligt 8 kap. 5–9 och 11 §§ och om resolutionsåtgärder som anges i 12 kap. 1 § första stycket gäller . och får bestämma att beslut om krisavvärjande åtgärder enligt denna lag, eller förelägganden, förbud eller beslut om återkallelse som meddelats med stöd av lagen, ska gälla . Förelägganden enligt denna lag får förenas med vite. Regeringens beslut enligt denna lag får inte överklagas. 2 § En värdering som utförs enligt 7 kap. 1 § får endast överklagas i samband med överklagande av det beslut om åtgärd för vilken värde- ringen ligger till grund. 3 § Mål som gäller resolution enligt 8 kap. 5–9 eller 11 § eller resolu- tionsåtgärder som anges i 12 kap. 1 § första stycket ska handläggas skyndsamt. 4 § Endast om det är förenligt med det allmännas intresse, får den domstol som ska pröva ett överklagat beslut om resolution enligt 8 kap. 5–9 eller 11 § eller om resolutionsåtgärder som anges i 12 kap. 1 § första stycket, besluta att det överklagade beslutet tills vidare inte ska gälla. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 5 kap. 2 § ska tillämpas på kapitalinstrument och skuldförbindelser som emitterats eller ingåtts . 3.Avgifter enligt 27 kap. tas ut första gången . Avgiften ska reduceras till hälften. 2.2 Förslag till lag om förebyggande statligt stöd Prop. 2015/16:5 till kreditinstitut Härigenom föreskrivs följande. 1 § Lagen innehåller bestämmelser om 1.förebyggande statligt stöd till kreditinstitut som avses i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, och 2.en särskild fond för finansiering av sådant stöd och av statligt stöd enligt 22 kap. lagen (2016:000) om resolution. 2 § Om det behövs för att motverka en allvarlig störning av det finansiella systemet i , får förebyggande statligt stöd lämnas till kreditinstitut. Sådant stöd kan lämnas genom garantier eller kapitaltillskott. Förebyggande statligt stöd kan även lämnas genom garantier till för återbetalning av likviditetsstöd som lämnar till kreditinstitut. 3 § Beslut om förebyggande statligt stöd enligt denna lag fattas av 2.den myndighet som regeringen bestämmer (stödmyndigheten). 4 § Förebyggande statligt stöd till kreditinstitut lämnas efter det att avtal som rör stöd har ingåtts mellan staten och stödmottagaren eller dess ägare. Garantier enligt 2 § andra stycket får lämnas efter överenskommelse mellan och regeringen eller stödmyndigheten. 2 kap. Villkor för förebyggande statligt stöd 1 § Förebyggande statligt stöd får bara lämnas för fortsatt verksamhet i kreditinstitut som är livskraftiga. Stödet ska vara tillfälligt och stå i proportion till omfattningen av den allvarliga störningen enligt 1 kap. 2 §. ska inför ett beslut om förebyggande statligt stöd låta göra en värdering av kreditinstitutet i enlighet med 7 kap. lagen (2016:000) om resolution. 2 § Stödet ska så långt som möjligt utformas på ett affärsmässigt sätt och så att en snedvridning av konkurrensen förhindras. Statens långsiktiga kostnader för stödet ska hållas så låga som möjligt. Stödet ska utformas så att statens insatser i möjligaste mån kan återfås. Staten ska tillförsäkras ersättning eller annan kompensation för sitt risktagande, om inte synnerliga skäl talar emot det. Om det finns synnerliga skäl, får avsteg göras från bestämmelserna om avgifter i 6 kap. 4 § budgetlagen (2011:203). 1 § För de ändamål som anges i 1 kap. 2 § ska det finnas ett räntebärande konto i . De medel som tillförts kontot utgör, tillsam- mans med de övriga tillgångar som anskaffats med stöd av denna lag, stabilitetsfonden. Till stabilitetsfonden ska det föras 1. inbetalda ersättningar för förebyggande statligt stöd enligt 2 kap. 2.tillgångar som anskaffats med medel från stabilitetsfonden, och 3.medel som staten fått tillbaka och som avser lämnat stöd enligt denna lag och lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om förvaltningen av stabilitetsfondens tillgångar. 2 § Medel från stabilitetsfonden ska täcka: 1.statens utgifter för stöd enligt denna lag, 2.statens utgifter för att finansiera statligt stöd enligt 22 kap. lagen (2016:000) om resolution, 3.stödmyndighetens förvaltningskostnader, och 4.ersättning som betalats ut på grund av en garanti till insättare enligt lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Beslut att använda medel från stabilitetsfonden för att täcka utgifter enligt första stycket 2 får bara fattas av regeringen. 3 § I den utsträckning medlen i stabilitetsfonden inte är tillräckliga för de ändamål som anges i 2 §, får lån tas upp i med högst det belopp som har beslutat i ett särskilt bemyndigande. Sådana lån får tas upp även om det finns andra tillgångar i stabilitetsfonden än medel på kontot i . 1 § ska lämna de uppgifter till regeringen och stödmyndig- heten som de behöver för sin verksamhet enligt denna lag. 2 § och ska på stödmyndighetens begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver för sin verksam- het enligt denna lag. Inom gäller motsvarande uppgiftsskyldighet gentemot stödmyndigheten för den del av Riksgälds- kontoret som inte bedriver verksamhet enligt denna lag. 3 § ska underrätta , om ett kredit- institut inte fullgör sina skyldigheter enligt avtal ingångna med stöd av denna lag. 4 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får Prop. 2015/16:5 meddela föreskrifter om stöd enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom denna lag upphävs lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. 3.För stöd som lämnats enligt lagen om statligt stöd till kreditinstitut ska den lagen fortsätta att gälla. 4.Stabilitetsavgift ska tas ut enligt lagen om statligt stöd till kreditinstitut. Därefter ska stabilitetsavgift inte tas ut. Förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen Härigenom föreskrivs i fråga om förmånsrättslagen (1970:979) dels att 10 och 12 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 13 a och 13 b §§, av följande Allmän förmånsrätt följer med 1. den kostnad som borgenär haft för försättande av gäldenären i konkurs och för beslut att ett döds- bos egendom skall avträdas till förvaltning av boutredningsman samt begravnings- och bouppteck- ningskostnader när gäldenären avlidit före konkursbeslutet, Allmän förmånsrätt följer med 1. den kostnad som borgenär haft för försättande av gäldenären i konkurs och för beslut att ett döds- bos egendom ska avträdas till för- valtning av boutredningsman samt begravnings- och boupptecknings- kostnader när gäldenären avlidit före konkursbeslutet, 2.arvode och kostnadsersättning till rekonstruktör enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, tillsynsman enligt nämnda lag eller konkurslagen (1987:672) eller förordnad boutredningsman, om fordringen avser tid innan konkursansökningen gjordes eller därefter, 3.kostnad för särskilda åtgärder som som nämnts under 2 vidtagits med rekonstruktörens eller tillsynsmannens godkännande eller av boutredningsmannen och uppenbart varit till borgenärernas bästa, 4. andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffat under en företagsrekonstruktion enligt lagen om företagsrekon- struktion. 4.andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med rekonstruktörens samtycke träffat under en företagsrekonstruktion enligt lagen om företagsrekon- struktion, 5.ersättning till resolutions- myndigheten () enligt lagen (2016:000) om resolution, om fordringen avser tid innan konkurs- ansökningen gjordes eller därefter, 6.andra fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären med resolutionsmyndighetens eller en särskild förvaltares samtycke träffat under en resolution enligt lagen om resolution. 1 Senaste lydelse 1996:769. Allmän förmånsrätt följer där- efter med arbetstagares fordran på lön eller annan ersättning på grund av anställningen. Förmånsrätten omfattar fordringar som belöper före konkursbeslutet och inom en månad därefter. Ford- ringarna får inte ha intjänats eller, om lönen eller ersättningen ska bestämmas efter särskild beräk- ningsgrund, inte ha förfallit till betalning tidigare än konkursansökningen kom in till tingsrätten. Om arbetstagaren inte har kunnat nå arbetsgivaren med en uppmaning enligt 2 kap. 9 § konkurslagen (1987:672), gäller i stället den som bedöms skälig. Har konkursen föregåtts av ett förfarande enligt lagen (1996:764) om företagsre- konstruktion eller lagen (2016:000) om resolution och har konkursansökningen gjorts från det att företagsrekon- struktionen eller resolutionen upp- hörde, ska vid tillämpning av tredje meningen, om det är för- månligare för arbetstagaren, anses som om konkursansökningen hade gjorts då ansökningen om företags- rekonstruktion skedde eller beslu- tet om resolution fattades. I sådant fall ska det bortses från tiden mellan ansökningarna respektive mellan beslutet och ansökan.Fordran på uppsägningslön omfattas av förmånsrätt längst för uppsägningstid som beräknats enligt 11 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Förmånsrätt enligt första stycket Förmånsrätt enligt första stycket Prop. 1–3 gäller endast i den mån 1–3 och 5 gäller endast i den beloppet med hänsyn till omstän- utsträckning beloppet med hänsyn digheterna är skäligt. till omständigheterna är skäligt. 12 §2 Allmän förmånsrätt följer där- efter med arbetstagares fordran på lön eller annan ersättning på grund av anställningen. Förmånsrätten omfattar fordringar som belöper före konkursbeslutet och inom en månad därefter. Ford- ringarna får inte ha intjänats eller, om lönen eller ersättningen skall bestämmas efter särskild beräk- ningsgrund, inte ha förfallit till betalning tidigare än konkursansökningen kom in till tingsrätten. Om arbetstagaren inte har kunnat nå arbetsgivaren med en uppmaning enligt 2 kap. 9 § konkurslagen (1987:672), gäller i stället den som bedöms skälig. Har konkursen föregåtts av ett förfarande enligt lagen (1996:764) om företagsre- konstruktion och har konkursan- sökningen gjorts från det att företagsrekonstruktionen upphörde, skall vid tillämpning av tredje meningen, om det är för- månligare för arbetstagaren, anses som om konkursansökningen hade gjorts då ansökningen om företags- rekonstruktion skedde. I sådant fall skall det bortses från tiden mellan ansökningarna. Fordran på uppsägningslön omfattas av förmånsrätt längst för uppsägningstid som beräknats enligt 11 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 2 Senaste lydelse 2003:535. lön för tid under vilken arbets- tagaren inte utför arbete för tagaren inte utför arbete för konkursgäldenären eller annan och konkursgäldenären eller annan och inte heller driver egen rörelse inte heller driver egen rörelse omfattas av förmånsrätt endast om omfattas av förmånsrätt endast om arbetstagaren kan visa att han har arbetstagaren kan visa att han har anmält sig hos offentlig arbets- anmält sig hos offentlig arbets- För uppsägningstid omfattar för- För uppsägningstid omfattar för- månsrätten endast lön eller ersätt- månsrätten endast lön eller ersätt- lönen eller ersättningen avser har lönen eller ersättningen avser har haft av egen rörelse eller har haft av egen rörelse eller har förvärvat eller borde ha kunnat förvärvat eller borde ha kunnat förvärva i en annan anställning. förvärva i en annan anställning. Vid bestämmande av i vilken Vid bestämmande av i vilken utsträckning fordran på lön eller utsträckning fordran på lön eller omfattas av förmånsrätt skall med omfattas av förmånsrätt ska med samtidig inkomst i annan anställ- samtidig inkomst i annan anställ- ning jämställas aktivitetsstöd som ning jämställas aktivitetsstöd som lämnas till den som deltar i ett lämnas till den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program, i arbetsmarknadspolitiskt program, i den mån stödet avser som lönen eller ersättningen och ersättningen och arbetstagaren har till stödet efter uppsägningen. blivit berättigad till stödet efter Om en lönefordran, som har intjänats tidigare än före kon- kursansökningen, har varit föremål för tvist, omfattas den av förmånsrätt om talan har väckts eller förhandling som föreskrivs i kollektivavtal eller lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet har begärts inom från förfallodagen och konkursansökningen har följt inom från det att tvisten slutligt har avgjorts. Semesterlön och semesterersättning som är intjänad före konkurs- ansökningen omfattas av förmånsrätt för vad som står inne för det löpande och det närmast föregående intjänandeåret. Förmånsrätt följer med fordran på pension vilken tillkommer arbetstagare eller dennes efterlevande före kon- kursansökningen och därpå följande . även i fråga om pension, som intjänats hos föregående arbetsgivare, om gäldenären övertagit ansvaret för pensionen under de betingelser som anges i 23 och 26 §§ lagen (1967:531) om tryggande av pensionsut- näringsidkare, skall en arbetstagare näringsidkare, ska en arbetstagare som själv eller tillsammans med som själv eller tillsammans med nära anförvanter senare än sex nära anförvanter senare än sex företaget och som haft ett betydande inflytande över dess verksamhet inte ha förmånsrätt enligt denna paragraf för lön eller pension. enligt denna paragraf för lön eller pension. Allmän förmånsrätt följer där- efter för garanterade insättningar enligt lagen (2016:000) om resolution.