prop · H30358 · 2015-12-10 00:00:00 — Asylsökande som kan styrka sin identitet till exempel genom pass eller på annat sätt göra identiteten trolig har möjlighet att beviljas undantag från kravet på ett arbetstillstånd för att få arbeta i (förkortat AT-UND). var det drygt 25 000 asylsökande som fick AT-UND. Av dessa var det endast 447 personer (varav 117 kvinnor) som hade ett registrerat arbete på den öppna arbetsmarknaden, vilket motsvarar . Något fler (1 595, varav 261 kvinnor) hade en registrerad praktikplats, vilket motsvarar . Enligt är det oklart varför så få asylsökande har en praktikplats eller ett arbete. Myndigheten anser dock att detta antal troligtvis 91Riksrevisionen (2012:23). totala kostnader för organiserad sysselsättning minskade med . 93Migrationsverket (2015d) s. 34 och 50. 94Sammanställning av underlag till årsredovisning . skulle kunna vara betydligt högre och att en praktikplats eller ett arbete vore särskilt viktigt för personer som har beviljats uppehållstillstånd och som väntar på kommunplacering.95 Yakob från beskriver tiden på Migrationsverkets anläggningsboende som en jobbig tid. det tog innan han fick uppehållstillstånd delade han lägenhet med fem främmande män. Han upplevde en ständig oro för att de skulle kunna göra honom illa på grund av hans trosuppfattning. i anläggningsboendet anordnades det ingen sfi. Däremot fanns det frivilligorganisationer i kommunen som gav undervisning i svenska. Själv brukade han i stället ta sig till kommunens bibliotek för att på egen hand försöka lära sig läsa svenska. beskriver tiden medan han väntade på uppehållstillstånd som mycket passiviserade. fick han varken undervisning i svenska eller någon annan insats. 3.2.3Bostadstillgången styr var de asylsökande hamnar Det finns huvudsakligen två typer av boenden för asylsökande – eget boende (EBO) respektive anläggningsboende (ABO). EBO innebär att den sökande har ordnat boende på egen hand, till exempel hos släktingar eller vänner. Asylsökande som inte kan ordna eget boende kan få hjälp av att få ett ABO här deras ansökan prövas. Ett ABO innebär normalt plats i en lägenhet som delas med andra sökande i ett vanligt bostadsområde. Av de närmare 80 000 personer som var inskrivna i mottagningssystemet hade två tredjedelar ABO, EBO och övrigt boende (till exempel institutionsboende). (21 600 personer) av dem med ABO bodde i ett tillfälligt anläggningsboende (ABT).96 En plats i ett tillfälligt anläggningsboende är dyrare än en plats i ett vanligt lägenhetsboende.97 Det är i första hand tillgången till bostäder som styr var i landet de asylsökande som behöver hjälp med sin bosättning hamnar. Vid denna placering tas ingen särskild hänsyn till arbetsmarknadsläget eller liknande. Det är exempelvis inte 95Migrationsverket (2015e) s. 91 samt sammanställning av underlag till årsredovisningen. 96Migrationsverket får inte äga boenden och tecknar därför avtal med både privata fastighetsägare och kommunala bostadsbolag. Eftersom antalet asylsökande har ökat kraftigt (med mellan 900 och 2 400 ) får även hyra tillfälliga boendeplatser (ABT) när ordinarie platser inte räcker till. Det kan till exempel vara hotellbyggnader eller vandrarhem. Sådant boende är ofta betydligt dyrare än ordinarie lägenhetsplatser. I nuvarande situation behöver hitta mellan 1 000 och 1 500 nya boendeplatser . Se (2015b). 97Migrationsverket (2015e) s. 113. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION ovanligt att en person som ansöker om asyl i placeras i ett boende i . Eftersom asylprövningsenheter heller inte alltid finns på samma orter som mottagningsenheterna kan en asylsökande som blivit placerad i få åka till för samtal med sin handläggare på prövningsenheten. har i en tidigare granskning visat att denna särlokalisering av olika enheter kan innebära onödiga kostnader för staten och utgöra en betydande olägenhet för de asylsökande. Av granskningen framgår också att många kommuner är kritiska till att inte tar hänsyn till kommunernas förutsättningar eller informerar dem i förväg när ett nytt asylboende öppnas.98 3.2.4 I väntan på kommunplats Allt fler personer med beviljade uppehållstillstånd blir kvar i mottagningssystem i väntan på att en kommun kan ta emot dem. gällde detta drygt 11 000 personer, vilket är en ökning med 5 500 . Prognosen är 13 300 personer och antalet beräknas öka ytterligare till 17 100i slutet av 2016.99 var av gruppen i arbetsför ålder.100 Den genomsnittliga vistelsetiden i mottagningssystemet för denna grupp var närmare () , vilket är en ökning med () jämfört med 2013.101 infördes en regeländring som innebär att Arbetsförmedlingen inte ska upprätta en etableringsplan förrän den nyanlända har tagits emot i en kommun.102 Det är också då som den statliga etableringsersättningen börjar betalas ut. Denna ersättning är betydligt högre än dagersättningen i mottagningssystemet.103 Som ett resultat av detta har det uppstått en svart marknad med försäljning av bostadsadresser. Genom att ”köpa” en adress i 98Riksrevisionen (2014:15). 99Migrationsverket (2015c). 100Drygt 6 300 av cirka 11 000 ABO-boende med uppehållstillstånd var i arbetsför ålder (20–). Se Länsstyrelserna (2015:04) Samhällsorientering för nyanlända – länsstyrelsernas gemensamma redovisning 2015, bilaga 6, s. 60. 101Migrationsverket (2015e) s. 66. 102Arbetsförmedlingen (2014a) Arbetsförmedlingens återrapportering . Etablering av vissa nyanlända – etableringsuppdraget, s.12. 103Dagersättningen (som betalas ut av ) är /dag och vuxen under medan etableringsersättningen för vuxna (som beslutas av Arbetsförmedlingen och betalas ut av ) tills en etableringsplan upprättats är /dag , När man deltar i aktiviteter som ingår i etableringsplanen höjs ersättningen till högst per dag . en kommun (ofta som inneboende) kan den nyanlända få del av den högre ersättningen. Att problemet förekommer, och har ökat sedan regeländringen trädde i kraft, bekräftas av såväl Arbetsförmedlingen som av flera kommuner. Det finns exempel där ett tjugotal personer har varit folkbokförda i samma lägenhet eller på en postboxadress.104 saknar möjligheter att hindra en asylsökande som väljer eget boende från att registrera sig på en adress som såväl myndigheten som kommunen bedömer som socialt ohållbar eller olämplig för barn. 3.2.5Snabbare utflöde från mottagningssystemet är kostnadseffektivt granskning om mottagande och bosättning av nyanlända visade att ett snabbare utflöde från mottagningssystemet genom en effektivare bosättningsprocess är lönsam såväl för den enskilda individen som för samhället. har beräknat att en månads kortare vistelsetid i mottagningssystemet för de knappt 12 000 personer med uppehållstillstånd som befann sig där 2014 i väntan på kommunplacering motsvarar cirka 100 miljoner kronor.105 Ett snabbare flöde i systemet förutsätter dock en välfungerande samverkan mellan alla berörda myndigheter och aktörer med uppgifter kring nyanländas etablering. togs sammanlagt 46 400 nyanlända emot i landets kommuner efter att de beviljats uppehållstillstånd. Enligt prognoser kommer detta antal att stiga kraftigt – till 52 900 och 82 400 under 2016.106 De flesta nyanlända ordnar bostad på egen hand; av de personer som togs emot i en kommun 2014 hade bott i eget boende (EBO) eller ordnat boende på egen hand efter uppehållstillstånd medan av de mottagna kom direkt från Migrationsverkets anläggningsboenden (ABO). var direktinresta anhöriga till tidigare kommunmottagna och kvotflyktingar. 104Intervju med kommun, . 105Beräkningen baseras på 11 775 personer med uppehållstillstånd i anläggningsboende, en genomsnittlig vistelsetid (motsvarande 1,2 miljoner dygn) och en genomsnittlig boendedygnskostnad på . (2013) Systemanalys av asylprocessen – en analys av ett komplext system utifrån en systemansats Delrapport, s. 64. 106Migrationsverket (2015d) s. 37. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION 3.3.1Läns- och kommuntal har svaga styreffekter För de nyanlända som Arbetsförmedlingen ordnar kommunplats åt finns en särskild process för bosättning och mottagande.107 Den kan sammanfattas i följande tre steg:108 1.Migrationsverket beräknar för riket som helhet hur många nyanlända som har behov av plats för bosättning i en kommun (mottagningsbehov). 2.Arbetsförmedlingen fastställer, efter samråd med och länsstyrelserna, hur det nationella mottagningsbehovet ska fördelas på respektive län (länstal). 3.Länsstyrelsen träffar överenskommelser med kommuner inom länet om deras respektive mottagande för bosättning av nyanlända (kommuntal). fastställer länstalen ska förutsättningarna för förvärvsarbete utgöra en utgångspunkt. Detsamma gäller för länsstyrelserna vid överenskommelse om kommuntal.109 För kommuntalen ska också säkerställa att det finns kapacitet för att ta emot personer med särskilda behov av vård eller rehabilitering.110 Kommuntalet anger det antal anvisade nyanlända som en kommun åtar sig att ta emot . Till denna överenskommelse finns en ekonomisk ersättning knuten, det vill säga den kommun som ingår en överenskommelse om mottagande med får också en viss ersättning för detta. En grundersättning betalas ut till kommunen för att skapa en organisation för Därutöver betalas en schablonersättning ut till alla kommuner för varje nyanländ som tas emot, oaktat om kommunen har en överenskommelse. Kommunerna kan även söka ersättning för vissa kostnader i efterhand. Kommunens överenskommelse om mottagande är inte juridiskt bindande. 107De kommunplatser som planeringsprocessen resulterar i används även av för placering av kvotflyktingar samt nyanlända med så låg arbetsförmåga att de inte omfattas av etableringsuppdraget. 108Se 2–4 §§ förordningen (2010:408) om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. 109Arbetsförmedlingen använde sig av följande viktning när man beräknade länstalen : utifrån arbetsmarknadsvariabler (ju bättre arbetsmarknad desto högre andel), utifrån folkmängd (ju större folkmängd desto högre andel), utifrån bostadsmarknad (ju bättre tillgång desto högre andel) och utifrån demografi (ju fler pensionsavgångar desto högre andel). De arbetsmarknadsvariabler som ingår i modellen är förvärvsarbete, arbetslöshet, omsättning till arbete, prognos över arbetslöshetens utveckling samt yrkesbredd. Komponenten yrkesbredd svarar för hälften av viktvärdet för arbetsmarknadsvariablerna och mäts som antalet enskilda yrken med minst 100 utövare som finns representerade i länet. Arbetsförmedlingen tillhandahåller också en fördelningsmodell som stöd för länsstyrelserna i deras förhandling med kommunerna om kommunplatser. Denna modell är enklare och tar endast hänsyn till arbetslöshet () och folkmängd (). En närmare beskrivning av Arbetsförmedlingens fördelningsmodeller finns i (2015c) s. 6 f. 110Se 5 § förordningen (2010:408) om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. En nyanländ i ett anläggningsboende som anmält behov av hjälp med bosättning får endast ett sådant erbjudande. Tackar man nej till detta får man ordna bostad på egen hand. I vissa län, bland annat , var andelen personer som tackade nej till en anvisad plats 2014. En kommun kan dock alltid tacka nej till att ta emot en nyanländ som fått erbjudande om en plats i kommunen av Arbetsförmedlingen eller . Många överenskomna platser finns inte tillgängliga De flesta kommuner har en överenskommelse med om flyktingmottagande. har 275 av landets 290 kommuner en överenskommelse, vilket är 3 färre än 2014. –2013 varierade antalet kommuner med överenskommelse mellan 268 och 276.111 kom länsstyrelserna överens med kommunerna om ett mottagande på drygt 7 600 platser. Av granskning 2014 framgick emellertid att en tredjedel (2 500) av dessa platser inte fanns tillgängliga för anvisning av nyanlända.112 I granskningen visades också att det finns stora kostnadsbesparingar att göra genom att utnyttja anvisningsbara platser i högre utsträckning. hade kunnat anvisa 2 500 fler personer som bor i anläggningsboende hade detta motsvarat en kostnadsbesparing i mottagningssystem med per månad.113 granskning visade också att det finns stora skillnader mellan kommuntalen och det faktiska mottagandet i många kommuner. En bidragande orsak till detta är den höga andelen egenbosatta i vissa kommuner, eftersom de egenbosatta inte ingår i kommuntalen. Exempel på kommuner som tar emot betydligt fler än överenskommet är , och men det finns också kommuner som tar emot färre, till exempel och Vaxholm.114 Sammantaget visade granskning att läns- och kommuntalen har svaga styreffekter. De berörda aktörerna ansåg inte heller att läns- och kommuntalen var ändamålsenliga styrmedel för att öka kommunernas 111Migrationsverket (2015f) Överenskommelser om flyktingmottagande och mottagna 2014 och 2015. 112Att platser inte har använts innebär dock inte att det finns lediga lägenheter i kommunerna. Se (2014:15). 113Beräkningen baseras på 2 500 personer med uppehållstillstånd i anläggningsboende samt en genomsnittlig boendedygnskostnad på multiplicerad (en månad). Uppgiften om genomsnittlig boendedygnskostnad är hämtad från (2013c) Systemanalys av asylprocessen – en analys av ett komplext system utifrån en systemansats. 114Riksrevisionen (2014:15) s. 38. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION mottagande av nyanlända eller för att uppnå en jämnare spridning av antalet nyanlända mellan länen.115 Tillgången till bostäder – inte jobb – styr nyanländas placering fastställer länstalen – det vill säga det antal nyanlända som man förväntar sig att länet sammanlagt ska ta emot – görs detta bland annat med utgångspunkt i länets arbetsmarknadssituation.116 Men när länsstyrelserna ska komma överens med en kommun om det antal nyanlända som man åtar sig att ta emot (kommuntalet) så är det till stor del andra faktorer som i praktiken styr, framför allt tillgången till bostäder. Det innebär att nyanlända som behöver hjälp med att skaffa bostad i många fall inte anvisas till kommuner där de har bäst förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. 3.3.2Storstadskommuner tar emot en lägre andel än tidigare har gett konsultföretaget i uppdrag att belysa hur nyanlända fördelar sig över landet och hur denna fördelning är relaterad till olika faktorer som arbetslöshet, sysselsättning, bostadsmarknad och etableringsgrad. Vidare har med utgångspunkt i prognos över kommunmottagandet tagit fram två scenarier på etableringsgradernas utveckling. Framställningen i detta avsnitt bygger huvudsakligen på Swecos rapport. För att närmare analysera kommunmottagningen och dess utveckling har landets 290 kommuner delats in i 5 kommungrupper. Indelningen är densamma som myndigheten använder sig av, dock med undantag för att två kategorier har slagits ihop till en.117 Den geografiska indelningen framgår av nedanstående karta. 116Ett problem i sammanhanget som diskuteras senare i rapporten är att Arbetsförmedlingen vid fastställande av länstalen använder arbetslöshet snarare än sysselsättningstillväxt, vilket hade varit lämpligare. 117Kategorierna avlägset respektive mycket avlägset belägna landsbygdskommuner har slagits ihop till en kategori. Anledningen är dels för att det underlättar analysen med färre kategorier, dels för att ta hänsyn till statistiksekretessen som inte medger allt för finfördelat datamaterial. Tillväxtanalys indelning utgår från principer och antaganden som lagts fast av och , och den bygger på geografiskt högupplöst befolkningsstatistik (kilometerrutor) och tillgänglighetsberäkningar (orter och den nationella vägdatabasen). Ytterligare detaljer kring kommunindelningen återfinns i (2015c). Karta 3.1 kommuner ur ett stad-och-land-perspektiv Storstadskommuner (29) Täta kommuner nära en större stad (103) Täta kommuner avlägset belägna (28)) Landsbygdskommuner nära en större stad (70) Landsbygdskommuner avlägset belägna (45) Landsbygdskommuner mycket avlägset belägna (15) Källa: Tillväxtanalys och (2015c). har antalet kommunmottagna ökat kraftigt och prognosen för innebär fortsatt kraftiga ökningar. I relation till övriga kommuntyper har storstädernas andel av mottagandet minskat, oavsett om man mäter som andel av det totala antalet kommunmottagna eller i relation till befolkningen. sjönk storstädernas andel av de kommunmottagna från knappt en tredjedel () till drygt en femtedel (). hamnade nästan var fjärde kommunmottagen i en storstad ().118 118 Se bilaga 2 för en mer utförlig redovisning. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Tabell 3.2 Kommunmottagna per 1 000 invånare 2005–2014 Källa: , bearbetningar av (2015c). Som framgår av tabell 3.2 ovan var mottagandet 2005 relativt jämt fördelat mellan de olika kommungrupperna. Man tog i stort sett emot en nyanländ per 1 000 invånare. hade storstadskommunerna det största kommunmottagandet i förhållande till folkmängden. Därefter har det inträffat ett skifte. har gruppen avlägset belägna landsbygdskommuner tagit emot flest nyanlända per 1 000 invånare medan storstadskommunerna tagit emot minst antal. De avlägset belägna landsbygdskommunerna tog 2014 emot 7,5 nyanlända per 1 000 invånare jämfört med 2,8 för storstadskommunerna. I absoluta tal innebär det att avlägset belägna landsbygdskommuner ökat från sammanlagt 614 kommunmottagna 2005 till 4 896 kommunmottagna 2014. 3.3.3EBO söker sig till storstäder medan ABO styrs till glesbygd Av diagram 3.2 och 3.3 nedan framgår hur det relativa kommunmottagandet fördelar sig mellan nyanlända som kommer från ABO respektive EBO.119 119I sin statistik har definierat kategorierna på följande sätt: ABO är en före detta asylsökande som beviljats uppehållstillstånd och som efter anvisning av Arbetsförmedlingen eller har bosatt sig i en kommun. EBO är en före detta asylsökande som beviljats uppehållstillstånd och som har ordnat boende i en kommun på egen hand – antingen som asylsökande eller i samband med att personen fått uppehållstillstånd. I det här sammanhanget betyder alltså ABO att man fått hjälp med sin kommunplacering medan EBO innebär att man har ordnat boendet i mottagande kommun på egen hand. Diagram 3.2 Andel kommunmottagna "EBO" efter kommungrupp och mottagningsår Landsbygdskommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Täta kommuner nära en större stad Källa: och (2015c). Vid en jämförelse mellan de båda diagrammen framgår tydligt att det finns olika mönster för kommunmottagandet beroende på om den nyanlända kommer från EBO eller ABO. När den nyanlända själv har styrt sitt boende söker man sig till storstadskommuner och täta kommuner nära en större stad. Tendensen är visserligen något vikande men ungefär tre fjärdedelar av de kommunmottagna som kommer från EBO hamnar alltjämt i eller kring storstäder 2014; perioden –2013 ligger denna andel mellan 80 och 90 procent.120 För gruppen anhöriga är mönstret mycket likt det som gäller för EBO.121 120En möjlig förklaring till minskningen 2014 kan vara att de nyanlända som kommit saknar anknytningar i . 121Sweco (2015c) s. 9 f. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Diagram 3.3 Andel kommunmottagna "ABO" efter kommungrupp och mottagningsår (procent) Landsbygdskommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Täta kommuner nära en större stad Källa: och (2015c). När det gäller de nyanlända som fått hjälp av Arbetsförmedlingen eller med sin bosättning ser situationen helt annorlunda ut.122 Där är visserligen andelen som kommer till storstäder i stort sett över åren men på en mycket lägre nivå än för dem som är egenbosatta. Andelen av dem som får hjälp med sitt boende och som kommer till landsbygdskommuner och avlägset belägna kommuner ökar markant ; 2014 uppgår den andelen till . Det kan också konstateras att det finns en betydande sekundäromflyttning av nyanlända där strömmarna går från landsbygd till större städer och storstad. 122Migrationsverket anvisar boende till kvotflyktingar samt nyanlända som inte omfattas av etableringsuppdraget. Sammantaget utgör detta en mindre andel av de personer som totalt kommunplaceras. Tabell 3.3 Sekundäromflyttning för nyanlända personer 20–, procentuell andel Storstäder och deras förorter (36 000 personer) Större städer, deras förorter och pendlingskommuner (46 000 personer) Övriga kommuner (23 000 personer) Beräkningar av (2015b). Av tabell 3.3 framgår att i stort sett alla () som först bosatte sig i en storstad eller en förort till denna bodde kvar i samma kommunkategori . Av dem som först bosatte sig i en större stad eller en förort till denna bodde nästan lika många () kvar i samma kommunkategori Ungefär 23 000 nyanlända hade sin första bosättning i kategorin övriga kommuner, det vill säga till stor del glesbygdskommuner. Av dessa hade en tredjedel flyttat till antingen en storstad () eller en större stad (). 3.3.4Sysselsättningen ökar i storstäderna men minskar i glesbygd I nedanstående tabell redovisas sysselsättningsutvecklingen –2013 för de olika kommuntyperna. Nästan hälften () av de nya jobben har tillkommit i storstäderna. Därefter kommer kategorin täta kommuner nära en större stad, som svarar för av Övriga kommuntyper svarar tillsammans för av sysselsättningstillväxten. I absoluta tal har ökningen av nya jobb i storstadskommunerna varit närmare 150 000 . Detta kan jämföras med knappt 13 000 i avlägset belägna landsbygdskommuner. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Tabell 3.4 Ökning av förvärvsarbetande nattbefolkning 2010–2013 per kommungrupp, antal och procent Andel (%) nära en större stad Källa: , registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (/RAMS). Beräkningar av (2015c). Utvecklingen illustreras också av nedanstående diagram (3.4). Där framgår bland annat att storstadskommunerna haft en förhållandevis kraftig sysselsättningsökning () . Täta kommuner nära en större stad har en motsvarande ökning på . Övriga kommunkategorier ligger i stort sett eller minskar något. Diagram 3.4 Förvärvsarbetande nattbefolkning 20–jämfört med Täta kommuner nära större stad Täta kommuner avlägset belägna Landsbygdskommuner nära en större stad Databearbetning av (2015c). 3.3.5Etableringen går snabbare i storstäderna I tabell 3.5 nedan redovisas den genomsnittliga etableringsgraden uppdelad på olika kommunkategorier. Tabell 3.5 Genomsnittlig förvärvsfrekvens (procent) fördelat efter tid sedan mottagningsår och kommunkategori123 Täta kommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Landsbygdskommuner nära en större stad Källa: , bearbetningar av (2015c). Som framgår är etableringsgraden påtagligt starkare bland nyanlända i storstadskommuner jämfört med i övriga kommunkategorier. I genomsnitt har storstadskommunerna haft högre etableringsgrad än de övriga kommunkategorierna över de fyra åren sedan mottagandet i kommunen. Skillnaden är störst gentemot täta kommuner nära en större stad och minst i förhållande till täta kommuner som är avlägset belägna. Avlägset belägna landsortskommuner förbättrar sina resultat markant det tredje och fjärde året. I sin analys av utvecklingen konstaterar att det har inträffat ett skifte . I början av perioden gick det snabbare för nyanlända att etablera sig i landsbygdskommuner medan det har gått snabbare i storstadskommuner. I takt med att andelen nyanlända har ökat på landsbygden har andelen sysselsatta successivt minskat där. Landsbygdskommunerna tycks ha närmat sig ett tak för hur många som kan sysselsättas.124 3.3.6 Sysselsättningskonsekvenser – ett räkneexempel avsnitt har visat att kommuner från kommungrupper där sysselsättningsutvecklingen varit svag har ett förhållandevis stort antal kommunmottagna. har på uppdrag illustrerat 123Förvärvsfrekvenserna har beräknats som fyraåriga genomsnitt. Värdet för år 0 har beräknats som ett medelvärde av åren 2010–2013, värdet för år 1 som ett medelvärde av åren 2009–2012 och så vidare. Förvärvsfrekvenserna utgår från de kommunmottagnas kommungrupp vid mottagningsåret men det har även tagits hänsyn till om en person har flyttat till kommun i en annan kommungrupp, för att ta hänsyn till den inrikes omflyttning som sker efter mottagningsåret. Se vidare (2015c) s. 19. 124Sweco (2015c) s. 5 och 22. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION