prop · H30343 · 2015-11-05 00:00:00 — I avsnitt 5.1 redogörs närmare för socialnämndens bedömning vid placering i stödboende. Andra stycket är nytt. Barn i åldern 16–får tas emot i ett stödboende endast om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan t.ex. vara att barnet bedöms vara moget och förberett för att på ett bra sätt klara av att bo och leva i ett eget boende, att barnet anses moget i övrigt och att barnet själv har uttryckt en önskan att bo i ett eget boende. Enligt 2 kap. 1 § SoL ska, vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn, vad som är bäst för barnet vara avgörande (se prop. 2012/13:10 s. 126). ska därför alltid beakta barnets bästa vid övervägande av placering i stödboende. I avsnitt 5.1 redogörs särskilt för socialnämndens bedömning vid placering av barn i stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. På motsvarande sätt som gäller för familjehem och hem för vård eller boende ska varje kommun ansvara för att det finns tillgång till stödboenden för barn och unga i åldern 16–. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. På motsvarande sätt som gäller för familjehem och hem för vård eller boende ska stödboenden för barn och unga i åldern 16–bedrivas i samråd med socialnämnden. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. På motsvarande sätt som gäller barn som vårdas i ett familjehem, jourhem, annat enskilt hem eller hem för vård eller boende ska socialnämnden i fråga om barn som vårdas i ett stödboende medverka till att de får en god vård och fostran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden, verka för att de får lämplig utbildning och den hälso- och sjukvård som de behöver samt lämna vårdnadshavarna och föräldrarna råd, stöd och annan hjälp som de behöver. Eftersom bestämmelsen endast gäller barn och eftersom stödboende gäller för barn och unga i åldern 16–träffar denna bestämmelse endast barn i åldern 16–om de vårdas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. På motsvarande sätt som gäller barn som vårdas i ett familjehem, jour- hem eller hem för vård eller boende ska socialnämnden i fråga om barn som vårdas i ett stödboende lämna dem som vårdar sådana barn råd, stöd och annan hjälp som de behöver. Eftersom bestämmelsen endast gäller barn och eftersom stödboende gäller för barn och unga i åldern 16–20 år träffar denna bestämmelse endast barn i åldern 16–om de vårdas i Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. På motsvarande sätt som gäller barn och unga som vårdas i ett familjehem, jourhem eller hem för vård eller boende ska socialnämnden noga följa vården för barn och unga som vårdas i ett stödboende. Denna bestämmelse träffar såväl barn och unga vilket innebär att den blir tillämp- lig på barn och unga i åldern 16–om de vårdas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. På motsvarande sätt som gäller barn och unga som vårdas i ett familje- hem eller hem för vård eller boende ska socialnämnden i fråga om barn som vårdas i ett stödboende utse en särskild sekreterare som ansvarar för kontakterna med barnet eller den unge. Denna bestämmelse träffar såväl barn och unga vilket innebär att den blir tillämplig på barn och unga i åldern 16–om de vårdas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3. Ändringen i första stycket innebär att ett bolag, en förening, en samfäl- lighet, en stiftelse eller en enskild individ måste ha tillstånd av Inspek- tionen för vård och omsorg för att yrkesmässigt få bedriva stödboende enligt 6 kap. 1 § SoL. Av 6 kap. 1 § SoL framgår att stödboenden avser boenden för barn och unga i åldern 16–. Av tredje stycket följer att en kommun eller ett landsting som driver stödboende för barn och unga i åldern 16–samt en kommun som genom avtal enligt 2 kap. 5 § SoL har överlämnat till enskild att driva sådan verksamhet ska anmäla verksamheten till Inspektionen för vård och omsorg innan verksamheten påbörjas. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6. Ändringen i första stycket innebär att handlingar i en personakt i enskild verksamhet som avser barn som har placerats eller tagits emot i ett stödboende ska överlämnas för bevarande till den socialnämnd som beslutat om insatsen när gallringsskyldigheten enligt 7 kap. 3 § första stycket SoL inträder. Detta motsvarar vad som gäller handlingar i en personakt i enskild verksamhet som avser barn som har placerats i ett hem för vård eller boende eller ett boende som avses i 5 kap. 7 § tredje I första och andra stycket har också redaktionella ändringar gjorts. Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Ändringen är endast redaktionell. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4. Ändringen i första stycket innebär, på motsvarande sätt som gäller den som behöver vårdas i ett familjehem eller ett hem för vård och boende, att en vårdplan ska upprättas av socialnämnden när ett barn eller en ung person behöver vårdas i ett stödboende. Ändringen i andra stycket innebär, på motsvarande sätt som barn och unga som vårdas i ett hem för vård eller boende, att en genomförandeplan ska upprättas av och unga som vårdas i ett stödboende. Bestämmelserna i första och andra stycket gäller såväl barn och unga vilket innebär att de blir tillämpliga på barn och unga i åldern 16–om de vårdas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6. Ändringen i första stycket tredje punkten innebär att handlingar som kommit in eller upprättats i samband med att ett barn har placerats eller tagits emot i ett stödboende inte får gallras med stöd av bestämmelserna i 12 kap. 1 § första stycket. Motsvarande gäller barn som har placerats eller tagits emot i ett hem för vård eller boende, i boende som avses i 5 kap. 7 § tredje stycket eller i ett annat enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om barnet. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6. I tredje stycket första punkten införs att socialnämnden, utan hinder av sekretess, ska vara skyldig att lämna uppgifter om någon som vistas i ett stödboende om uppgifterna för särskilt fall begärs av en domstol, en åklagarmyndighet, , , eller . Motsvarande gäller den som vistas i ett hem för vård eller boende eller i ett familjehem. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5. Ändringen är en följd av att lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn byter namn men innebär också i sak att Inspektionen för vård och omsorg får besluta att återkalla tillståndet för en verksamhet som bedriver stödboende om stödboendet underlåter att iaktta skyldigheterna enligt ovan nämnda lag. Om verksamheten inte är tillståndspliktig får inspektionen 2015/16:43 besluta att förbjuda fortsatt verksamhet. Motsvarande gäller för hem för vård eller boende. Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Ändringen är endast redaktionell. 12.2Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. I bestämmelsen läggs stödboende till. Ändringen innebär att barn som vistas i ett stödboende inte ska beaktas vid avgörandet av berättigandet till flerbarnstillägg enligt 15 kap. 9 § socialförsäkringsbalken. Detta motsvarar för vad som gäller för flerbarnstillägg för barn som vistas i familjehem eller hem för vård eller boende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att bostadsbidrag kan lämnas till föräldern eller föräldrarna även om ett barn bor i ett stödboende om det finns särskilda skäl. Detta motsvarar vad som gäller för bostadsbidrag när ett barn bor i ett familjehem eller hem för vård eller boende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att den handläggande myndigheten ska, vid beräkning av den bidragsgrundade inkomsten och reduceringsinkomsten, bortse från sådan förändring i utbetalning av aktivitetsersättning, sjukersättning, pensionsförmåner, äldreförsörjningsstöd och livränta som föranleds av att den försäkrade på grund av skyddstillsyn med särskild behandlingsplan vistas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att om ett barn vid ingången av en viss månad vårdas i ett stödboende, har det kommunala organ som svarar för vårdkostnaden rätt att få barnbidraget för den månaden som bidrag till denna kostnad. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att underhållsstöd inte lämnas för sådan kalender- Prop. 2015/16:43 månad då barnet under hela månaden vårdas i ett stödboende. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att den som är försäkrad och får sjukersättning eller aktivitetsersättning och som vistas i ett stödboende inom på grund av skyddstillsyn med särskild behandlingsplan ska betala för sitt uppehälle när staten bekostar vistelsen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.7. Ändringen innebär att om den som får omställningspension, garantipension till omställningspension eller änkepension vistas i ett stödboende inom på grund av skyddstillsyn med särskild behandlingsplan ska han eller hon för betala för sitt uppehälle när staten bekostar vistelsen. 12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Paragrafen behandlas i avsnitt 9. Ändringen i tredje stycket innebär att socialnämnden vid beslut om förebyggande insatser, s.k. mellantvång, enligt första stycket, noga ska följa vården av den unge och att socialnämnden för verkställighet av ett beslut om förebyggande insats enligt första stycket ska pröva om insatsen ska upphöra. Denna fråga ska därefter prövas fortlöpande från senaste prövning. 12.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till funktionshindrade Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6. I punkt 1 har stödboende lagts till, på motsvarande sätt som familjehem och hem för vård eller boende. Det innebär att en kommun har ansvar enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) gentemot en person som till följd av ett beslut av kommunen är bosatt i en annan kommun i ett stödboende. 2015/16:43 12.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5. I första stycket införs, på motsvarande sätt som gäller hem för vård eller boende, att stödboenden som tar emot barn inte får anställa någon om inte kontroll har gjorts av honom eller henne i register som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister och lagen (1998:621) om misstankeregister. Detsamma gäller den som, utan att det innebär anställning, erbjuds uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande vid ett stödboende under omständigheter liknande dem som förekommer vid en anställning inom verksamheten. I andra stycket införs att den som erbjuds en anställning, uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande vid ett stödboende som tar emot barn ska lämna ett utdrag ur belastningsregistret och misstankeregistret till den som erbjuder anställningen. Motsvarande gäller den som erbjuds en anställning, uppdrag, praktiktjänstgöring eller liknande vid ett hem för vård eller boende som tar emot barn. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5. I paragrafen införs en upplysning om att det i 13 kap. 11 § SoL finns bestämmelser om förbud att driva stödboende på grund av underlåtenhet att göra registerkontroll enligt 1 §. Motsvarande gäller redan för hem för vård eller boende. 12.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5. Ändringen i första stycket punkt 4 är en följd av att lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn byter namn. 12.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:621) om misstankeregister Paragrafen behandlas i avsnitt 5.5. Ändringen i första stycket är en följd av att lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid sådana hem för vård eller boende som tar emot barn byter namn. Sammanfattning av betänkandet Boende utanför det egna hemmet – placeringsformer för barn och unga (SOU 2014:3) Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Av direktiven framgår att även vissa frågor som rör socialtjänstlagen (2001:453, SoL) ingår i uppdraget (dir. 2012:79). Syftet är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga. Utredningen antog namnet Utredningen om tvångsvård för barn och unga. Genom tilläggsdirektiv, beslutade , har utredningen dessutom fått uppdraget att se över olika placeringsalternativ för barns och ungas boende, vård och fostran enligt SoL och LVU och att lämna förslag till flera alternativ än vad som finns (dir. 2013:74). Förslagen ska svara mot barns och ungas skiftande behov, säkerställa god kvalitet och kostnadseffektivitet i verksamheten och tillgodose barns och ungas behov av skydd. Detta delbetänkande innehåller förslag i enlighet med tilläggsdirektiven. Därutöver behandlas vissa frågor som ingår i utredningens ursprungliga direktiv. Det gäller bland annat om kraven på familjehems- och jourhemsföräldrars lämplighet bör skärpas, om privata verksamheter inom familjehemsvården i vissa fall bör vara tillståndspliktiga samt hur kraven bör utformas på verksamheter som befinner sig i gränslandet mellan familjehem och hem för vård eller boende (HVB). I betänkandet behandlas dessutom en rad andra frågor som är av vikt för att ge förutsättningar för en god och säker vård. Utredningen har lagt stor vikt vid att inhämta information och synpunkter från olika aktörer inom området, t.ex. representanter från , rättsväsendet, branschorganisationer för HVB, familjehemsorganisationer och organisationer som på olika sätt arbetar för att stärka barns rättigheter. Utredningen har inledningsvis gett en översiktlig bild av utvecklingen av samhällsvården för barn och unga sedan socialtjänstreformen. En viktig förändring är den starka betoningen av att placerade barn ska få hjälp med att behålla kontakten med sin familj och att socialnämnden vid placering i första hand ska överväga om barnet kan tas emot av anhöriga eller närstående. har lagstiftningsåtgärder vidtagits för att underlätta vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar för att öka tryggheten för långsiktigt placerade barn. har antalet placeringar av ungdomar ökat kraftigt, särskilt på institution. Kommunerna har satsat på att utveckla öppen- vårdsalternativ och även på att ersätta institutionsvård med familjehemsvård för ungdomar med beteendeproblem. Institutionsvården av ungdomar har dock inte minskat i ett nationellt perspektiv. har institutionsplaceringarna av ungdomar återigen ökat kraftigt. Ökningen under denna senare tid anses till största delen förklaras av de ensamkommande barnen. HVB-vården har genomgått en kraftig privatisering. Inom familjehemsvården har ett hundratal privata verksamheter etablerats som knyter till sig familjehem och jourhem och förmedlar dessa till i kombination med stöd och handledning till hemmen. arbete med planering och uppföljning av vården har förbättrats, även om det fortfarande finns brister och lokala skillnader. Kunskapen om utfallet av vården har ökat och fäst uppmärksamheten på placerade barns hälsoproblem och brister i deras utbildning. Medvetenheten om risker som är förknippade med vården har ökat, bland annat som en följd av den upprättelseprocess som genomförts för personer som drabbats av vanvård i samhällsvård. Barnrättsperspektivet i lagen har successivt stärkts. Inspektionen för vård och omsorg () har ett ansvar för information till placerade barn och unga om deras rättigheter och har också en direkttelefon för frågor och klagomål från placerade barn och unga. Tillsynen av HVB är förstärkt och vid de återkommande inspektionerna ska den som genomför inspektionen samtala med de barn och unga som samtycker till det. Trots vidtagna åtgärder framförs från flera håll att placerade barns rättigheter och delaktighet i vården behöver stärkas ytterligare. Stabiliteten i vården behöver också förbättras, eftersom sammanbrott är vanligt förekommande. I översikten redovisas även viss statistik och statens insatser inom samhällsvårdens område. särskilda ansvar för barn och unga omfattar åldersgruppen 0–. Familjehem och HVB är de placeringsformer som lagen anger. Jourhem är reglerat, men utan en egen definition i socialtjänstförordningen (2001:937, SoF). kan även i andra former medverka till barns boende utanför det egna hemmet, exempelvis genom tillfällig placering i nätverket eller medgivande för privatplacering, som sker på initiativ av vårdnadshavaren. Utredningen redovisar de bestämmelser för kvalitet och säkerhet som omgärdar dagens placeringsformer i SoL, SoF och föreskrifter. Vidare redogörs för bestämmelserna om tillståndsplikt för enskild verksamhet och den statliga tillsynen inom området. I direktiven betonas vikten av att termer och begrepp används på ett kon- sekvent sätt och att definitioner kan behöva ses över. uppdrag ingår också att analysera gränsdragningen mellan familjehem och HVB. råder oklarhet kring vanligt förekommande begrepp som barn och unga respektive vård. Vissa bestämmelser i nuvarande SoL gäller barn, andra gäller barn och unga respektive barn och ungdom. I SoL klargörs att med barn avses varje människa under , men det finns ingen definition av unga eller ungdom. Utredningen föreslår att begreppet ungdom konsekvent ska ersättas av begreppet unga. I syfte att förtydliga begreppet barn och unga föreslås ett tillägg i den aktuella bestämmelsen om att med barn och unga ska avses varje människa under . De föreslagna förändringarna syftar till en konsekvent användning av begreppen barn respektive barn och unga, beroende på vilken målgrupp en bestämmelse vänder sig till. Vård används såväl som ett övergripande begrepp som för att benämna ett visst innehåll i en placering utanför det egna hemmet. används vård liktydigt med behandling. Utredningens bedömning är att vård ska användas som ett övergripande begrepp som beskriver insatser och åtgärder enligt en viss lagstiftning, i det här sammanhanget SoL eller LVU. Innehållet i vården kan vara omvårdnad, fostran, stöd, tillsyn eller behandling. I praktiken förekommer ofta inslag av flera av begreppen i de olika placeringsformerna. Utredningen anser att SoF:s definition av begreppet familjehem behöver ändras för att anpassas till det vårdbegrepp som utredningen förordar och också förtydligas för att bättre beskriva innehållet i placeringsformen. Familjehem kan i vissa fall bedrivas på ett sätt som liknar HVB, men utan att behöva leva upp till de krav som ställs på denna placeringsform. Utredningen anser att ett familjehem ska kännetecknas av att uppdraget är personligt och erbjuder det placerade barnet en familjetillhörighet. Om hemmet i stället drivs som näringsverksamhet, dvs. självständigt, varaktigt och för ett ekonomiskt utbyte (vinstsyfte) ska HVB-till- stånd finnas. Enligt den föreslagna definitionen ska med familjehem avses ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn för stadigvarande omvårdnad och fostran, eller vuxna för omvårdnad, och som inte bedrivs som näringsverksamhet. För att ytterligare skapa klarhet i ramarna för vård i familjehem och jourhem, bör ges i uppdrag att ta fram och sprida information om innehållet i och förutsättningarna för sådan vård. bör också ges uppdraget att i samverkan med Kommuner och Landsting (SKL) ta fram en mall för avtal mellan socialnämnd och familjehem respektive jourhem. Den ska bland annat ange de områden som avtalet behöver reglera. Begreppet hem för vård eller boende (HVB) har i olika sammanhang kritiserats för att vara otydligt. Utredningen anser att det nuvarande begreppet bör ersättas med begreppet hem för omvårdnad och behandling (HOB), som på ett bättre sätt speglar innehållet i insatsen. Även definitionen i SoF bör ändras. Med hem för omvårdnad och behandling ska avses ett boende inom som tar emot enskilda för omvårdnad och behandling, av personal som finns tillgänglig i verksamhetens lokaler. En annan viktig fråga som gäller gränsdragningen mellan familjehem och HVB är hur många barn som ska kunna vara placerade i Utredningen anser det problematiskt utifrån kvalitets- och säkerhetsaspekter om en familj tar emot fler barn än vad som är rimligt utifrån de berörda barnens behov. Utredningen anser dock att en viss flexibilitet krävs när det gäller att bestämma antalet barn i varje hem. En helhetsbedömning måste göras och ytterst är det socialnämndens ansvar att placerade barn får en trygg och säker vård i familjehemmet. Familjehem och jourhem med fler än tre placerade barn och unga som inte är syskon behöver dock uppmärksammas. I dessa fall föreslår utredningen att en anmälan ska göras till som underlag för myndighetens beslut om tillsyn. Krav på familjehem och jourhem är det oklart enligt vilken bestämmelse en utredning av ett presumtivt familjehem eller jourhem bedrivs. Utredningen utmynnar inte heller i något beslut om att hemmet är godkänt för ett sådant uppdrag. Godkännandet anses inkluderat i beslutet om placering av ett visst barn i det aktuella hemmet. Det ställs inte några uttryckliga krav i lag eller förordning på familjehem och jourhem eller på vad utredningen ska omfatta. Det finns inte heller något krav på att familjehems- och jourhemsföräldrar ska ha genomgått utbildning. Utredningen föreslår att en särskild bestämmelse förs in i SoL om utredningen av familjehems och jourhems allmänna lämplighet. Därmed tydliggörs att en sådan utredning har ett annat syfte än en utredning som bedrivs enligt 11 kap. 1 § SoL. Utredningen ska leda fram till ett beslut i fråga om medgivande. En bedömning ska göras av hemmets allmänna förutsättningar att erbjuda barn en god omvårdnad och fostran. Vid denna bedömning ska särskild hänsyn tas till de tilltänkta familjehems- eller jourhemsföräldrarnas personliga egenskaper, hälsa och sociala förhållanden samt deras förmåga att ge den omvårdnad och fostran som placerade barn i allmänhet behöver. Av en annan bestämmelse i SoL ska det framgå att när det blir aktuellt med en placering i ett enskilt hem ska, utöver allmän lämplighet, krävas att hemmet har förutsättningar att tillgodose det aktuella barnets specifika behov. Utredningen föreslår vidare att en bestämmelse förs in i SoL om obligatorisk kontroll i misstanke- och belastningsregister vid utredningar av tilltänkta familjehems- och jourhemsföräldrar för barn. Sådan registerkontroll ska också göras i samband med varje ny placering av ett barn i ett familjehem och vid omprövning av medgivande för jourhem. Det finns ett lagstadgat krav på socialnämnden att tillhandahålla den utbildning som behövs inför placering i familjehem eller jourhem. Däremot avgör varje kommun om utbildning ska vara ett krav för att få uppdrag som familjehem eller jourhem. Utredningen föreslår att grundläggande utbildning ska vara ett krav för ett sådant uppdrag som rör barn. får därmed inte anlita familjehems- eller jourhemsföräldrar som inte har genomgått eller avser att genomgå utbildning innan eller i nära anslutning till att uppdraget påbörjas. I nuvarande regelverk finns en bestämmelse som gör det möjligt för socialnämnden att förbjuda eller begränsa möjligheterna för en person som har sitt hem i kommunen att i hemmet ta emot andras barn. Bestämmelsen används dock mycket sällan. läggning som genomförde om övergrepp och annan vanvård i dagens samhällsvård att kände till 246 misstänkta fall –2009. Det är troligt att den ringa användningen av bestämmelsen hänger samman med osäkerhet i kom- munerna om hur den kan och ska tillämpas. ges i uppdrag att utarbeta och sprida information om bestämmelsen och om tillämpningen av den. Utredningen föreslår, i klargörande syfte, att medgivande för privatpla- cering ska regleras i en egen bestämmelse i SoL. att hemmet kan erbjuda barnet en god omvårdnad och fostran. ningen ska innehålla obligatorisk kontroll i miss- tanke- och belastningsregister. Vidare förslår utredningen att de krav på utredning av familjehem som