prop · H30344 · 2015-11-05 00:00:00 — i punkt 5.1.4 i bilaga V, om läkaren åtnjuter förvärvade rättigheter enligt första stycket. Varje medlemsstat skall erkänna de intyg som avses i punkt 1 andra stycket vilka de övriga medlemsstaterna utfärdat till medborgare i medlemsstaterna och ge dessa intyg samma verkan på sitt territorium som de bevis på formella kvalifikationer som medlemsstaten själv ut- färdar och som ger rätt att utöva verksamhet som allmänpraktiserande läkare inom ramen för det egna socialförsäkringssystemet. A v s n i t t 3 S j u k s k ö t e r s k a m e d a n s v a r f ö r a l l m ä n h ä l s o - o c h s j u k v å r d Utbildning till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård För att bli antagen till utbildning till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska det antingen krävas a)allmän skolutbildning styrkt genom examens-, utbildnings- eller annat behörighetsbevis utfärdat av de behöriga myndigheterna eller organen i en medlemsstat eller genom intyg på godkänt inträ- desprov som ger behörighet till universitet eller högskolor med en erkänd likvärdig nivå, eller b)allmän skolutbildning styrkt genom examens-, utbild- nings- eller annat behörighetsbevis utfärdat av de behöriga myndig- heterna eller organen i en medlemsstat eller bevis på godkänt inträ- desprov på motsvarande nivå som ger behörighet till en yrkesskola eller ett yrkesutbildningsprogram för sjuksköterskor. Utbildningen till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård skall ske på heltid och skall omfatta minst den utbildningsplan som anges i punkt 5.2.1 i bilaga V. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c om ändring av förteckningen i punkt 5.2.1 i bilaga V, i syfte att anpassa den till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. De ändringar som avses i det andra stycket får inte medföra någon ändring av gällande viktiga principer i medlemsstaterna inom yrkeslags- tiftningen när det gäller utbildning och tillträdesvillkor för fysiska per- soner. Sådana ändringar ska respektera medlemsstaternas ansvar för hur utbildningssystemen ska organiseras, i enlighet med artikel 165.1 i EUF-fördraget. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 48 ►M9 Utbildningen till sjuksköterska med ansvar för allmän häl- so- och sjukvård ska omfatta sammanlagt utbildning, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, bestående av minst 4 600 timmars teore- tisk och klinisk undervisning, varav den teoretiska undervisningen ska utgöra minst en tredjedel och den kliniska undervisningen minst hälften av den föreskrivna minimitiden för utbildningen. Medlemsstaterna får ge partiell dispens för yrkesutövare som genomgått en del av denna utbild- ning inom ramen för annan utbildning på minst motsvarande nivå. Medlemsstaterna skall se till att den institution som utbildar sjuksköters- kor är ansvarig för samordningen av den teoretiska och kliniska under- visningen under hela utbildningen. 4.Den teoretiska utbildningen är den del av sjuksköterskeutbild- ningen då sjuksköterskorna förvärvar de kunskaper, färdigheter och kompetenser i yrket som krävs enligt punkterna 6 och 7. Denna utbild- ning ska ges av sjuksköterskelärare och andra behöriga personer vid universitet och högskolor som tillerkänts likvärdig ställning eller vid yrkesskolor eller genom yrkesutbildningsprogram för sjuksköterskor. 5.Med den kliniska undervisningen avses den del av sjuksköters- keutbildningen där den studerande, som medlem i ett arbetslag och i direkt kontakt med friska eller sjuka enskilda personer och/eller grupper, lär sig att planera, utföra och bedöma en sjuksköterskas samlade vårdin- satser på grundval av de kunskaper, färdigheter och kompetenser de har uppnått. De sjuksköterskestuderande ska inte bara lära sig att ingå i ett arbetslag, utan även att leda ett arbetslag och organisera en sjuksköters- kas samlade vårdinsatser, inklusive undervisning i hälsovård för en- skilda personer och mindre grupper vid vårdinrättningar eller ute i sam- hället. Denna utbildning skall äga rum på sjukhus och vid andra vårdinrätt- ningar samt ute i samhället under de undervisande sjuksköterskornas ansvar i samarbete med och med stöd av andra utbildade sjuksköterskor. Även annan behörig personal kan medverka i denna undervisning. De sjuksköterskestuderande skall delta i verksamheten på avdelningarna i fråga i den mån denna bidrar till deras utbildning och gör att de kan ta på sig det ansvar som är förbundet med en sjuksköterskas vårduppgifter. Utbildningen av sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska garantera att yrkesutövaren i fråga har förvärvat följande kunskaper och färdigheter: a)Allmänna kunskaper om de vetenskaper som den allmänna hälso- och sjukvården bygger på, inklusive tillräcklig insikt i friska och sjuka människors anatomi, fysiologiska funktioner och beteende samt sambandet mellan människans hälsotillstånd och hennes fysiska och sociala miljö. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 49 b)Kunskaper om yrkets beskaffenhet och etik samt de allmänna prin- ciperna för hälso- och sjukvård. c)Tillräcklig klinisk erfarenhet; sådan erfarenhet, som bör väljas ut med avseende på dess utbildningsvärde, ska förvärvas under hand- ledning av utbildad sjukvårdspersonal och där det finns tillräckligt med utbildad personal och utrustning som uppfyller kraven på pati- entvård. d)Förmåga att ta del i den praktiska utbildningen av hälso- och sjuk- vårdspersonal och erfarenhet av samarbete med sådan personal. e)Erfarenhet av samarbete med företrädare för andra yrken inom vård- sektorn. Formella kvalifikationer som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska visa att yrkesutövaren kan tillämpa minst föl- jande kunskaper, vare sig utbildningen har skett vid universitet, hög- skola som tillerkänts likvärdig ställning, eller vid yrkesskola eller genom yrkesutbildningsprogram för vårdinsatser: a)Förmåga att göra en oberoende diagnos av de vårdinsatser som krävs genom att tillämpa aktuella teoretiska och kliniska kunskaper samt planera, organisera och utföra vårdinsatser när vederbörande behand- lar patienter på grundval av de kunskaper och färdigheter som för- värvats i enlighet med punkt 6 a, 6 b och 6 c för att förbättra yrkespraktiken. b)Förmåga att arbeta effektivt tillsammans med andra aktörer inom hälso- och sjukvårdssektorn, däribland deltagande i praktisk utbild- ning av hälso- och sjukvårdspersonal på grundval av de kunskaper och färdigheter som förvärvats i enlighet med punkt 6 d och 6 e. c)Förmåga att tillhandahålla rådgivning åt enskilda personer, familjer och grupper om en hälsosam livsstil och egenvård på grundval av de kunskaper och färdigheter som förvärvats i enlighet med punkt 6 a och 6 b. d)Förmåga att inleda oberoende livräddningsinsatser och vidta åtgärder i kriser och nödsituationer. e)Förmåga att ge oberoende rådgivning, instruktioner och stöd till personer som är i behov av vård och till deras närstående. f)Förmåga att göra en oberoende kvalitetssäkring och utvärdering av vårdinsatserna. g)Förmåga att kommunicera på ett yrkesmässigt och uttömmande sätt samt samarbeta med företrädare för andra yrken inom hälso- och sjukvårdssektorn. h)Förmåga att analysera vårdkvaliteten för att förbättra det egna yrkes- utövandet som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjuk- vård. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 50 Utövande av yrkesverksamhet som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård I detta direktiv skall yrkesverksamhet som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård innebära verksamhet som utövas av personer med de yrkestitlar som anges i punkt 5.2.2 i bilaga V. Förvärvade rättigheter för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård För att de allmänna bestämmelserna om förvärvade rättigheter skall vara tillämpliga på sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, skall den verksamhet som avses i artikel 23 ha omfattat fullt ansvar för planering, organisation och administration av patient- vård. Medlemsstaterna ska erkänna de bevis på formella kvalifikationer för sjuksköterska som a)utfärdats i till sjuksköterskor vars utbildning avslutades före utan att uppfylla minimikraven för utbildning enligt artikel 31 och b)som bestyrks genom en kandidatexamen som grundar sig på ett särskilt kompletteringsprogram som beskrivs i i)artikel 11 i lagen av om ändring av lagen om sjuksköterske- och barnmorskeyrkena och om några andra rätt- sakter (Republiken officiella tidning 2004, nr 92, punkt 885 och 2007, nr 176, punkt 1237), och hälsovårdsministerns förordning av om närmare bestämmelser för utbildning av sjuksköterskor och barnmorskor som har examens- bevis från gymnasieskola (avgångsbetyg – studentexamen) och som har avslutat sin utbildning vid medicinskt gymnasium eller vårdskolor med sjuksköterske- och barnmorskeutbildning (Repu- bliken officiella tidning 2004 nr 110, punkt 1170 och 2010 nr 65, punkt 420), eller ii)artikel 52.3 led 2 i lagen av om sjuksköterske- och barnmorskeyrkena (Republiken officiella tidning 2011 nr 174, punkt 1039) och i hälsovårdsministerns förordning av om närmare bestämmelser för högre utbildning av sjuksköterskor och barnmorskor som har examensbevis från gym- nasieskola (avgångsbetyg – studentexamen) och som har genom- gått utbildning på sekundärnivå med vårdinriktning eller efter- gymnasial utbildning med sjuksköterske- och barnmorske- inriktning (Republiken officiella tidning 2012, punkt 770), 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 51 i syfte att kontrollera att sjuksköterskan har en kunskaps- och kom- petensnivå som är jämförbar med nivån för sjuksköterskor med de kvalifikationer som för anges i punkt 5.2.2 i bilaga V. När det gäller rumänska behörighetsbevis för sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska endast följande bestämmelser om förvärvade rättigheter gälla: För de medborgare i medlemsstaterna som utbildats till sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård i och vars utbild- ning inte uppfyller minimikraven gällande utbildning i artikel 31 ska medlemsstaterna erkänna de nedan angivna bevisen på formella kvali- fikationer som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, förutsatt att dessa bevis åtföljs av ett intyg som visar att dessa personer faktiskt och lagligen har varit verksamma som sjuksköterskor med an- svar för allmän hälso- och sjukvård i , inklusive har haft fullt ansvar för planeringen, organisationen och patientvården under en pe- riod av i följd som föregår utfär- dandet av intyget. a)Certificat de competențe profesionale de asistent generalist med eftergymnasial utbildning vid en școală postliceală, som intygar att utbildningen påbörjades före . b)Diplomă de absolvire de asistent generalist med en kortare högskoleutbildning, som intygar att utbildningen påbörjades före . c)Diplomă de licență de asistent generalist med en längre högskoleutbildning, som intygar att utbildningen påbörjades före . A v s n i t t 4 T a n d l ä k a r e För att bli antagen till grundläggande tandläkarutbildning skall sökanden inneha ett examensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som berättigar honom/henne att bli antagen till den aktuella utbildningen vid universitet eller vid högskolor som tillerkänts likvärdig ställning i en medlemsstat. Den grundläggande tandläkarutbildningen ska omfatta studier, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, och ska bestå av minst 5 000 timmars teoretisk och praktisk utbildning på heltid som minst inbegriper den utbildningsplan som anges i punkt 5.3.1 i bilaga V och som tillhandahålls vid universitet eller högskola som tillerkänts likvärdig ställning eller under tillsyn av ett universitet. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 52 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c om ändring av förteckningen i punkt 5.3.1 i bilaga V, i syfte att anpassa den till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. De ändringar som avses i det andra stycket får inte medföra någon ändring av gällande viktiga principer i medlemsstaterna inom yrkeslags- tiftningen när det gäller utbildning och tillträdesvillkor för fysiska per- soner. Sådana ändringar ska respektera medlemsstaternas ansvar för hur utbildningssystemen ska organiseras, i enlighet med artikel 165.1 i EUF-fördraget. Den grundläggande tandläkarutbildningen skall garantera att den blivande tandläkaren har förvärvat följande kunskaper och färdigheter: a)Tillräckliga kunskaper om de vetenskaper som tandläkarverksamhe- ten bygger på och god insikt i vetenskapliga metoder inklusive prin- ciperna för bedömning av biologiska funktioner, utvärdering av ve- tenskapligt vedertagna fakta och analys av data. b)Tillräckliga kunskaper om friska och sjuka människors kroppskon- stitution, fysiologi och beteende samt den fysiska och sociala miljöns påverkan på människans hälsotillstånd, i den mån dessa faktorer påverkar tandläkarverksamheten. c)Tillräckliga kunskaper om tändernas, munnens, käkarnas och omkringliggande vävnaders anatomi och funktioner, i såväl friskt som sjukt tillstånd, och deras förhållande till patientens allmänna hälsotillstånd samt fysiska och sociala välbefinnande. d)Tillräckliga kunskaper om kliniska discipliner och metoder som ger tandläkaren en sammanhängande bild av anomalier, skador och sjuk- domar i tänderna, munnen, käkarna och omkringliggande vävnader och av förebyggande, diagnostisk och terapeutisk tandläkarverksam- het. e)Tillräcklig klinisk erfarenhet under lämplig handledning. Utbildningen skall ge den blivande tandläkaren de färdigheter som är nödvändiga för att utöva all verksamhet som innebär förebyggande, diagnos och behandling av anomalier och sjukdomar i tänder, mun, käkar och omkringliggande vävnader. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 53 För att bli antagen till utbildning för specialisttandläkare ska det krävas en fullgjord grundläggande tandläkarutbildning som avses i ar- tikel 34, eller de handlingar som avses i artiklarna 23 och 37. Utbildningen till specialisttandläkare skall omfatta teoretisk och praktisk utbildning vid universitet, behandlingscentrum för studier och forskning eller, i förekommande fall, annan vårdinrättning som godkänts av behöriga myndigheter eller organ i detta syfte. Utbildning till specialisttandläkare på heltid ska omfatta , och ska ske under tillsyn av behöriga myndigheter eller organ. Den ska innebära personlig medverkan och ansvarstagande av den blivande tand- läkaren i verksamheten på avdelningen i fråga. För att medlemsstaterna skall utfärda ett utbildningsbevis för spe- cialisttandläkare krävs ett utbildningsbevis som avser grundläggande tandläkarutbildning enligt punkt 5.3.2 i bilaga V. 4.Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i en- lighet med artikel 57c om anpassning av den minimilängd på utbild- ningen som avses i punkt 2, i syfte att anpassa den till den vetenskap- liga och tekniska utvecklingen. 5.I syfte att uppdatera detta direktiv och för att vederbörligen beakta ändringar i nationell lagstiftning, ska kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c om tillägg av nya specialistområden för tandläkare i punkt 5.3.3 i bilaga V, förutsatt att dessa är gemensamma för minst två femtedelar av medlemsstaterna. Utövande av yrkesverksamhet som tandläkare 1.I detta direktiv skall yrkesverksamhet som tandläkare innebära sådan verksamhet som definieras i punkt 3 och som utövas av personer med de yrkestitlar som anges i punkt 5.3.2 i bilaga V. 2.Tandläkaryrket skall grunda sig på den tandläkarutbildning som avses i artikel 34 och är ett särskilt yrke skilt från yrket som läkare och specialistläkare. Utövande av yrkesverksamhet som tandläkare förutsät- ter innehav av något av de bevis på formella kvalifikationer som anges i punkt 5.3.2 i bilaga V. Personer som omfattas av artikel 23 eller 37 skall likställas med innehavare av ett sådant bevis på formella kvalifi- kationer. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 54 Medlemsstaterna skall se till att tandläkare generellt skall ha till- träde till verksamhet som innebär förebyggande, diagnos och behandling av anomalier och sjukdomar i tänder, mun, käkar och omkringliggande vävnader i enlighet med de i lag fastställda bestämmelserna och de yrkesetiska reglerna för yrket på de referensdatum som anges i punkt 5.3.2 i bilaga V. Förvärvade rättigheter för tandläkare Varje medlemsstat skall, för utövandet av yrkesverksamhet som tandläkare under de yrkestitlar som anges i punkt 5.3.2 i bilaga V, erkänna de bevis på formella kvalifikationer ►M1 som läkare som utfärdats i , , , , och Rumä- nien ◄ för personer som påbörjat sin läkarutbildning senast det refe- rensdatum som anges i den bilagan för den berörda medlemsstaten, om dessa bevis på formella kvalifikationer åtföljs av ett intyg utfärdat av de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten. Detta intyg skall bekräfta att följande två villkor uppfyllts: a)Att dessa personer i den medlemsstaten faktiskt, legalt och huvud- sakligen har utövat den verksamhet som avses i artikel 36 under i följd som föregår utfärdandet av intyget. b)Att dessa personer är behöriga att utöva denna verksamhet på samma villkor som innehavare av de bevis på formella kvalifikationer som anges för denna medlemsstat i punkt 5.3.2 i bilaga V. Personer som framgångsrikt har fullföljt studier som omfattar och som av de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten intygats vara likvärdiga med den utbildning som avses i artikel 34, skall undantas från kravet yrkespraktik enligt andra stycket led a. När det gäller och omfattas de bevis på formella kvalifikationer som erhållits i f.d. av erkännande på samma sätt som tjeckiska och slovakiska bevis på formella kvalifikatio- ner och på samma villkor som angivits i de föregående styckena. Varje medlemsstat skall erkänna sådana bevis på formella kvalifi- kationer som läkare som utfärdats i för personer som påbörjat sin läkarutbildning på universitetsnivå mellan och , om dessa bevis åtföljs av ett intyg utfärdat av de behöriga italienska myndigheterna. Detta intyg skall bekräfta att följande tre villkor uppfyllts: a)Att dessa personer har godkänts i det särskilda lämplighetsprov som har anordnats av behöriga italienska myndigheter för att kontrollera att sökandena har en kunskaps- och färdighetsnivå jämförbar med den som krävs av innehavare av det bevis på formella kvalifikationer som anges för i punkt 5.3.2 i bilaga V. b)Att dessa personer i faktiskt, legalt och huvudsakligen har utövat den verksamhet som anges i artikel 36 under i följd som föregår utfärdandet av intyget. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 55 c)Att de är behöriga att utöva eller att de faktiskt, legalt och huvud- sakligen utövar den verksamhet som anges i artikel 36 på samma villkor som innehavare av de bevis på formella kvalifikationer som anges för i punkt 5.3.2 i bilaga V. Personer som framgångsrikt har fullföljt studier som omfattar och som enligt de behöriga myndigheterna intygats vara likvärdiga med den utbildning som avses i artikel 34, skall undantas från skyldig- heten att avlägga ett sådant lämplighetsprov som avses i andra stycket led a. Personer som påbörjat sin läkarutbildning på universitetsnivå efter skall behandlas på samma sätt som de personer som avses ovan, förutsatt att de studier som nämns ovan påbörjades före . 3.För bevis på tandläkares formella kvalifikationer ska medlemssta- terna erkänna sådana bevis i enlighet med artikel 21 i de fall då de sökande påbörjade sin utbildning före . 4.Varje medlemsstat ska erkänna bevis på formell behörighet som läkare utfärdade i för yrkesutövare som påbörjade sin läkar- utbildning på universitetsnivå mellan och den 31 de- cember 1997, om dessa bevis åtföljs av ett intyg utfärdat av de spanska behöriga myndigheterna. Detta intyg ska bekräfta att följande villkor har uppfyllts: a)Yrkesutövaren ska framgångsrikt ha fullföljt studier som omfattar och som av de spanska behöriga myndigheterna intygats vara likvärdiga med den utbildning som avses i artikel 34. b)Yrkesutövaren ska i faktiskt, legalt och huvudsakligen ha utövat den verksamhet som anges i artikel 36 under i följd som föregår utfärdandet av intyget. c)Yrkesutövaren ska vara behörig att utöva eller ska faktiskt, legalt och huvudsakligen utövat den verksamhet som anges i artikel 36 på samma villkor som innehavare av de bevis på formell behörighet som anges för i punkt 5.3.2 i bilaga V. A v s n i t t 5 V e t e r i n ä r Utbildningen för veterinärer ska sammanlagt omfatta studier på heltid med teoretisk och praktisk undervisning, eller som dessutom kan uttryckas med ett likvärdigt antal ECTS-poäng, och ska minst inbegripa den utbildningsplan som anges i punkt 5.4.1 i bilaga V, vid universitet eller högskola som tillerkänts likvärdig ställning eller under tillsyn av ett universitet. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 56 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 57c om ändring av förteckningen i punkt 5.4.1 i bilaga V, i syfte att anpassa den till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. De ändringar som avses i det andra stycket får inte medföra någon ändring av gällande viktiga principer i medlemsstaterna inom yrkeslags- tiftningen när det gäller utbildning och tillträdesvillkor för fysiska per- soner. Sådana ändringar ska respektera medlemsstaternas ansvar för hur utbildningssystemen ska organiseras, i enlighet med artikel 165.1 i EUF-fördraget. För att bli antagen till veterinärutbildningen måste sökanden in- neha examensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som berättigar honom/henne att bli antagen till den aktuella utbildningen vid universitet eller vid högskolor som tillerkänts likvärdig ställning i en medlemsstat när det gäller denna utbildning. Veterinärutbildningen ska garantera att yrkesutövaren i fråga har förvärvat följande kunskaper och färdigheter: a)Tillräckliga kunskaper om de vetenskaper som veterinärverksamhe- ten bygger på och om den unionslagstiftning som gäller denna verk- samhet. b)Tillräckliga kunskaper om djurs anatomi, fysiologi, beteende och fysiologiska behov liksom om de färdigheter och kompetenser som behövs för djurhållning, utfodring, djurs välbefinnande, reproduktion och allmän hygien. c)Nödvändiga kliniska, epidemiologiska och analytiska färdigheter och kompetenser för förebyggande, diagnos och behandling av sjuk- domar hos djur, inklusive anestesiologi, aseptisk kirurgi och smärtfri död, vare sig det gäller enskilda djur eller grupper av djur, inklusive särskilda kunskaper om de sjukdomar som kan överföras till männi- skan. d)Tillräckliga kunskaper, färdigheter och kompetenser för förebyg- gande medicin, inklusive kompetens för att hantera utredningar och intyg. e)Tillräckliga kunskaper om hygien och teknik vid produktion och framställning av samt handel med djurfoder eller livsmedel av ani- maliskt ursprung, inklusive de färdigheter och kompetenser som krävs för att förstå och förklara god praxis på området. f)Nödvändiga kunskaper, färdigheter och kompetenser för att på ett ansvarsfullt och förnuftigt sätt använda veterinärmedicinska läkeme- del för att behandla djur och garantera en säker livsmedelskedja samt miljöskydd. 2005L0036 — SV — 17.01.2014 — 010.003 — 57 Förvärvade rättigheter för veterinärer För de medborgare i medlemsstaterna vars bevis på formella kvalifika- tioner som veterinär har utfärdats av eller vars utbildning har påbörjats i denna stat före skall medlemsstaterna — utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23.4 — erkänna dessa bevis på formella kvalifikationer som veterinär, om de åtföljs av ett intyg som visar att dessa personer faktiskt och lagligen i har utövat verksamhet som veterinär under i följd som föregick utfärdandet av intyget. A v s n i t t 6 B a r n m o r s k a Barnmorskeutbildning skall omfatta minst en av följande utbild- ningar: