prop · H3035 · 2015-11-03 00:00:00 — Paragrafen föreskriver att om ingriper mot ett institut när förutsättningarna i 2 b § är uppfyllda ska också ange att ingripandet är en krisavvärjande åtgärd. En krisavvärjande åtgärd definieras i 2 kap. lagen om resolution. Ett sådant beslut innebär att en motpart till företaget gentemot vilket ingriper, inte 2015/16:5 kan häva ett avtal med institutet på grund av ingripande. Detta följer av 5 kap. 1 § lagen om resolution. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Paragrafen genomför delar av artikel 29.1 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår vilka förutsättningar som ska föreligga för att ska få utse en eller flera tillfälliga förvaltare. Av punkten 1 framgår att institutets finansiella situation ska vara sådan att redan ingripit mot institutet enligt 15 kap. 1 eller 2 §, den finansiella situationen har inte väsentligen förbättrats efter ingripandet och inga andra åtgärder bedöms tillräckliga för att komma tillrätta med situationen. Detta framgår av inledningen till bestämmelsen som anger att det ska finnas skäl att anta att institutet kan komma att bli föremål för ett sådant resolutionsförfarande som avses i lagen om resolution. (Jfr författningskommentaren till 15 kap. 2 b § vad gäller överträdelsernas art.) En förutsättning för att utse en tillfällig förvaltare är att den finansiella situationen inte väsentligen har förbättrats efter ingripanden mot institutet. I fall då en redan dålig finansiell situation inte förbättras genom ingripanden, eller till och med försämras ytterligare, torde den förutsättningen vara uppfylld. Utgångspunkten för att det ska vara aktuellt att förordna en tillfällig förvaltare i detta avseende bör därför vara att ingripanden som gjort för att förbättra en finansiell situation som tar sig uttryck i överträdelser ska ha visat sig otillräckliga. Av punkten 2 framgår att i de fall meddelat institutet en varning föreligger tillräckliga skäl att utse en tillfällig förvaltare. Av andra stycket framgår att det finns två typer av tillfällig förvaltning. får besluta om den tillfälliga förvaltaren ska arbeta tillsammans med styrelsen och den verkställande direktören eller om denne ska träda i styrelsens och den verkställande direktörens ställe. Ett beslut om det senare ska offentliggöras och registreras hos . Första stycket har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. Paragrafen genomför delar av artikel 29.1–29.6 i krishanterings- direktivet. Av första stycket framgår att beslutet att utse en tillfällig förvaltare ska innehålla en beskrivning av uppdraget och eventuella villkor för detta. När den tillfälliga förvaltaren tillsätts för att träda i styrelsens och den verkställande direktörens ställe, bör utgångspunkten vara att förvaltaren får samtliga befogenheter som dessa har. Det blir därför i beslutet i dessa fall främst aktuellt att ange begränsningar av dessa befogenheter utefter vad som är proportionerligt i det enskilda fallet. Det skulle kunna avse befogenheter som inte bedöms behövas för att utföra uppdraget eller krav på att vissa beslut eller åtgärder kräver medgivande. Andra stycket behandlar det fallet att den tillfälliga förvaltaren utses för att arbeta tillsammans med styrelsen och den verkställande direktören. Uppdragsbeskrivning ska då ange vilka beslut eller åtgärder av styrelse och verkställande direktör som ska föregås av samråd eller samtycke från den tillfälliga förvaltaren. Uppdragsbeskrivningarna kan ange om den tillfälliga förvaltaren ska lämna rapporter om institutets finansiella ställning och om de åtgärder som denne har vidtagit och med vilken regelbundenhet sådana rapporter ska lämnas. Den tillfälliga förvaltarens befogenheter med avseende på institutet ska följa tillämplig bolagsrätt. Av tredje stycket följer att rättshandlingar som styrelsen eller den verkställande direktören vidtar utan att iaktta ett krav på samråd eller samtycke inte är ogiltiga. En motsvarande bestämmelse avseende gäldenärers rättshandlingar i företagsrekonstruktion finns i 2 kap. 15 § lagen om företagsrekonstruktion. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. Paragrafen genomför delar av artikel 29.5 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen anger att medgivande från krävs för att kalla till bolagsstämma eller motsvarande organ. Att det framgår av lag innebär att denna befogenhet aldrig kan omfattas av förvaltarens uppdrag. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. Paragrafen genomför delar av artikel 29.1 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att den som utses till tillfällig förvaltare ska uppfylla de krav som gäller för en styrelseledamot eller verkställande direktör enligt 3 kap. 2 § första stycket 4. Den tillfälliga förvaltaren ska ha den insikt och erfarenhet som krävs för att delta i ledningen av ett institut och även i övrigt vara lämplig för en sådan uppgift. Andra stycket anger att det inte får föreligga någon omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för den tillfälliga förvaltarens opartiskhet i utövandet av dennes uppdrag. Tredje stycket anger att den tillfälliga förvaltaren har en anmälnings- plikt i fråga om förhållanden som kan utgöra jäv mot honom eller henne. Den tillfälliga förvaltaren ska anmäla sådana förhållanden till . Övervägandena finns i avsnitt 12.6. Paragrafen genomför artikel 29.7 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar uppdragets tidsperiod. En tillfällig förvaltare kan utses för , dock högst . Därefter får göra en bedömning om förutsättningarna alltjämt föreligger och det finns skäl till 2015/16:5 fortsatt tillfällig förvaltning. Uppdraget kan förlängas en gång med högst åt gången. Övervägandena finns i avsnitt 12.6.5. Paragrafen genomför artikel 29.4 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar rätt att entlediga den tillfälliga förvaltaren. Ett entledigande kan ske när som helst och det krävs inte att visar sakliga skäl för entledigandet. ska även entlediga den tillfälliga förvaltaren om denne begär det och visar skäl för entledigande. Övervägandena finns i avsnitt 12.6.5. 15 b kap. Beslut om vissa ingripanden och tillfällig förvaltning avseende gränsöverskridande koncerner 1 och 2 §§ Paragraferna genomför delar av artikel 30.1–30.3 och 30.7 i krishan- teringsdirektivet. Av paragraferna, som liksom övriga delar av kapitel 15 b är nya, framgår hur ska agera när förutsättningarna för tidiga ingripanden enligt artikel 27 i krishanteringsdirektivet (jfr 15 kap. 2 b §) eller för att utse en tillfällig förvaltare enligt artikel 28 i samma direktiv (se 15 a kap.) är uppfyllda beträffande ett moderföretag inom EES eller ett dotterföretag. Om är samordnande tillsynsmyndighet, ska inspektionen underrätta och samråda med myndigheterna i tillsyns- kollegiet. Detta framgår av 1 §. Om åtgärderna ska vidtas mot ett dotterföretag räcker det dock med att underrätta och samråda med den samordnande myndigheten. Beträffande dotterföretagen föreligger det skyldighet att samråda bara om inspektionen också avser att vidta åtgärder. Detta framgår av 2 §. I båda fallen ska inspektionen ta hänsyn till vad som kommit fram vid samrådet på det sätt som beskrivs i paragraferna. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Paragrafen genomför delar av artikel 30.4 i krishanteringsdirektivet. Av paragrafen framgår att särskilda bestämmelser gäller när mer än en tillsynsmyndighet vill vidta åtgärder mot företag i samma koncern. Utgångspunkten är då att tillsynsmyndigheterna ska försöka komma överens om åtgärderna ska samordnas eller om myndigheterna ska utse samma tillfälliga förvaltare. En sådan överenskommelse ska fattas . En sådan överenskommelse är en internationell överens- kommelse som är bindande för inspektionen, och inspektionen ska fatta de nationella beslut som behövs till följd av den. Om överenskommelsen exempelvis innebär att ska vidta en viss typ av åtgärder, ska inspektionen också fatta ett beslut med denna innebörd. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Paragrafen genomför delar av artikel 30.4 och 30.7 i krishanterings- direktivet. Av paragrafen framgår vad som händer om myndigheterna inte kommer överens enligt 3 §. Då ska var och en av myndigheterna fatta ett eget beslut i frågan. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Paragrafen genomför delar av artikel 30.5, 30.6 och 30.7 andra stycket i krishanteringsdirektivet. Paragrafen behandlar Ebas bindande medling när ett ärende hänskjuts till den. Ett sådant hänskjutande får dock bara avse de frågor som räknas upp i artikel 30.6 i krishanteringsdirektivet. Av första stycket framgår att om en utländsk myndighet hänskjuter ärendet till , ska inspektionen skjuta upp sitt beslut . Om meddelar ett beslut är skyldig att följa det. Av andra stycket följer att får hänskjuta ett ärende till inom den utsatta tidsfristen. Att ärendet får hänskjutas framgår av 13 kap. 6 b §. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Paragrafen genomför delar av artiklarna 4, 5, 7, 9, 20, 24–26 samt avsnitt A i bilagan till krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter på vissa specifika områden. Paragrafen tillförs sju nya bemyndiganden. I en ny punkt 5 finns bemyndiganden avseende vad en återhämt- ningsplan och en koncernåterhämtningsplan ska innehålla, när en sådan plan ska upprättas och hur ofta den ska uppdateras. Det innefattar även föreskrifter om de närmare kriterierna för upprättande av en begränsad återhämtningsplan eller koncernåterhämtningsplan. De nya punkterna 6–9 innehåller bemyndiganden som avser avtal om koncerninternt finansiellt stöd enligt 6 b kap. I den nya punkten 13 ges bemyndigande att meddela föreskrifter som rör sådana register över avtal som avses i 13 kap. 8 a §. I punkten 14 görs en ändring till följd av att ett andra stycke läggs till i 13 kap. 16 §. Punkten 14 (punkten 15 i lagrådsremissen) har justerats i enlighet med Övervägandena finns i avsnitten 7.2.2, 7.2.3, 7.3.2, 7.4.1, 10.2.5, 10.2.7 10.3 och 11.3. Paragrafen genomför delar av artikel 23 i krishanteringsdirektivet. I paragrafen införs ett nytt bemyndigande till regeringen. Paragrafen är i övrigt oförändrad. 2015/16:5 Den nya första punkten behandlar handläggning av ansökan om godkännande av avtal gällande koncerninternt finansiellt stöd enligt 6 b kap. och av anmälan om givande av sådant stöd. Övervägandena behandlas i avsnitt 10.2. 32.15Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Paragrafen genomför delvis artikel 121.2 i krishanteringsdirektivet. Ändringen innebär att ett nytt tredje stycke införs i paragrafen. bestämmelsen framgår att när kallelse till extra bolagsstämma utfärdas under de förutsättningar som framgår av bestämmelsen gäller inte det som anges om kallelsetid i första stycket. I stället gäller att kallelse ska utfärdas senast innan bolagsstämman ska äga rum. Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.7. Paragrafen genomför delvis artikel 121.2 i krishanteringsdirektivet. Ändringen innebär att ett nytt andra stycke, som motsvarar det nya tredje stycket i 20 §, införs i paragrafen. Detta innebär att särskilda regler om kallelse till bolagsstämma ska gälla för de aktiebolag som omfattas av bestämmelsen, under de förutsättningar som framgår av andra stycket. Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.7. Paragrafen har inte någon direkt motsvarighet i krishanteringsdirektivet. Till paragrafen fogas en ny femte punkt av vilken det framgår att en värdeöverföring från bolaget till följd av ett avtal om koncerninternt finansiellt stöd ska vara en tillåten värdeöverföringsform. En förut- sättning är dock att avtalet godkänts i behörig ordning. En affärshändelse som sker enligt ett avtal som inte godkänts är således inte undantagen från bestämmelserna om värdeöverföring och kan, om förutsättningarna därför är uppfyllda, förbjudas i enlighet med bestämmelserna i . Ett företag ska dock vara oförhindrat att utge finansiellt stöd som uppfyller lagens regler utan att behöva ansöka om tillstånd på det sätt som föreskrivs i LBF samt LVM. Femte punkten tar enbart sikte på sådant finansiellt stöd som annars inte skulle vara tillåtet enligt ABL. Paragrafen har i allt väsentligt justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 10.1.2. Paragrafen genomför artikel 86.1 och delar av 86.2 i krishanterings- I första stycket framgår det att styrelsen i ett aktiebolag som omfattas av lagen om resolution, är skyldig att underrätta och när styrelsen, eller någon annan, har upprättat ett förslag till stämmobeslut om att bolaget ska gå i likvidation. och ska underrättas om förslaget till beslut före det att kallelsen till bolagsstämman där frågan om likvidation ska prövas, utfärdas. Av andra stycket följer att om företaget är försatt i resolution eller har meddelat styrelsen att bolaget ska försättas i resolution, får styrelsen inte utfärda kallelse till en bolagsstämma där frågan om likvidation ska prövas. Av detta följer att bolaget under sådana omständigheter inte får likvideras. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 24.1. Paragrafen genomför artikel 86.1 och delar av 86.2 i krishanterings- Paragrafen innebär att ett aktiebolag som omfattas av lagen om resolution inte får likvideras utan att informerats och beretts tillfälle att yttra sig. Om har meddelat att bolaget är försatt i resolution eller ska försättas i resolution, får domstolen eller inte besluta om likvidation. Övervägandena finns i avsnitt 24.1. 32.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:1047) om internationella förhållanden rörande försäkringsföretags och kreditinstituts insolvens Genom ändringarna i lagen utvidgas tillämpningsområdet till att även omfatta andra typer av företag än försäkringsföretag och kreditinstitut. Av den anledningen ändras rubriken till ”lagen om internationella förhållanden rörande finansiella företags insolvens”. Den nya rubriken medför behov av följdändringar i 1 § tredje stycket lagen (1981:6) om konkurs som omfattar egendom i annat nordiskt land och 1 § fjärde stycket lagen (1981:7) om verkan av konkurs som inträffat i annat nordiskt land. Detta innebär dock inga ändringar i sak och kommenteras därför inte ytterligare. Ändringarna i paragrafen genomför delar av artikel 117.1 och 117.2 i krishanteringsdirektivet. Genom att begreppet ”kreditinstitut” byts ut mot ”institut” i paragrafens första stycke utvidgas lagens tillämpningsområde till att även omfatta värdepappersföretag (se definitionen av institut i 2 §). företag är lagen tillämplig oavsett om förfarandet är konkurs eller Vidare införs ett nytt andra stycke som innebär att vid vidtagande av resolutionsåtgärder blir lagen även tillämplig på sådana finansiella institut och holdingföretag som kan försättas i resolution enligt lagen om För de sistnämnda tillämpas insolvensförordningen vid konkurs och denna lag vid resolution. Ändringen i tredje stycket innebär att bestämmelsen utvidgas till att omfatta även värdepappersföretag hemmahörande utanför EES som driver verksamhet i via filial. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. Ändringarna i paragrafen genomför delar av artikel 117.2 i krishan- Genom ändringarna klargörs att begreppet ”rekonstruktionsåtgärder” även inkluderar vissa resolutionsåtgärder enligt lagen om resolution och motsvarande utländska åtgärder enligt krishanteringsdirektivet. resolutionsåtgärder som här avses är de som anges i 12 kap. 1 § första stycket 1 och 2 samt andra stycket lagen om resolution, dvs. av resolutionsverktyg, utövande av resolutionsbefogenheter eller användning av statliga stabiliseringsverktyg. förvaltare omfattas således inte av begreppet resolutionsåtgärd enligt denna bestämmelse (jfr 12 kap. 1 § första stycket 3 lagen om resolution). Vidare införs en definition av begreppet institut. dels kreditinstitut (se beträffande det begreppet prop. 2005/06:37 s. 35 och 51), dels värdepappersföretag. svenska värdepappersbolag och motsvarande utländska företag som avses i artikel 4.1.2 i tillsynsförordningen. Övriga ändringar i paragrafen är endast redaktionella. Lagrådet har anfört att hänvisningen till krishanteringsdirektivet i punkten 6 bör justeras. Regeringen har dock valt att utforma hänvisningen till direktivet i enlighet med nya anvisningar för Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. Tillägget i paragrafen genomför delar av artikel 117.1 och 117.2 i Genom tillägget i paragrafen klargörs att svensk doms- eller beslutanderätt såvitt avser resolutionsåtgärder, för ett institut eller annat företag för vilket sådana åtgärder kan komma i fråga, föreligger om det är hemmahörande i , dvs. har fått tillstånd att bedriva verksamhet Omvänt saknas svensk doms- eller beslutanderätt när det gäller institut och företag som har fått tillstånd av en myndighet i en annan Bestämmelsen gäller inte övriga rekonstruktionsåtgärder, vilket beror på att det inte finns några sådana som är tillämpliga på svenska institut och andra företag som träffas av lagens tillämpningsområde. Ett institut eller företag som har fått tillstånd i en annan EES-stat kan bedriva verksamhet här genom filial efter anmälan, men det är då inte hemmahörande här. Det innebär att svensk domstol eller myndighet inte kan besluta om resolutionsåtgärder beträffande ett sådant företag. Det är i stället domstolen eller myndigheten i filialens hemland som har den behörigheten. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. I paragrafens nya tredje stycke hänvisas till bestämmelser som också behandlar verkan av vissa beslut som fattats av resolutionsmyndigheter i andra länder inom EES. Övriga ändringar är endast språkliga. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. Ändringen i paragrafen genomför delar av artikel 117.1 och 117.2 i krishanteringsdirektivet. Ändringen innebär att lagvalsreglerna även gäller vid beslut om resolutionsåtgärder. Att bestämmelsen inte gäller övriga rekon- struktionsåtgärder beror på att det inte finns några sådana som är tillämpliga på och andra företag som omfattas av lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. 6–11 §§ Ändringarna i paragraferna genomför delar av artikel 117.1 och 117.2 i krishanteringsdirektivet. Tillägget av uttrycket ”eller resolutionsåtgärd” är en konsekvens av ändringen i 5 § och innebär att lagvalsreglerna även gäller vid beslut om resolutionsåtgärder. Övriga ändringar är endast språkliga. I fråga om 6 §, som gäller sakrättsligt skydd (jfr prop. 2005/06:37 s. 54) kan noteras att de inskränkningar i sakrättsligt skydd som följer av krishanteringsdirektivet, t.ex. inskränkningar i möjligheten att ta i anspråk säkerheter enligt artikel 70.1 och 70.3 i direktivet, ska genomföras i EES-ländernas nationella rättsordningar. De åtgärder som kan vidtas av enligt 13 kap. 7 eller 8 § lagen om resolution torde därmed inte vara oförenliga med rätt till sakrättsligt skydd enligt ett annat EES-lands lagstiftning. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. Ändringarna i paragrafen genomför artikel 117.3 och 117.4 i kris- hanteringsdirektivet. Tillägget av uttrycket ”eller resolutionsåtgärd” i första stycket är en konsekvens av ändringen i 5 § och innebär att lagvalsregeln även gäller vid beslut om resolutionsåtgärder. I ett nytt andra stycke klargörs att lagvalsregeln i första stycket, såvitt gäller avräknings- och återköpsavtal (dvs. nettningsavtal och s.k. repor) inte hindrar tillämpningen av vissa bestämmelser i lagen om resolution. De uppräknade bestämmelserna i den lagen rör dels hinder mot att utöva 2015/16:5 vissa rättshandlingar i samband med krisavvärjande åtgärder (5 kap. 1 §) eller resolution (11 kap. 3 och 5–7 §§), dels resolutionsmyndighetens befogenhet att förbjuda vissa rättshandlingar i resolution (13 kap. 11– 16 §§). Dessa bestämmelser har alltså företräde framför det som annars skulle gälla enligt avräknings- eller återköpsavtalet. Detta gäller oavsett om avtalet ingåtts på en reglerad marknad eller utanför marknaden. Övervägandena finns i avsnitt 16.13.2. Ändringen i paragrafen genomför delar av artikel 117.1 och 117.2 i krishanteringsdirektivet. Tillägget av uttrycket ”eller resolutionsåtgärd” är en konsekvens av ändringen i 5 § och innebär att lagvalsregeln även gäller vid beslut om resolutionsåtgärd. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. Tillägget i tredje stycket i paragrafen genomför delar av artikel 117.2 i krishanteringsdirektivet. Tillägget innebär att om det av lagen i en annan stat inom EES följer att en svensk resolutionsåtgärd ska registreras där ska , i egenskap av resolutionsmyndighet enligt lagen om resolution, se till att registrering sker. Övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. Övervägandena finns i avsnitt 26.3.1. 32.17Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden Paragrafen genomför delar av artikel 2 i krishanteringsdirektivet. Paragrafen innehåller flera nya definitioner som är relevanta för de nya bestämmelser som förs in i lagen. I punkten 16 anges att den definition av koncern som finns i 2 kap. 1 § lagen om resolution gäller vid tillämpningen av 8 a, 8 b och 25 b kap. i stället för den definition av koncern som annars gäller enligt lagen. Den nya punkten 30 innehåller en definition av betydande filial och punkterna 31–37, 40 och 41 definierar olika företagsformer som omfattas av de nya bestämmelserna i lagen. I punkten 45 finns en definition av återhämtningsplan och i punkten 38 finns en definition av koncernåterhämtningsplan. Bestämmelser om återhämtningsplaner finns i 8 a kap. Lagrådet anför att hänvisningen till krishanteringsdirektivet i punkten 39 bör justeras. Regeringen har dock valt att utforma hänvisningen till direktivet i enlighet med nya anvisningar för författningsskrivning. Övervägandena finns i avsnitten 6 och 7. Paragrafen genomför artikel 5.1 i krishanteringsdirektivet. I paragrafen införs ett nytt andra stycke med ett krav på att upprätta återhämtningsplaner och koncernåterhämtningsplaner Av ändringen följer att om någon annan bestämmelse hänvisar till denna paragraf så omfattar hänvisningen även återhämtningsplanerna. Som exempel på en sådan hänvisning kan nämnas den i 2 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Enligt den bestämmelsen ska ett särskilt kapitalbaskrav uppställas för ett företag som inte uppfyllt kraven i förevarande paragraf. Det är dock inte alla värdepappersbolag som är skyldiga att upprätta en återhämtningsplan, se 8 a kap. 1 §. De som undantas kan dock komma att ingå i återhämtningsplaner som upprättas av andra företag men då i egenskap av finansiella institut. Övriga ändringar i paragrafen är redaktionella. Övervägandena finns i avsnitt 27.2.1. 1–12 §§ Bestämmelserna i 1–12 §§ motsvarar dem i 6 a kap. LBF. Se författ- ningskommentarerna till de bestämmelserna. Av 1 § framgår vilka företag som är skyldiga att upprätta åter- hämtningsplaner. Det är sådana värdepappersbolag som omfattas av lagen om resolution. När det gäller Lagrådets synpunkter avseende 5 och 6 §§ hänvisas till författningskommentarerna till 6 a kap. 4 och 5 §§ LBF. Övervägandena finns i avsnitt 7. I paragrafen finns ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Bemyndigandet avser föreskrifter om innehållet i återhämtningsplaner och koncernåterhämtningsplaner, och om hur ofta sådana planer ska uppdateras. Det innefattar även föreskrifter om de närmare kriterierna för upprättande av en begränsad återhämtningsplan eller koncernåterhämtningsplan. Motsvarande bemyndigande i fråga om kreditinstitut finns i 16 kap. 1 § 5 LBF. Övervägandena finns i avsnitten 7.2.2, 7.2.3, 7.3.2 och 7.4.1. 1–16 §§ Bestämmelserna i 1–16 §§ motsvarar dem i 6 b kap. LBF. Se författ- ningskommentarerna till de bestämmelserna. 1, 2 och 8 §§ och rubriken närmast före 2 § har justerats i enlighet med Övervägandena finns i avsnitt 10.2.