prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — Detta avsnitt gäller följande kontrakt och transaktioner så länge de är utestående hos en central motpart: a)Kontrakt som förtecknas i bilaga II samt kreditderivat. b)Repor. c)Värdepappers- och råvarulån. d)Transaktioner med långfristig avveckling. e)Marginallånetransaktioner. L 176/190 Europeiska unionens officiella tidning Instituten får välja om de vill använda en av följande två behandlingar i samband med kontrakt och transaktioner som är utestående hos en kvalificerad central motpart och som anges i punkt 1: a)Behandlingen för handelsrelaterade exponeringar och expo neringar som härrör från bidrag till obeståndsfonden och som anges i artikel 306, med undantag av den behandling som anges i punkt 1 b i den artikeln och artikel 307. b)Den behandling som anges i artikel 310. Instituten ska använda den behandling som anges i arti kel 306 med undantag av den behandling som anges i punkt 1 a i den artikeln samt i artikel 309, i tillämpliga fall, i samband med kontrakt och transaktioner som är utestående hos en icke kvalificerad central motpart och som anges i punkt 1 i den här artikeln. Övervakning av exponeringar mot centrala motparter 1.Instituten ska övervaka alla sina exponeringar mot centrala motparter och fastställa processer för regelbunden rapportering av information om dessa exponeringar till den verkställande ledningen och till lämplig kommitté eller lämpliga kommittéer 2.Instituten ska med hjälp av lämpliga scenarioanalyser och stresstester bedöma om storleken på den kapitalbas som de har för exponeringar mot en central motpart, inklusive potentiella framtida kreditexponeringar, exponeringar som härrör från bi drag till obeståndsfonden och, när institutet fungerar som en clearingmedlem, exponeringar som följer av avtalsmässiga arran gemang enligt artikel 304, på ett adekvat sätt står i relation till de risker som är förenade med dessa exponeringar. Behandling av clearingmedlemmars och kunders transaktioner 1.Om ett institut fungerar som clearingmedlem, antingen för egen del eller som finansiell intermediär mellan en kund och en central motpart, ska det beräkna kapitalbaskraven för sina exponeringar mot en central motpart i enlighet med artik larna 301.2 och 301.3. 2.Om ett institut fungerar som clearingmedlem och i denna egenskap fungerar som finansiell intermediär mellan en kund och en central motpart, ska det beräkna kapitalbaskraven för sina motpartsrelaterade transaktioner med kunden i enlighet med de tillämpliga avsnitten 1-8 i detta kapitel. 3.Om ett institut är kund till en clearingmedlem ska det beräkna kapitalbaskraven för sina motpartsrelaterade transaktio ner med clearingmedlemmen i enlighet med de tillämpliga av snitten 1-8 i detta kapitel. Som alternativ till tillvägagångssättet i punkt 3 får ett institut som är kund beräkna kapitalbaskraven för sina mot partsrelaterade transaktioner med clearingmedlemmen i enlighet med artikel 305.2, förutsatt att båda följande villkor är upp fyllda: a)Institutets positioner och tillgångar i samband med dessa transaktioner kan för både clearingmedlemmen och den cen trala motparten urskiljas och separeras i enlighet med arti kel 39 i förordning (EU) nr 648/2010 från de positioner och tillgångar som tillhör såväl clearingmedlemmen som dennes övriga kunder och denna separering leder till att dessa posi tioner och tillgångar är konkursskyddade, om clearingmed lemmen eller en eller flera av dennes övriga kunder skulle drabbas av fallissemang eller insolvens. b)De relevanta lagar, förordningar, regler och avtalsmässiga arrangemang som är tillämpliga eller bindande för detta in stitut eller för den centrala motparten säkerställer, om clea ringmedlemmen skulle drabbas av fallissemang eller insol vens, överföringen av institutets positioner i samband med dessa kontrakt och transaktioner samt respektive säkerheter till en annan clearingmedlem inom den relevanta marginal riskperioden. Om ett institut som fungerar som clearingmedlem ingår ett avtal med en kund till en annan clearingmedlem för att säkerställa överföringen av de tillgångar och positioner som avses i punkt 4 b, får det institutet ange exponeringsvärdet noll för den villkorade förpliktelse som skapas till följd av detta avtalsmässiga arrangemang. Behandling av clearingmedlemmars exponeringar mot kunder 1.Om ett institut fungerar som clearingmedlem och i denna egenskap fungerar som finansiell intermediär mellan en kund och en central motpart, ska det beräkna kapitalbaskraven för sina motpartsrelaterade transaktioner med kunden i enlighet med de tillämpliga avsnitten 1-8 i detta kapitel och med avdel ning VI i del tre. 2.Om ett institut fungerar som clearingmedlem och ingår ett avtal med en kund till en annan clearingmedlem, vilket i enlig het med artikel 48.5 och 48.6 i förordning (EU) nr 648/2012 underlättar överföringen av tillgångar och säkerheter enligt ar tikel 305.2 b i den här förordningen för denna kund, och detta avtalsmässiga arrangemang ger upphov till en villkorad förplik telse för det institutet, får institutet ange exponeringsvärdet noll för den villkorade förpliktelsen. Europeiska unionens officiella tidning L 176/191 3.Ett institut som fungerar som clearingmedlem får tillämpa en kortare marginalriskperiod vid beräkningen av kapitalbaskra vet för exponeringar mot en kund i enlighet med metoden med interna modeller. Den marginalriskperiod som tillämpas av in stitutet får inte vara kortare än . 4.Ett institut som fungerar som clearingmedlem får multi plicera sin fallerade exponering med en skalär vid beräkningen av kapitalbaskravet för exponeringar mot en kund i enlighet med marknadsvärderingsmetoden, schablonmetoden eller den ursprungliga åtagandemetoden. Instituten får tillämpa följande skalärer: a)0,71 för en marginalriskperiod . b)0,77 för en marginalriskperiod . c)0,84 för en marginalriskperiod . d)0,89 för en marginalriskperiod . e)0,95 för en marginalriskperiod . f)1 för en marginalriskperiod eller mer. ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ange den marginalriskperiod som instituten får använda vid tillämpningen av punkterna 3 och 4. Vid utarbetandet av dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn ska tillämpa följande principer: a)ska ange marginalriskperioden för varje typ av kontrakt och transaktioner som anges i artikel 301.1. b)Den marginalriskperiod som ska fastställas enligt led a ska återspegla slutavräkningsperioden för de kontrakt och trans aktioner som avses i det ledet. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Behandling av kundernas exponeringar 1.Om ett institut är kund, ska det beräkna kapitalbaskraven för sina motpartsrelaterade transaktioner med clearingmedlem men i enlighet med avsnitten 1-8 i detta kapitel och med av delning VI i del tre, beroende på vad som är tillämpligt. 2.Utan att det påverkar tillvägagångssättet i punkt 1 får ett institut som är kund beräkna kapitalbaskraven för sina handels exponeringar för motpartsrelaterade transaktioner med clearing medlemmen i enlighet med artikel 306, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Institutets positioner och tillgångar i samband med dessa transaktioner kan urskiljas och separeras, för både clearing medlemmen och den centrala motparten, från de positioner och tillgångar som tillhör såväl clearingmedlemmen som dennes övriga kunder, och denna åtskillnad och separering leder till att dessa positioner och tillgångar är konkursskyd dade, om clearingmedlemmen eller en eller flera av dennes övriga kunder skulle drabbas av fallissemang eller insolvens. b)De relevanta lagar, förordningar, regler och avtalsmässiga arrangemang som är tillämpliga eller bindande för detta in stitut eller för den centrala motparten underlättar över föringen av kundens positioner i samband med dessa kont rakt och transaktioner samt respektive säkerheter till en an nan clearingmedlem inom den tillämpliga marginalriskperio den, om den ursprungliga clearingmedlemmen skulle drab bas av fallissemang eller insolvens. Under sådana omständig heter ska kundens positioner och säkerheten överföras till marknadsvärde, om inte kunden begär att positionen ska avräknas till marknadsvärde. c)Institutet har ett opartiskt, skriftligt och motiverat juridiskt utlåtande där det konstateras att relevanta domstolar och administrativa myndigheter vid en talan skulle finna att kun den inte skulle bära några förluster på grund av att clearing medlemmen eller någon av clearingmedlemmens kunder blir insolvent enligt den lagstiftning som institutet, clearingmed lemmen och den centrala motparten omfattas av, den lags tiftning som reglerar de transaktioner och kontrakt som clearas genom den centrala motparten, den lagstiftning som är tillämplig på säkerheten och den lagstiftning som reglerar varje avtal eller överenskommelser som behövs för att uppfylla villkoren i led b. d) Den centrala motparten är en kvalificerad central motpart. Utan att det påverkar de villkor som anges i punkt 2 får kunden, om ett institut som är en kund inte är skyddat mot förluster för den händelse att clearingmedlemmen och en annan av clearingmedlemmens kunder gemensamt skulle drabbas av fallissemang, men alla andra villkor enligt punkt 2 är uppfyllda, beräkna kapitalbaskraven för sina handelsexponeringar för mot partsrelaterade transaktioner med clearingmedlemmen i enlighet med artikel 306, förutsatt att den 2-procentiga riskvikten enligt punkt 1 a i den artikeln ersätts med en 4-procentig riskvikt. L 176/192 Europeiska unionens officiella tidning Om ett institut som är en kund har tillgång till en central motparts tjänster genom indirekta clearingarrangemang i enlig het med artikel 4.3 i förordning (EU) nr 648/2012 får det institutet tillämpa den behandling som anges i punkt 2 eller 3 endast om villkoren i varje punkt uppfylls på alla nivåer i kedjan av intermediärer. Kapitalbaskrav för handelsrelaterade exponeringar Ett institut ska tillämpa följande behandling på sina han delsrelaterade exponeringar mot centrala motparter: a)Det ska tillämpa riskvikten på exponeringsvärden för alla sina handelsrelaterade exponeringar mot kvalificerade centrala motparter. b)Det ska tillämpa den riskvikt som används för schablonme toden för kreditrisk enligt artikel 107.2 b på alla sina han delsrelaterade exponeringar mot icke-kvalificerade centrala motparter. c)När ett institut agerar som finansiell intermediär mellan en kund och en central motpart och villkoren för den motparts relaterade transaktionen fastställer att institutet inte är skyl digt att ersätta kunden för eventuella förluster till följd av förändringar av denna transaktions värde om den centrala motparten skulle fallera. Exponeringsvärdet för den trans aktion med den centrala motparten som motsvarar den mot partsrelaterade transaktionen är lika med noll. 2.Utan hinder av punkt 1 får ett institut ange exponerings värdet noll för exponeringarna avseende motpartsrisken för de tillgångar som ställts som säkerhet till en central motpart eller en clearingmedlem vilka är konkursskyddade, om den centrala motparten, clearingmedlemmen eller en eller flera av clearing medlemmens övriga kunder skulle drabbas av insolvens. 3.Ett institut ska beräkna exponeringsvärden för sina han delsrelaterade exponeringar mot en central motpart i enlighet med de tillämpliga avsnitten 1-8 i detta kapitel. 4.Ett institut ska beräkna de riskvägda exponeringsbeloppen för sina handelsrelaterade exponeringar mot centrala motparter enligt artikel 92.3 som summan av exponeringsvärdena för sina handelsrelaterade exponeringar mot centrala motparter, beräk nad i enlighet med punkterna 2 och 3 i den här artikeln, multi plicerad med den fastställda riskvikten enligt punkt 1 i den här artikeln. Kapitalbaskrav för förfinansierade bidrag till den centrala motpartfondens obeståndsfond Ett institut som agerar som clearingmedlem ska tillämpa föl jande behandling för sina exponeringar som följer av dess bi drag till en kvalificerad central motparts obeståndsfond. a)Det ska beräkna kapitalbaskravet för sina förfinansierade bi drag till en kvalificerad central motpartsfonds obeståndsfond i enlighet med den behandling som anges i artikel 308. b)aDet ska beräkna kapitalbaskravet för sina förfinansierade bidrag till en icke-kvalificerad central motpartsfonds obe ståndsfond i enlighet med den behandling som anges i ar tikel 309. Kapitalbaskrav för förfinansierade bidrag till en kvalificerad central motparts obeståndsfond 1.Exponeringsvärdet för ett instituts förfinansierade bidrag till en kvalificerad central motparts obeståndsfond (DFi) ska vara det belopp som betalats in eller marknadsvärdet av de tillgångar som levererats av det institutet, minskat med eventu ella belopp för detta bidrag som den kvalificerade centrala mot parten redan har använt till att täcka sina förluster till följd av att en eller flera av dess clearingmedlemmar fallerat. 2.Ett institut ska beräkna kapitalbaskravet (Ki) för att täcka exponeringen till följd av sitt förfinansierade bidrag (DFi) enligt följande: Í1 þ β · N – 2Î β= den koncentrationsfaktor som den centrala motparten har anmält till institutet, N= det antal clearingmedlemmar som den centrala mot parten har anmält till institutet, = summan av förfinansierade bidrag som den centrala och anmält till institu = summan av kapitalbaskraven för den centrala motpar tens samtliga clearingmedlemmar, beräknad med tillämplig formel i punkt 3 (ðXi 3.Ett institut ska beräkna KCM på följande sätt: a)Om KCCP ≤ DFCCP ska institutet använda följande formel: KCM ¼ c1 · DFäCM; b)Om DFCCP < KCCP ≤DF* ska institutet använda följande for mel: KCM ¼ c2 · ðKCCP – DFCCPÞ þ c1 · ðDFä – KCCPÞ; c) Om DF*CCP ska institutet använda följande formel: KCM ¼ c2 · μ · ðKCCP – DFäÞ þ c2 · DFäCM DFCCP = den centrala motpartens förfinansierade finansiella medel, vilka den har anmält till institutet, Europeiska unionens officiella tidning L 176/193 centrala motpartens hypotetiska kapital, vilket den har anmält till institutet, DFCCP þ DFCMä ; DFCM – 2 · DFCM, som den centrala motparten har anmält 0:3 ; 0:16%) en kapitalfaktor som är lika , och 4.Ett institut ska beräkna de riskvägda exponeringsbeloppen för exponeringar till följd av ett instituts förfinansierade bidrag enligt artikel 92.3 som kapitalbaskravet (Ki) fastställt i enlighet med punkt 2, multiplicerat med 12,5. 5.Om KCCP är lika med noll, ska instituten sätta c1 till vid beräkningen enligt punkt 3. Kapitalbaskravet för förfinansierade bidrag till en icke- kvalificerad central motparts obeståndsfond och från ofinansierade bidrag till en icke-kvalificerad central motpart Beräkning av en central motparts hypotetiska kapital Ett institut ska använda följande formel för att beräkna kapitalbaskravet (Ki) för exponeringarna till följd av sina för finansierade bidrag till en icke-kvalificerad central motparts obe ståndsfond (DFi) och från ofinansierade bidrag (UCi) till en så dan central motpart: Ki ¼ c2 · μ · ðDFi þ UCiÞ där c2·och μ definieras i artikel 308.3. 2.Ofinansierade bidrag betyder enligt punkt 1 bidrag som ett institut som agerar som clearingmedlem enligt avtal har åtagit sig att tillhandahålla till en central motpart efter att den centrala motparten har förbrukat sin obeståndsfond för att täcka de förluster som den ådragit sig till följd av att en eller flera clearingmedlemmar har fallerat. 3.Ett institut ska beräkna de riskvägda exponeringsbeloppen för exponeringar till följd av ett instituts förfinansierade bidrag enligt artikel 92.3 som kapitalbaskravet (Ki) fastställt i enlighet med punkt 1, multiplicerat med 12,5. Alternativ beräkning av kapitalbaskrav för exponeringar mot en kvalificerad central motpart Ett institut ska använda följande formel för att beräkna kapital baskravet (Ki) för exponeringar som härrör från dess och dess kunders handelsexponeringar (TEi) och förfinansierade bidrag (DFi) till en kvalificerad central motparts obeståndsfond: Ki ¼ · minÜ2% · TEi þ 1 · DFi; · TEiâ Kapitalbaskrav för exponeringar mot centrala motparter som inte längre uppfyller vissa villkor Ett institut ska tillämpa den behandling som anges i denna artikel om ett eller båda av följande villkor har uppfyllts: a) Institutet har mottagit den anmälan som krävs från en cen 50b j ii i förordning (EU) nr 648/2012 centrala motpart har upphört att beräkna KCCP. b)Det har kommit till institutets kännedom, till följd av ett offentligt tillkännagivande eller meddelande från den behö riga myndigheten för en central motbart som används av institutet eller från denna centrala motpart själv, att den centrala motparten inte längre uppfyller villkoren för aukto risation eller godkännande, beroende på vad som är tillämp ligt. Om endast villkoret i punkt 1 a har uppfyllts ska institu tets behöriga myndighet kontrollera skälen till att den centrala motparten har upphört att beräkna KCCP. Om den behöriga myndigheten anser att de skäl som avses i första stycket är giltiga får den tillåta att institut i dess medlems stat tillämpar den behandling som anges i artikel 310 på sina handelsexponeringar och bidrag till obeståndsfonden till den centrala motparten. Om den beviljar ett sådant tillstånd ska den offentliggöra skälen till sitt beslut. Om den behöriga myndigheten anser att de skäl som avses i första stycket inte är giltiga ska alla institut i medlemsstaten, oavsett den behandling som de väljer enligt artikel301.2, till lämpa den behandling som anges i punkt 3 leden a–d i den här artikeln. Om villkoret i punkt 1 b har uppfyllts, oavsett om vill koret i led a i den punkten har uppfyllts eller inte, ska ett institut av uppkomsten av den omständighet som avses i led b i den punkten, eller tidigare om det institutets behöriga myndighet så kräver, göra följande med avseende på sina exponeringar mot den centrala motparten: a)Upphöra att tillämpa den behandling det valde i enlighet med artikel 301.2. b)Tillämpa den behandling som anges i artikel 306.1 b på sina handelsrelaterade exponeringar mot den centrala motparten. L 176/194 Europeiska unionens officiella tidning c)Tillämpa den behandling som anges i artikel 309 på sina förfinansierade bidrag till den centrala motpartens obestånds fond och till sina ofinansierade bidrag till den centrala mot parten. d)Behandla exponeringar utöver de som förtecknas i leden b och c mot den centrala motparten som exponeringar mot ett företag i enlighet med den schablonmetod för kreditrisk som anges i kapitel 2. KAPITALBASKRAV FÖR OPERATIVA RISKER Allmänna principer för användning av de olika metoderna För att få använda schablonmetoden ska instituten upp fylla kriterierna i artikel 320 och dessutom uppfylla de generella riskhanteringsstandarder som anges i artiklarna 74 och 85 i direktiv /36/EU. Instituten ska underrätta de behöriga myndigheterna innan de använder schablonmetoden. De behöriga myndigheterna ska tillåta instituten att använda en alternativ relevant indikator för affärsområdena "hushållsbank" och "storkundsbank", om de villkor som anges i artiklarna 319.2 och 320 är uppfyllda. De behöriga myndigheterna ska tillåta instituten att an vända avancerade mätmetoder (internmätningsmetoder) base rade på sina egna mätningsmetoder för operativa risker, om alla kvalitativa och kvantitativa standarder som anges i artik larna 321 respektive 322 uppfylls och om instituten uppfyller de generella riskhanteringsstandarder som anges i artiklarna 74 och 85 i direktiv /36/EU och i avdelning VII kapitel 3 avsnitt II i det direktivet. Instituten ska också ansöka om tillstånd från sina behöriga myndigheter om de vill utvidga och ändra sin internmätnings metod på ett väsentligt sätt. De behöriga myndigheterna ska endast bevilja tillstånd, om instituten fortsätter att uppfylla de standarder som anges i första stycket efter dessa väsentliga ut vidgningar och ändringar. 3.Instituten ska anmäla alla ändringar av modellerna för internmätningsmetoder till de behöriga myndigheterna. 4.EBA ska utarbeta förslag till reglerande tekniska standarder som specificerar a)de metoder som de behöriga myndigheterna använder för att bedöma om institut ska tillåtas att använda internmätnings metoder, b)villkoren för bedömning av hur väsentliga utvidgningarna och ändringarna av internmätningsmetoderna är, c)formerna för den anmälan som krävs enligt punkt 3. ska lägga fram dessa förslag till reglerande tekniska stan darder till kommissionen . Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de reglerande tekniska standarder som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Återgång till användning av mindre sofistikerade metoder 1.Institut som använder schablonmetoden får endast återgå till att använda basmetoden om villkoren i punkt 3 är uppfyllda. 2.Institut som använder internmätningsmetoder får endast återgå till att använda schablonmetoden eller basmetoden om villkoren i punkt 3 är uppfyllda. 3.Ett institut får endast återgå till att använda en mindre sofistikerad metod för operativ risk om båda följande villkor är uppfyllda: a)Institutet har på ett tillfredsställande sätt för den behöriga myndigheten visat att användningen av en mindre sofistike rad metod inte föreslås i syfte att sänka kapitalbaskravet för institutets operativa risker, är nödvändig på grund av institu tets egenskaper och komplexitet och inte skulle få någon betydande negativ inverkan på institutets solvens eller dess förmåga att hantera den operativa risken effektivt. b)Institutet har fått förhandstillstånd från den behöriga myn digheten. Kombinerad användning av olika metoder 1.Institut får använda en kombination av metoder, under förutsättning att de får tillstånd för detta av de behöriga myn digheterna. De behöriga myndigheterna ska bevilja ett sådant tillstånd, om de krav som fastställs i punkterna 2–4 i tillämpliga fall är uppfyllda. 2.Ett institut får tillämpa en internmätningsmetod tillsam mans med antingen basmetoden eller schablonmetoden, för utsatt att båda följande villkor är uppfyllda: a)Den kombination av metoder som institutet använder fångar upp institutets samtliga operativa risker och de behöriga myndigheterna har godkänt den metod som institutet ska tillämpa för att täcka olika verksamheter, geografiska lokali seringar, rättsliga strukturer eller andra relevanta indelningar som fastställts internt. Europeiska unionens officiella tidning L 176/195 b)De kriterier som anges i artikel 320 och i de standarder som fastställs i artiklarna 321 och 322 ska vara uppfyllda för den del av verksamheterna som omfattas av schablonmetoden och internmätningsmetoden. Behöriga myndigheter ska införa följande tilläggsvillkor för att ge ett institut tillstånd att tillämpa en internmätningsmetod tillsammans med antingen basmetoden eller schablonmetoden: a)Den dag då en internmätningsmetod börjar tillämpas ska en betydande del av institutets operativa risker kunna fångas upp av denna metod. b)Institutet ska åta sig att gradvis införa internmätningsmeto den för en väsentlig del av verksamheten enligt en tidsplan som har överlämnats till och godkänts av de behöriga myn digheterna. Ett institut får endast begära tillstånd från den behöriga myndigheten för att tillämpa en kombination av basmetoden och schablonmetoden under särskilda omständigheter, till ex empel vid förvärv av ny verksamhet, som kan kräva en över gångsperiod för införandet av schablonmetoden. En behörig myndighet ska endast bevilja ett sådant tillstånd, om institutet har åtagit sig att tillämpa schablonmetoden enligt en tidsplan som har överlämnats till och godkänts av den behöriga myndigheten. ska utarbeta förslag till reglerande tekniska standarder som specificerar a)de villkor som de behöriga myndigheterna ska tillämpa vid sin bedömning av den metod som avses i punkt 2 a,