prop · H3031d18 · 2015-09-21 00:00:00 — Alla riktmärken följs upp i Europeiska kom- missionens årliga rapport and Trai- ning Monitor genom att använda indikatorer som bygger på internationellt jämförbara statistiska undersökningar. Alla indikatorer redovisas upp- delade på kvinnor och män. I det följande redovisas hur ligger till i förhållande till de antagna riktmärkena för hela –andelen 15-åriga elever med låga presta- EU utifrån senast publicerade uppgifter som i tioner i läsförmåga, matematik respektive naturvetenskap ska uppgå till högst 15 pro- cent, –andelen barn i åldern fram till åldern för obligatorisk skolstart som går i förskola ska uppgå till , –andelen vuxna som deltagit i någon form av utbildning ska uppgå till , –andelen högskoleexaminerade som studerat utomlands som omfattar minst 15 högskolepoäng ska uppgå till och andelen 18–34- åringar som deltar i en grundläggande yrkesutbildning och som studerat utomlands ska uppgå till , –sysselsättningsgraden bland personer i åldern 20–efter att de avlagt ex- amen på gymnasial eller eftergymnasial nivå ska uppgå till . Riktmärkena avser EU som helhet och inte en- skilda medlemsländer. En del länder förutsätts kunna bidra till utvecklingen i genom att överträffa riktmärket. Riktmärkena om unga vuxna utan fullföljd gymnasieutbildning och om eftergymnasial utbildning tillhör de övergripande mål i EU 2020-strategin som stats- och rege- ringscheferna antog och som redo- visas i de årliga s.k. reformprogrammen. Rege- ringen redovisar i denna proposition (Förslag till statens budget, finansplan m.m. volym 1 kap. 12.1) sin bedömning om att revidera de nation- ella målen i EU 2020-strategin. Regeringens bedömning är att nationella mål för utbildning bör vara att andelen 18–24-åringar som inte avslutat gymnasiestudier och som inte studerar ska vara 2020 och att andelen 30–34-åringar som har minst en två- vissa falla avser 2012 och i andra 2014. Det anges också hur EU som helhet ligger till. Mindre andel 18–24-åringar med låg utbildning Indikatorn mäter andelen unga kvinnor och män i åldern 18–som saknar eller har mindre än studier på gymnasial nivå och som inte heller befunnit sig i formell eller icke-formell utbildning närmast före mätningen. Detta innebär att personer med två eller av studier på gymnasial nivå inte klassas som ”ung med låg utbildning”, oavsett om dessa har fullföljt utbildningen eller inte. Den senaste statistiken från visar att med god marginal uppfyller EU:s riktmärke om (se diagram 2.5). låg 2014 precis under den nya nationella målnivån på . Diagram 2.5 Andel av unga kvinnor och män i åldern 18–som inte har gymnasieutbildning och som inte studerar, procent (2014) Andelen svenska 18–24-åringar utan fullföljd gymnasieutbildning, som inte heller befann sig i utbildning, har fortsatt minska i och uppgick till totalt . Bland männen är andelen och bland 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Även för EU som helhet har detta mått successivt förbättrats men ligger fortfarande en bit över riktmärket (uppgick till ) och är betydligt högre bland män än bland kvinnor (12,re- spektive ). Större andel 30–34-åringar med eftergymnasial utbildning I begreppet eftergymnasial utbildning ingår utbildning vid högskola och universitet, kvalificerad yrkesutbildning och utbildning inom . Andelen 30–34-åringar som har eftergymnasial utbildning har fort- satt öka i och uppgick till 49,9 pro- cent (se diagram 2.6). Bland män var andelen och bland kvinnor . ligger över EU-riktmärket på . Även genomsnittet inom EU har förbättrats något och uppgick , bland män och bland kvinnor. Diagram 2.6 Andel kvinnor och män i åldern 30–med minst två års eftergymnasial utbildning (2014), procent Större andel 15-åringar som inte uppnår godtagbar baskompetens Måluppfyllelsen för det tredje riktmärket – att färre ungdomar (högst ) ska prestera på låg nivå i läsning, matematik respektive natur- vetenskap – mäts med hjälp av inter- nationella kunskapsmätning . Den senaste mätningen genomfördes . Andelen svenska 15-åringar med svag läs- förmåga uppgick i denna mätning till 22,7 pro- cent, bland pojkar och bland flickor (se diagram 2.7). Andelen har ökat påtagligt jämfört med tidigare mätningar. ligger klart över EU genomsnittet som är , bland pojkar och bland flickor. Andelen svaga läsare är med andra ord betydligt större bland pojkar än bland flickor, såväl i som i flertalet andra EU-länder. Diagram 2.7 Andel lågpresterande 15-åringar i läsning, procent (2012), procent Källa: , . I matematik hörde av de svenska 15-åringarna, av pojkarna och av flickorna, till de lågpresterande 2012 (se diagram 2.8). Det är en försämring jämfört med tidigare mätningar och en bra bit från EU:s riktmärke på högst . Inom EU var det i genomsnitt av 15-åringarna som var lågpresterande, av pojkarna och av flickorna. Skillnaden mellan pojkar och flickor i ökade från cirka en procentenhet i mätningen 2009 till drygt två pro- centenheter i mätningen 2012. Diagram 2.8 Andel lågpresterande 15-åringar i matematik, procent (2012) Källa: , . I naturvetenskap presterade av de svenska 15-åringarna på en låg nivå 2012 (se diagram 2.9), även i detta fall en försämring jäm- fört med tidigare mätningar och högre än EU- riktmärket på högst . Bland pojkar var andelen och bland flickor var den . Den genomsnittliga andelen inom EU var , av pojkarna och av flickorna. Skillnaden mellan pojkar och flickor i ökade från i mätningen 2009 till ca fem pro- centenheter i mätningen 2012. Diagram 2.9 Andel lågpresterande 15-åringar i naturveten- skap, procent (2012) Källa: , . Större andel barn i förskola Andelen barn i förskoleåldern (upp till åldern för obligatorisk skolstart) som går i för- skola har ökat successivt i och uppgick , av pojkarna och av flickorna, vilket innebär att låg strax över EU:s riktmärke på (se diagram 2.10). EU28-ländernas genomsnittet har också ökat successivt och uppgick till 2012, av pojkarna och av flickorna. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 2.10 Andel barn i förskoleåldern som deltar i förskola, procent (2012) Anm.: Observera att värdeskalan är bruten. Många vuxna i deltar i olika former av utbildning Vad gäller det riktmärke som rör vuxnas del- tagande i såväl formella utbildningar inom ut- bildningsväsendet som icke-formella, t.ex. personalutbildning, tillhör , tillsammans med övriga nordiska länder och , de länder som hade störst andel i . uppgick andelen vuxna i som deltog i olika former av utbildning till , av männen och av kvinnorna (se diagram 2.11). Inom EU ökade den genomsnittliga andelen vuxna i utbildning något och uppgick till , av männen och av kvinnorna. I EU som helhet, och i ännu högre utsträckning i , är det en större andel kvinnor än män som deltar i olika former av utbildning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 2.11 Andel vuxna (15–) som deltagit i utbild- ning, procent (2014) Sysselsättning efter avslutad utbildning Som en följd av den finansiella krisen har syssel- sättningsgraden efter avslutad gymnasial eller eftergymnasial utbildning minskat såväl i som i resten av EU . Utveck- lingen ser dock annorlunda ut för jämfört med EU (se diagram 2.12). I har sysselsättningsgraden trendmässigt ökat för både män och kvinnor medan den har fortsatt minska i EU28 ända varefter en viss ökning skett. Diagram 2.12 Sysselsättningsgraden bland 20–34-åringar efter avlagd examen på gymnasial eller eftergymnasial nivå, (2008–2014) uppgick sysselsättningsgraden efter avslutad gymnasial eller eftergymnasial utbildning bland 20–34-åringar till , för män och för kvinnor, vilket överstiger riktmärket på 82 pro- I EU28-länderna var motsvarande genom- snittliga nivå , för män och för kvinnor. Personalens utbildning och behörighet Lärarfrågor aktualiseras inom flera verksamhets- områden. För att få en bättre bild av bland annat skolpersonalens utbildningsnivå och behörighet, lärarutbildningen, fortbildning och karriär- tjänster presenteras information i detta avsnitt i en samlad resultatredovisning i stället för, som , i avsnitten för respektive verk- samhetsområde. I det följande redovisas indika- torer när det gäller lärares och förskollärares utbildning och behörighet. Vidare redovisas resultatinformation i fråga om prognos för ökande efterfrågan och brist på lärare och för- skollärare, utvecklingen av bland annat utfär- dande av legitimation för lärare och förskol- lärare, andelen sökande till lärar- och förskol- lärarutbildningarna, andelen studenter och exa- mina vid lärar- och förskollärarutbildningarna samt resultaten av olika insatser som staten har vidtagit för att öka läraryrkets attraktivitet. Eftersom bestämmelserna om vilka som är behöriga att undervisa i skolväsendet förändrats är det inte möjligt att ha en indikator som är jämförbar . Det pågår därför ett utvecklingsarbete när det gäller statistiken. Eftersom nya statistikuppgifter ännu inte finns tillgängliga kommer regeringen att redovisa lärares och förskollärares behörighet enligt tidigare modell, dvs. andelen lärare, förskollärare och annan personal som har en pedagogisk högskoleutbildning. Pedagogisk högskoleutbildning och pedagogisk högskole- examen är en indikator som används i Statens skolverks statistik som ett samlingsbegrepp för utbildning till fritidspedagog, förskollärar- utbildning och övriga lärarutbildningar inom universitet och högskola. Den resultatredovisning och analys som här följer är ett sätt att redan innan den nya statisti- ken blir tillgänglig tillmötesgå utbildnings- utskottets önskemål att få en bättre inblick i skolans personalsituation. Avsnittet kommer i kommande budgetpropositioner att utvecklas vidare i takt med att ny statistik blir tillgänglig. Personalen i förskola och fritidshem med pedagogisk högskoleutbildning I diagram 2.13 redovisas andelen av personalen (omräknat till heltidstjänster) i förskola och fritidshem som har pedagogisk högskole- utbildning. Diagram 2.13 Andel av personalen i förskola och fritidshem med pedagogisk högskoleutbildning Anm.: Värdeaxeln är bruten. Anm.: finns det individbaserade uppgifter om personalens ut- bildning via SCB:s utbildningsregister. bestod statistiken av rapporterade uppgifter från kommunerna om personalens utbildning. Förändringarna medför ett tidsseriebrott så att uppgifterna om 2014 över förskolepersonalens utbildning inte kan jämföras . Diagrammet visar att andelen förskolepersonal med pedagogisk högskoleutbildning är lägre än i fritidshemmen. I både förskolan och i fritidshemmen är andelen per- sonal med pedagogisk högskoleutbildning be- tydligt lägre bland män än bland kvinnor. An- delen har även minskat mer bland männen än bland kvinnorna. Lärare i obligatoriska skolformer samt förskoleklass med pedagogisk högskoleexamen. Nedan redovisas hur andelen lärare (omräknat till heltidstjänster) med pedagogisk högskole- examen, i förhållande till alla som arbetar som lärare, utvecklats (se diagram 2.14). 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 2.14 Andel lärare i obligatoriska skolformer samt förskoleklass med pedagogisk högskoleexamen /08– 2014/15 Anm.: Värdeaxeln är bruten. Anm.: andelen för grundsärskolan 2012/13 har utelämnats eftersom de fel- rapporterats. Andelen lärare i de obligatoriska skolformerna samt förskoleklassen som har pedagogisk hög- skoleexamen har ökat jämfört med tidi- gare. Utvecklingen har dock sett olika ut i de olika skolformerna. Störst har ökningen av andelen lärare med pedagogisk högskole- examen varit i och specialskolan med 0,8 respektive 2,1 procentenheters ökning. I grundsärskolan respektive förskoleklassen är ökningen . Genomgående har kvinnorna pedagogisk högskoleexamen i högre utsträckning än männen. I var det av kvinnorna och av män- nen (omräknat till heltidstjänster), i grund- särskolan respektive och i specialskolan respektive som hade en pedagogisk högskoleexamen. Mot- svarande uppgifter saknas för lärare i förskole- klassen. Lärare i gymnasieskolan samt gymnasiesärskolan med pedagogisk högskoleexamen Bland de tjänstgörande lärarna i gymnasieskolan (omräknade till heltidstjänster) har andelen med pedagogisk högskoleexamen ökat kontinuerligt den senaste femårsperioden, från //15 (se diagram 2.15). Kvinnliga lärare i gymnasieskolan hade i högre utsträckning pedagogisk högskole- examen (85,) än manliga lärare (72,). Kommunala skolor hade också en större andel lärare med pedagogisk högskole- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 examen än skolor med en enskild huvudman: . Andelen lärare med pedagogisk högskole- examen skiljer sig mellan olika ämnesgrupper. I gymnasieskolan finns tre olika grupper av ämnen: s.k. bilaga 4-ämnen, yrkesämnen och vissa ämnen. Bilaga 4-ämnen är de ämnen som enligt högskoleförordningen (1993:100) kan ingå i en ämneslärarexamen, t.ex. svenska, engelska och matematik. Yrkesämnen, t.ex. turism, skogsmaskiner respektive administra- tion, ingår i yrkesprogram. Vissa ämnen är de ämnen som inte är yrkesämnen och inte heller bilaga 4-ämnen, t.ex. digitalt skapande, arkitektur och fotografisk bild. Av de tjänstgörande lärarna i bilaga 4-ämnen hade pedagogisk högskoleexamen /15 medan motsvarande andel för lärarna i yrkesämnen var och för lärarna i vissa ämnen . av de tjänstgörande speciallärarna och special- pedagogerna, samt lärarna i svenska, samhälls- kunskap, historia, religionskunskap, geografi och psykologi hade en pedagogisk högskoleexamen, medan av lärarna i mo- dersmål hade det. I yrkesämneskategorierna barn/ungdom, vård och omsorg samt handel/administration, som också har en stor andel kvinnliga lärare, hade en pedagogisk högskoleexamen. Motsatta förhållanden rådde bland lärare inom drift- och underhållstekniska, samt fordons- transporttekniska ämnen. Inom dessa ämneskategorier är kvinnorna i minoritet och av lärarna har en pedagogisk högskoleexamen. Det fanns även skillnader mellan olika typer av huvudmän. Inom gymnasiesärskolan var andelen tjänst- görande lärare med pedagogisk högskoleexamen (omräknat till heltidstjänster) 2014/15, vilket är i nivå med föregående läsår (se diagram 2.15). Av lärarna anställda i kommuner hade pedagogisk högskoleexamen /15. Motsvarande andel för de en- skilda huvudmännen var . Diagram 2.15 Andel lärare (heltidstjänster) i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan med pedagogisk högskole- examen, 2010/11-2014/15 Lärare i komvux, särvux och sfi med pedagogisk högskoleutbildning Andelen lärare i vuxenutbildning (komvux) (omräknad till heltidstjänster) med pedagogisk högskoleexamen var , vilket är en minskning med en procentenhet jämfört med (se dia- gram 2.16). Av alla lärare i komvux som var an- ställda av en kommun eller ett landsting hade en pedagogisk högskoleexamen. För de som var anställda av annan utbildningsanordnare saknas uppgifter . Av de kvinnliga lärarna anställda i kommun eller landsting hade en pedagogisk högskoleexamen. Motsvarande andel för manliga lärare var . Av lärarna (omräknat till heltidstjänster) i särskild utbildning för vuxna (särvux) hade en pedagogisk högskoleexamen, en minskning jämfört med men en ökning jämfört med . Andelen lärare i utbildning i svenska för in- vandrare (sfi), omräknad till heltidstjänster, med pedagogisk högskoleexamen var i utbildningar anordnade av kommuner och hos andra ut- bildningsanordnare. Av alla lärare i sfi hade en pedagogisk högskoleexamen, en ökning jämfört med . Liksom var andelen kvinn- liga lärare med pedagogisk högskoleexamen större än motsvarande andel manliga lärare hös- ten 2014: (se diagram 2.16). Diagram 2.16 Andel lärare (heltidstjänster) med pedagogisk högskoleexamen i komvux, särvux och sfi 2010/11-2014/15 Komvux Särvux Sfi Komvux Särvux Sfi Ökad efterfrågan och brist på behöriga lärare och förskollärare Enligt SCB (Trender och Prognoser 2014) räcker antalet personer med pedagogisk exa- men/utbildning inte till för att täcka behoven i skolan. Efterfrågan beräknas också öka med närmare 71 000 personer . beräknas tillgången, med en årlig examination på cirka 8 400 per- soner, minska med drygt 9 000 personer. Det innebär att det 2035 beräknas finnas ett upp- skattat totalt underskott på arbetsmarknaden på omkring 80 000 lärare och förskollärare, dvs. av den totala efterfrågan. bedömer också i sin prognos över behovet av olika lärarkategorier att antalet lärare som examineras nästan behöver fördubblas jämfört med dagens nivåer för att täcka skolans behov (, Redovisning av uppdrag om prognos över behovet av olika lärarkategorier 2015). Enligt Arbetskraftsbarometern är ämnesinriktningen avgörande för hur arbets- givarna upplever tillgången på olika lärar- kategorier. Det är till exempel brist på nyut- examinerade grundskollärare inom matematik och naturorienterande ämnen. Vad gäller gym- nasielärare uppges bland annat en brist på nyut- examinerade inom matematik och naturveten- skap men god tillgång på nyutexaminerade inom historia och samhällsvetenskapliga ämnen. Enligt SCB har den ökande efterfrågan för samtliga 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 lärarkategorier flera orsaker. En anledning är att antalet elever inom grund- och gymnasieskolan kommer att öka kraftigt . En annan anledning är att verksamma lärare utan pedagogisk examen kommer att ersättas av lärare med pedagogisk examen pga. kravet på lärarlegitimation. Stora pensionsavgångar är också att vänta, särskilt bland förskollärar- och fritidspedagogutbildade, yrkeslärare, speciallärare och specialpedagoger. Till ovanstående bild av rekryteringsläget kan tilläggas att bara var tjugonde svensk lärare tycker, enligt den internationella studien 2013, att deras yrke har hög status. Nio av tio lärare tycker visserligen om att arbeta på sin nuvarande skola, men bara drygt hälften skulle välja att bli lärare igen. Vidare framkommer i att svenska lärare ägnar mer av sin tid åt administrativa arbetsuppgifter och mindre åt undervisning och kompetensutveckling än lärare i andra . granskning Improving Schools in visar vidare att lärares löneutveckling är sämre i än i andra . infördes fyra nya examina: förskollärar-, grundlärar-, ämneslärar- och yrkeslärarexamen. Dessa ersatte den tidigare samlade lärarexamen . fanns det cirka 16 500 behöriga förstahandssökande till lärar- och för- skollärarutbildningarna. Antalet behöriga första- handssökande har ökat till samtliga nya lärar- och förskollärarutbildningar sedan de infördes . Av de behöriga förstahands- sökande var kvinnor och män, vilket var en något större andel män jämfört med . Av de sökande till ämneslärarutbildningen var män, medan av de sökande till förskollärarutbildningen var män. /14 fanns drygt 11 000 nybörjare på någon av de lärar- eller förskollärar- utbildningar som infördes . Ytterligare drygt 800 studenter registrerades på någon av de gamla lärarutbildningarna Av nybörjarna på de nya lärar- och förskollärarutbildningarna var kvinnor och män. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 fördelningen varierar kraftigt mellan olika in- riktningar. På ämneslärarutbildningen var an- delen män , medan den var på förskollärarutbildningen. Totalt fanns det cirka 29 000 helårsstudenter registrerade vid någon lärar- eller förskollärar- utbildning /14, vilket är samma antal som /13. Majoriteten av studenterna /14, cirka 21 000, läste inom ramen för de nya lärar- och förskollärarutbildningarna. Av de fyra nya lärar- och förskollärar- utbildningarna utgjorde studenterna inom för- skollärarutbildningen med den största gruppen och studenter inom yrkeslärar- utbildningen med den minsta. Könsfördelningen inom lärar- och förskollärar- programmen har varit relativt mellan läsåren 2007/08 och 2013/14. Av studenterna var kvinnor och män. Prestationsgraden, dvs. hur många högskole- poäng studenter tar utifrån hur många poäng de varit registrerade för, inom den tidigare lärar- utbildningen var läsåren 2010/11– 2012/13. Kvinnors prestationsgrad är högre än männens, jämfört . Det kan jämföras med att prestationsgraden i genomsnitt för samtliga program som leder till en yrkesexamen var /13. Kvinnor har även för dessa utbildningar en högre prestationsgrad mot männens . Av nybörjarna på en lärar- eller förskol- lärarutbildning något av läsåren 2001/02– 2003/04 hade tagit ut sin exa- men . Liksom när det gäller presta- tionsgraden uppvisar kvinnorna en högre exa- mensfrekvens () än männen (50 pro- cent). Var fjärde yrkesexamen som avlades /14 var en lärarexamen och totalt utfärdades 9 070 lärarexamina (inräknat de nya lärarexamina som infördes ). Det var drygt 700 fler än /13 men ca 3 400 färre än /11. Beslutet att införa legitimation för lärare och förskollärare, tillsammans med vissa regler kring ansökan om legitimation, förklarar den stora skillnaden jämfört med /11. Många redan yrkesverksamma lärare ansökte till följd av detta om examen under /11. Fördelningen mellan män och kvinnor till vilka det utfärdades en lärar- eller förskollärar- examen under /14 var mycket ojämn. Andelen examina utfärdade till kvinnor har varit och till män . Det är stora skillnader mellan lärar- och förskollärarutbildningarnas olika inriktningar. ringen på arbetsmarknaden (Rapport 2013:11) visar att etableringen på arbets- marknaden är god för dem som hade avlagt nå- gon form av lärarexamen /10. Av rapporten framgår att i genomsnitt av dem som hade avlagt en examen hade etablerat sig på arbetsmarknaden vilket är i nivå med genomsnittet (78,) för samtliga grupper som tog en examen. Etableringsgraden är särskilt god för yrkeslärare, speciallärare och specialpedagoger. Legitimation för lärare och förskollärare har det varit möjligt för lärare och förskollärare att ansöka om legitima- tion hos . Vid slutet av 2014 hade det sammanlagt in- kommit drygt 223 000 ansökningar om legiti- mation och drygt 195 000 legitimationer meddelats. En majoritet av lärarna inom skol- väsendet är, sett till heltidstjänster, behöriga i de skolformer, ämnen och årskurser där de under- visar. Av alla årsarbetare i förskolan hade förskollärarexamen . Av lärarna och förskollärarna som tjänstgjorde i förskoleklassen under /15 var behöriga, sett till heltidstjänster. Motsvarande andel inom och gymnasieskolan var . Även inom den kommunala vuxenutbildningen var andelen behöriga lärare . Andelen lärare med rätt ämnesbehörighet skiljer sig åt mellan olika ämnen. I promemorian Pedagogisk personal i skola och vuxenutbildning /15 (dnr 2015:00459) visar Skol- verket att av de lärare som /15 undervisade i årskurs 1–3 var behöriga att undervisa i minst ett av sina undervisningsämnen. matematik och svenska som andraspråk är de ämnen som hade störst andel tjänstgörande lärare med behörighet i dessa årskurser. Lägst andel behöriga tjänstgörande lärare i årskurs 1–3 fanns i ämnena teknik och slöjd. I årskurs 4–6 var behöriga att undervisa i minst ett av sina undervisnings- ämnen. Ämnena svenska och matematik är de ämnen som hade störst andel tjänstgörande lärare med behörighet i dessa årskurser. I dessa ämnen var av lärarna behöriga. Minst andel behöriga tjänstgörande lärare fanns i ämnena svenska som andraspråk och hem- och konsumentkunskap (). I årskurs 7–9 var av de tjänst- görande lärarna 2014/15 behöriga att undervisa i minst ett av sina undervisningsämnen. Störst andel fanns i de samhällsorienterande ämnena, franska och historia, där drygt två tredjedelar av lärarna var behöriga att undervisa. Minst andel behöriga lärare i årskurs 7–9 fanns i svenska som andraspråk där var behöriga. Även i ämnena teknik, bild, spanska, geografi, hem- och konsumentkunskap och musik var färre än hälften behöriga för sin undervisning I gymnasieskolan var av lärarna i ämnena biologi, kemi, tyska, historia, fysik, franska, svenska och engelska behöriga att undervisa i sina respektive undervisningsämnen /15. Av de lärare som undervisade i svenska som andraspråk var en betydligt mindre andel behöriga, drygt en femtedel. Eftersom det finns undantag från kravet på legitimation för lärare som undervisar i yrkesämnen och i gymna- siesärskolan redovisar inte hur stor andel av dessa lärare som har lärarlegitimation och rätt behörighet för den undervisning de bedriver. handläggningstider för med- delande av legitimation har i många fall varit långa, vilket bland annat kritiserats av JO i ett beslut .