prop · H20395 · 2015-03-17 00:00:00 — Förstärkt skydd för fartygspassagerare Regeringens proposition 2014/15:95 Förstärkt skydd för fartygspassagerare Regeringen överlämnar denna proposition till . Inom EU har kraven på transportörerna skärpts vid sjötransporter av passagerare, vilket har medfört en stärkt ställning för passagerarna vid olyckor till sjöss. De skärpta reglerna innebär bland annat att transportör- erna har ett strikt ansvar (ansvar oberoende av vållande) för personskador vid sjöfartsolyckor och att de ska ha försäkring som täcker ansvaret. Transportörerna ska också tydligt informera passagerarna om deras rättigheter. I propositionen föreslår regeringen att dessa förbättringar för passagerarna ska gälla för fler inrikes transporter till sjöss än vad som är fallet. beaktas sjöfartsnäringens förutsättningar och behov. Regeringen lämnar också förslag som gör det möjligt med straffrätts- liga sanktioner, om transportören inte är försäkrad eller om befälhavaren inte medför ett certifikat eller ett bevis som visar att försäkrings- skyldigheten är fullgjord. Det blir även möjligt att belägga fartyget med nyttjandeförbud om certifikatet eller beviset inte medförs. Ansvars- gränsen för transportörens totala skadeståndsansvar vid en och samma händelse höjs också. Regeringen föreslår dessutom att tillträder protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods. Regeringen lämnar förslag till de lagändringar som behövs till följd av konventionen. Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag som regeringen be- stämmer. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen Ärendet ............................................................och dess beredning Transportörens ansvar vid transporter av passagerare till sjöss – en överblick.................................................................................. tillträde till protokoll till 1974 års Ytterligare ..................................tillämpning av Atenförordningen Kompletterande bestämmelser till Atenförordningen och Försäkringsskyldighet för vissa utländska fartyg Ansvarsgränsen enligt Atenförordningen och Redarens försäkringsskyldighet enligt 7 kap. 2 § Befälhavaren ska se till att certifikat eller Nyttjande - och anlöpsförbud Straffansvar när en försäkring saknas eller ett certifikat eller ett försäkringsbevis inte medförs Sanktioner när information inte lämnas Domsrätt, preskription, erkännande och Ansvarsgränsen för personskada i 15 kap. sjölagen Ansvarsgränsen för personskada i 9 kap. sjölagen Ändringar .......i 15 kap. sjölagen till följd av I-förordningen Bestämmelserna om avtalsvillkors giltighet i Ekonomiska och andra konsekvenser ............................................ Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)....... 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1672) om 13.3Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) ....................................................................... 13.4Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) ..................................................................... och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss ........................................ Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods ....................................... IMO:s förbehåll och riktlinjer för genomförande av Atenkonventionen, antagna av Internationella sjöfartsorganisationens juridiska kommitté den 19 Rådets beslut /22/EU av om Europeiska unionens anslutning till 2002 års protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, med undantag för artiklarna 10 och 11.................................. Rådets beslut /23/EU av om Europeiska unionens anslutning till 2002 års protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, med avseende på artiklarna 10 och 11................................... och rådets direktiv /20/EG av om fartygsägares försäkring för Sammanfattning av betänkandet Skadeståndsansvar och försäkringsplikt vid sjötransporter – Atenförordningen och försäkringsdirektivet i svensk rätt (SOU 2012:8) .......................................................... Betänkandets lagförslag (SOU 2012:8) ......................... Förteckning över remissinstanser (SOU 2012:8) .......... Förteckning över remissinstanser (Ds 2013:44) ............ Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss ...................... Förteckning över remissinstanser (utkast till och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I) ............................................. Lagvalsregler på obligationsrättens område – I och II-förordningarna (Ds 2013:21) ...................... Departementspromemorians lagförslag (Ds 2013:21).... Förteckning över remissinstanser (Ds 2013:21) ............. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... Regeringen föreslår att dels godkänner 1.2002 års protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, 2.att vid ratificeringen av protokollet gör det förbehåll som ingår i IMO:s förbehåll och riktlinjer för genomförande av Atenkonven- tionen, antagna av Internationella sjöfartsorganisationens juridiska kommitté (avsnitt 6), dels antar regeringens förslag till 3.lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 4.lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor, 5.lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364), 6.lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009)1 dels att 15 kap. 1 a och 2 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 15 kap. 4 och 17 §§ ska utgå, dels att nuvarande 15 kap. 1, 3, 4–28, 29 och 30 §§ ska betecknas 15 kap. 5, 4, 6–30, 35 och 36 §§, dels att 3 kap. 25 §, 7 kap. 2 och 2 a §§, 9 kap. 5 §, de nya 15 kap. 4– 30 §§, den nya 15 kap. 35 § och den nya 15 kap. 36 §, 19 kap. 1 § och 21 kap. 4 § och rubriken till 15 kap. ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före nuvarande 15 kap. 29 § ska sättas närmast före den nya 15 kap. 35 §, dels att det ska införas nio nya paragrafer, 15 kap. 1–3 och 31–34 §§, 20 kap. 14 a § och 21 kap. 6 a §, och närmast före 15 kap. 6, 19 och 31– 34 §§ nya rubriker av följande lydelse. Om det inte finns något hinder enligt 24 §, skall inteckning be- viljas och pantbrev utfärdas på grund av inteckningen. Bestämmelser om utfärdande av ett nytt pantbrev i stället för ett pantbrev som dödats finns i lagen (1927:85) om dödande av för- kommen handling. Om det inte finns något hinder enligt 24 §, ska inteckning beviljas och pantbrev utfärdas på grund av inteckningen. Bestämmelser om utfärdande av ett nytt pantbrev i stället för ett pantbrev som dödats finns i lagen (2011:900) om dödande av för- kommen handling. Redaren för ett svenskt fartyg Redaren för ett svenskt fartyg med en dräktighet av minst 300 med en dräktighet av minst 300 ska ha en försäkring, eller ställa en ska ha en försäkring, eller ställa en annan betryggande säkerhet, som annan betryggande säkerhet, som täcker det ansvar för redaren som täcker det ansvar för redaren som 1Senaste lydelse av 15 kap. 1 a § 2014:1352. 2Senaste lydelse 2012:353. Redarens skyldighet enligt 2 § att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller inte sådana anspråk på ersättning som om- fattas av fartygsägarens motsvar- ande skyldighet enligt 10 a kap. 11 eller 12 §. Skyldigheten gäller inte heller sådana anspråk på ersättning som omfattas av trans- portörens skyldighet att ha en för- säkring eller ställa en annan säkerhet enligt artikel 4a.1 i bilaga I till omfattas av rätt till ansvarsbe- till ansvarsbe- Prop. gränsning enligt 9 kap. 1–4 §§, 9 kap. 1–4 §§, intill det ansvarsbelopp som följer intill det ansvarsbelopp som följer av 9 kap. 5 §. av 9 kap. 5 §. ses också en betryggande själv- anledning av personskada som har tillfogats fartygets egna passa- erheten ska även täcka fordran på gerare ska dock försäkringen eller ränta och ersättning för rättegångs- säkerheten täcka ansvaret intill ett dragningsrätter (SDR) multiplicer- at med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. Som för- säkring anses också en betrygg- ande självförsäkring. Försäkringen eller säkerheten ska även täcka fordran på ränta och ersättning för rättegångskostnader. Skyldigheten enligt första stycket att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller även redaren för ett utländskt fartyg med en dräktighet av minst 300, om fartyget på svenskt sjöterritorium 1.används för någon annan verksamhet än transport, 2.anlöper eller lämnar hamn, eller 3.anlöper eller lämnar tilläggs- eller ankarplats. Första och andra styckena gäller inte fartyg som ägs eller brukas av en stat och som används uteslutande för statsändamål. ning i bilaga 1 till inter- ning i bilaga 1 till inter- tion (SÖ 1979:6). tion (SÖ 1979:6). med SDR anges i 22 kap. 3 §. 2 a §3 Redarens skyldighet enligt 2 § att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet gäller inte sådana anspråk på ersättning som om- fattas av fartygsägarens motsvar- ande skyldighet enligt 10 a kap. 11 eller 12 §. 3 Senaste lydelse 2013:328 (jfr 2013:543). och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om i samband med olyckor vid passa- gerarbefordran till sjöss, i den ur- vention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods. Lydelse enligt SFS 2013:328 Om rätt till ansvarsbegränsning föreligger, ska ansvarsbeloppen bestämmas på följande sätt. För fordringar med anledning För fordringar med anledning av personskada som har tillfogats av personskada som har tillfogats (SDR) multi- plicerat med det antal passagerare plicerat med det antal passagerare som fartyget enligt sitt certifikat som fartyget enligt sitt certifikat har tillstånd att befordra. har tillstånd att befordra. För andra fordringar med anledning av personskada är ansvars- gränsen 3,02 miljoner SDR, om fartygets dräktighet inte överstiger Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 1 208 SDR, för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 906 SDR, och för varje dräktighetstal över 70 000 med 604 SDR. För andra slag av fordringar samt fordringar som avses i 2, i den utsträckning de inte tillgodoses med de belopp som anges där, är ansvarsgränsen 1,51 miljoner SDR, om fartygets dräktighet inte över- stiger 2 000. Är dräktigheten högre, höjs ansvarsgränsen för varje dräktighetstal från 2 001 till 30 000 med 604 SDR, för varje dräktighetstal från 30 001 till 70 000 med 453 SDR, och för varje dräktighetstal över 70 000 med 302 SDR. Ansvarsgränserna i 1–3 gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot redaren, ägare av fartyg som inte är redare, den som i redarens ställe har hand om fartygets drift, fartygets befraktare, godsets avsändare samt mot någon som dessa Ansvarsgränserna för bärgare som inte utför bärgning från fartyg eller som uteslutande arbetar från det fartyg som bärgningen avser, ska motsvara de ansvarsgränser som gäller för fartyg med en dräktighet av Ansvarsgränserna gäller summan av alla fordringar som på grund av en och samma händelse har uppkommit mot en sådan bärgare och mot någon som bärgaren svarar för. Vad som avses med fartygets dräktighet anges i 7 kap. 2 § fjärde Vad som avses med SDR anges i 22 kap. 3 §. 15 kap. Om befordran av passagerare och resgods 15 kap. Om transport av passagerare och resgods Detta kapitel innehåller be- stämmelser om transport av pas- sagerare och resgods. Kapitlet tillämpas i den ut- sträckning en fråga inte regleras av 1.Europaparlamentets och råd- ets förordning (EG) nr 392/2009 av om transpor- törens skadeståndsansvar i sam- band med olyckor vid passagerar- befordran till sjöss, 2.2002 års Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods, eller 3.Europaparlamentets och råd- ets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004. Förordning (EG) nr 392/2009, i den ursprungliga lydelsen, ska även tillämpas på en transport inom med ett fartyg som har en annan fartygsklass än A eller B och som är godkänt för transport av fler än tolv passa- gerare. Vid en transport som avses i första stycket gäller dock inte 1.ansvaret för transportören vid en händelse enligt artikel 3.1 b i bilaga I till förordningen, 2.skyldigheten för transportö- ren att ha en försäkring eller ställa en annan säkerhet för ansvar enligt punkt 2.2 i bilaga II till förordningen, eller 3.kravet på certifikat enligt artikel 4a i bilaga I till förord- ningen. Om någon som varken är bortfraktaren eller utför arbete i fartygets tjänst följer med ett fartyg och därvid åsamkas skada av det slag som avses i 17 eller 18 §, skall bestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och för var och en på redarens sida som kan hållas ansvarig för I detta kapitel avses med bortfraktare: den som genom ersättning, åtar sig att med fartyg befordra passagerare eller passa- gerare och resgods, passagerare: den som befordras eller skall befordras med fartyg enligt ett avtal om passa- gerarbefordran samt den som med med fordon eller levande djur som befordras enligt ett avtal om gripet fordon, som befordras för passagerarens räkning, under för- sker enligt certeparti, konossement eller något annat dokument som brukar användas vid godsbe- Bestämmelser som kompletterar förordning (EG) nr 392/2009 och Atenkonvention finns i 31–34 §§, 20 kap. 14 a § och 21 kap. 6 a §. Sådana bestämmel- ser finns också i 5 kap. 8 a § och 6 kap. 2 § fartygssäkerhetslagen (2003:364). Bestämmelserna til- lämpas även för en transport som avses i 2 §. Om någon som varken är passagerare eller anställd hos transportören eller utför arbete i fartygets tjänst följer med ett fartyg och då tillfogas skada av det slag som avses i 19 eller 20 §, ska bestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och begränsning av ansvarighet för transportören tillämpas till förmån för var och en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. I detta kapitel avses med transportör: den som genom avtal, yrkesmässigt eller mot ersättning, åtar sig att med ett far- tyg transportera passagerare eller passagerare och resgods, passagerare: den som trans- porteras eller ska transporteras med ett fartyg enligt ett avtal om passagerartransport samt den som med transportörens samtycke föl- jer med fordon eller levande djur som transporteras enligt ett avtal om godstransport, resgods: varje föremål, inbe- gripet fordon, som transporteras för passagerarens räkning, under förutsättning att transporten inte sker enligt certeparti, konossement eller något annat dokument som brukar användas vid gods- transport, och handresgods: resgods som passageraren bär med sig eller har i sin hytt eller på annat sätt har i sin vård under resan, inbegripet vad han har i eller på sitt fordon. passageraren bär med sig eller har Prop. 2014/15:95 i sin hytt eller på något annat sätt har i sin vård under resan, inbe- gripet i eller på sitt fordon. Bortfraktaren skall se till att Transportören ska se till att fartyget är sjövärdigt, vari också fartyget är sjövärdigt, vilket också innefattas att det är behörigen innefattar att fartyget är behörigen bemannat, provianterat och ut- bemannat, provianterat och ut- rustat, samt att passageraren och rustat samt att passageraren och och tryggt till bestämmelseorten. Bortfraktaren skall även i övrigt Transportören ska även i övrigt tillgodose passagerarens bästa. tillgodose passagerarens bästa. Resgods får inte befordras på Resgods får inte transporteras Deviation får göras endast för att rädda personer eller bärga fartyg eller gods eller av någon annan skälig anledning. Gäller befordringsavtalet ett bestämt fartyg, får bortfraktaren inte utföra befordringen med något annat fartyg. Avser befordringsavtalet en be- stämd person, får denne inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har på- börjats får överlåtelse inte äga rum, även om avtalet inte avser en bestämd person. Bestämmelserna i första stycket gäller inte när lagen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. Passageraren är skyldig att iaktta föreskrifter om ordning och säkerhet under resan. Bestämmelserna i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om undersökning med anledning av brott ombord och tvångsmedel mot besättningsmedlem skall även tillämpas i fråga om passagerare. Om transportavtalet gäller ett bestämt fartyg, får transportören inte utföra transporten med något annat fartyg. Om transportavtalet avser en bestämd person, får den personen inte överlåta sin rätt enligt avtalet till någon annan. Sedan resan har påbörjats får överlåtelse inte ske, även om avtalet inte avser en bestämd person. Första stycket gäller inte när lagen (1992:1672) om paketresor är tillämplig på avtalet. Passageraren är skyldig att följa föreskrifter om ordning och säkerhet under resan. Bestämmelserna i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282) om undersökning med anledning av brott ombord och tvångsmedel mot besättningsmedlem ska även tillämpas i fråga om passagerare. Passagerare får föra med sig resgods i skälig omfattning. Känner passageraren till att hans resgods kan medföra fara eller eller egendom, skall han före resans början upplysa bortfrak- taren om detta. om resgodset, handresgods un- dantaget, kräver särskild vård. resgods av sådan beskaffenhet som nu har sagts, skall detta om möjligt utmärkas på godset innan resan Bortfraktaren har rätt att vägra passageraren att föra med sig resgods som kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för per- son eller egendom. Har sådant resgods tagits om- bord utan att bortfraktaren kände till dess beskaffenhet, får han efter oskadliggöra eller förstöra det utan Detsamma gäller, om resgodset, efter att ha tagits ombord med bortfraktarens kännedom om dess olägenhet för person eller egen- dom att det inte är försvarligt att behålla det ombord. Har resgods orsakat skada för bortfraktaren eller skada på far- tyget är passageraren ersättnings- skyldig, om skadan beror på att han eller någon för vilken han svarar gjort sig skyldig till fel eller Bortfraktaren är inte skyldig att Passagerare får ta med sig resgods i skälig omfattning. Om passageraren känner till att hans eller hennes resgods kan medföra fara eller väsentlig olä- genhet för person eller egendom, ska passageraren före resans bör- jan upplysa transportören om detta. Detsamma gäller om res- godset, handresgods undantaget, kräver särskild vård. Om resgods är av sådan beskaffenhet som har sagts, ska detta om möjligt ut- märkas på godset innan resan börjar. Transportören har rätt att vägra passageraren att föra med sig resgods som kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för per- son eller egendom. Om sådant resgods har tagits ombord utan att transportören kände till dess beskaffenhet, får transportören efter omständig- heterna föra i land, oskadliggöra eller förstöra det utan skyldighet att ersätta skadan. Detsamma gäller om resgodset, efter att ha tagits ombord med transportörens kännedom om dess beskaffenhet, visar sig medföra sådan fara eller väsentlig olägenhet för person eller egendom att det inte är för- svarligt att behålla det ombord. Har resgods orsakat skada för transportören eller skada på far- tyget, är passageraren ersättnings- skyldig, om skadan beror på att passageraren eller någon som passageraren svarar för har gjort sig skyldig till fel eller försum- melse. Transportören är inte skyldig att lämna ut något annat resgods än handresgods förrän passageraren har betalt för resan och för kost eller annan tjänst under resan. Uteblir betalningen får bortfrak- taren lägga upp godset i säkert förvar och genom offentlig auktion eller på något annat betryggande sätt sälja så mycket av det att hans krav jämte förvarings- och försäljningskostnaderna täcks. Om befordringsavtalet avser ett bestämt fartyg och detta före res- ans början går förlorat eller för- det efter skada inte kunna sättas i stånd, upphör bortfrakt- arens skyldighet att utföra beford- ringen. Blir fartygets avgång från den ort där resan skall börja väsentligt fördröjd, har passageraren rätt att häva avtalet. Om fartyget uppehålls under resan så att det inte skäligen kan fordras att passageraren avvaktar att resan fortsätts, eller om fartyget går förlorat eller förklaras efter skada inte kunna sättas i stånd, skall bortfraktaren se till att passageraren och dennes resgods befordras till bestämmelseorten på något annat lämpligt sätt och bära kostnaden för detta. Underlåter bortfraktaren detta har pas- sageraren rätt att häva avtalet. Måste passageraren uppehålla sig i land på grund av haveri eller någon annan omständighet som rör fartyget, skall bortfraktaren på lämpligt sätt sörja för hans uppehälle och bära kostnaden för detta. Påbörjar passageraren inte resan eller avbryter han den, skall det avtalade biljettpriset ändå betalas. handresgods förrän passageraren har betalat för resan och för kost eller andra tjänster under resan. Om passageraren inte betalar, får transportören lägga upp godset i säkert förvar och genom offentlig auktion eller på något annat betryggande sätt sälja så mycket av det att transportörens krav och förvarings- och försäljningskost- naderna täcks. Om transportavtalet avser ett bestämt fartyg och detta före res- ans början går förlorat eller för- det efter skada inte kunna sättas i stånd, upphör transportör- ens skyldighet att utföra trans- porten. Om fartygets avgång från den ort där resan ska börja blir väsentligt fördröjd, har passage- raren rätt att häva avtalet. Om fartyget uppehålls under resan så att det inte skäligen kan fordras att passageraren avvaktar att resan fortsätter, eller om far- tyget går förlorat eller förklaras efter skada inte kunna sättas i stånd, ska transportören se till att passageraren och passagerarens resgods transporteras till bestäm- melseorten på något annat lämpligt sätt och bära kostnaden för detta. Om transportören inte gör det, har passageraren rätt att häva avtalet. Om passageraren måste uppe- hålla sig i land på grund av haveri eller någon annan omständighet som rör fartyget, ska transpor- tören på lämpligt sätt sörja för passagerarens uppehälle och bära kostnaden för detta. Om passageraren inte påbörjar resan eller avbryter den, ska det avtalade biljettpriset ändå betalas. 2014/15:95 Om passageraren har insjuknat eller det finns annan skälig anled- ning för passageraren att inte på- börja eller fullfölja resan och bortfraktaren har underrättats om detta inom rimlig tid, behöver dock biljettpriset inte betalas. Är passageraren enligt första stycket skyldig att betala det av- talade biljettpriset, skall detta dock sättas ned med ett skäligt belopp, om bortfraktaren har medfört en annan passagerare i hans ställe eller på något annat sätt har begränsat eller borde ha kunnat begränsa sin skada. Visar det sig, sedan ett be- fordringsavtal har träffats, att resan skulle vara förenad med fara för passageraren eller fartyget till följd av krig, blockad, uppror, oroligheter, sjöröveri eller annat väpnat våld eller att en sådan fara har ökat väsentligt, har vardera parten rätt att frånträda avtalet. En sådan rätt föreligger även om resan har börjat. Frånträds avtalet, skall vardera parten bära sin kostnad och skada.