prop · H3031d2 · 2015-09-21 00:00:00 — Indikatorn i tabell 8.6 avser målet inom utgifts- område 13 att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv med fokus på delmålen en jämn fördelning av makt och inflytande samt ekonomisk jämställdhet. Värdet utgör ett genomsnitt för riket. För indikatorn finns inget värde till- gängligt . För att få en treårig tidsserie redovisas åren 2011–2013 i tabell 8.6. Tabell 8.6 Indikatorn utg.omr. 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering (jämställdhet) 35,0/65,0 37,5/62,5 35,5/64,5 Högsta/lägsta värde 36,8/32,5 37,7/33,2 37,7/32,9 Högsta/lägsta värde 67,5/63,2 66,8/62,3 67,1/62,3 Länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsinte- grering pågår aktivt. Samtliga länsstyrelser har tagit fram strategier för jämställdhetsintegrering inom respektive län för perioden –2016. har flera länsstyrelser ägnat sig åt att ytterligare förankra sina strategier. Utvecklings- programmet Länsstyrelserna utvecklar jämställd- het har bidragit på ett bra sätt till länsstyrelsernas arbete med jämställdhetsintegrering. De länsstyrelser som har lyckats bäst med sitt arbete är de myndigheter som arbetar strategiskt och systematiskt med jämställdhetsintegrering. Mäns våld mot kvinnor Länsstyrelserna har arbetat med att stärka samordningen av insatser mellan berörda myndigheter och organisationer för att motverka mäns våld mot kvinnor. Detta bedöms ha lett till en förbättrad samverkan till stöd för våldsutsatta kvinnor, barn som bevittnat våld, inklusive utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Länsstyrelserna har strävat efter att samtliga kommuner ska hålla en god kvalitet när det gäller insatser till våldsutsatta kvinnor och personer som utövat våld. Målet är att våldsutsatta kvinnor ska få relevant skydd och stöd oavsett bostadsort. Som geografiskt områdesansvariga för skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar är länsstyrelserna centrala aktörer på regional nivå. I länsstyrelsernas uppgifter ingår bl.a. att verka för samordning och en gemensam inriktning av de åtgärder som behövs inom det geografiska områdesansvaret före, under och efter en kris. Länsstyrelsernas arbete med stöd till och tillsyn av kommunernas arbete med skydd mot olyckor (LSO) har fortsatt . Ett antal läns- styrelser har samordnat tillsynen av LSO med uppföljningen av kommunernas arbete enligt lagen (2006:544) om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extra ordinära händelser i fredstid. Detta bedöms öka kunskapen och skapa samordningseffekter mellan de två områdena. Det finns kommuner som ännu inte har antagit de handlingsprogram för före- byggande verksamhet och räddningstjänst som lagen kräver. Det är viktigt att länsstyrelserna fångar upp och stöttar de kommuner som riskerar att hamna efter i arbetet. drabbades av den största skogsbranden i i modern tid. Efter att branden pågått och spridit sig till ett allt större område bedömdes det att branden var alltför omfattande för berör- da kommuner att hantera själva. Detta resultera- de i att i tog över ansvaret för räddningstjänsten i de berörda kommunerna, enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. Att en länsstyrelse tagit över ansvaret för räddningstjänsten har hänt endast ett fåtal gånger . Även om detta är sällan förekommande så är det viktigt att länsstyrelserna genom planering och övning har en förmåga att kunna ta över ansvaret vid behov. Utvecklingen av samverkan både inom län, mellan län och med grannländerna går i positiv riktning. Denna utveckling bedöms skapa för- bättrade förutsättningar för en länsgemensam planering samt bidra till en ökad förmåga att hantera olyckor och kriser. När det gäller privat- offentlig samverkan så återstår det mycket arbete. Mycket av den samhällsviktiga verksam- het som bedrivs utförs av privata aktörer. Det är viktigt att dessa involveras i arbetet med krisberedskapen. Statliga myndigheter analyserar i enlig- het med förordningen (2006:942) om kris- beredskap och höjd beredskap de risker och sår- barheter som finns inom det egna ansvars- området. Ett problem kopplat till de regionala risk- och sårbarhetsanalyserna är att kommun- ernas risk- och sårbarhetsanalyser skiljer sig åt metodmässigt vilket gör det svårt för läns- styrelserna att aggregera deras hot- och riskbild. Länsstyrelserna arbetar därför i större utsträck- ning än tidigare med att harmonisera metod- arbetet bland kommunerna i sina län vilket förbättrar kvaliteten i de regionala risk- och sårbarhetsanalyserna. De förändrade säkerhetspolitiska bedöm- ningarna har lett till att arbetet med samhällets förmåga vid krigsfara och krig (höjd beredskap) återupptagits. Utvecklingen av planeringsverk- samheten som påbörjades har fortsatt . Länsstyrelsernas arbete med civil-militär samverkan och civilt försvar bedöms bl.a. ha bidragit till ökad kunskap hos aktörerna och utvecklat nya nätverksstrukturer. inkom ca 413 000 ärenden till läns- styrelserna, vilket är en minskning jämfört med P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 2013, då ca 495 000 ärenden inkom. Den största ärendegruppen är lantbruks- och landsbygds- ärenden, som utgjorde av alla ärenden (ca 193 000 ärenden). Det totala antalet beslutade ärenden uppgick till strax över 481 000, vilket är en minskning jämfört med de knappt 572 000 ärenden som beslutades av länsstyrelserna . Antalet beslutade ärenden per årsarbetskraft har minskat från 126 stycken 2013 till 106 . Den totala andelen av länsstyrelsernas beslut som överklagades uppgick till . Det är en liten ökning jämfört med nivå på . Av de ärenden som avgjorts i högre instans har länsstyrelsernas beslut ändrats i av fallen. Andelen var densamma och 2012 men något lägre 2011, då motsvarande siffra var . Det om- råde som har högst andel ändrade beslut är Miljöfarlig verksamhet (). Mot- svarande andel för Livsmedelskontroll och djur- skydd är . Antalet öppna ärenden uppgick till ca 73 500, varav drygt 7 000 var äldre än . Antalet öppna ärenden har minskat , då motsvarande siffra var drygt 75 200. Antalet öppna ärenden som är äldre än var ca 100 färre 2013. Åtta av länsstyrelserna har beslutat i fler ärenden än vad som kommit in till myndigheten . ska länsstyrelserna i sina verksam- hetsplaner ange mål för handläggningstider för ett urval av ärendeslag. Länsstyrelserna har gjort ett gemensamt urval av 30 ärendeslag. finns det gemensamt formulerade mål för nio av dessa, jämfört med tidigare sex. För övriga ärendegrupper har varje länsstyrelse formulerat egna mål. För dessa ärendeslag har mål satts upp som anger hur många dagar ett ärende högst får ta att handlägga. För att målet ska anses vara uppnått måste av ärendena inom ett ärendeslag ha beslutats inom uppsatt tid. Den genomsnittliga måluppfyllelsen för ärendeslagen med gemensamma mål var . Det innebär att för samtliga ärenden inom de nio ärendeslagen uppfylldes de gemen- samma målen om ett visst antal dagars handlägg- P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 ning i av fallen. Det innebär att det är en bit kvar till målet om , men en förbättring har skett jämfört med , då den genomsnittliga måluppfyllelsen var . För de sex ärendegrupper som hade gemen- samma mål för handläggningstider även 2013 kan konstateras att andelen som uppfyller målet för respektive ärendegrupp har ökat för samtliga grupper. För övriga 21 ärendeslag har varje länsstyrelse satt upp mål utifrån det antal dagar som bedöms rimligt att merparten av ärendena ska beslutas inom. De uppsatta målen varierar betydande mellan olika länsstyrelser och således även graden av måluppfyllelse. Länsstyrelserna har inom ramen för sitt arbete med förenkling för företag utvecklat arbetet med kvittenser av inkomna ärenden, se utg.omr. 24 avsnitt 3.5.2. genomförde länsstyrelserna för sjätte gången en gemensam brukarundersökning. Samtliga länsstyrelser deltog i undersökningen. Syftet med undersökningen var att följa upp utvalda verksamheter och få in underlag till ett förbättringsarbete. Genom undersökningen finns det möjlighet att analysera den enskilda prestationer och att jämföra prestationer mellan länsstyrelserna. Generellt fick länsstyrelserna, precis som före- gående år, höga betyg för bemötande, engage- mang och intresse. Det uppmätta generella nöjd- indexet (NI) uppgår till 64 på en skala mellan 0 och 100. Utmärkande högt värde uppvisas för verksamhetsområdena lönegaranti, prövning av avfall och producentansvar samt länssamordning ANDT. De tre verksamhetsområden som har betydligt lägre NI-värde än genomsnittet är överklagande detaljplaner, överklagande lov- ärenden och överklagande kommunens beslut enligt . En tänkbar orsak till varför vissa områden uppmäter lägre NI-värden kan vara att de tillfrågade har fått ett negativt besked från . Därför är det viktigt att vara medveten om de svarandes bakgrund och anled- ningen till kontakten med då man läser resultaten. uppgick antalet årsarbetskrafter vid länsstyrelserna till 4 518, varav av arbetskraften utgjordes av kvinnor och av män. Det totala antalet årsarbets- krafter minskade med 19 stycken jämfört med . Jämfört med 2012 har dock antalet års- arbetskrafter ökat med 67 stycken. Andelen kvinnor är densamma som 2013. Tabell 8.7 Antal årsarbetskrafter per länsstyrelse 2 730/1 787 Anm.: Avrundningseffekter gör att summeringen kan förefalla felaktig. Det är stora skillnader på fördelningen av års- arbetskrafter inom olika verksamheter. Av tabell 8.8 nedan framgår att flest årsarbetskrafter åter- finns inom naturvård och miljöskydd. Nästan en tredjedel av länsstyrelsernas totala årsarbets- krafter arbetade inom den verksamheten . Därefter är administration och myndig- hetsövergripande frågor den verksamhet som sysselsätter flest, arbetar inom det området. Av tabellen framgår att det i stället var lantbruk och landsbygd som var den näst största verksamheten sett till antalet års- arbetskrafter. Inom miljöområdet, som är det största verk- samhetsområdet, kan konstateras att antalet års- arbetskrafter inom förorenade områden och efterbehandling har minskat, från 136 årsarbets- krafter till 96 stycken . skedde dock en ökning med 26,5 årsarbetskrafter inom det området. Antalet årsarbetskrafter inom vattenverksamhet har minskat med knappt nio jämfört med , medan antalet årsarbetskrafter inom skydd av områden och arter samt förvaltning och skötsel av skyddade områden har ökat med drygt 12 årsarbetskrafter. Samtliga av dessa verksam- heter sammanfattas under naturvård och miljö- skydd i tabellen nedan. De områden som procentuellt sett ökade mest var krishantering, integration samt energi och klimat. Områdena lantbruk och landsbygd, trafikföreskrifter samt social omvårdnad/folkhälsa är de som minskade procentuellt sett mest räknat i antalet årsarbets- krafter jämfört med . P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 Tabell 8.8 Antal årsarbetskrafter per verksamhet Krishantering, skydd mot olyckor och civilt försvar 2 730/1 787 Anm.: Avrundningseffekter gör att summeringen kan förefalla felaktig. Av länsstyrelsernas personal arbetade inom den kompetenskategori som benämns kärnkompetens 2014. Det är en ökning jämfört , då av per- sonalen utgjorde kärnkompetens. Andelen av personalen klassad som stödkompetens är den- samma som . Andel anställda kvinnor och män Vid länsstyrelserna var andelen anställda kvinnor och andelen anställda män 2014, enligt uppgifter. Jäm- fört med 2009 har andelen anställda män minskat . I staten totalt arbetade kvinnor och män 2014. Av de anställda i ledningsfunktioner var kvinnor och män 2014. Över tid har andelen kvinnor ökat. var andelen kvinnor i ledningsfunktion och andelen män . Det är en betydligt högre andel kvinnor i lednings- P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 funktioner på länsstyrelserna jämfört med staten totalt (2014). Den verksamhet med högst andel kvinnor var jämställdhet (). Högst andel kvinnliga årsarbetskrafter återfinns därefter inom mänsk- liga rättigheter (), livsmedelskontroll, djurskydd och allmänna veterinära frågor (), samt inom övrig förvaltning respektive trafikföreskrifter (). Verk- samheter med högst andel manlig arbetskraft är fiske () och restaurering (). Utöver dessa är skydd av områden och arter, förvaltning och skötsel av skyddade områden, rennäring respektive resurssamverkan verksam- heter med hög andel manliga årsarbetskrafter. var medelåldern för personalen vid läns- styrelserna , vilket är i stort sett samma nivå som för staten totalt. Jämfört har personalen lägre medelålder – då var medelåldern för såväl länsstyrelserna som staten. Medelåldern för anställda kvinnor vid läns- styrelserna var och medelåldern för an- ställda män var 2014. Bland länsstyrelsernas anställda tillhörde flest åldersgruppen 35–() följt av åldersgruppen 45–(). I åldersgruppen 55–återfanns av de anställda. Jämfört med 2009 har andelen anställda i ålderskategorin 55–minskat , medan andelen anställda i ålderskategorin 45–har ökat . Detsamma gäller för kategorin anställda 35–. I staten som helhet var förändringarna i ålderssammansättning bland de anställda inte lika markanta. Trenden från föregående år, med ökad sjukfrån- varo jämfört med året innan, håller i sig. ökade sjukfrånvaron från . varierade den totala sjukfrånvaron vid länsstyrelserna mellan (i ) och (i ) av tillgänglig arbetstid. Detta kan jämföras med 2013 då den totala sjukfrånvaron vid läns- styrelserna varierade mellan (Läns- styrelsen i och i ) och (i ) av tillgänglig arbetstid. Kvinnors sjukfrånvaro varierade mellan (i län) och (i Västman- lands län). Männens sjukfrånvaro varierade mellan (i ) och (i och ). Alla utom en länsstyrelse redovisar högre sjukfrånvaro bland kvinnor än bland män (2013 var det 18 av 21 länsstyrelser). Medianvärdet för kvinnor var (3,2013) medan den för männen var (2,2013). Av årliga ekonomi- administrativa värdering framgår att läns- styrelserna följer de ekonomiadministrativa bestämmelserna i ungefär samma utsträckning som genomsnittet av myndigheter. fick 13 länsstyrelser högsta möjliga ekonomiadmini- strativa koncernvärde, medan två länsstyrelser fick det lägsta. fick 15 länsstyrelser högsta möjliga värdering. Kostnaderna för verksamheten vid landets 21 länsstyrelser uppgick till 2014. Detta är en ökning med jämfört med . Det är i första hand kostnader för övrig förvaltning, miljöverksam- heter samt skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar som har ökat. Att kostnaderna för övrig förvaltning har ökat beror på ändrade redovisningsprinciper för utbetalning av läns- styrelsegemensamma utvecklingsmedel samt arbetet med de allmänna valen. Den stora ök- ningen av kostnader för krisberedskap beror främst på skogsbranden i . Den totala kostnadsnivån har haft en svagt ökande utveckling. Personalkostnaderna uppgick till 3 000 mil- joner kronor, eller av de totala kost- naderna. Lokalkostnaderna uppgick till 321 mil- joner kronor (), medan övriga drift- kostnader inklusive finansiella kostnader och avskrivningar uppgick till (). De olika kostnadsslagens andel av de totala kostnaderna är i stort sett oförändrade jämfört med . Anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. finansierade länsstyrelsernas verksamhet 2014 med 2 523 mil- joner kronor, vilket är en ökning med jämfört med . Förvaltnings- anslaget motsvarade av den totala finansieringen. Vid denna beräkning har inte hänsyn tagits till att betalningar mellan läns- styrelserna för gemensamma stödfunktioner kan påverka fördelningen mellan olika finansierings- former. Samma beräkningsteknik har använts för att kunna göra jämförelser . Anslagets andel av den totala finansieringen varierade mellan länsstyrelserna, från till . De länsstyrelser som ansvarade för gemensamma stödfunktioner har relativt övriga länsstyrelser högre andel bidragsfinansiering, då betalningar från övriga länsstyrelser bokförs som inomstatliga bidrag. Diagram 8.1 Länsstyrelsernas finansiering 2002–2014 Källa: Länsstyrelsernas årsredovisningar. Intäkter av bidrag, , ut- gjorde den näst största finansieringskällan med av den totala finansieringen. I kronor var det en ökning med ungefär 64 mil- joner kronor jämfört med . Bidragsfinan- sieringen motsvarade då av den totala finansieringen. De största bidragsutbetalarna var Natur- vårdsverket (), Jordbruks- verket (), Havs- och vatten- myndigheten (), Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap (), Kammarkollegiet, Riks- antikvarieämbetet, och Till- växtverket. Utöver bidrag har ett antal sakanslag finansierat verksamhet vid länsstyrelserna med ca (en ökning med jämfört med ). Avgifter och övriga ersättningar har finansierat läns- P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 Det ackumulerade anslagssparandet för anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. har visat en minskande trend . var anslags- sparandet , vilket mot- svarar av tilldelat anslag. Anslagssparandet varierar mellan länsstyrel- serna. Åtta länsstyrelser hade vid utgången av 2014 ett anslagssparande som överstiger . Elva länsstyrelser låg runt balans och två länsstyrelser uppvisade ett tydligt under- skott. Generellt bland länsstyrelserna är den ekonomiska situationen något sämre än . Diagram 8.2 Anslagssparande utveckling –2015 Källa: Länsstyrelsernas utgiftsprognoser (). Prognosen (dnr Fi2015/00175/SFÖ) indikerar att den negativa trenden håller i sig och att det ackumulerade anslagssparandet kommer att vara negativt. Flera länsstyrelser har uttryckt oro för ett ansträngt ekonomiskt läge. Progno- sen är dock behäftad med osäkerhet. Den genomförda resultatbedömningen av läns- styrelsernas verksamhet 2014 visar att de flesta verksamheter kunnat genomföras likvärdigt eller på ett bättre sätt än 2013. Gällande vissa om- råden har bedömningarna av verksamheten ändrats tydligt beroende på att andra kriterier för bedömningen använts. P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 visar en liknande utveckling, även om värdena effektivare arbetsformer och ytterligare utveckla varierar mellan länsstyrelserna. servicen i de olika verksamheterna. Exempel på områden med förbättrade resultat Länsstyrelserna har tagit fram ett system för är energi och klimat, integration, infrastruktur- gemensamma nyckeltal för att skapa möjligheter planering, hållbar samhällsplanering, miljötillsyn, till jämförelser, erfarenhetsutbyte och lärande våtmarker, lantbruk och landsbygd. Syftet med systemet är där arbete bedöms återstå är bl.a. livsmedels- också att ge mer tillförlitlig information till rege- kontroll, kulturmiljö, nationella ringen och säkerställa att länsstyrelserna mäter samt mänskliga rättigheter och diskriminering. uppföljningsparametrar på ett enhetligt sätt. Förutom att utföra de myndighetsuppgifter som Utvecklingen av gemensamma mål för handlägg- vilar på länsstyrelserna krävs också ett strategiskt ningstider är en del av denna ambition. utvecklingsarbete för sakfrågorna, där sam- ordning mellan länsstyrelsernas olika ansvars- Ändrade mål för handläggningstider områden och samverkan med aktörer utanför Länsstyrelserna genomförde ett om- myndigheten kan prioriteras. fattande arbete för att göra mätningen av Miljöområdet är länsstyrelsernas största verk- handläggningstiderna mer brukarvänlig. Inom området finns både för- togs gemensamma mål för handlägg- bättrade och försämrade resultat. ningstider fram för sex ärendeslag. miljötillsyn kan konstateras, att trots en positiv utveckling, anger flertalet länsstyrelser att de har För 21 av ärendegrupperna svårt att genomföra tillsynen utifrån de behov formulerar länsstyrelserna i stället egna mål för Ett problem med de indivi- Sammantaget bedöms verksamheten ha be- duellt uppsatta målen är att möjligheten för att drivits på ett tillfredsställande sätt. göra jämförelser av måluppfyllelsen försvåras. dock, , skillnader mellan läns- Än så länge finns förbättringspotential för att Detta framgår bl.a. av läns- uppnå målet om att av ärendena ska (dnr Fi2015/00924/SFÖ), miljöredovisningarna med gemensamma mål har dock den genom- (dnr Fi2015/00869/SFÖ), risk- och sårbarhets- (dnr Fi2015/00176/SFÖ), budget- underlagen (dnr Fi2015/00873/SFÖ) och läns- (dnr Fi2015/03913/SFÖ). Detta är tredje gången resultatindikatorerna Utöver vad som redovisas i detta avsnitt på- Indikatorerna har valts med utgångs- verkas länsstyrelsernas verksamhet i stor ut- punkt i att de är kopplade till länsstyrelsernas sträckning av de politiska inriktningar som anges insatser, som de har relevans för att för andra utgiftsområden i budgetpropositionen. vissa nationella mål inom ett antal områden får Regeringens inriktning framgår även av de genomslag på regional nivå. satsningar som tas upp i avsnitt 8.6. De stora skillnaderna i värdena, dels mellan länsstyrelserna, dels mellan åren, gör indikato- Indelning av län och landsting Den nuvarande indelningen av län och landsting förmåga att indikera måluppfyllelse olika, således är inte tillräckligt ändamålsenlig och effektiv. behöver de ytterligare analyseras, prövas och ut- Behovet av en genomgripande förändring av Ett arbete pågår för att utveckla indik- läns- och landstingsindelningen har konstaterats atorerna i syfte att koppla dem ännu närmare länsstyrelsernas egna insatser. (SOU 2007:10) statliga regionala förvaltningen (SOU 2012:81). Effektiva och likartade arbetssätt och rutiner Regeringen har beslutat tillsätta en kommitté, Länsstyrelserna arbetar i gemen- (dir. 2015:77) med uppdraget att föreslå en ny läns- och landstingsindelning som innebär att Kommittén ska utgå från vilka behov medborgare och näringsliv har i olika frågor t.ex. avseende kommunikationer, arbetsmarknad, hälso- och sjukvård och utbildning. Kommittén ska vidare föreslå hur landstingen ska tilldelas det regionala utvecklingsansvaret. Uppdraget ska slutredovisas (se utg.omr. 25 avsnitt 3.5). Länsstyrelsernas roll i länens utveckling Länsstyrelserna ska utifrån ett statligt helhets- perspektiv arbeta sektorsövergripande. Läns- styrelserna är den regionala aktören som har helhetsperspektivet rörande statens arbete på regional nivå och ska inom sitt ansvarsområde samordna olika samhällsintressen och statliga myndigheters insatser i länen. På regional nivå bedrivs även arbete för hållbar regional tillväxt av aktörer med regionalt utvecklingsansvar. Inriktningen på länsstyrelsernas arbete med länens utveckling ska vara tydlig och ändamåls- enlig, oaktat hur det regionala utvecklings- ansvaret är fördelat. Hållbar utveckling, dvs. sociala, miljömässiga och ekonomiska perspek- tiv, ska beaktas i utvecklingen av länen. Läns- styrelsernas roll i arbetet med länets utveckling ska därför tydliggöras. Länsstyrelserna ska stärka miljöarbetet Den höjda ambitionen i miljöarbetet med bl.a. kraftigt förstärkta resurser för skydd av värdefull natur och sanering av förorenade områden medför merarbete för länsstyrelserna. För detta merarbete och för att länsstyrelserna ska kunna arbeta mer proaktivt med miljötillsynen och det strategiska miljöarbetet, som bidrar till att miljö- kvalitetsmålen kan nås, ökas länsstyrelsernas anslag med . Bättre förutsättningar för länsstyrelsernas arbete för ökat kommunmottagande Länsstyrelserna har en viktig roll i mottagandet av nyanlända och i bosättningsarbetet. Läns- styrelserna ansvarar bl.a. för att teckna överens- kommelser med kommunerna om mottagande av nyanlända flyktingar och andra skydds- behövande och deras anhöriga. finns ett stort behov av att öka antalet anvisningsbara platser i kommunerna vilket innebär att länsstyrelsernas förhandlingsarbete behöver intensifieras. Länsstyrelsernas förvalt- ningsmedel behöver därför förstärkas. För vidare redovisning av regeringens politik för nyanlända P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 1 13 Jämställdhet och nyanlända invandrares etablering. Länsstyrelsernas finansiering ses över Länsstyrelsernas ramanslag (5:1 Länsstyrelserna m.m.) motsvarar cirka hälften av länsstyrelsernas totala finansiering. Anslagets andel av den totala finansieringen har stadigt minskat sedan 2000- talets början.