prop · H203130 · 2015-05-25 00:00:00 — Denna metod innebär att avkastning mäts efter avdrag av den förvaltningsavgift som betalas till förvaltningsbolaget, i detta fall Sjunde AP-fonden. Vid utvärdering av den operativa förvalt- ningen i förhållande till jämförelseindex beräknas däremot en avkastning enligt stängningskursmodellen (fondernas innehav av värdepapper värderas för stängning av respektive marknad, före avdrag av förvaltningsavgift). Genom denna modell erhålls konsistenta jäm- förelser med valt jämförelseindex. Avkastningen i Såfa är en sammanvägning av resultatet för de ingå- ende byggstensfonderna AP7 Aktiefond och AP7 Räntefond enligt den faktiska fördelningen mellan fonderna i Såfa totalt. uppgick avkastning i Såfa till (32,året innan) mätt enligt NAV-kursmodellen (tabell 4.22). För de privata fonderna på Pensions- myndighetens fondtorg uppgick avkastningen i genomsnitt till (15,året innan). Från starten till utgången av 2014 var den genomsnittliga Skr. 2014/15:130 avkastningen för förvalsalternativet . liga avkastningen i fonderna på var . Tabell 4.22 Förvalsalternativets avkastning (NAV-kurser, procent ) -10,5 -10,4 -0,1 Förvalsalternativet avser AP7 Såfa , Premiesparfonden. Privata fonder avser genomsnittliga avkastningen i de privata fonderna i premiepensionssystemet. Avkast- ningen –2014 redovisas i årsredovisningen som total avkastning och genomsnittlig avkastning baserat på en period av och (skattning av den tidsperiod sedan förvaltningen inom premiepensionssystemet startade ). Vid utgången av uppgick det förvaltade kapitalet i till (173,året innan). Avkast- ningen enligt NAV-kursmodellen uppgick till (34,året innan). För AP7 Aktiefond har Sjunde fastställt målet att fonden, vid den valda risknivån, ska uppnå en långsiktigt hög avkastning som överträffar avkastningen för AP7 Aktiefonds jämförelseindex (1,5 MSCI World). På den grunden har styrelsen beslutat om AP7 Aktie- fonds strategiska inriktning. Strategin är att (i) investera fondkapitalet globalt i aktier och aktierelaterade finansiella instrument med bransch- mässig spridning (basportföljen), (ii) använda hävstång för att öka risken och den förväntade avkastningen (iii) ytterliga öka avkastningsmöjlig- heterna genom aktiv förvaltning på vissa utvalda marknader (alfakällor och taktiska placeringar). Basportföljen består av globala aktier (svenska aktier ingår i globala aktier) och riskkapital- investeringar. Basportföljen förvaltas i huvudsak passivt genom externa förvaltare. Tillgångsslaget riskkapitalplaceringar omfattar indirekta placeringar i onoterade företag genom olika fondkonstruktioner. Tillämpning av hävstång i förvaltningen gör att placeringsutrymmet är större än fondkapitalet. Riktmärket för hävstången är att den normalt ska motsvara av fondkapitalet. Vid utgången av 2014 motsvarade hävstången av fondkapitalet (115,). AP7 Aktiefonds jämförelseindex baseras på ett globalt aktieindex, MSCI ALL Country World Index. Med hänsyn till hävstångens normal- nivå är normalavkastningen lika med jämförelseindexets avkastning multiplicerat med faktorn 1,0 uttryckt i SEK för basportföljen, där indexet är anpassat till AP7:s etik- och miljöpolicy, plus jämförelse- indexets avkastning multiplicerat med 0,5 uttryckt i USD (hävstången) och minskad med finansieringskostnaden för hävstången. I finansierings- kostnaden inräknas även transaktionskostnader. Jämförelseindex ingå- ende komponenter rebalanseras . Sjunde AP-fondens avkastning före kostnader (stängningskurser, procent ) -1,3 -0,1 -0,1 uppgick avkastningen i AP7 Aktiefond till , vilket var högre än fondens jämförelseindex (mät- ningar enligt stängningskursmodellen). Sjunde AP-fonden förklarar den positiva utvecklingen av uppgången på den globala aktiemarknaden, vilken förstärktes av hävstången samt den svenska kronans försvagning. Överavkastningen i förhållande till jämförelseindex förklaras dels av den aktiva alfaförvaltningen som bidragit med , dels av att avkastningen för basportföljens globala aktier varit högre än jäm- förelseindex. Det sistnämnda beror främst på att fondens placeringar i riskkapital utvecklats bättre än jämförelseindex. Vid utgången av uppgick det förvaltade kapitalet i till (12,året innan). Avkast- ningen vid utgången av året uppgick till enligt NAV-kurs- modellen, vilket var lägre än avkastningen i fondens jämförelseindex (tabell 4.20). För AP7 Räntefond har Sjunde fastställt målet att fondens avkastning minst ska motsvara avkastningen för jämförelse- index, ränteindex HMT74 (indexet utgörs av svenska statsobligationer och säkerställda obligationer med en genomsnittlig duration av ). Utifrån målet har Sjunde beslutat om räntefondens strategiska inriktning. Strategin är att placera fondens tillgångar i svenska ränterelaterade finansiella instrument med låg kreditrisk, så att den genomsnittliga räntebindningstiden normalt är . Placeringarna görs genom intern förvaltning och har placerats passivt mot fondens jämförelseindex. Detta innebär att placeringarna vid slut i huvudsak utgjordes av svenska statsobligationer och svenska säkerställda obligationer. Den modifierade durationen i portföljen var vid utgången av 2014 (1,året innan). uppgick Sjunde AP-fondens intäkter av rörelsen till (210,året innan). Kostnaderna, inklusive räntenetto, uppgick till (147,året innan). Resultatet för myndigheten blev (63,året innan). Kostnader och personal Skr. Fondbolagets faktiska kostnader, inklusive courtage för Aktiefonden, som andel av kapital för Aktiefonden och Räntefonden uppgick till (0,året innan). Förvaltningsavgifterna för AP7 Aktiefond respektive AP7 Räntefond uppgick till respektive av förvaltat kapital (0,året innan). Detta kan jämföras med att den genomsnittliga förvaltningsavgiften var (0,före rabatter) för de 850 fonder som ingick i premiepensionssystemet vid slut. I Sjunde AP-fonden förekommer ingen rörlig ersättning till anställda. Vid utgången av 2014 hade fonden 23 anställda, varav 11 kvinnor. 5Utvärdering av AP-fondernas verksamhet Regeringens bedömning: Buffertfonderna gjorde ett samlat resultat på 147 miljarder och fondkapitalet uppgick till . En stor andel aktier i portföljerna samt en fortsatt mycket stark utveckling av aktie- och obligationsmarknaderna bidrog positivt. Dessutom har Första–Fjärde AP-fonderna haft en hög valutaexponering jämfört , vilket har inneburit att samtliga fonder har genererat positiva bidrag från valutaexponering, främst som ett resultat av en stigande dollar- värdering. Buffertfonderna har under perioden 2001‒2014 genererat en avkastning på i genomsnitt på . Det överstiger mer än väl ökningen i inkomstindex (3,), som styr uppräk- ningen av skulden i inkomstpensionssystemet. Förvaltningen av buffertkapitalet har därmed bidragit positivt till den långsiktiga finansieringen av systemet. Regeringens bedömning i föregående års skrivelse: Buffertfonderna gjorde ett samlat resultat på 2013 och fondkapitalet uppgick till . En hög andel aktier i kombination med en stark utveckling på underliggande aktiemarknader förklarar resultatet. Buffertfondernas avkastning har uppvisat stora variationer över åren, men uppgår till i genomsnitt för perioden –2013. Resultatet överstiger väl ökningen i inkomstindex, det index som ligger till grund för uppräkningen av skulden i inkomstpensionssystemet. Fonderna har därmed sedan starten bidragit positivt till den långsiktiga finansieringen av systemet. Det kan konstateras att trots en mycket krävande utveckling på de finansiella marknaderna , börjar nu buffertfonderna bidra 2014/15:130 till förmögenhetsbildningen i inkomstpensionssystemet såsom avsågs när nuvarande AP-fondssystem infördes . AP-fonderna, liksom andra pensionsförvaltare, tenderar att vara överviktade mot tillgångar på hemmamarknaden jämfört med placeringar i utländska tillgångar. Fonderna bör tydligare redovisa grunderna för detta förhållande, de överväganden som görs i termer av förväntad avkastning och risk samt hur detta är till nytta för det svenska pensions- systemet. : balanserade inkomstpensionssystemet (balanstalet översteg 1,0). Skulderna i systemet växte mer än avgifts- tillgångarna , men buffertfondernas utveckling gjorde att systemet balanserade. balanserade inte systemet (balanstalet understeg 1,0), framför allt till följd av att skulderna i syste- met växte snabbare än avgiftstillgångarna. Utvecklingen i systemet 2008 och 2009 innebar att inkomstpensionen i absoluta tal skrevs ner 2010 och 2011 respektive givet fördröjningen . balanserade systemet igen (balanstalet översteg 1,0) framförallt drivet av att avgiftstillgångarna växte till följd av ökad sysselsättning och att pensionsskulden skrevs ner. balanserade inte systemet. Trots en stark utveckling av buffertfonderna räckte detta inte till för att kompensera för uppskriv- ningen av pensionsskulden. balanserade systemet återigen (balanstalet översteg 1,0). Utveckling 2014 leder till att inkomst- pensionen kommer att skrivas upp 2014. Förändringar i pensionsskulden och avgiftstillgångarna har betydande påverkan på systemet som helhet, medan buffertfonderna endast utgör en mindre del av tillgångssidan Dock har buffertfondernas betydelse för systemet ökat något då buffertkapitalets andel av tillgångarna har ökat från 2014. Sammantaget för hela perioden –2014 har buffertfonderna bidragit positivt till balansen i systemet genom att generera en avkastning som överstiger inkomstindex. Skälen för regeringens bedömning Buffertfonderna bidrog till pensionssystemets finansiering Första–Fjärde och Sjätte avkastade sammantaget 147 mil- jarder kronor , vilket innebär att buffertkapitalet – efter över- föring av till inkomstpensionssystemet – uppgick till . Den ackumulerade avkast- ningen är , vilket motsvarar en genomsnittlig avkastning på . Som jämförelse har inkomstindex i genomsnitt stigit . Den långsiktiga avkastningen för buffertfonderna ligger därmed betydligt över det index som ligger till grund för uppräk- ningen av skulden i inkomstpensionssystemet. Buffertfonderna har följaktligen bidragit positivt till inkomstpensionssystemets långsiktiga finansiering. Tabell 5.1 Första–Fjärde och Sjätte utveckling –2014 (mdkr och procent) Totalt fondkapital (mdkr)1 Avkastning (mdkr) Avkastning (%)2 -1,9 Inkomstindex (%) Not 1: Totalt utgående fondkapital per resp. år. För perioden –2014 visas kapitalförändring från . Not 2: Avkastning per fond viktat med genomsnittligt kapital , geometriskt genomsnitt 2001- 2014. Källa: , bilaga 9. har buffertfonderna presterat speciellt starka resultat när det gäller avkastning. Första–Fjärde AP-fondernas strategiska allokeringar bedöms sammantaget ha bidragit till denna höga avkastning. Buffertfonderna bidrar till riskspridning Buffertfondernas avkastning har sedan start uppvisat betydande variationer. Detta visas i figur 5.1 nedan där de stora börsnedgångarna 2001–2002, 2008 och 2011 avtecknar sig tydligt. Första–Fjärde AP-fonderna började placera sina tillgångar 2001 (mitt i den s.k. it-börskraschen). De kraftiga börsfallen 2001 och 2002 innebar att den ackumulerade avkastningen understeg inkomstindex . –2007 var bidraget från fonderna positivt, men i samband med finanskrisen mer akuta skede 2008 vände utvecklingen för att åter bli lägre än inkomstindex. överstiger buffertfondernas långsiktiga avkastning åter igen inkomstindex. överstiger avkastningen av buffertkapitalet om den relativt marginella uppräkningen i inkomstindex om Buffertfondernas avkastning (fondkapitalets förändring) i jämförelse med inkomstindex (mdkr) Fondkapitalet vid utgången av respektive år. Källa: Egna beräkningar. Simulerade resultat för inkomstindex baseras på antagandet att fondkapitalet växer med en avkastning som motsvarar inkomstindex och årliga nettoflöden. Buffertfondernas riskspridning i den övergripande tillgångsallokeringen har bidragit till att dämpa svängningarna i fondkapitalet. Fondernas investeringar i räntebärande tillgångar bidrog med hög avkastning till fondkapitalets utveckling –2011, eftersom svenska och utländska räntebärande papper då hade högre genomsnittlig avkastning än aktier. Därefter har en stark generell utveckling i aktiemarknaden, och speciellt i den svenska aktiemarknaden, gett ett betydande positivt bidrag till avkastningen. har fortsatt fallande räntor bidragit till stark avkastning för obligationer. Buffertfonderna har fortsatt att sprida riskerna genom att allokera kapital till andra tillgångar än aktier och obligationer, s.k. alternativa tillgångar. och dessa uppgick till av det sammanlagda kapitalet i Första–Fjärde AP-fonderna jämfört . Första–Fjärde AP-fonderna har minskat sina räntebärande tillgångar ned mot den i lag bestämda miniminivån . Faktisk tillgångsallokering Första till Fjärde AP-fonderna (procent av fondernas faktiska portfölj, = SEK Källa: och AP-fonderna. Buffertfonderna och den automatiska balanseringen i pensionssystemet Tabell 5.2 nedan visar en analys av buffertfondernas bidrag till inkomst- pensionssystemets finansiering. Kolumn 1 och 2 visar det verkliga utfallet i buffertfondernas resultat i förhållande till det (simulerade) resultat som skulle ha uppkommit om buffertkapitalet i stället hade följt utvecklingen i inkomstindex. Kolumn 3 visar skillnaden mellan det verk- liga utfallet och det simulerade resultatet. Kolumn 4 visar den ackumu- lerade skillnaden i kolumn 3 . Den ackumulerade differensen kan sättas i relation till det av pensionsmyndigheten redovisade över- eller underskottet i inkomstpensionssystemet (kolumn 5). Trots att buffertfondernas bidrag till pensionssystemet var negativ –2004 (se ackumulerad differens), var pensionssystemet netto ändå i balans. Skillnaden mellan avgiftstillgången (värde av de framtida avgiftsbetalningarna till systemet) och pensionsskulden var då tillräckligt stor för att kunna absorbera förlusterna i buffertfonderna. Däremot var det ackumulerade överskottet från buffertfonderna större än överskottet i pensionssystemet 2005–2007, vilket innebär att buffert- fonderna bidrog till att den automatiska balanseringen inte aktiverades . Detta visar att buffertfonderna, trots sin begränsade andel av tillgångsmassan, kan ha en kontracyklisk karaktär och betydelse för om den automatiska balanseringen aktiveras eller inte. Buffertfondernas bidrag till pensionssystemets finansiering Buffertfondernas negativa resultat 2008 på bidrog dock till att den automatiska balanseringen i inkomstpensionssystemet aktiverades. Man bör dock notera att påfrestningarna i pensionssystemet var så stora 2008 och 2009 att inte ens ett rimligt positivt resultat i buffertfonderna hade kunnat förhindra den automatiska balanseringen från att aktiveras. var nettot i pensionssystemet återigen positiv med visst bidrag från buffertfonderna. bidrog fonderna positivt, men eftersom pensionsskulden skrevs upp rejält (inkomstindex var 2012) så blev nettot i pensionssystemet negativt och den automatiska balanseringen aktiverades. års utveckling i buffertkapitalet (avkastning om 128 respektive ) bidrog till att balanseringen inte aktiveras. För att utjämna påverkan på inkomstpension beslutade 2009 att balanstaket ska räknas på ett genomsnittligt värde på buffertfonderna . Sammantaget är slutsatsen att buffert- fonderna utgör en mindre del av tillgångarna i inkomstpensionssystemet (2014), men utvecklingen i buffertfonderna har vid ett flertal tillfällen haft betydelse för om inkomstpensionerna ska räknas upp med inkomstindex eller inte. Sedan starten har avkastningen i buffertfonderna uppgått till i genomsnitt , vilket är högre än inkomstindex för perioden. Det ackumulerade överskottet i fonderna överstiger uppräkningen enligt inkomstindex med . Regeringen kan konstatera att trots en krävande utveckling på de finansiella marknaderna , bidrar nu buffertfonderna till förmögenhetsbildningen i inkomstpensionssystemet såsom avsågs då nuvarande AP-fondssystem infördes . Regeringen konstaterar att inkomstpensionsssystemets känsligheten när Skr. 2014/15:130 det gäller AP-fondernas avkastning är något högre än Detta är ett resultat av att buffertfondernas andel av tillgångs- sidan i inkomstpensionssystemet har ökat något delvis som ett resultat av stark tillväxt i buffertkapitalet. Det nuvarande lågränteläget innebär även att systemet är något mer känsligt än tidigare för en eventuell negativ utveckling i aktiemarknaden. AP-fondernas räntebärande tillgångar kan inte förväntas mer än i begränsad utsträckning agera buffert när det gäller avkastning i fall aktiemarknaden skulle utvecklas negativt. En alltmer diversifierad allokering av tillgångarna i Första–Fjärde AP-fonderna till en högre andel alternativa tillgångar, kan dock förväntas dämpa effekten av en eventuellt svagare utveckling i aktiemarknaden. Alternativa tillgångar förväntas inte vara direkt korrelerade till aktiemarknadsutvecklingen. Trots diversifieringen av tillgångarna så är fortsatt en betydande andel () av buffertkapitalet investerat i aktier. En lägre avkastning, påverkad av en svagare utveckling på aktiemarknaden, skulle därför kunna få genomslag för inkomstpensionssystemets beräkningar. Buffertfonderna kan jämföras med ett antal utländska pensionsfonder som har liknande uppdrag i respektive lands pensionssystem. En direkt jämförelse försvåras dock av stora skillnader när det gäller organisation, placeringsregler, investeringsinriktning och valutaeffekter (avkastningen redovisas i lokal valuta för respektive pensionsfond) etc. Det innebär en begränsad jämförbarhet mellan pensionsfonderna i urvalet i tabell 5.3. Det finns därför skäl att inte dra för stora växlar på en sådan jämförelse utan det ska snarare betraktas som en indikation på hur väl buffertfondernas presterar. I det fall en jämförelse ändå görs bör fokus vara på den långsiktiga avkastningen. –2014 avkastade buffertfonderna . Det är jämförbart med den långsiktiga avkastningen i CalPERS () och CPP IB () se figur 5.3. överträffades buffertfondernas resultat däremot av ATP i , som generade en avkastning om . ATP har gynnats av att man haft en stor andel räntetillgångar i portföljen och därmed av trendmässigt fallande räntor. Fortsatt fallande räntor bidrog till den starka avkast- ningen för ATP 2014 om . Statens pensionsfond utland (SPU) i genererade i avkast- ning. SPU har en väsentligt avvikande allokering av tillgångarna jämfört med danska ATP, eftersom SPU har en stor andel av tillgångarna investerade i aktier. SPU får däremot inte investera i norska tillgångar utan hela aktieportföljen är placerad i utländska aktier. Buffertfondernas avkastning jämfört med valda utländska Not 1 och 2: Per respektive . Not 3: Första-Fjärde AP-fonden och . Not 4: Mörkblått= aktier, grått=räntor, vitt=alternativa tillgångar (inkluderar bl.a. , fastigheter, infrastruktur och derivat). Källor: (grunddata från årsredovisningar och Oanda). Pensionsfonders tendens till övervikt mot hemmamarknader Regeringen noterar att pensionsfonder har en tendens till att vara överviktade i tillgångar på hemmamarknaden jämfört med placeringar i utländska tillgångar (s.k. home bias). Första–Fjärde AP-fonderna hade vid utgången av 2014 av de totala tillgångar allokerade till svenska aktier. Det är jämförbart med de utländska pensionsbolagen som jämför med i sin rapport, även om spridningen är betydande (mellan av portföljen i respektive hemmamarknad). Stor- leken när det gäller andel av världsmarknadsindex för de respektive hemmamarknaderna skiljer sig dock åt, och avvikelsen i form av relativt home bias beror på respektive lands marknads storlek. Första–Fjärde AP- fondernas allokering om är dock väsentligt mer än vad svensk aktieandel enligt ett världsindex motiverar.4 Regeringen ansåg i föregående års skrivelse (2013/14:130) att det ur ett svenskt perspektiv vore intressant att utröna hur AP-fondernas tendenser till övervikt på den svenska hemmamarknaden (home bias) relaterar till det uppdrag som fonderna har och vilken nytta detta medför för det svenska pensionssystemet. Därför ansåg regeringen att fonderna tydligare bör redovisa grunderna för detta förhållande, de överväganden som görs i termer av förväntad avkastning och risk samt hur detta är till nytta för det svenska pensionssystemet. I Första–Fjärde AP-fondernas årsredovisningar samt i utvärdering förs det fram resonemang kring de ovan nämnda frågeställningarna, d.v.s. grunden för respektive fonds övervikt mot den svenska aktiemarknaden. Flera av Första–Fjärde AP-fonderna konstaterar att svenska företag är generellt sett mycket välskötta och att det sannolikt är en anledning till en hög 4 , bilaga 9. Ett argument för övervikt mot den svenska aktie- Skr. 2014/15:130 marknaden som lyfts fram är att svenska företag tar ett stort ansvar för Första AP-fonden konstaterar även att trots detta värderas det egna kapitalet i dessa företag inte annorlunda än företag i andra delar av världen, vilket fonden anser motiverar en fortsatt övervikt mot den svenska aktiemarknaden. Tredje AP-fonden konstaterar att hänsyn till hållbarhetsfrågor sannolikt kommer bli mer betydelsefullt vid investeringsbeslut framöver, när ökad hänsyn tas för denna typ av aspekter. konstaterar även att övervikten mot svenska aktier även innebär ett lägre koldioxidavtryck i en internationell jämförelse, eftersom utsläppsintensiva sektorer utgör en relativt sett liten den av det svenska börsvärdet. anser även att ägarstyrningsmodellen och ägarstrukturen i är en central faktor för en förväntad högre avkastning från en svensk aktieportfölj i relation till en global aktieportfölj. Andra AP-fonden har som en följd av sin strategi att i större utsträck- ning diversifiera sin portfölj, reducerat sin övervikt mot svenska aktier från , medan framför allt exponering mot tillväxtmarknader men även alternativa tillgångar ökat. Andra AP-fonden anser dock att den kvarvarande övervikten är motiverad. Regeringen ser positivt på att fonderna i större utsträckning än tidigare motiverat sin övervikt mot svenska aktiemarknaden och ser gärna att fonderna fortsätter att redovisa sina överväganden i frågan med samma tydlighet. En annan aspekt när det gäller allokering mellan svenska och utländska tillgångar är valutaeffekter. En AP-fond får inte utsätta mer än maximalt av sina tillgångar för valutarisk, även om en större andel av kapitalet är investerat i utländska tillgångar. Hur fonderna hanterar sin valutaposition kan få betydande effekter på avkastningen då valutakurser förändras. Första–Fjärde AP-fonderna hade en sammanlagd högre valutaexponering jämfört , även om det inte var fallet för alla AP-fonder. Samtliga fonder har generat positiva bidrag från valutaexponeringen i första hand drivet av exponeringen mot en stigande dollarvärdering. En jämförelse fonderna emellan försvåras av att fonderna redovisar valutaeffekter på olika sätt, men samtliga fonder rapporterar positivt bidrag från valutaexponering på omkring 8−15 miljarder kronor per fond , jämfört med ett negativt eller svag positivt bidrag . Det innebär att valutaexponeringen har gett ett betydande tillskott till avkastningen . Uppskattningsvis stod valutaeffekter för mellan en fjärdedel och en tredjedel av bufferfondernas resultat på . Detta kan inte förväntas vara uthålligt , vilket bör uppmärksammas vid en analys av resultatet . 5.2Utvärdering av Första‒Fjärde AP-fondernas förvaltning Regeringens bedömning: Första–Fjärde AP-fondernas avkastning överstiger i stort sett fondernas respektive interna mål oavsett vilken period som väljs, vilket delvis förklaras av den övergripande tillgångsallokeringen med en fortsatt hög andel aktier. Första–Fjärde AP-fonderna fortsätter att fokusera på de långsiktiga strategiska beslutet vilket är positivt. Det är även positivt att Första–Fjärde AP- fonderna har fortsatt att utveckla sina respektive förvaltningsmodeller i olika riktningar, vilket har lett till en utökad diversifiering. Detta bedöms leda till en bättre riskspridning i förvaltningen av buffert- kapitalet.