prop · H20365 · 2015-03-11 00:00:00 — EU:s viseringskodex (810/2009) är i kraft och reglerar förfarandet vid utfärdandet av Schengenviseringar. Regelverket hanterar alltifrån hur ansökningsformulär ska vara utformade, hur arbetet på konsulatens viseringsavdelningar organiseras och vilka avslagsgrunder som finns till hur biometri ska upptas, arbetsuppgifterna för de lokala Schengensamarbetena och hur medlemsstaterna kan samarbeta med varandra eller med externa tjänsteleverantörer när det gäller utfärdande av viseringar. presenterade kommissionen ett förslag till översyn av viseringskodexen (se faktapromemoria 2013/14:FPM77). De förslag som presenterades syftar till att erbjuda ytterligare förenklingar i samband med viseringsutfärdande genom bland annat krav på kortare handläggningstider och tidsfrister för konsultationer, utökade kategorier som åtnjuter avgiftsfrihet, bindande regler när det gäller utfärdande av långtidsviseringar som gäller för flera inresor samt ökade krav på konsulär tillgänglighet. Parallellt med förslaget om ändringar i viseringskodexen presenterade kommissionen ett förslag om införande av en ny typ av visering, kallad rundresevisering, som ska gälla för längre vistelser i Schengenområdet (se faktapromemoria 2013/14:FPM78). Förslagen har förhandlats i rådsarbetsgruppen. antog rådet slutsatser om EU:s återvändandepolitik. I slutsatserna konstateras som utgångspunkt att kampen mot olaglig invandring är ett viktigt mål för EU:s migrationspolitik. Vidare anges att man bör inrikta sig på genomförande av befintligt regelverk, snarare än nya lagstiftningsalternativ och att det redan genomförda återvändandedirektivet har bidragit till en ändamålsenlig reglering på Rådet konstaterar också att det är viktigt att det finns en samstämmig och övergripande strategi gentemot länder utanför EU, för Skr. 2014/15:65 att få dem att i högre utsträckning identifiera och återta egna medborgare. I detta avseende bekräftar rådet värdet av välfungerande återtagandeavtal för ett effektivt återvändande. Rådet har gett kommissionen mandat att förhandla om återtagandeavtal med ett antal länder utanför EU. Avtalen reglerar villkor och procedurer för återtagande av egna medborgare, medborgare i tredjeland samt statslösa, liksom transitering. Avtal har trätt i kraft med , , , och , , , , , , , , , , , , och . Avtalen med , , och trädde samtliga i kraft . Förhandlingsmandat har även beslutats när det gäller , , och men förhandlingarna har inte avslutats. beslutades också om ett förhandlingsmandat när det gäller . 24.4.3Åtgärder som rör migrationstryck godkände rådet en handlingsplan mot olaglig invandring: EU:s åtgärder rörande migrationstrycket – Ett strategiskt svar. Handlingsplanen utgör en redovisning och inventering av konkreta åtgärder för att motverka olaglig invandring till EU. Handlingsplanen uppdaterades under det grekiska ordförandeskapet och under det italienska i syfte att bl.a. beakta de framsteg som uppnås i genomförandet av de konkreta åtgärder som redovisas i handlingsplanen. Efter de allvarliga olyckorna utanför Lampedusa och , där hundratals migranter omkom på resan till , enades EU på rådet för rättsliga och inrikes frågor den 7–om att sådana tragiska händelser var en EU-angelägenhet som krävde gemensamma ansträngningar. Efter rådsmötet sammankallade kommissionen medlemsstaterna till en särskild arbetsgrupp för att diskutera möjliga åtgärder. Arbetsgruppens arbete sammanfattades i ett kommissionsmeddelande (se faktapromemoria 2013/2014:FPM34). har frågan om migrationsströmmar i diskuterats vid rådsmötena den 3–, 5–, 9–och 4–. I de strategiska riktlinjerna på RIF-området som antogs vid den 26–konstateras att fokus även i fortsättningen bör vara att fullständigt genomföra de åtgärder som presenterats i kommissionens meddelande. I syfte att uppnå konkreta resultat på kort sikt antogs rådsslutsatser på RIF den 9–, där ytterligare 2014/15:65 prioriteringar av åtgärderna i kommissionens meddelande görs. Vid beslutet om antagande framförde en röstförklaring (”stöder rådets slutsatser och betonar att det är viktigt att se till att personer i behov av internationellt skydd kan komma till EU på lagliga vägar.”). Överläggning med socialförsäkringsutskottet skedde . Därutöver har samråd med ägt rum i anslutning till rådsmötena. 24.5Migration i de yttre förbindelserna I takt med en ökad globalisering har migrationsfrågorna blivit en alltmer integrerad del av EU:s yttre förbindelser. Nära och fördjupat samarbete med tredjeländer och med internationella organisationer är en förutsättning för att kunna omsätta politiska prioriteringar i konkreta handlingar, dvs. i syfte att stärka tredjeländers kunskap, strukturer och kapacitet att hantera alla aspekter av migration. Det handlar om ett brett angreppssätt, EU-intern solidaritet, balans och partnerskap. 24.5.1EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet är det centrala ramverket för samarbetet med tredjeländer. Ambitionen är att etablera ett mer strukturerat samarbete med prioriterade transit- och ursprungsländer i syfte att stärka deras kunskap och kapacitet att hantera migration och att ge skydd. Strategin är geografiskt heltäckande men samarbeten med länderna i EU:s närområde prioriteras. Tematiskt omfattas fyra huvud- områden: laglig migration och rörlighet, olaglig invandring, migration och utveckling samt internationellt skydd. Den övergripande strategin genomförs i sin tur genom ett stort antal långsiktiga migrationsdialoger och samarbetsprocesser. EU har ingått partnerskap med , , , , , , och senast . 24.5.2EU-Afrikas strategiska partnerskap på migrationsområdet De tragiska händelserna i Lampedusa har lett till att uppmärksamheten åter riktats mot den svåra situationen för migranter – flyktingar, asylsökande, offer för människohandel och ensamkommande barn – som drunknar i när de försöker ta sig till med sjöovärdiga fartyg som drivs av kriminella nätverk med smugglare och människohandlare. Mot denna bakgrund lade , kommissionen och EU:s utrikestjänst vid ett möte som anordnades av Afrikanska unionen (AU) och () i den 22– fram ett gemensamt initiativ, Khartoumprocessen. om en politisk process för migrationssamarbete där EU och länderna på Skr. 2014/15:65 och i samt de huvudsakliga transitländerna i , dvs. ursprungs-, transit- och destinationsländer längs migrationsvägen från till , kan samlas. Ett viktigt inslag i det utrikespolitiska arbetet på migrationsområdet är integreringen av migrationspolitiken i den europeiska utvecklings- politiken, där migrationens positiva effekter ges en central betydelse. I kommissionens meddelande Maximera migrationens bidrag till utvecklingen (KOM(2013) 292) ges förslag på fortsatta åtgärder på området. I Europeiska unionens rådsslutsatser om ökad koppling mellan utveckling och migration bekräftas vikten av detta arbete. Kopplingen mellan migration och utveckling kommer även fortsättningsvis vara en viktig del av både EU:s utvecklingspolitik och EU:s migrationspolitik och konkretiseras i första hand inom ramen för genomförandet av den övergripande strategin för migration och rörlighet. 24.5.4Integration av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i EU Under det grekiska ordförandeskapet antogs rådsslutsatser om integration av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i EU. Detta mot bakgrund av att passerat sedan EU:s gemensamma grundprinciper för en integrationspolitik för invandrare inom EU antogs. Rådsslutsatserna syftar till att befästa de gemensamma grund- principernas fortsatta giltighet och bekräfta medlemsstaternas intention att praktiskt omsätta dessa principer i genomförandet av integrations- politiken, som principerna sätts in i dagens politiska sammanhang. Vidare har medlemsstaterna i rådsslutsatserna enats om fyra aspekter kopplade till de gemensamma grundprinciperna som bör utvecklas för att stärka integrationen av tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i EU. Rådsslutsatserna antogs vid rådet för rättsliga och inrikesfrågor den 5–. Överläggning med arbetsmarknadsutskottet och samråd med skedde . 25Grundläggande rättigheter och medborgarskap Ett av EU:s fundament är grundläggande rättigheter. Att slå vakt om dess efterlevnad i medlemsstaterna och garantera rättigheterna uttryckta i stadgan om de grundläggande rättigheterna är något EU har åtagit sig. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande finns en skyldighet för EU att ansluta sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Genom EU:s anslutning till kommer EU och dess institutioner att sättas under extern kontroll av som kan hålla EU:s institutioner ansvariga för kränkningar av konventionen. övergripande målsättning har varit att anslutningen till ska komma till stånd och att anslutningen ska bidra till att stärka både den enskildes och ställning. EU och har förhandlat fram en överenskommelse om ett avtalsutkast. Kommissionen har begärt att ska yttra sig över om avtalsutkastet är förenligt med och höll domstolen en muntlig förhandling där medverkade. framförde då inställningen att avtalsutkastet är förenligt med EU- fördragen. meddelade sitt yttrande. Domstolen kom fram till att avtalsutkastet inte fullt ut är förenligt med EU- fördragen. 25.2Reformen av EU:s dataskyddsreglering lade kommissionen fram förslag till en omfattande reform av EU:s dataskyddsreglering. Kommissionens förslag innebär att en allmän dataskyddsförordning (se faktapromemoria 2011/12:FPM117) ska ersätta det s.k. dataskyddsdirektivet som genomförts i svensk rätt genom personuppgiftslagen (1998:204). I reformpaketet ingår också ett förslag till dataskyddsdirektiv för det brottsbekämpande området som ska ersätta dataskyddsrambeslutet (se faktapromemoria 2011/12:FPM119). Det huvudsakliga syftet med kommissionens förslag till allmän dataskyddsförordning är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet av personuppgifter för att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Den viktigaste frågan i förhandlingsarbetet om en ny dataskydds- förordning är att tillförsäkra att det nya dataskyddsregelverket inte kommer i konflikt med grundlagsregleringen om offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten. Vid antogs en partiell allmän inriktning om bl.a. kapitel IX som, vid sidan av en bestämmelse om yttrandefrihet, innehåller en uttrycklig reglering om offentlighetsprincipen. har det vid RIF-råden , antagits partiella allmänna inriktningar om bestämmelser om personuppgifts- ansvarigas skyldigheter, överföring av personuppgifter till länder och internationella organisationer utanför EU och EES, om avvikelser från Skr. 2014/15:65 dataskyddsregelverket i vissa särskilda situationer och om hur dataskyddsregelverket förhåller sig till den offentliga sektorn. Som förbehåll för de partiella allmänna inriktningarna har gällt att inget är överenskommet förrän allt är överenskommet, att överens- kommelsen inte binder förhandlingarna till några horisontella frågor och att beslutet inte ger ordförandeskapet mandat att inleda trilog- förhandlingar med . Förslaget har förhandlats i rådsstrukturen. Förhandlingarna kommer att fortsätta . Regeringen hade samråd med , maj, och överläggning med . Direktiv för det brottsbekämpande området Förslaget till direktiv för det brottsbekämpande området syftar till att garantera en enhetlig och hög nivå på uppgiftsskyddet och underlätta utbytet av personuppgifter mellan behöriga myndigheter. Därigenom säkerställs ett effektivt straffrättsligt samarbete och polissamarbete. Förslaget har förhandlats i rådsstrukturen. Förhandlingarna kommer att fortsätta . Information till har lämnats löpande, överläggning med justitieutskottet ägde rum . 25.3EU:s stadga om grundläggande rättigheter Kommissionen lämnade sin årliga rapport om tillämpningen av EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Rapporten belyser rollen för EU- domstolen när det gäller tillämpningen av stadgan. Vidare redovisas hur EU-institutionerna respekterat och främjat grundläggande rättigheter i lagstiftningsarbetet, politiska initiativ och verkställighetsåtgärder. Rådet antog därefter rådsslutsatser på rådet för rättsliga frågor . Av rådsslutsatserna framgår att olika insatser gjorts för att stärka och främja tillämpningen av stadgan. Frågan om samstämmighet mellan de inre och yttre aspekterna av skydd och främjande av mänskliga rättigheter i EU har diskuterats. Det framhålls att både unionen och medlemsstaterna genom ett mångskiktat system för skydd av de grundläggande rättigheterna säkerställer höga standarder internt och det bör därför kunna presenteras på ett samstämmigt och synligt sätt i förbindelser med utomstående partner. Vidare noterade rådet med intresse idén om att göra en årlig utvärdering av unionens åtgärder utifrån bestämmelserna i stadgan och om att ange områden för framtida åtgärder. Detta skulle gradvis kunna leda till en intern EU-strategi för grundläggande rättigheter för efterlevnad och främjande av stadgan. Samråd med ägde rum . Finansieringsprogram för rättsliga och I EU:s fleråriga budgetram för perioden –2020 finns följande fonder och program som finansierar åtgärder inom politikområdet för rättsliga och inrikes frågor: asyl-, migration- och integrationsfonden, fonden för inre säkerhet, programmet rättsliga frågor samt programmet rättigheter, jämlikhet och medborgarskap. Kommissionen presenterade förslag om att inrätta fyra fonder och finansieringsprogram på det rättsliga och inrikes området inom ramen för EU:s fleråriga budgetram för perioden –2020. antog rådet och de förordningarna som inrättade programmen rättsliga frågor samt rättigheter, jämlikhet och medborgarskap. antogs de förordningar som inrättade asyl-, migrations- och integrationsfonden samt fonden för inre säkerhet. Dessa beslut fattades enligt det ordinarie beslutsförfarandet där är medbeslutande. 26.1Asyl-, migration- och integrationsfonden Det övergripande syftet med asyl-, migration- och integrationsfonden är att bidra till en effektivare hantering av migrationsströmmar inom EU i enlighet med EU:s gemensamma asyl- och migrationspolitik. Fonden regleras av två förordningar, dels förordningen om inrättandet av asyl-, migration- och integrationsfonden (516/2014), dels genom en horisontell förordning som fastställer administrativa regler för programplanering, förvaltning och kontroll, räkenskapsavslutning, rapportering och utvärdering (514/2014). Budgeten för asyl-, migration- och integrationsfonden uppgår till för perioden –2020. Fonden ersätter de tidigare flykting-, återvändande- och integrationsfonderna. Det nya regelverket innehåller ökad tillämpning av delad förvaltning, dvs. att genomförandeuppgifter delegeras till medlemsstaterna. utnämnde regeringen till nationell ansvarig myndighet för fonden och gav den i uppdrag att utarbeta ett förslag till nationellt program. Förhandlingar pågår om det nationella programmet, vilket sannolikt kommer att antas av kommissionen . Genom den horisontella förordningens ikraftträdande inrättades kommittén för asyl-, migration- och integrationsfonden och fonden för inre säkerhet. Kommittén har förhandlat tolv genomförandeförordningar som syftar till att fastställa mer precisa bestämmelser för förvaltningen av de båda fonderna på inrikesområdet. Därtill ska kommittén anta arbetsprogram för den direkta förvaltningen, dvs. den del av fonden som administreras och förvaltas av kommissionen. Fonden för inre säkerhet Fonden för inre säkerhet är uppdelad i två instrument, ett för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar (515/2014) och ett för ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering (513/2014). Administrativa regler för programplanering, förvaltning och kontroll, räkenskapsavslutning, rapportering och utvärdering regleras genom en horisontell förordning (514/2014). Budgeten för fonden för inre säkerhet uppgår till för perioden –2020. Det nya regelverket innehåller ökad tillämpning av delad förvaltning, dvs. att genomförandeuppgifter delegeras till medlemsstaterna. utnämnde regeringen till nationell ansvarig myndighet för fonden och gav den i uppdrag att utarbeta ett förslag till nationellt program. Förhandlingar pågår om det nationella programmet, vilket sannolikt kommer att antas av kommissionen . Genom den horisontella förordningens ikraftträdande inrättades kommittén för asyl-, migration- och integrationsfonden och fonden för inre säkerhet. Kommittén har förhandlat tolv genomförande- förordningar som syftar till att fastställa mer precisa bestämmelser för förvaltningen av de båda fonderna på inrikesområdet. Därtill ska kommittén anta arbetsprogram för den direkta förvaltningen, dvs. den del av fonden som administreras och förvaltas av kommissionen. 26.2.1Instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar Det övergripande syftet med gräns- och viseringsinstrumentet är att stödja en gemensam viseringspolitik och därigenom underlätta lagligt resande, säkra lika behandling av tredjelandsmedborgare samt hantera irreguljär migration. Därtill ska instrumentet stödja gränsförvaltningen för att dels säkerställa en hög skyddsnivå vid de yttre gränserna och dels en smidig passage vid de yttre gränserna i enlighet med Schengen- regelverket. Instrumentet ersätter den tidigare gränsfonden. 26.2.2Instrument för ekonomiskt stöd till polis- samarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering Det övergripande syftet med detta instrument är att förebygga och be- kämpa gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet, inklusive terrorism samt stärka samordningen och samarbetet mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och mellan dessa och berörda tredjeländer. Dessutom ska instrumentet främja medlems- staternas och unionens förmåga att effektivt hantera säkerhetsrelaterade risker och kriser och förbereda sig för och skydda människor och kritisk 2014/15:65 infrastruktur mot terroristattacker och andra säkerhetsrelaterade händelser. Instrumentet ersätter programmet förebyggande och bekämpande av brottslighet samt programmet förebyggande, beredskap och konsekvens- hantering när det gäller terrorism och andra säkerhetsrelaterade risker. 26.3Programmet för rättsliga frågor Det övergripande syftet med programmet rättsliga frågor föreslås vara att 1) underlätta och stödja civilrättsligt och straffrättsligt samarbete, 2) stödja och främja rättslig fortbildning, inbegripet språklig fortbildning på området för juridisk terminologi, i syfte att främja en gemensam rättslig kultur, 3) underlätta den faktiska tillgången till rättslig prövning för alla, inbegripet främjande och stödjande av brottsoffers rättigheter, som rätten till försvar respekteras samt 4) stödja initiativ på området för narkotikapolitik när det gäller rättsligt samarbete och brottsförebyggande aspekter. Programmet regleras genom förordning 1382/2013 och dess budget för perioden –2020 uppgår till . Programmet ersätter de tidigare civilrätts- och straffrättsprogrammen samt programmet förebyggande av och information om narkotikamissbruk. Programmet administreras genom direkt förvaltning, dvs. det genomförs av kommissionen. Utgångspunkt för genomförandet är de årliga arbetsprogram som antas av kommittén för programmet rättsliga frågor. 26.4Programmet rättigheter, jämlikhet och medborgarskap Programmet syftar till att bidra till att individers rättigheter främjas och skyddas i enlighet med fördraget och EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Programmet ska särskilt främja: –rättigheter som härrör från unionsmedborgarskapet, –principerna om icke-diskriminering, –jämställdhet mellan kvinnor och män, –rättigheter för äldre och personer med funktionshinder, –rätten till dataskydd, –barnets rättigheter, –konsumenters rättigheter, och –friheten att driva ett företag på den gemensamma marknaden. Programmet regleras genom förordning 1381/2013 och dess budget för perioden –2020 uppgår till . Programmet ersätter följande tre finansieringsprogram: Grundläggande rättigheter och medborgarskap, och sektionerna icke-diskriminering och jämlikhet inom Progress. Programmet administreras genom direkt förvaltning, dvs. det genomförs av kommissionen. genomförandet är de årliga arbetsprogram som antas av kommittén för Skr. 2014/15:65 programmet rättigheter, jämlikhet och medborgarskap. 27.1Ramverk för katastrofriskreducering () Ett omfattande FN-arbete pågår för att förebygga naturolyckor och naturkatastrofer och minimera effekterna av dem. Vid i , , 2005 samlades delegationer från 168 nationer och antog en deklaration, Hyogodeklarationen, och en tioårsplan. Syftet är att göra världen säkrare mot naturolyckor, genom arbete med att reducera riskerna för, och minska konsekvenserna av naturkatastrofer. Målsättningen är att förluster, räknat i liv, sociala, ekonomiska och miljörelaterade tillgångar orsakade av naturolyckor ska ha minskat påtagligt . Ett brett samråd äger nu rum om utformningen av det ramverk för katastrofriskreducering som ska gälla för perioden . Detta ram- verk ska godkännas vid världskonferensen om katastrofriskreducering i Sendai, , . Processen och samrådsförfarandet mot det nya ramverket hålls samman av FN:s kontor för katastrofriskreducering. presenterade kommissionen med sitt meddelande om riskhanter- ing för att skapa motståndskraft (se faktapromemoria 2013/14:FPM85). Syftet med meddelandet var att lägga fram kommissionens synpunkter på utformningen av för åtgärder efter 2015, med utgångspunkt i de resultat som uppnåtts inom en rad av EU:s politik- områden, bl.a. civilskydd, miljöskydd, inre säkerhet, klimatanpassning, hälsa, forskning och innovation samt den uppbyggnad av motståndskraften som främjas genom EU:s yttre åtgärder. Den 5–fattade beslut om rådsslutsatser om för åtgärder efter 2015. Rådsslutsatserna är av policykaraktär och strävan har varit att skapa ett öppet dokument som ska fungera som ett stöd för de fortsatta förhandlingarna. 2014/15:65 DEL 6 SYSSELSÄTTNING OCH SOCIALPOLITIK, HÄLSO- OCH SJUKVÅRD Ett effektivt samarbete på sysselsättningsområdet är viktigt för att stimulera medlemsstaterna att genomföra nödvändiga reformer för att få fler kvinnor och män i arbete. har aktivt deltagit i genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin inom ramen för den europeiska terminen. Huvudansvaret och de främsta instrumenten på sysselsättningsområdet ligger hos medlemsstaterna. 28.1 Sysselsättningsstrategin inom 2020 och den europeiska terminen Rådet antog 2010 riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Mot bakgrund av att rådet har betonat att riktlinjerna bör förbli oförändrade , beslutade rådet att riktlinjerna antagna fortsatt även skulle gälla . ställde sig bakom sysselsättningsriktlinjerna. Riktlinjerna, som medlemsstaterna ska beakta i sin nationella politik, utgör ett viktigt instrument inom ramen för den öppna samordningsmetoden på sysselsättningsområdet. Samråd med ägde rum . Inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin ska rådet och kommissionen upprätta en sysselsättningsrapport till Europeiska rådet om sysselsättningsläget och genomförandet av de integrerade presenterade kommissionen ett utkast till den Utkastet utgjorde en integrerad bilaga till kommissionens fjärde årliga tillväxtrapport. med sammanfattande budskap i vilka det bl.a. konstateras att sysselsättningsläget och den sociala situationen fortsatt är oroande och att den omedelbara prioriteringen måste vara ett ambitiöst genomförande och uppföljning av reformer i syfte att öka kvinnors och mäns Vidare konstateras att utvecklingen gått åt fel håll och att det kommer krävas ett kraftigt trendbrott för att nå 2020- strategins mål för sysselsättning och social delaktighet. innehöll en resultattavla med sysselsättnings- och Analysen visar mycket stora skillnader i den sociala utvecklingen mellan nord och syd inom EU. Syftet med resultattavlan är Skr.