prop · H203102 · 2015-04-15 00:00:00 — Överenskommelsen har även gällt tillgång till säker roll- och behörighetsidentifikation och en övergång till digitala trygghetslarm. konstaterade i rapporten angående upp- Skr. 2014/15:102 följning av e-hälsa och välfärdsteknologi i kommunerna (2014) att stimulansmedlen underlättade för kommunerna att komma igång med utvecklingsarbetet inom e-hälsoområdet. De nationella projekt som SKL ansvarat för och de regionala e-hälsosamordnarna hade varit betydelse- fulla för utvecklingen i regionerna. resultat visade också att en del kommuner hade kommit långt i utvecklingen, som många kommuner inte kunnat visa på några tydliga resultat i sina verksamheter. Måluppfyllelsen av satsningar med riktade statsbidrag beskrivs också under verksamhetsområdena omsorg om äldre (7.2.2) samt individ- och familjeomsorg (7.4.2). Kommunernas äldreomsorg ska enligt socialtjänstlagen inriktas på att äldre ska få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Kommunerna ska verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo själv- ständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull till- varo i gemenskap med andra. Kommunerna ska verka för att äldre får goda bostäder och ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kommunerna ska vidare inrätta särskilda boendeformer för dem som behöver särskilt stöd. En kommun ska också göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena för äldre och planera sina insatser för dessa. I planeringen ska kommunerna samverka med samt andra samhällsorgan och organisationer. Kommunerna ska vidare verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli eller samiska när detta behövs i omvårdnaden om äldre. Därutöver har beslutat om nationella mål för äldrepolitiken (prop. 2008/09:1 utg.omr. 9 avsnitt 3.4, bet. 2008/09:SoU1, rskr. 2008/09:127). Enligt dessa mål ska äldre –kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, –kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, –bemötas med respekt, samt –ha tillgång till god vård och omsorg. Måluppfyllelse av vissa riktade statsbidrag Bättre omsorg om de mest sjuka äldre –2014 genomfördes en statlig satsning för att de mest sjuka äldre skulle kunna åldras med trygghet och självbestämmande samt med vård och omsorg. , varav ca (se avsnitt 6.2.4 för redovisning av måluppfyllelsen inom hälso- och sjukvården. Satsningen premierade resultat. Medlen fördelades huvudsakligen enligt modell och utbetalades till de uppfyllde vissa på förhand bestämda krav. Satsningen syftade till att, genom ekonomiska incitament och med de mest sjuka äldres behov i centrum, uppmuntra, stärka och intensifiera samverkan mellan kommuner och landsting. Målet var även att effektivisera användandet av resurser så att vården och omsorgen i högre grad skulle utgå från de mest sjuka äldres behov och organiseras effektivare. Det genomförda arbetet var en integrerad del av landstingens och kommunernas ordinarie verk- samhet. De områden som prioriterades var god vård i livets slutskede, ett preventivt arbetssätt, god vård vid demenssjukdom, god och säker läkemedelsbehandling för äldre samt en sammanhållen vård och omsorg. Enligt uppföljning Överenskommelse om samman- hållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre (2014) uppfyllde samt- liga 290 kommuner de grundläggande krav som ställdes och samtliga kommuner tilldelades prestationsersättning. Det arbete som utfördes i kommunerna ledde i många kommuner till förbättringar när det gäller vård i livets slutskede, förebyggande av fall (främst i särskilt boende), undernäring, trycksår, ohälsa i munnen, vård vid demenssjukdom och läkemedelsbehandling för de mest sjuka äldre. Arbetet ledde också till att kunskapen om vad som orsakar återinskrivningar bland äldre kvinnor och män ökade. Stora regionala skillnader och variationer uppmärk- sammades, vilket kan förklaras av lokala arbetssätt samt av hur väl vårdens och omsorgens aktörer lyckats hantera utmaningarna för att klara en sammanhållen vård och omsorg. En ytterligare följd av satsningen för de mest sjuka äldre var att registreringarna och därmed användningen av olika register, bl.a. registret för beteendemässiga och psykiska symtom vid demens (BPSD- registret), ökade bland kommunerna. syfte är att genom individanpassade åtgärder minska symtomen och lidandet samt öka livskvaliteten för personen med demenssjukdom. Beteendemässiga och psykiska symtom vid demens drabbar av alla som lever med en demens- sjukdom. Dessa symtom kan exempelvis vara aggressivitet, oro, apati, hallucinationer och sömnstörningar. De orsakar ett stort lidande, framför allt för personen med demenssjukdomen, men även för närstående och drygt 53 000 bedömningar gjorts 23 000 demenssjuka personer. I arbetet deltog 4 250 enheter fanns en aktuell och politiskt förankrad handlingsplan med särskilt fokus på en sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre som visade på en struktur för ledning och styrning i samverkan mellan kommuner och landsting i alla län. Samtliga 290 kommuner redovisade 2014 hur det systematiska förbättringsarbetet avseende risk- ansalys, egenkontroll och avvikelsehantering bedrevs avseende vård och omsorg om äldre och vilka resultat som uppnåddes i arbetet med att säkra verksamheternas kvalitet. 17 000 personer påbörjade utbildning inom ramen för Omvårdnadslyftet Omvårdnadslyftet var en utbildningssatsning för äldreomsorgens med- arbetare som pågick 2011–2014. Syftet med satsningen var att stärka den grundläggande kompetensen och öppnades även möjlig- heten att söka kurser för specialiserad kompetens. kunde även personal som med stöd av socialtjänstlagen arbetade med personer med funktionsnedsättning ansöka om medel. fördelade 2011–2014 ca inom ramen för satsningen. Antalet kommuner som utnyttjade hela stats- bidraget ökade från 35 till 54 och antalet kommuner som utnyttjade delar av statsbidraget från 104 till 139 . Sammanlagt ca 17 000 personer påbörjade utbildningsinsatser inom ramen för Omvårdnadslyftet. fördelade ca till 202 kommuner för utbildningsinsatser och preliminärt ca till 188 kommuner. Nationell ledarskapsutbildning för chefer inom äldreomsorgen En viktig förutsättning för en bra äldreomsorg är att chefer kan styra, leda och utveckla verksamheten. inleddes en treårig statlig satsning på ledarskapsutbildning för chefer i äldreomsorgen. Satsningen omfattar sammanlagt . Syftet är att höja kompetensen och statusen för dem som leder arbetet inom äldreomsorgen. Social- styrelsen har fått i uppdrag att administrera och följa upp utbildningen som motsvarar 30 högskolepoäng. hade ca 800 ledare inom äldreomsorgen påbörjat utbildningen. –2014 avsattes ca 375 miljoner för att underlätta införandet av valfrihetssystem i kommunerna. redovisade i rapporten (delrapport ) att av kommunerna antingen hade infört eller fattat beslut om att införa ett valfrihetssystem enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Ungefär en fjärdedel av kommunerna hade fattat beslut om att inte införa ett sådant system eller inte ansökt om stimulansbidrag för att göra det och av kommunerna hade inte fattat något beslut i frågan. Valfrihetssystem var vanligast förekommande inom serviceinsatser. Drygt fyra av tio personer i aktuell målgrupp hade valt en enskild utförare, nästan lika många hade valt kommunens utförare och nästan två av tio hade av olika skäl inte gjort något aktivt val. Fler än hälften av kommunerna ansåg att processen med att införa ett valfrihets- system hade inneburit olika svårigheter. De vanligaste problemen var att få externa utförare att etablera sig i kommunen, att fastställa rimliga ersättningsnivåer, att beräkna de ekonomiska konsekvenserna för kommunen och att anpassa de administrativa stödsystemen. Prestationsersättning för att stödja värdegrundsarbetet För att höja kvaliteten i äldreomsorgen, och som ett led i detta uppmuntra kommunerna att tydliggöra för äldre och deras anhöriga vad de kan förvänta sig av kommunens omsorg, har kommunerna stimulerats att arbeta med lokala värdighetsgarantier. hade i uppdrag att fördela i prestation- ersättning för lokala värdighetsgarantier till de kommuner som hade ansökt och uppfyllt på förhand bestämda krav. De kommuner som beviljades prestationsersättning 2013, och som kunde redovisa sin lokala 2014/15:102 uppföljning av arbetet med värdighetsgarantier, beviljades ersättning även . Även de kommuner som utformade och inrättade minst tre lokala värdighetsgarantier, och som lämnade in en godkänd plan för hur dessa garantier skulle följas upp, beviljades ersättning. Enligt Social- styrelsen ansökte 121 kommuner 2014 om att få ta del av ersättningen. Av dessa uppfyllde 115 kommuner ovanstående villkor och beviljades ersättning. Äldre i huvudsak nöjda med omsorgen I den årliga nationella brukarundersökningen 2014, som är en totalunder- sökning avseende omsorgen om äldre som utförs av , svarade respektive att personalen i utför sina arbetsuppgifter mycket bra respektive ganska bra. andelar som 2013. ca 131 000 äldre på enkäten och resultaten av Vad tycker de äldre om äldreomsorgen? (2014). De flesta som hade hemtjänst eller bodde på särskilt boende var kvinnor i åldern eller äldre. Av de äldre med hemtjänst var kvinnor och män. Generellt var kvinnor mindre nöjda än män med hur personalen utförde sina arbetsuppgifter. De kände sig också i mindre utsträckning trygga med att bo hemma och hade i lägre utsträckning förtroende för personalen som kom hem till dem. Ett gott utförande verkade ha stor betydelse för att de äldre skulle känna sig nöjda med sin hemtjänst. Däremot ansåg de som svarade att det hade blivit lite svårare att få kontakt med hemtjänstpersonalen och att personalen hade fått svårare att hinna utföra tjänsterna. hade förtroende för alla i personalen sjönk något jämfört med året innan, men en så stor andel som hade förtroende för de flesta i Sammanboende kvinnor hade störst förtroende för I den gruppen hade personalen, jämfört av de ensamboende kvinnorna. Precis som året innan svarade att de sammantaget var nöjda med , medan en något lägre andel var mycket Det var av de tillfrågade som 2014 kände sig mycket trygga eller ganska trygga med att bo hemma med stöd av . Det var färre än 2013. De äldre som bodde ihop med någon annan upplevde i större utsträckning att de var mycket eller ganska trygga med sin hemtjänst jämfört med dem som bodde själva. På de särskilda boendena var det 2014 som upplevde att de alltid eller oftast kunde påverka vid vilka tider de fick hjälp. fler än 2013. Jämfört med 2013 minskade andelen av de äldre på äldreboenden som hade förtroende för alla i personalen Av de som besvarade enkäten hade däremot förtroende för flertalet i personalen. Även trygghetsupplevelsen på äldreboendena hade blivit något sämre. till helheten var nöjda med Det var en oförändrad andel jämfört med året innan. Skillnaderna i resultat mellan de olika grupperna verkade inte så mycket bero på kön eller på vem som fyllde i enkäten, utan i första hand på om den äldre bodde ihop med någon eller kände sig ensam. Resultaten tyder på att ensamheten hade betydelse både för den upplevda hälsan och för hur den äldre upplevde äldreomsorgen. De sammanboende äldre med hemtjänst hade sämre hälsa än ensamboende äldre, men gav trots det överlag mer positiva svar på frågorna i enkäten. Kvinnor var i högre omfattning ensamboende och kände sig också i större utsträckning ensamma. Fler avgjorda lex Sarah-anmälningar och fler krav på åtgärder I socialtjänstlagen finns regler för rapportering och anmälan om miss- förhållanden inom (lex ). Enligt dessa ska bl.a. ett allvarligt missförhållande eller en påtaglig risk för ett allvarligt miss- förhållande anmälas till Inspektionen för vård och omsorg () av den som bedriver verksamhet. är en del av det systematiska kvalitetsarbetet. fattade beslut i drygt 600 lex Sarah-ärenden inom verksamhetsområdet äldreomsorg. De flesta allvarliga missförhållandena som anmäldes avsåg hemtjänst i ordinärt boende eller särskilt boende, 280 ärenden avsåg hemtjänst och ca 290 särskilt boende. januari–fattades beslut i drygt 400 lex Sarah-ärenden. I av anmälningsärendena var kommunen huvudman för verksamheten. De vanligast förekommande allvarliga missförhållandena i dessa ärenden var att beviljade insatser inte hade blivit utförda, att beviljade insatser hade utförts på ett felaktigt sätt, att bemötandet hade brustit eller att det förekommit ekonomiska övergrepp. Antalet anmälningar om att beviljade insatser inte hade blivit utförda var fler inom än inom särskilt boende. Antalet anmälningar om bristfälligt bemötande förekom däremot oftare inom särskilt boende än inom . De flesta rapporterade missförhållandena hade utretts i tillräcklig omfattning och verksamheterna hade vidtagit åtgärder för att avhjälpa eller undanröja det allvarliga missförhållandet eller den påtagliga risken för ett allvarligt missförhållande. I ca 30 av de granskade lex Sarah-anmälningarna fattade beslut som innefattade krav på åt- gärder. Ökad kompetens, kvalitet och omsorg för demenssjuka Över 64 000 personer hade fram genom Svenskt demenscentrum genomgått en webbaserad utbildning om person- centrerad omvårdnad för personer med demenssjukdom. Fram t.o.m. detta år hade vidare personalen vid över 3 000 enheter (t.ex. enheter för boende och dagverksamheter) påbörjat ett systematiskt kvalitetsarbete mot en utveckling av ett personcentrerat arbetsätt genom deltagande i . Enligt den av regeringen utsedda äldresamordnarens slutrapport, med fokus på de mest sjuka äldre (2014), har många enhetschefer på demensboenden bekräftat att arbetssituationen förbättrats radikalt efter införandet av den personcentrerade omvårdnaden. Arbetssättet hade lett till att både frekvensen och intensiteten i beteendemässiga och psykiska 2014/15:102 symtom minskat kraftigt, vilket i sin tur bl.a. lett till mindre behov av lugnande medicinering och bättre förhållanden för brukare och personal. Investeringsstöd till särskilda boendeformer Ett statligt investeringsstöd till ny- och ombyggnad av särskilda boendeformer har funnits . Från det att investeringsstödet infördes och fram hade ca beviljats, som använts för att färdigställa ca 10 000 lägenheter i särskilda boendeformer. Enligt bedömde av landets kommuner att de hade tillräckligt med eller ett överskott på bostäder i särskilda boendeformer för äldre. Detta var en ökning jämfört med föregående år, då av kommunerna uppgav att behovet av särskilda boendeformer var täckt. Parboendegarantin gav ökad trygghet och ökat självbestämmande finns enligt socialtjänstlagen en rätt för makar att bo tillsammans i ett äldreboende, även om endast den ena av makarna beviljats bistånd i form av särskilt boende, en s.k. parboende- garanti. , som följer upp tillämpningen av regleringen, redovisade i rapporten att fortsätta bo tillsammans i äldreboende (2014) att kommunerna överlag tyckte att den nya bestämmelsen hade lett till större trygghet, valfrihet och själv- bestämmande för äldre kvinnor och män. Flera kommuner var också positiva till att medboende nu var en rättighet som uttrycktes i lagen, och inte längre hängde på kommunens välvilja. Omsorgen om äldre omfattar en stor variation av insatser som beviljas av kommunerna enligt socialtjänstlagen. Många av dessa ryms inom . Därutöver finns bl.a. särskilt boende, trygghetslarm, boendestöd, dagverksamhet och korttidsvård. Cirka 220 000 äldre var beviljade hemtjänst i ordinärt boende 2011–2013 (se tabell 7.1). Antalet kvinnor och män som hade beviljats särskilt boende fortsatte att minska, trots att andelen äldre i befolkningen ökat. Merparten av drevs –2013 i regi, sam- tidigt som andelen hemtjänst som drevs i privat regi successivt ökade. Detsamma gällde för särskilda boenden. Personer som var beviljade hemtjänst eller särskilt boende enligt socialtjänstlagen 2009–2013 i Hemtjänst i ordinärt boende varav regi, % varav privat regi, % varav regi, % varav privat regi, % Anm.: Statistiken är mängdstatistik som bygger på kommunernas inrapporteringar. Källor: Äldre och personer med funktionsnedsättning – regiform, 2009–2013 (). Stödinsatser till personer som är kan även beviljas enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, för- kortad LSS (se avsnitt 7.3). Cirka 5 500 personer som var eller äldre hade insatser beviljade enligt LSS 2013, varav var kvinnor och män. Cirka 400 av personerna var , varav kvinnor och män. De vanligaste insatserna var bostad med särskild service och kontaktperson. Jämfört med 2012 hade antalet kvinnor och män som var och som beviljats insatser enligt LSS ökat med ca 250 personer. Kommunernas kostnader för äldreomsorgen fortsatte att öka (se tabell 7.2). I löpande priser ökade kostnaderna med i genomsnitt 2009–2013. Kostnaderna ökade mest inom vård och omsorg i ordinärt boende. Tabell 7.2 Kostnader för vård och omsorg om äldre människor 2009–2013 Vård och omsorg i ordinärt boende Vård och omsorg i särskilt boende Anm.: I ordinärt boende räknas även korttidsboende. Källa: Räkenskapssammandrag för kommuner (). Kostnaderna skiljde sig åt mellan kommuner och mellan län. Kostnaderna i länen varierade 2013 från ca per invånare i till ca per invånare i (se diagram 7.2). Riksgenomsnittet var ca per in- vånare. Norrlandslänen – , , , Väster- och – hade högst kostnader. 2014/15:102 ökade den lägsta kostnaden per invånare med ca , den högsta per invånare med ca och riksgenomsnittet med ca . Vid en jämförelse mellan länen framgår att kostnaderna för vård och omsorg om äldre personer ökade mest i 2009–2013 (med ca per invånare) och minst i och (med ca per invånare). Diagram 7.2 Kostnader för vård och omsorg om äldre människor per län och för riket 2009 och 2013 0 2 000 4 000 6 000 8 000 10 000 12 000 14 000 16 000 18 000 20 000 Källa: Räkenskapssammandrag för kommuner (). Insatser för personer med funktionsnedsättning Målsättningen med verksamhet enligt LSS är att personer med omfattande funktionsnedsättningar ska få möjlighet att leva som andra. Verksamheten ska enligt lagen främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet. Verksamheten ska grundas på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet och de berörda personerna ska i största möjliga utsträckning ges inflytande och medbestämmande Verksamheten ska vidare vara av god kvalitet och ha tillgång till den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad ska kunna ges. Kommunerna ska enligt socialtjänstlagen verka för att personer som av Skr. 2014/15:102 fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra. Kommunerna ska medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd samt inrätta bostäder med särskild service. Kommunerna ska vidare göra sig väl förtrogna med levnads- förhållandena för människor med funktionsnedsättning och planera sina insatser för dessa. I planeringen ska kommunerna samverka med lands- tingen samt andra samhällsorgan och organisationer. Vid åtgärder som rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Därutöver har beslutat följande nationella mål för funktions- hinderspolitiken (prop. 2012/13:1 utg.omr. 9 avsnitt 1, bet. 2012/13:SoU1, rskr. 2012/13:115): –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, och –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. har haft i uppdrag att, i samverkan med SKL och i samråd med Vårdföretagarna och Famna, intensifiera utvecklingen av öppna jämförelser av . Öppna jämförelser finns nu bl.a. inom områdena vård och omsorg om äldre, stöd till personer med funktionsnedsättning, missbruks- och beroendevård, barn- och ungdoms- vård, ekonomiskt bistånd samt stöd till brottsoffer (se även avsnitt 6.2.1. och 6.2.4 om öppna jämförelser inom hälso- och sjukvården). Det över- gripande målet med öppna jämförelser är att stödja nationella aktörer, ansvariga huvudmän och utförare i arbetet med att främja en god vård och omsorg för den enskilde. Inom samtliga områden har det tagits fram indikatorer som ska indi- kera ett underliggande förhållande eller en utveckling. Indikatorerna har tagits fram med utgångspunkt från aktuell forskning, beprövad erfarenhet och lagstiftning. En indikator ska kunna ange en riktning för ett önskvärt resultat. redovisade i slutrapporten jämförelser av social- tjänst och hemsjukvård 2010–2014 (2015) att öppna jämförelser i hög utsträckning användes av kommunerna och bidrog till att öka uppmärk- samheten på kvaliteten i verksamheterna. redovisar öppna jämförelser inom området stöd till personer med funktionsnedsättning. Antalet indikatorer har utvecklats successivt och jämförs det stöd som ges enligt LSS mellan kommunerna. Endast ett fåtal indikatorer kan dock ännu jämföras mellan olika år. Nedan redovisas ett urval av indikatorer som avser . Bostäder med särskild service enligt LSS I av boendeenheterna som tillhandahöll bostäder med särskild service enligt LSS hade samtliga kvinnor och män en särskilt utsedd stödperson bland personalen som tog ett särskilt ansvar för den enskilda personen. I av enheterna hade samtliga boenden privat bad- rum och privat kök. I av gruppbostäderna hade de boende tillgång till ett gemensamt vardagsrum dygnet runt. I av boendeenheterna hade samtliga boende aktuella genomförandeplaner. Av personerna med en aktuell genomförandeplan hade varit delaktiga i utformningen eller uppföljningen av planen. En genomförandeplan, som kommunerna i allmänna råd från rekommenderas att använda, tydliggör för den enskilde och för personalen vad som ska göras, vem som ska göra det samt när och hur. Att den boende eller en företrädare för denne är med och upp- rättar planen stärker den enskildes inflytande. För att främja ökad delaktighet kan boendeenheterna bedriva olika former av aktiviteter. I av boendeenheterna genomfördes gemensamma möten minst en gång och i av en- heterna fanns en förslagslåda där de boende kunde lämna synpunkter och önskemål. I av enheterna hade samtliga i personalgruppen som varit anställda en aktuell och individuell kompetensutvecklings- plan. Vid av enheterna fanns en aktuell och skriftlig rutin vid händelse av våld mellan brukare. Daglig verksamhet och möjlighet till arbete Insatsen daglig verksamhet enligt LSS bör enligt lagens förarbeten generellt ha som mål att utveckla deltagarnas möjligheter till förvärvs- arbete, även om detta mål för vissa endast kan uppnås på eller vara orealistiskt (prop. 1992/93:159, s.181). Endast en mindre andel kommuner () hade en skriftlig och på ledningsnivå beslutad rutin för att minst en gång pröva möjligheten till arbete eller praktik. Cirka en tredjedel av kommunerna hade haft personer som gått från daglig verksamhet till någon form av skyddat arbete (lönebidrags- anställning, praktikplats eller motsvarande) och av kommunerna hade haft personer som gått från daglig verksamhet till förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden. För personer med psykiska funktionsnedsättningar, som haft bistånds- bedömda sysselsättningsinsatser enligt socialtjänstlagen, var andelen högre. I av kommunerna fanns det personer som gått till förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden och i av kommunerna hade någon gått till skyddat arbete. I av enheterna hade samtliga deltagare aktuella genom- förandeplaner och av personerna med en aktuell genom- förandeplan hade varit delaktiga i utformningen eller uppföljningen av planen. I av enheterna hade samtliga i personalgruppen som varit anställda en aktuell och individuell kompetensutvecklings- plan. Vid av enheterna fanns en aktuell och skriftlig rutin vid händelse av våld mellan brukare. Den enskilde kunde oftast påverka valet av ledsagare