prop · H3031d13 · 2015-09-21 00:00:00 — Sammantaget var spridningen bland dem med AP7 Såfa betydligt högre än för dem med egen portfölj. Bland dem med egen vald portfölj hade en avkastning mellan medan bland dem med AP7 Såfa hade en avkastning mellan . Hur stor den genomsnittliga avkastningen har varit är en ögonblicksbild som enbart gäller vid just avläsningstillfället och alla presenterade resultat kan därför variera påtagligt beroende på om man läser av resultatet när börsen står lågt eller högt. En dominerande andel av fondmedlen är knutna till aktieutvecklingen. Till följd av en positiv börsutveckling har fondvärdet därför ökat mycket . I AP7 Såfa finns även en s.k. hävstång som normalt motsvarar av fondkapitalet, vilket innebär att aktieexponeringen i det fallet uppgår till . Som framgår av diagram 1.6 har det 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET också inneburit att AP7 Såfa ökat betydligt mer än den genomsnittliga utvecklingen. Den stora aktieexponeringen innebär också en förväntad motsvarande sämre utveckling vid sämre börsutveckling. Diagram 1.6 Värdeutvecklingen fondrörelsen Rabatten på fondavgifterna ger högre nettoavkastning och högre pensioner I syfte att sänka pensionsspararnas kostnader är de fondförvaltare som är anslutna till premiepensionssystem tvungna att lämna rabatt på fondens ordinarie avgifter. återfördes en rabatt om till spararnas konton. Den genomsnittliga förvaltningsavgiften i premiepensionssystemet var efter rabatter, jämfört utan rabatt. till ett helt arbetsliv betyder denna rabatt mycket och en rabatt motsvarande innebär att pensionen skulle blivit lägre utan rabatten. Efter stoppet av massfondbyten införde vissa förvaltare särskilda fonder där innehållet i fonderna byttes i stället för att som tidigare i stor skala fonderna byttes. I några fall fick sådana fonder höga avgifter. Till följd av den rabattmodell som tillämpas så återförs visserligen den största delen av den högre avgiften men genom att sätta avgiften påtagligt högre sätter man delvis rabattmodellen ur spel. Av detta skäl kompletterade systemet med avgiftsrabatt med ett kostnadstak för fondavgifterna vilket innebär att all avgift över ett visst tak återförs till systemet. Den åtgärden beräknas ha minskat kostnaderna för premiepensionsspararna med åtminstone . Allt färre byter fond Efter introduktionen av premiepensionssystemet har antalet premiepensionssparare som byter fond varit påtagligt lågt. Antalet ökade sakta år och nådde sin topp 2011 då en dryg miljon sparare bytte fond minst en gång . Därefter har antalet minskat betydligt. Antalet unika fondbytare minskade från drygt 640 2013 till drygt 450 2014. Det innebär att andelen pensionssparare och pensionärer som bytte fonder var . I stort har kvinnor och män samma aktivitetsgrad. Enskilda pensionssparare är dock fortsatt mycket aktiva genom att byta fonder ofta. En handfull pensionssparare gjorde fondbyten i intervallet 60–70 fondbyten . Det årliga antalet fondbyten ökade till följd av förvaltartjänsterna och deras massfondbyten kraftigt under och kulminerade då nära 5 miljoner fondbyten gjordes. Till följd av det införda stoppet för massfondbyten har antalet fondbyten därefter sjunkit kraftigt. Antalet sjönk även med några hundratusen byten, vilket sannolikt beror på att det infördes krav på e-legitimation för att göra ett fondbyte via internet. Det totala antalet fondbyten var mindre än en miljon. De som gjorde minst ett byte gjorde i genomsnitt knappt 2 byten , vilket kan jämföras med 2009 då de som gjorde minst ett byte gjorde drygt 5 byten . 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Tabell 1.3 Aktivitetsgrad bland spararna från inträdet fram till /antal byten per Mindre än 1 byte presenterades promemorian Vägval för premiepensionen (Ds 2013:35), vilken innehåller en analys över hur premiepensionssystemet har fungerat. Promemorian innehåller också en beskrivning av identifierade brister och utmaningar med dagens premiepensionssystem samt ger två alternativa förslag till hur identifierade problem kan reduceras eller helt försvinna. Pensionsgruppen har enats om att beredning av promemorians förslag bör fortsätta. Med utgångspunkt i problemanalysen ska en utredare närmare utreda olika förslag till åtgärder (dir. 2014:107 Ett reformerat premiepensionssystem). Enligt direktivet ska en utredare bland annat analysera och föreslå genomförande av förslag att införa avgiftstak för fonderna på fondtorget liksom obligatoriskt bekräftelseval för placering av nya pensionsrätter. Men också åtgärder för att begränsa möjligt risktagande på fondtorget och om att under vissa omständigheter ska kunna rekommendera sparare att välja AP7 Såfa. Uppdraget skulle enligt direktivet ha redovisats men till följd av att en utredare inte kunnat utses förrän i juli 2015 har regeringen beslutat om tilläggsdirektiv (dir. 2015:76), där det anges att uppdraget i stället ska redovisas . Utredningen om Ett reformerat premiepensionssystem (Fi 2014:12) startade . 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET 1.3.3Administrations- och förvaltningskostnaderna för ålderspensionssystemet, utveckling –2014 Diagram 1.8 Fördelningen av administrations- och förvaltningskostnaderna inom ålderspensionssystemet 2014 Den sammanlagda administrations- och förvaltningskostnaden för ålderspensionssystemet var 2014, vilket framgår av diagram 1.7. Det är en ökning med jämfört med . Ökningen består till stor del av ökade kapitalförvaltningskostnader för premiepensionen som i huvudsak beror på att det genomsnittliga förvaltade kapitalet har ökat i storlek. Diagram 1.7 Utvecklingen av administrations- och förvaltningskostnaderna för ålderspensionssystemet, Miljoner kr/år I diagram 1.8 visas fördelningen av kostnaderna och där framgår att den största delen av kostnaderna utgörs av kapitalförvaltningskostnader (Premiepension och AP-fonderna) som sammantaget uppgår till av de totala kostnaderna. Denna kostnad ökar med växande kapital. Myndigheternas förvaltningskostnader svarar sammantaget för av kostnaderna. Av dessa kostnader står för 13 och m.m. för . Källa: , Rapport 1.3.4Pensionärernas inkomster och ekonomiska standard Inte bara pensionsinkomster har betydelse för pensionärerna Inkomster från den allmänna pensionen är för de allra flesta den klart dominerande inkomstkällan efter förvärvslivet. De flesta har också en tjänstepension som ofta har en stor betydelse för den ekonomiska standarden. Det gäller särskilt för personer som har haft inkomster över intjänandetaket för den allmänna pensionen (ca 2015) eftersom de ofta får tjänstepension för inkomster över det taket. Tjänstepensionerna har successivt fått en ökad betydelse för den totala pensionen, vilket främst beror på ökade avsättningar. De privata pensionernas andel av den totala pensionen är alltjämt liten. Utöver pensionsinkomster har många kvinnor och män även arbetsinkomster och kapitalinkomster. I diagram 1.9 visas den genomsnittliga inkomstsammansättningen 2013 för personer . Eftersom många av de äldre har betydande inkomster från andra håll än pensionssystemet innebär det att individernas inkomster kan utvecklas i andra riktningar än inkomsterna från den allmänna pensionen. 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Det framgår tydligt av diagram 1.9 att män i genomsnitt har högre inkomstgrundad pension än kvinnor, vilket förklaras av att pensionens storlek står i relation till den tidigare förvärvsinkomsten, som vanligtvis är lägre för kvinnor. Kvinnor har därför också en större andel av sin inkomst i form av grundskydd (garantipension och bostadstillägg). Den allmänna pensionen är i genomsnitt högre för män än för kvinnor, men den allmänna pensionen har en större betydelse för kvinnor eftersom den står för en större andel, , av hela inkomsten. Män har i genomsnitt högre övriga inkomster i form av tjänstepension, arbetsinkomst och kapitalinkomst än kvinnor. Det ska betonas att det rör sig om genomsnittsvärden. Gruppen är långt ifrån homogen och stora variationer finns bland landets drygt två miljoner kvinnor och män . Diagram 1.9 Olika inkomstkällor. Genomsnittliga belopp för kvinnor och män Källa: , beräkningar i (SCB), 2013 Inkomstsammansättningen för 66-åriga kvinnor och män varierar också med födelseår. I diagram 1.10 jämförs inkomsterna för kvinnor respektive män födda –1947. Här syns att sammansättningen av inkomsten har förändrats . har det skett en förändring av pensions- och arbetsmönster. Allt fler arbetar allt högre upp i åldrarna, som uttaget av pension sprids ut. Det är inte längre en självklarhet att ta ut sin pension och sluta arbeta när man fyller . Många tar ut sin pension tidigare och en del senare och det är också en ökande andel som tar ut sin pension och fortsätter arbeta. Tjänstepension och arbetsinkomst utgör en ökande andel av den samlade inkomsten för både kvinnor och män, men främst för män. Detta medför att den allmänna pensionens andel av inkomsterna har minskat. Skillnaden mellan kvinnors och mäns sammanlagda inkomst har varit relativt . Diagram 1.10 Utvecklingen av olika inkomstkällors storlek för kvinnor och män , priser 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 1938 1939 1940 1941 1942 1943 1944 1945 1946 1947 1938 1939 1940 1941 1942 1943 1944 1945 1946 1947 Källa: , beräkningar i (SCB) 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Kompensationsgraden från det allmänna pensionssystemet sjunker när medellivslängden ökar Diagram 1.9 och 1.10 visar inkomsternas storlek , en ålder då många har tagit ut sin pension. De säger dock inget om hur inkomsterna har förändrats vid pensioneringen. För att undersöka hur ekonomin förändras och bedöma pensionernas tillräcklighet kan en s.k. kompensationsgrad beräknas. Kompensationsgraden anger pensionens storlek i relation till inkomsten före pensionering. Att mäta en sådan kompensationsgrad är dock inte okomplicerat eftersom arbetsinkomsten åren före pension ofta förändras och resultatet kan därför variera beroende på mätmetod. Av det följer också att kompensationsgraden inte är en absolut sanning om tillräcklighet. Det traditionella sättet att mäta en kompensationsgrad är att för olika typfall ange kvoten mellan pensionsnivån vid och slutlönen. Det är ett bra sätt att illustrera vad pensionssystemet levererar för en person som arbetat hela förvärvslivet. En sådan kompensationsgrad har här beräknats för två typfall; en genomsnittlig kvinna respektive en genomsnittlig man som 2014 fyllde 65 år.3 Personerna antas ha haft ett arbetsliv utan avbrott och en jämnt stigande inkomst. Både genomsnittskvinnan och genomsnittsmannen beräknas ha en kompensationsgrad på . En typfallsperson är dock relativt ovanlig i verkligheten och typfall kan därför vara mindre lämpliga att använda i bedömningen av vad som är en rimlig pensionsnivå i varje enskilt fall. Många pensionärer har även inkomster utöver pensionen och det är därför väsentligt att titta på den disponibla inkomsten, vilket kan göras genom att mäta inkomstkvoten. Inkomstkvoten beräknas genom att de verkliga 66-åringarnas disponibla inkomster relateras till deras disponibla inkomster perioden före pension.4 Det ger en verklig bild av en genomsnittlig pensionärs ekonomiska standard jämfört 3 Genomsnittlig kvinna, slutlön: /månad och genomsnittlig man, slutlön: /månad. 4 Inkomstkvoten mäts genom att den faktiska disponibla inkomsten jämförs med den genomsnittliga disponibla inkomsten . Diagram 1.11 visar att medianpensionären i fast penningvärde hade en disponibel inkomst som var mellan av den tidigare disponibla inkomsten . Diagram 1.11 Inkomstkvoten, exklusive kapitalinkomst, för samtliga 66-åringar som uppbar pension i respektive årskull 2004–2013 66 66 66 66 66 66 66 66 66 //////////2013 1938 1939 1940 1941 1942 1943 1944 1945 1946 1947 Jämförelser mellan årskullar visar inget tydligt mönster avseende inkomstkvotens utveckling, däremot syns att män har en något högre inkomstkvot än kvinnor. Motsvarande skillnad finns inte när man enbart mäter den allmänna pensionen, vilket innebär att män i större utsträckning än kvinnor har andra inkomster och högre tjänstepension. Det finns stora skillnader mellan olika grupper pensionärer. Exempelvis har de som inte förvärvsarbetar före pensionering en högre inkomstkvot på grund av att deras inkomst blir relativt sett hög jämfört före pension. De som förvärvsarbetade fram till pension har generellt en lägre inkomstkvot. Begränsas studien till dem som var sysselsatta ända fram till pension blir inkomstkvoten i genomsnitt 2013. Att inkomstkvoten är så pass mycket högre än typfallens kompensationsgrad beror på att många 66-åringar förstärker sin pension med arbetsinkomst och att många också tar ut en högre tjänstepension eller privat pension som pensionärer. Arbetsinkomsten minskar i allmänhet med åldern. Efter sjunker därför den genomsnittliga disponibla inkomsten och därmed också inkomstkvoten. 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET När man följer utvecklingen visar båda dessa mätmetoder att kompensationsgraden i form av allmän pension har sjunkit och trendmässigt kommer att fortsätta sjunka framöver, givet att levnads- och pensionsmönster inte förändras. Den främsta orsaken till att kompensationsgraden sjunker är att pensionen anpassas efter den genomsnittliga och stigande medellivslängden - den intjänade pensionen ska räcka till fler antal år som pensionär. För att upprätthålla en rimlig kompensationsgrad krävs att arbetslivets längd anpassas efter medellivslängdens utveckling. En sådan utveckling har inte skett i tillräcklig grad för att upprätthålla kompensationsgraden. Den reala ekonomiska standarden har ökat för pensionärerna som grupp Inkomstpensionen och tilläggspensionen följer inkomstutvecklingen men med ett avdrag för förskottsräntan på . Det innebär att den ekonomiska standarden5 i jämförelse med den förvärvsaktiva delen av befolkningen alltid successivt minskar med stigande ålder. har nyblivna pensionärer högre inkomster än de pensionärer som lämnar gruppen. Studerar man utvecklingen för gruppen pensionärer så innebär det med andra ord att det inte är exakt samma personer som ingår i analysen eftersom gruppens sammansättning förändras. Av diagram 1.12 framgår att skillnaderna i ekonomisk standard mellan olika pensionärsgrupper är stora. Diagrammet visar att sammanboende pensionärer endast har en något lägre ekonomisk standard än befolkningen i åldern . De har inte heller tappat gentemot de yngre . De ensamstående har däremot en betydligt lägre ekonomisk standard än både personer och sammanboende pensionärer, och särskilt gäller det ensamstående kvinnliga pensionärer. 5 Individens ekonomiska standard är hushållets disponibla inkomst justerad efter familjestorlek. För en utförligare beskrivning av ekonomisk standard se ekonomiska vårproposition, Bilaga 2 Fördelningspolitisk redogörelse. Trots skillnaderna har dock alla grupper pensionärer realt sett ökat sin ekonomiska standard . Diagram 1.12 Pensionärernas reala ekonomiska standard (median) i förhållande till gruppen 0–65, 2002–2015 (prognos ) 66+ år Ensamstående män Källa: beräkningar i HEK (SCB) Stora skillnader mellan olika grupper pensionärer Gruppen pensionärer är heterogen, vilket tabell 1.4 tydligt visar. Flest pensionärer, , är sammanboende i åldern 66–och det är också den grupp som har den högsta ekonomiska standarden. Gruppen yngre sammanboende pensionärer har en ekonomisk standard som är högre än gruppen ensamstående kvinnor . Den främsta förklaringsfaktorn till att ha en låg ekonomisk standard är att vara ensamstående. Det gäller även i gruppen som är . Därutöver finns också ett generellt mönster att äldre pensionärer har lägre ekonomisk standard än yngre och att kvinnor har lägre ekonomisk standard än män. Eftersom kvinnor lever är också en större andel äldre kvinnor ensamstående än männen. 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Tabell 1.4 Ekonomisk standard och andelen personer i olika grupper, prognos 2015 1 Oberservera att ekonomisk standard inte är detsamma som årsinkomst. Individens ekonomiska standard är hushållets disponibla inkomst justerad efter familjestorlek. Källa: beräkningar i HEK 2013 I tabell 1.5 har gruppen som är delats upp på inrikes och utrikes födda kvinnor och män. Tabellen visar att den ekonomiska standarden för utrikes födda kvinnor i genomsnitt är av den för inrikes födda kvinnor. De utrikes födda männen har en ekonomisk standard som uppgår till av de inrikes födda männens. Tabell 1.5 Ekonomisk standard, inrikes och utrikes födda, prognos 2015 1 Observera att ekonomisk standard inte är detsamma som årsinkomst. Individens ekonomiska standard är hushållets disponibla inkomst justerad efter familjestorlek. Källa: beräkningar i HEK 2013 1.3.5Arbetslivets betydelse för pensionens storlek Medellivslängden ökar med per decennium. Kvinnor har en något högre medellivslängd än män men ökningstakten är kraftigare för männen och därför tenderar skillnaden i medellivslängd mellan könen att minska. om en pensionsålder vid är alltjämt påtaglig. Såväl tidigt som sent uttag har visserligen ökat och lett till en större spridning men i genomsnitt ligger uttaget stadigt vid . Den ökade medellivslängden har i stor utsträckning tagits ut , dvs. det är pensionstiden och inte arbetslivet som förlängs. Dock finns en tydlig tendens att fler arbetar efter även om det i många fall inte handlar om heltid. Fler arbetade timmar ökar pensionerna och minskar risken för balansering Genomsnittligt längre arbetsliv leder till långsiktigt högre pensioner än annars. Annorlunda uttryckt; om vi inte förlänger arbetslivet i takt med vårt längre liv så kommer pensionerna som andel av slutlönen successivt att minska. Längre arbetsliv leder också till högre inkomster till pensionssystemet och ett finansiellt starkare pensionssystem, vilket minskar risken för att den automatiska balanseringen aktiveras med en sämre pensionsutveckling som följd. Det finns alltså en direkt koppling mellan antalet arbetade timmar i samhället och risken för att balanseringen aktiveras. En procents ökning av antalet arbetade timmar ger en förstärkning av pensionssystemets ställning med cirka 65– . I en balanseringssituation innebär det nästan en procents bättre pensionsutveckling. Ett längre arbetsliv behövs för att upprätthålla rimliga pensioner I ett autonomt avgiftsbestämt pensionssystem blir pensionen så stor som avgifterna räcker till. Lever vi allt längre utan att kompensera det med ett längre arbetsliv blir med nödvändighet pensionerna som andel av slutlönen allt lägre. Enligt beräkningar räcker det med att förlänga arbetslivet med två tredjedelar av den förlängda livstiden för att behålla nivån på pensionen, men inte heller det uppnås . Pensionssystemet skapades utifrån medellivslängden och en då antagen pensionsålder på . 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET upprätthållas krävs att den relation mellan livslängd och pensionsålder som gällde för personer födda bibehålls. Det innebär enligt beräkningar i att den som är född behöver jobba till och den som är född till – om pensionen som andel av lönen ska vara densamma som för den som föddes och gick i pension . Även inträdesåldern har betydelse för arbetslivets längd Den genomsnittliga åldern för uttag av ålderspension var . Genomsnittsåldern är mycket och har inte förändrats . Spridningen av uttagen har dock ökat på så sätt att såväl uttag före som har ökat påtagligt. Uttag av pension är dock inte liktydigt med att man slutar arbeta. För att visa hur arbetslivets längd har förändrats behöver man dessutom studera faktiskt inträde och faktiskt utträde på arbetsmarknaden. När medellivslängden stiger är det naturligt att i första hand fokusera på förändringen i utträdesålder. Ett vanligt sätt är då att mäta den förväntade utträdesåldern, vilket anger den ålder då dagens 50-åringar lämnar arbetsmarknaden, givet att de har samma arbetskraftsdeltagande som det som gäller . Måttet innehåller alltså ett antagande om framtiden på motsvarande sätt som gäller för förväntad medellivslängd. Utvecklingen av en på så sätt beräknad utträdesålder har varit positiv men är fortfarande lägre för män än den var (se diagram 1.13). För kvinnor har utträdesåldern ökat men här saknas tillförlitlig statistik för 70-talet. Diagram 1.13 Genomsnittlig ålder vid utträdet från arbetslivet för kvinnor och män som fanns i arbetskraften Anm. Uppgifter om kvinnors utträdesålder finns . För att visa utvecklingen redovisas därför enbart männens utträdesålder perioden –1979. Pensionens storlek beror dock på hela arbetslivets längd och inträdesåldern har därför också stor betydelse. Om man definierar den åldern som arbetskraftsdeltagande med minst 20 timmars arbetstid , så steg inträdesåldern kraftigt (till mitten av 90-talet) till följd av en motsvarande kraftig tillströmning till högre utbildning. Under de efterföljande 20 åren har utvecklingen varit relativt stabil och utan någon tydlig trend åt något håll (diagram 1.14). Ökningen av inträdesåldern var större för kvinnor än för män, en skillnad som därefter har bestått. 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Diagram 1.14 Inträdesålder i arbetslivet för kvinnor och Diagram 1.15 Arbetslivets längd för kvinnor och män Anm. Uppgifter om kvinnors utträdesålder finns . För att visa utvecklingen redovisas därför enbart männens utträdesålder . Den sammantagna effekten av inträdesålder och utträdesålder, dvs. den summerade effekten av diagrammen 1.13 och 1.14 ger arbetslivets längd, vilken framgår av diagram 1.15. Det är den längden som vanligen är den viktiga för pensionens storlek i ett livsinkomstbaserat system. Längden har ökat stadigt men är fortfarande kortare än vad arbetslivets längd var 1990. Till största delen beror det på den påtagligt senare debutåldern i arbetslivet vars effekt är starkare än en senarelagd utträdesålder. Enligt betänkande (SOU 2013:25 Åtgärder för ett längre arbetsliv) har arbetskraftsdeltagandet ökat bland personer men inslaget av deltid är tydligt och omräknat till helårsarbetande var ökningen under de år som utredningen mätte (2005–2012) mycket liten. Sammantaget har det uppkommit en förskjutning i arbetslivet på så sätt att såväl inträdet som utträdet i genomsnitt har blivit senarelagt. Medellivslängden har stigit med som ett genomsnittligt arbetsliv t.o.m. har blivit något kortare. Förvärvsmönstret mellan kvinnor och män skiljer sig åt på så sätt att kvinnor i genomsnitt har ett kortare arbetsliv, en lägre förvärvsfrekvens och arbetar mer deltid. I ett livsinkomstbaserat pensionssystem får detta till effekt att pensionen blir lägre. Skillnader mellan kvinnor och mäns pensioner har sin grund i ett ojämställt arbetsliv Skillnaderna i pensionsgrundande inkomst mellan kvinnor och män har minskat något , vilket kommer att minska framtida skillnader i pension mellan könen. Det är främst skillnaden i arbetstid som ligger bakom detta medan skillnaderna mellan kvinnors och mäns arbetskraftsdeltagande inte minskat det . Det finns dock alltjämt en tydlig skillnad i pension mellan kvinnor och män och utjämningen av skillnaderna går långsamt. Det allmänna pensionssystemet är i sig könsneutralt och skillnaderna har därför sin orsak i faktorer och strukturer utanför pensionssystemet. Kvinnor har i genomsnitt lägre lön, arbetar mer deltid och har ett lägre arbetskraftsdeltagande. Eftersom pensionens storlek i allt väsentligt grundar sig på arbete och på livsinkomsten fortplantar sig obalansen under förvärvslivet till pensionstiden. Det fanns sådana arbetsrelaterade skillnader även när pensionsreformen beslutades och förändringarna i arbetslivet har som framgår av diagram 1.16 varit positiva men inte tillräckliga. 2015/16:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET