prop · H30312 · 2015-09-28 00:00:00 — Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Utredningen föreslår dock inte några övergångsbestämmelser. Remissinstanserna har inte några invändningar. Regeringens förslag om övergångsbestämmelser har beretts med De tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Kapstadskonventionen och luftfarts- protokollet kommer att träda i kraft i den månad som följer efter det att förflutit efter deponeringen av ratifikationsdokument hos Unidroit (se artikel 49.2 i konventionen och artikel XXVIII.2 i protokollet). Först när blir bundet av konven- tionen och protokollet kan den föreslagna lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker träda i kraft. Det är svårt att förutse när detta kommer att ske. Lagen bör därför, som utredningen föreslår, gälla från den dag som regeringen bestämmer. Detsamma gäller övriga lag- ändringar. När det gäller den föreslagna rent nationella bestämmelsen om att artikel XI, alternativ A, i vissa situationer ska tillämpas bör det i en övergångsbestämmelse tydliggöras att bestämmelsen bara ska tillämpas i en insolvenssituation som uppkommer efter ikraftträdandet. Övergångsbestämmelser om hur säkerhetsrätter och andra rättigheter som var registrerade i det ska behandlas finns i konventionen (artikel 60.1 som inkorporeras, jfr 2 § lagen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker). Enligt bestämmel- sen ska konventionen inte tillämpas på en redan existerande rättighet. Rättigheten behåller den prioritet den hade enligt nationell lag innan konventionen trädde i kraft (se avsnitt 5). En säkerhetshavare behöver således inte registrera sin säkerhetsrätt i det internationella registret enligt konventionens bestämmelser vid tillträdet. För att en panträtt på grund av en inteckning i luftfartyg som har gjorts före ikraftträdandet ska behålla sin förmånsrätt krävs en övergångs- bestämmelse i förmånsrättslagen. I övrigt är det inte nödvändigt med några övergångsbestämmelser. I artikel 39.3 i konventionen finns en övergångsbestämmelse om prioriteten för de legala säkerhetsrätter som omfattas av en förklaring till artikel 39.1a. Av bestämmelsen följer att de legala säkerhetsrätterna endast ska ha prioritet framför internationella säkerhetsrätter som inte var registrerade i det internationella registret när den fördragsslutande staten 2015/16:12 deponerade sin förklaring till artikel 39.1a. Eftersom avger en förklaring till artikel 39.4 blir denna övergångsbestämmelse inte aktuell att tillämpa. Prioriteten för legala säkerhetsrätter som omfattas av förklaring till artikel 39.1a, dvs. luftpanträtt och i vissa fall retentionsrätt, kommer till följd av förklaringen till artikel 39.4 att ha företräde framför internationella säkerhetsrätter även om de var registre- rade vid tiden för tillträde. Detta framgår av de tillägg som görs i 4 och 9 §§ förmånsrättslagen. Regeringens bedömning: Ett svenskt tillträde till Kapstadskonven- tionen och luftfartsprotokollet bedöms ha positiva ekonomiska effekter främst för de större svenska lufttrafikföretagen som troligtvis kommer att göra stora besparingar vid inköp av nya luftfartyg. Dessa besparingar kan förväntas medföra andra positiva samhällsekono- miska konsekvenser. Ett tillträde till Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet kan komma att marginellt påverka statens intäkter från stämpelskatt för inteckningar i luftfartyg. Intäkterna skulle kunna minska med några . En sådan minskning kan emellertid förväntas även om inte skulle tillträda de båda överenskommelserna. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i denna del. anför om att en tillämpning av artikel XI, alternativ A, på företagsrekonstruktioner kan förväntas göra det svårt att rekonstruera svenska flygbolag behandlas i avsnitt 8. anser att det saknas uppgifter om berörda företag utifrån antal och storlek, liksom uppgifter om de faktorer som påverkar i vilken mån lufttrafikföretagen kommer att beröras vid ett svenskt tillträde. Skälen för regeringens bedömning: Finansiering av flygplan, heli- koptrar och flygmotorer är en fråga av stor ekonomisk betydelse för de svenska lufttrafikföretagen och för deras konkurrenskraft. Det är därför angeläget att svenska flygbolag och andra svenska lufttrafikföretag har möjlighet att använda sig av de mest förmånliga finansieringsvillkoren vid inköp av nya luftfartyg. De huvudsakliga sätten att finansiera nya luftfartyg – lån eller leasing – innebär att kreditgivaren får en säkerhets- rätt i luftfartyget eller flygmotorn. Skyddet för säkerhetsrätten vid gäldenärens konkurs eller avtalsbrott ser olika ut i olika rättssystem. Detta skapar osäkerhet hos kreditgivarna, speciellt med tanke på att luftfartyg snabbt förflyttar sig över olika nationsgränser. Om tillträder konventionen och protokollet på det sätt som regeringen föreslår, kommer att kunna sättas upp på Kapstadslista. Svenska flygbolag kommer därmed att få ekonomiska för- delar vid finansiering av nya flygplan, främst genom användningen av ra- batt på exportkrediter. Sammanlagt handlar det om upp till 800 miljoner kronor , beroende på vilka finansieringslösningar Prop. 2015/16:12 som används och på företagens kreditvärde. Om inte tillträder, kommer de svenska lufttrafikföretagen även i fortsättningen att ha en konkurrensnackdel i förhållande till lufttrafik- företag i stater som har tillträtt konventionen och protokollet, t.ex. . Det finns då en klar risk att svenska lufttrafikföretag väljer att förlägga sin verksamhet i en fördragsslutande stat eller i varje fall att registrera sina luftfartyg i en sådan stat, s.k. utflaggning. Utflaggning påverkar tillgången på luftfartyg vid en kris- eller krigssituation, då endast svenskregistrerade luftfartyg kan tas ut för att användas av myndigheter i sådana situationer. Ett tillträde till konventionen och protokollet medför inga skyldigheter för svenska lufttrafikföretag. Det internationella registret är självfinan- sierat genom avgifter, och registrering av en internationell säkerhetsrätt där är dessutom frivillig. Endast luftfartyg och flygmotorer av en viss storlek eller kapacitet kommer att omfattas av luftfartsprotokollet och Kapstadskonventionen. Hur många av de svenska lufttrafikföretagen som direkt kommer att beröras av ett tillträde beror på storleken på luftfartygen i företagens flotta. I varje fall kommer de elva lufttrafikföretag med s.k. stor operativ licens, dvs. som har luftfartyg vars högsta tillåtna startmassa är eller mer eller har 20 säten eller fler, att kunna omfattas av luftfarts- protokollet. Lufttrafikföretag med mindre luftfartyg som inte omfattas av proto- kollet kommer även efter ett svenskt tillträde att vara hänvisade till det i luftfartyg. Det innebär att de inte heller i fortsättningen kommer att kunna registrera rättigheter i flygmotorer separat och att de vid uttag av inteckningar i luftfartyg måste betala stämpelskatt om en procent av det intecknade beloppet. Transport- styrelsen påpekar att detta sannolikt kommer att innebära en viss konkurrensnackdel för de mindre lufttrafikföretagen som också kan få bära en större del av kostnaden för det om de större luftfartygen väljer att enbart använda sig av det internationella registret. Flygbranschen förefaller dock inte se någon särskild risk för detta och anser åtminstone inte att det utgör ett skäl mot att tillträda överenskommelserna. Det internationella registret kommer att verka parallellt med det . För internationella säkerhetsrätter i luft- fartyg som omfattas av luftfartsprotokollet är det möjligt att göra registreringar i båda registren. I vilken utsträckning detta kommer att ske är oklart. Med hänsyn till att det vid inteckningar i det svenska inskriv- ningsregistret utgår stämpelskatt är det troligt att de större lufttrafik- företagen, i varje fall efter en inledande period, kommer att välja att göra motsvarande inskrivningar enbart i det internationella registret. Andra inskrivningar i luftfartyg kan, som påpekar, även fortsättningsvis antas komma att göras i båda registren. Det är därför svårt att förutse i vilken mån Transportstyrelsens intäkter från avgifter för registreringar kommer att påverkas. En eventuell minskning bedöms emellertid vara försumbar. En minskning av antalet uttagna inteckningar i inskrivningsregistret kommer att innebära att intäkterna från stämpelskatt kommer att minska. I vilken utsträckning det kommer att ske är svårt att förutse. är det på grund av möjligt att regist- rera en rättighet i ett annat land och sedan flytta över den till det svenska Någon stämpelskatt ska då inte betalas. har de årliga intäkterna från stämpelskatten hänförlig till större luftfartyg legat mellan och som mest drygt fem Mot bakgrund av att ett vanligt passagerarflygplan kostar minst ca är det tydligt att långt ifrån alla flyg- plan pantsätts genom inteckningar i inskrivningsregistret; intäkterna från stämpelskatten skulle i så fall ha varit betydligt större. Det ska också beaktas hur intäkterna från stämpelskatten kan komma att påverkas om väljer att inte tillträda överenskommelserna. Som anges ovan finns då en risk att lufttrafikföretag i allt större utsträck- ning registrerar sina luftfartyg i fördragsslutande stater för att kunna ta del av mer förmånliga ekonomiska villkor. kommer intäkterna från stämpelskatten ändå att minska. Ett tillträde till Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet kommer i övrigt inte att medföra några kostnader för staten. I stället kan det förväntas medföra positiva samhällsekono- miska konsekvenser, t.ex. bibehållna skatteintäkter och arbetstillfällen. Några negativa samhällsekonomiska konsekvenser befaras inte. Transportstyrelsen kommer vid ett tillträde att få i uppgift att registrera de oåterkalleliga fullmakterna för avregistrering och export som regleras i luftfartsprotokollet samt att handlägga begäran om avregistrering och export grundad på en sådan fullmakt. Denna extra arbetsuppgift för myndigheten bedöms vara begränsad. Registrering och annan hantering av dessa fullmakter bör kunna finansieras genom att Transportstyrelsen tar ut avgifter med stöd av 11 kap. 3 § luftfartsförordningen. från dessa avgifter kommer, i enlighet med de principer som gäller för myndighetens finansiering, att redovisas mot inkomsttitel på statens Kostnaderna för denna verksamhet bedöms rymmas inom befintlig ram för Transportstyrelsens avgiftsfinansierade verksamhet. Uppgiften att upplysa om tillträde till Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet och förekomsten av det internationella registret kan inledningsvis innebära ett visst begränsat administrativt merarbete De avtalstyper som kan grunda en internationell säkerhetsrätt – pant- avtal, leasingavtal och köpavtal där säljaren har ett äganderättsförbehåll – är väl kända i svensk rätt. Ett tillträde till konventionen och protokollet innebär att separata bestämmelser kommer att tillämpas på interna- säkerhetsrätter och vissa andra rättigheter som omfattas av konventionen och luftfartsprotokollet. De största skillnaderna i förhållan- de till svensk rätt är vad som ska gälla i en insolvenssituation; luftfarts- protokollet ger borgenären större möjlighet att i en sådan situation snabbt återta egendomen i vilken säkerhetsrätten finns. Den trygghet som det innebär för kreditgivarna kommer lufttrafikföretagen till godo. Sammantaget är regeringens bedömning att ett tillträde skulle medföra stora ekonomiska fördelar för de större svenska lufttrafikföretagen, vilket sannolikt kommer att medföra andra positiva samhällsekonomiska effek- Det är inte möjligt att förutsäga storleken på den förmodade minsk- Prop. 2015/16:12 ningen av intäkter från stämpelskatt, som – på grund av möjligheten till s.k. utflaggning – troligen kommer att ske oavsett om tillträder eller inte. Ett tillträde innebär inga skyldigheter för svenska företag. Utöver Transportstyrelsen (och i undantagsfall domstol och Kronofogde- myndigheten) bedöms i princip inga svenska myndigheter påverkas. 11.1Förslaget till lag om internationella säkerhets- rätter i lösa saker Genom lagen inkorporeras huvuddelarna av Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet i svensk rätt. Tre typer av avtal kan ge upphov till en internationell säkerhetsrätt: pantavtal (inklusive säkerhetsöverlåtelser), leasingavtal och köpeavtal där säljaren har ett äganderättsförbehåll. För att omfattas av konven- tionens bestämmelser måste säkerhetsrätten vara knuten till en typ av egendom som anges i konventionen, såsom luftfartsobjekt. objekt omfattar luftfartygsskrov, helikoptrar och flygmotorer och regleras särskilt i luftfartsprotokollet. Avgörande för om konventionen och protokollet är tillämpliga är om gäldenären (dvs. pant- eller säkerhetsställaren, leasingtagaren eller köparen) hör hemma i en stat som har tillträtt konventionen eller om luftfartyget är registrerat i en fördragsslutande stat. formella krav vara uppfyllda. Bland annat måste luftfartsobjektet vara av viss storlek eller kapacitet. Protokollet utgör ett komplement till konventionen där konventionens bestämmelser anpassas för att passa luftfartssektorn. protokollet ska läsas tillsammans och tolkas i ljuset av varandra. är oförenliga, har protokollet företräde. I konventionen och protokollet regleras framför allt hur internationella säkerhetsrätter ska behandlas i olika situationer, bl.a. vilka åtgärder borgenären kan vidta om gäldenären inte uppfyller sina skyldigheter Det finns även bestämmelser om överlåtelse av inter- nationella säkerhetsrätter och av rättigheter som följer med säkerhets- rätten, t.ex. avbetalningar och leasingavgifter. Frågor som inte behandlas i konventionen eller protokollet regleras av tillämplig nationell rätt. Vid tillämpningen av konventionens och protokollets bestämmelser ska hänsyn tas till de förklaringar som respektive fördragsslutande stat har Vilka förklaringar en stat har avgett och innehållet i dessa anges på Unidroits hemsida. förklaringar finns också i över- enskommelser med främmande makter. Konventionen och protokollet är främst utformade för att tillämpas vid Men överenskommelserna är inte begränsade till dessa fall. Exempelvis kan ett pantavtal mellan två parter i samma fördragsslutande stat ge upphov till en internationell säkerhets- rätt på vilken konventionen och protokollet är tillämpliga. 2015/16:12 Registering i det internationella registret är avgörande för vissa frågor, bl.a. om prioritet, men är inte nödvändigt för att en säkerhetsrätt ska omfattas av konventionen och protokollet. Om en säkerhetsrätt uppfyller konventionens och protokollets krav i övrigt, utgör den en internationell säkerhetsrätt och får verkan mellan avtalsparterna oavsett om den registreras i det internationella registret eller inte. Systemet med internationella säkerhetsrätter som kan registreras i ett internationellt register är avsett att fungera parallellt med nationella system för registrering av olika rättigheter i luftfartsobjekt. Det i luftfartyg som förs av Transport- styrelsen och som regleras i lagen (1955:227) om inskrivning av rätt till luftfartyg kommer att finnas vid sidan av det internationella. Det finns inget hinder mot att registrera säkerhetsrätter i både det svenska och det internationella registret. När det i konventionen eller protokollet talas om registrerade säkerhetsrätter, är det emellertid bara säkerhetsrätter i det internationella registret som avses. Säkerhetsrätter som registrerats i nationella register men inte i det internationella betraktas vid tillämp- ningen av konventionen och protokollet som oregistrerade. Vissa bestäm- melser i konventionen och protokollet kan ändå bli tillämpliga på dessa säkerhetsrätter, eftersom tillämpligheten inte avgörs av en eventuell registrering. De olika avtalstyperna som kan grunda en internationell säkerhetsrätt är etablerade inom svensk rätt. Det finns emellertid ingen svensk lag som gemensamt reglerar de olika typerna av säkerhetsrätter. Bestäm- melserna i konventionen och protokollet avser olika rättsområden och motsvarar i stora drag det som gäller enligt svensk rätt. En skillnad mellan bestämmelserna i konventionen och protokollet och rent nationell rätt är hur olika säkerhetsrätter behandlas vid ett insolvensförfarande. Detta påverkar främst tillämpligheten av utsökningsbalken, konkurslagen (1987:672), lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion och förmåns- rättslagen (1970:979). Genom lagen införs i svensk rätt en särskild reglering för vissa säker- hetsrätter i luftfartsobjekt. I den utsträckning som lagen är tillämplig och reglerar samma frågor som andra lagar, ska den tillämpas i stället för de andra lagarna. I konkurslagen och utsökningsbalken finns bestämmelser som anger att särskild reglering i annan lag ska ha företräde framför konkurslagens respektive utsökningsbalkens bestämmelser (1 kap. 6 § konkurslagen och 1 kap. 2 § utsökningsbalken). I andra relevanta lagar införs bestämmelser som upplyser om förevarande lag. I konventionen och protokollet regleras vissa frågor som också regleras i EU-rättsakter, nämligen insolvensförordningen (rådets förordning [EG] nr 1346/2000 av om insolvensförfaranden), I- förordningen (och rådets förordning [EU] nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område) och I-förordningen (och rådets förordning [EG] nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser). Genom att EU tillträtt de båda överenskommelserna utgör delar av konventionen och protokollet en del av . Vid tillämpningen av bestämmelser i konventionen och protokollet som rör lagval, domstols behörighet, erkännande av domstols beslut och insolvensrätt ska därmed Prop. 2015/16:12 hänsyn tas till EU:s förklaringar i samband med tillträdet. 1 § Denna lag tillämpas på sådana säkerhetsrätter och andra rättigheter som regleras i konventionen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker av (Kapstadskonventionen) och protokollet till konventionen om internationella säkerhetsrätter i lösa saker, om särskilda frågor rörande luftfarts- objekt (luftfartsprotokollet). Lagen tillämpas också, i den utsträckning som följer av konventionen, på sådana säkerhetsrätter och andra rättigheter som har uppkommit enligt annan lag och som omfattas av förklaringar till artiklarna 39 och 40 i konven- tionen. Förklaringarna finns, tillsammans med förklaringar som avser artikel 54.2 i konventionen och artiklarna XII och XIII i protokollet, i överens- kommelser med främmande makter (SÖ). Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8. Av första stycket framgår att lagen tillämpas på internationella säker- hetsrätter och s.k. tillhörande rättigheter som regleras i Kapstadskonven- tionen och luftfartsprotokollet (artikel 1.o och 1.c i konventionen). Genom hänvisningen till luftfartsprotokollet är lagen också tillämplig vid försäljningar av luftfartsobjekt i den utsträckning som anges i proto- kollet (artikel III). I andra stycket upplyses om att lagen även tillämpas på andra rättig- heter än de som nämns i första stycket, nämligen sådana som har upp- kommit enligt annan lag och som omfattas av förklaringar till artiklarna 39 och 40 (jfr 4 och 5 §§). De nämnda förklaringarna finns i överenskommelser med främmande makter. Där finns också de övriga förklaringar som lämnar avseende artikel 54.2 i konventionen och artiklarna XII och XIII i protokollet. Internationella bestämmelser som ska gälla som svensk lag 2 § Artiklarna 1–16, 18–22, 24–26, 28–38, 41–46 och 60.1 och 60.2 i Kapstads- konventionen ska i originaltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar registreringsorganet eller de fördragsslutande parternas förpliktelser mot varandra. Konventionens engelska originaltext finns tillsammans med en svensk över- sättning som bilaga 1 till denna lag. Texterna på övriga originalspråk – arabiska, franska, kinesiska, ryska och spanska – finns i SÖ. Originaltexterna har samma giltighet. Genom paragrafen inkorporeras huvuddelen av bestämmelserna i stadskonventionen. Övervägandena finns i avsnitt 8. I första stycket anges vilka bestämmelser i som ska gälla som svensk lag, nämligen bestämmelserna i artiklarna 1–16, 18–22, 24–26, 28–38, 41–46 och 60.1 och 60.2. 2015/16:12 Artiklarna 1–7 innehåller definitioner och anger konventionens til- lämpningsområde. I artiklarna 8–15 finns de centrala bestämmelserna om borgenärens möjligheter att vidta åtgärder vid gäldenärens avtalsbrott. Artiklarna 16, 18–22, 24–26 och 28 innehåller bestämmelser om det internationella registret och registreringar i detta. Bestämmelserna vänder sig både till dem som använder registret och till registreringsorganet. Artiklarna inkorporeras dock i sin helhet. Artiklarna 17, 23 och 27 avser enbart tillsynsmyndighetens och regi- streringsorganets uppgifter och skyldigheter samt deras privilegier och immunitet. De inkorporeras därför inte. Artiklarna 29–38 reglerar den internationella säkerhetsrättens verkan gentemot tredje man samt överlåtelser av internationella säkerhetsrätter och tillhörande rättigheter. Här återfinns bl.a. den centrala bestämmelsen om prioritetsordningen mellan konkurrerande säkerhetsrätter (artikel 29). Artiklarna 39 och 40 riktar sig till de fördragsslutande staterna och ger dem möjlighet att lämna förklaringar beträffande säkerhetsrätter och andra rättigheter som har uppkommit till följd av nationell rätt. Artiklarna ger inte i sig enskilda några rättigheter eller skyldigheter och inkorporeras därför inte. Innebörden av förklaringar till artiklarna 39.1b och 40 framgår av 4 och 5 §§ i denna lag. förklaring till artikel 39.1a föranleder tillägg i 4 och 9 §§ förmånsrättslagen (1970:979). Artikel 41 reglerar konventionens tillämpning på försäljning. Artik- larna 42–46 innehåller bestämmelser om jurisdiktion och om konven- tionens förhållande till andra konventioner. Artiklarna 47–62 är slutbestämmelser och inkorporeras inte. Ett undantag är artikel 60 punkterna 1 och 2 som innehåller konventionens övergångsbestämmelser och som ska gälla som svensk lag. Enligt artikel 60.1 ska konventionen inte tillämpas på redan befintliga säkerhetsrätter eller andra rättigheter när en stat tillträder. Dessa behåller den prioritet de hade enligt nationell lag innan konventionen trädde i kraft i förhållande till staten. Vilken tidpunkt som konventionen ska anses ha trätt i kraft anges i artikel 60.2. Rättigheten eller säkerhetsrätten måste dock avse ett objekt som omfattas av konventionen. Detta innebär att den som har en säkerhetsrätt i ett luftfartsobjekt som omfattas av luftfartsprotokollet och som har registrerat den i inskrivningsregistret innan konventionen träder i kraft i förhållande till , inte behöver registrera säkerhetsrätten i det internationella registret för att den ska behålla sin prioritet. Efter det att konventionen träder i kraft i förhållande till måste nya säkerhetsrätter som uppfyller kraven på internationella säkerhetsrätter registreras i det internationella registret för att inte riskera att få sämre prioritet. Om de inte registreras där, betraktas de som oregistrerade. En innehavare av en internationell säkerhetsrätt som registrerats i det inter- nationella registret är skyddad mot senare uppkomna rättigheter eller säkerhetsrätter. Vissa av de artiklar som inkorporeras genom paragrafen innehåller både bestämmelser som riktar sig de fördragsslutande staterna eller regi- streringsorganet och bestämmelser som är relevanta för enskilda eller för nationella myndigheter. Så är t.ex. fallet med artiklarna 13, 18, 22 och 26. Av andra stycket framgår att artiklarna inte ska gälla som lag här i landet till den del de uteslutande reglerar registreringsorganet eller de fördragslutande parternas förpliktelser mot varandra. Konventionen finns i originaltext på arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska.