prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — 2.artiklarna 4, 7–8.4, 9.1, 10–13.2, 15.4 och 24 i fartygspassagerar- förordningen, och 3.artiklarna 4, 8, 9, 10.1, 10.3, 10.4, 11.1, 13–15, 17.3, 26 och 27 i busspassagerarförordningen. Den som inte fullgör en sådan Den som inte fullgör en sådan skyldighet får åläggas att göra det. skyldighet får åläggas att göra det. Åläggandet får förenas med vite. Åläggandet får förenas med vite. En talan om ett sådant åläggande En talan om ett sådant åläggande väcks vid Patent- och marknads- I ett tillsynsärende om en skyldighet som avses i första stycket tillämpas 42–45 §§ marknadsföringslagen (2008:486) och det som i övrigt gäller enligt den lagen vid tillämpning av de bestämmelserna. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning fick en särskild utredare i uppdrag att analysera om det finns behov av särskilda åtgärder för vissa måltyper i organisatoriskt eller processuellt hänseende i syfte att åstadkomma särskild snabbhet eller särskild kompetens samt att i förekommande fall lämna förslag på sådana åtgärder (dir 2008:49). Utredningen, som tog namnet , överlämnade sitt betänkande Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol (SOU 2010:44). Utredningen bedömer att behovet av särskild kompetens i domstolsförfarandet är tydligt för de immaterial- rättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena. Utredningen uttalar vidare att det finns många och starka beröringspunkter mellan de immaterialrättsliga, konkurrensrättsliga och marknadsföringsrättsliga målen och ärendena och förordar därför en koncentration av dem. Utredningen anser att det finns anledning att närmare överväga om det bör inrättas en ny särskild domstol och att samla de nu aktuella målen och ärendena där. Utredningen gör bedömningen att ett flertal frågeställningar behöver belysas närmare innan det i detalj kan anges hur en sådan ny ordning för domstolspröv- ningen av dessa mål bör utformas. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och remissyttrandena finns till- gängliga i (Ju2010/05515/DOM). Inom utarbetades departementspromemorian Patent- och marknadsdomstol (Ds 2014:2). I departementspromemorian föreslås att domstolsprövningen av immaterialrättsliga, marknadsförings- rättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden ska ske samlat i en särskild domstol i första instans (Patent- och ) och en särskild domstol i andra instans (Patent- och marknadsöverdomstolen). Som en konsekvens av förslaget ska Patentbesvärsrätten och Marknads- domstolen upphöra. I departementspromemorian föreslås vidare en ny lag om patent- och marknadsdomstolar med regler om bl.a. tillämplig processlag, domstolarnas sammansättning och förfarandet i domstolarna. En sammanfattning av departementspromemorian finns i bilaga 1. Lagförslagen finns i bilaga 2. Departementspromemorian har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2014/00129/DOM). och har i ärendet kommit in med kompletterade yttranden. Remissutfallet avseende departementspromemorians förslag var i huvudsak positivt. I vissa avseende lämnades dock synpunkter som för- anledde ytterligare överväganden i förhållande till departementsprome- förslag. Dessa överväganden gjordes i promemorian Patent- och marknadsdomstol; kompletterande överväganden. En sammanfattning av den kompletterande promemorian finns i bilaga 4. Lagförslagen finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2015/00841/DOM). I denna proposition behandlas de lagförslag som lämnas i departe- mentspromemorian och den kompletterande promemorian. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets synpunkter. punkterna behandlas i avsnitt 7.1, 7.3 och 8 eller i författnings- kommentaren till berörda bestämmelser. De leder till ändringar i lagförslagen 2.1, 2.7 och 2.41. I förhållande till lagrådsremissen görs även ändringar i lagförslagen 2.7 och 2.8 för att säkerställa att gällande rätt bibehålls i ett par avseenden. Ändringarna behandlas i avsnitt 9.4.1 och i författningskommentaren till 22 § i förslaget till lag om ändring i mönsterskyddslagen (1970:485). Lagförslaget 2.38 anpassas vidare utifrån gällande lydelse av berörda Dessutom görs språkliga och redaktionella ändringar i några av lagförslagen. 4.1.1 Allmänt om immaterialrätten Immaterialrätten är en del av civilrätten och handlar om det rättsliga skyddet för intellektuella prestationer och kännetecken. innefattar dels upphovsrätten och de närstående rättigheterna, som om- fattar skyddet för bl.a. litterära och konstnärliga verk, dels det industriella rättsskyddet, som omfattar skyddet för bl.a. mönster, uppfinningar samt varu- och näringskännetecken. Det immaterialrättsliga skyddet uppkommer på olika sätt beroende på På t.ex. upphovsrättens område uppstår det formlöst, medan det på det industriella rättsskyddets område ofta krävs registre- Ensamrätt till varu- och näringskännetecken kan förutom genom registrering också förvärvas genom inarbetning. utom ett självständigt känneteckensrättsligt skydd för namn och firma (s.k. naturliga varukännetecken) utan krav på vare sig registrering eller På motsvarande sätt finns det ett visst firmarättsligt skydd för näringsidkares namn och varukännetecken. Immaterialrätten syftar till att bl.a. främja skapande, innovation och Det immaterialrättsliga skyddet innebär att innehavaren som utgångspunkt får en ensamrätt att exploatera det som han eller hon Ensamrätten är på olika sätt inskränkt. För att säkerställa att de immateriella rättigheterna inte blir innehållslösa finns det i alla centra- la immaterialrättslagar regler om skydds- och säkerhetsåtgärder (t.ex. intrångsundersökning) samt straff- och civilrättsliga sanktioner (t.ex. Vissa åtgärder kan riktas också mot andra än intrångs- göraren (t.ex. informationsföreläggande). uppvisar här stora likheter. Rättsområdet har en stark internationell prägel. är parter till en rad globala konventioner på området. 2015/16:57 omfattande EU-regleringar. Detta har i hög grad påverkat innehållet i svensk rätt. Det pågår även omfattande reformarbeten på både europeisk och global nivå. 4.1.2Närmare om de olika immaterialrätterna Upphovsrätten och närstående rättigheter Upphovsrätten reglerar författares, kompositörers, konstnärers och andra upphovsmäns rättigheter att bestämma över hur deras litterära eller konstnärliga verk får användas (se lagen [1960:729] om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, URL). Till detta rättsområde hör också skyddet för vissa s.k. närstående rättigheter. Upphovsrätten uppstår form- löst när verket skapas och det finns därmed ingen registreringsordning. Materiellt sett krävs det bl.a. att verket uppnår en viss grad av originalitet (verkshöjd). Även de till upphovsrätten närstående rättigheterna uppstår formlöst, t.ex. skyddet för radio- och tv-företags utsändningar samt för fotografiska bilder. Såvitt gäller kretsmönster för halvledarprodukter finns en reglering som har likheter med den upphovsrättsliga. Även i detta fall uppstår ensamrätten formlöst vid själva skapandet. Materiellt krävs det bl.a. att kretsmönstret är resultatet av en egen intellektuell insats av den som har skapat mönstret och att kretsmönstret inte är allmänt förekommande inom halvledarindustrin (se lagen [1992:1685] om skydd för krets- mönster för halvledarprodukter). Upphovsrättsliga tvistemål och brottmål, t.ex. mål om intrång, handläggs av allmän domstol enligt , RB, allmänna forumregler, vilket innebär att talan kan väckas vid landets samtliga tingsrätter. För vissa upphovsrättsliga mål är dock exklusivt forum (58 § URL). Det gäller mål om radio- och tv- utsändningar i strid mot upphovsrättslagen och mål om ersättningar för vissa särskilda former av upphovsrättsliga utnyttjanden. Totalt inleds ett femtiotal upphovsrättsliga mål . I praktiken föreligger en påtaglig koncentration av många av de upphovsrättsliga målen till och till som överinstans. är sista instans. kom det till in 14 upphovsrättsliga mål. Patent som prövas i svensk domstol Patenträttsligt skydd av en uppfinning med verkan i kan uppstå som en följd av en svensk patentansökan hos Patent- och registrerings- verket, en internationell patentansökan (enligt konventionen om patent- samarbete, PCT) som fullföljs här eller en europeisk patentansökan hos Europeiska patentverket som omfattar . I patentregistret framgår vilka patent som gäller i . Ett patent ger ensamrätt med verkan från ansökans ingivningsdag. Materiellt krävs det bl.a. att uppfinningen i fråga är ny, har uppfinningshöjd och kan tillgodogöras industriellt (se patentlagen [1967:837], PL). Antalet nationella patentansökningar har sjunkit kraftigt . 2015/16:57 gjordes 2 424 ansökningar, vilket kan jämföras med då antalet var 4 920. Om avslår en patent- ansökan kan beslutet överklagas till Patentbesvärsrätten. Om ansökan bifalls kan tredje man (ofta konkurrenter) framställa en invändning hos verket mot beslutet . Godtas invändningen kan verket upphäva patentet eller begränsa dess skyddsomfång. Beslut efter en invändning kan överklagas till Patentbesvärsrätten. Patenthavaren har i ett senare led möjlighet att i administrativ ordning begära att ett patent upphävs eller begränsas. Patentbesvärsrättens avgöranden kan överklagas till . Även måltillströmningen till Patent- besvärsrätten har minskat kraftigt . Antalet inkomna patentmål har minskat från drygt 360 mål till 41 mål . Patenträttsliga tvistemål och brottmål kan röra både europeiska patent som gäller i och svenska nationella patent. Den ena huvudtypen av mål är mål om patentintrång, normalt med patenthavaren som käran- de. Huvudsanktionerna mot patentintrång är förbud vid vite och skade- stånd, men även straffansvar kan komma i fråga. Den andra huvudtypen är ogiltighetsmål, där en utomstående som lider förfång väcker talan om patentets ogiltighet. Det förekommer ofta att den som väcker ogiltighets- talan gör det sedan han eller hon själv blivit föremål för en intrångstalan från patenthavarens sida. är exklusivt forum för det stora flertalet patentmål i allmän domstol (65 § PL), däribland mål om intrång och ogiltighet. är då överinstans. Vissa typer av mål rörande patent, t.ex. mål om licensavtal, handläggs enligt vanliga forumregler, vilket innebär att de kan komma under samtliga tingsrätters prövning. Hovrättens avgöranden i patentmål kan överklagas till . Antalet patentmål vid har minskat avsevärt . inkom 44 mål och inkom 17 mål. Antalet mål rörande patent vid andra tingsrätter är marginellt. är exklusivt forum även för mål enligt lagen om rätten till arbetstagares uppfinningar (9 § lagen [1949:345] om rätten till arbetstagares uppfinningar) och mål om ersättning enligt lagen om försvarsuppfinningar (22 § lagen [1971:1078] om försvarsuppfinningar). Tvister som rör kollektivavtal på dessa områden handläggs av Arbets- domstolen om inte något annat följer av kollektivavtalet. Ett enhetligt patentskydd och en enhetlig patentdomstol Som ett resultat av ett fördjupat samarbete mellan flertalet EU- medlemsstater kommer ett enhetligt patentskydd att införas. Det innebär att en sökande genom ett enda förfarande kan få ett europeiskt patent som täcker hela EU, utom några få länder som inte deltar i samarbetet. inrättas en enhetlig patentdomstol som i princip blir ensam behörig att handlägga mål om europeiska patent med eller utan enhetlig verkan. kommer dock de nationella domstolarna att fortsatt kunna avgöra tvister om de europeiska patent som inte har enhetlig verkan. Den enhetliga patentdomstolen ska bestå av en första instans, en andra instans och ett kansli. Första instansen ska ha en central avdelning samt 2015/16:57 lokala och regionala avdelningar. Varje medlemsstat kan själv bestämma om den vill inrätta en lokal avdelning, delta i en regional avdelning eller låta den centrala avdelningen bli behörig att pröva mål som annars skulle ha prövats av en lokal eller regional avdelning. har tillsammans med de baltiska staterna beslutat att inrätta en nordisk-baltisk regional avdelning med säte i . Den som har framställt en ny växtsort eller dennes rättsinnehavare kan få ensamrätt att utnyttja växtsorten (växtförädlarrätt). Växtförädlarrättsligt skydd med verkan i uppkommer genom registrering, antingen hos eller hos EU:s växtsortmyndighet (Community Plant Variety Office). Materiellt krävs det bl.a. att växtsorten är ny, särskiljbar, enhetlig och stabil. beslut kan överklagas till Patentbesvärsrätten, vars beslut kan överklagas till Högsta förvalt- ningsdomstolen. Tvistemål och brottmål rörande växtförädlarrätt, t.ex. mål om intrång i en växtförädlarrätt och mål om hävning av en registrering av en växtsort, handläggs i allmän domstol med tillämpning av allmänna forumregler. För vissa mål är reservforum om behörigt forum saknas enligt (10 kap. 3 § växtförädlarrättslagen [1997:306]). Tingsrättens avgöranden kan överklagas till hovrätt, vars avgöranden i sin tur kan överklagas till . har inga mål om växtförädlarrätt kommit in till Patentbesvärsrätten eller tingsrätt. Mönsterrättsligt skydd av en produkts utseende med verkan i uppstår genom registrering hos av ett mönster, registrering hos för harmonisering av den inre marknaden (OHIM) av en gemenskapsformgivning eller offentlig- görande inom EU av en gemenskapsformgivning. Materiellt sett krävs det bl.a. att mönstret – eller formgivningen – är nytt och särpräglat. registrerar mönsteransökningar efter en formell prövning. Tredje man kan dock framföra en invändning mot en registrering och det görs då en materiell prövning. Verkets slutliga beslut kan överklagas till Patentbesvärsrätten, vars beslut kan överklagas till . kom det in 2 340 mönsteransökningar till Patent- och registre- ringsverket medan endast 437 ansökningar kom in . När det gäller antalet mönstermål i Patentbesvärsrätten har antalet mål minskat drastiskt från 48 mål till att vara färre än tio mål (fyra mål ). Mål om intrång i mönsterrätt handläggs av allmän domstol. Huvud- sakliga sanktioner är förbud vid vite, skadestånd och straff. Även en talan om hävning av mönsterregistrering förs vid allmän domstol (31 § mönsterskyddslagen [1970:485]). Allmänna forumregler gäller. är dock reservforum om behörig domstol saknas enligt (43 § mönsterskyddslagen). Andra instans är hovrätt och sista instans är . kom det till in fem mönsterrättsliga mål. Vid övriga tingsrätter i landet är det ovanligt med mönsterrättsliga mål. Vid intrång i en gemenskapsformgivning som rör tillämpas svenska mönsterrättsliga regler om förbud vid vite, skadestånd och straff m.m. är exklusivt forum i sådana mål. Detsamma gäller för mål avseende fastställande av om ett sådant intrång föreligger (52 § mönsterskyddslagen). Överklagande sker till , vars avgöranden kan överklagas till . Hävning av en sådan rättighet sker dock efter ansökan hos OHIM. kom det till in tre mål om gemenskapsformgivning. Varumärkesrätten ger innehavare av varukännetecken en ensamrätt att använda kännetecknet som symbol för varor eller tjänster som tillhanda- hålls i dennes näringsverksamhet. Bestämmelser om varukännetecken finns främst i varumärkeslagen (2010:1877), VML. Varumärkesrättsligt skydd med verkan i kan uppstå genom registrering av ett varu- märke antingen hos eller hos Världs- organisationen för den intellektuella äganderätten (, ) eller genom registrering av ett gemen- skapsvarumärke hos OHIM. Ensamrätt i till varukännetecken kan uppkomma också utan registrering genom inarbetning. Dessutom skyddas enligt svensk rätt firmor, andra näringskännetecken och namn som naturliga varukännetecken, utan krav på vare sig registrering eller inarbetning. Materiellt krävs det i stort sett alltid att varumärken och andra varukännetecken har särskiljningsförmåga för de varor eller tjänster som de avser. Varumärkesregistrering vid föregås av en materiell prövning. Tredje man har möjlighet att invända mot kun- gjorda registreringar . En invändning kan leda till att registreringen hävs. Patent- och registreringsverkets beslut kan över- klagas till Patentbesvärsrätten, vars beslut kan överklagas till . kom det in 9 653 nationella varumärkesansökningar till och kom det in 8 483 ansök- ningar. Även när det gäller antalet varumärkesmål i Patentbesvärsrätten är trenden vikande. skedde en minskning från 366 mål till 110 mål . Genom varumärkeslag har det införts ett nytt förfarande för hävning av registrerade varumärken (administrativ hävning), som innebär att kan besluta om hävning i enklare fall, t.ex. då innehavaren av det registrerade varumärket inte längre har något intresse av registreringen. Ett ärende om administrativ hävning kan överlämnas till tingsrätten såväl före som efter det att verket har fattat sitt beslut. I förstnämnt fall sker det på begäran av sökanden efter invändning av rättighetshavaren. I sistnämnt fall sker det efter ansökan om återvinning av rättighetshavaren. Mål om intrång i en varumärkesrätt handläggs i allmän domstol. Sanktionerna är i första hand förbud vid vite, skadestånd och straff. 2015/16:57 mål om hävning av varumärkesregistrering handläggs i allmän domstol, om inte ordningen för administrativ hävning används. Allmänna forum- regler gäller för i registrerade varumärken. är dock reservforum om behörig domstol saknas enligt (10 kap. 6 § VML). Överklagande sker till hovrätt och i sista hand till . Totalt inleds ett femtiotal varumärkesrättsliga mål . kom det till in 37 varumärkesmål. Talan om intrång i ett gemenskapsvarumärke förs vid nationell dom- stol. I är exklusivt forum för sådana mål (10 kap. 6 § VML), vilket innebär att målen efter överklagande prövas av . Sista instans är . Ansökan om hävning av ett gemenskapsvarumärke ska dock ges in till och prövas av OHIM. Firma är den benämning under vilken en näringsidkare driver sin verk- samhet. Om en del av verksamheten bedrivs under en särskild benämn- ing, utgör denna bifirma. Om näringsidkaren jämte firman använder ett annat kännetecken för sin verksamhet, benämns detta sekundärt kännetecken. Firma och sekundärt kännetecken kallas gemensamt näringskännetecken. Firmarätten ger en ensamrätt att använda ett näringskännetecken som benämning för den näringsverksamhet som innehavaren bedriver. Bestämmelser om firmarättens uppkomst, innehåll och rättsskydd finns i firmalagen (1974:156), FL. Det som sägs i lagen om firma gäller även bifirma (1 § första stycket FL). Firmarättsligt skydd kan uppstå genom registrering eller inarbetning. En firma registreras i det register till vilket den juridiska personen hör. ansvarar för bl.a. aktiebolags- registret, handelsregistret avseende enskilda näringsidkare, handelsbolag och näringsdrivande ideella föreningar samt föreningsregistren avseende främst ekonomiska föreningar och bostadsrättsföreningar. Därutöver finns stiftelseregistren och samfällighetsföreningsregistret som läns- styrelserna respektive Lantmäteriet ansvarar för. Registreringsmyndigheternas beslut kan överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Endast ett fåtal beslut överklagas . Firmarättsliga tvistemål och brottmål, t.ex. om intrång, hävning av en registrering och mål där det förs fastställelsetalan (ca tio inkomna mål ), handläggs av allmän domstol enligt allmänna forumregler. är reservforum om behörig domstol saknas enligt (24 § FL). Överklagande sker till hovrätt och i sista hand till . finns en möjlighet till administrativ hävning av firmaregistrering i enklare fall på samma sätt som gäller för varumärken. Geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar Vid sidan av de immaterialrättsliga skyddsformerna finns det skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar m.m. som används för att ange produkters geografiska ursprung eller som annars är starkt kopplade till vissa produkter, exempelvis ”” för vin och ”Feta” för ost. Skyddet grundas på EU-förordningar. som regel genom införande i ett register som administreras av Euro- Materiellt sett krävs det för att skyddet ska upp- Prop. 2015/16:57 komma bl.a. att det finns en koppling mellan beteckningen och en allmän uppfattning om produktens kvalitet och äkthet. Skyddet kan säkerställas genom bl.a. regler i varumärkeslagen om skydds- och säkerhetsåtgärder samt sanktioner av civilrättsligt slag. Marknadsföringsrätten syftar till att främja konsumenternas och närings- livets intressen i samband med marknadsföring av produkter och att motverka marknadsföring som är otillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Huvudlagen på detta område är marknadsföringslagen (2008:486), MfL. Till marknadsföringsrätten hänförs här av framställningstekniska skäl även bl.a. lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. En näringsidkare vars marknadsföring är otillbörlig får förbjudas att fort- sätta med denna eller med någon annan liknande åtgärd. En närings- idkare kan även åläggas att lämna väsentlig information i t.ex. annonser eller genom märkning av varan. Ett förbud eller åläggande ska förenas med vite om det inte av särskil- da skäl är obehövligt. I fall som inte är av större betydelse har Konsu- mentombudsmannen rätt att meddela förbud i form av ett förbudsföre- läggande respektive åläggande i form av ett informationsföreläggande, som ska godkännas av näringsidkaren (28 § MfL). Sådant föreläggande ska förenas med vite. Om föreläggandet godkänns gäller det som en dom som fått laga kraft. kan vidare bl.a. uppmana en näringsidkare att tillhandahålla handlingar eller varuprover som kan ha betydelse för utredningen av ett ärende där ett beslut om förbud eller åläggande kan komma i fråga (42 § MfL). beslut om en sådan uppmaning får överklagas till (51 § MfL). En talan om förbud eller åläggande väcks i av , en näringsidkare som berörs av marknads- föringen eller en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller löntagare (47 § MfL). Om det väcks en talan om marknadsstör- ningsavgift eller skadestånd med anledning av marknadsföringen ska dock talan om förbud eller åläggande väckas vid (48 och 50 §§ MfL). En näringsidkare får föreläggas att betala en särskild avgift (marknads- störningsavgift) om näringsidkaren bryter mot t.ex. förbuden mot aggres- siv respektive vilseledande marknadsföring. Talan om marknadsstör- ningsavgift väcks vid av (48 § MfL). En enskild näringsidkare som berörs av marknadsföringen eller en sammanslutning av näringsidkare har subsidiär talerätt. 2015/16:57 En näringsidkare som bryter mot ett förbud eller åläggande eller mot t.ex. bestämmelserna om aggressiv eller vilseledande marknadsföring kan bli skadeståndsskyldig i förhållande till en konsument eller någon annan näringsidkare. Talan om skadestånd väcks vid tings- rätt eller den tingsrätt som är behörig enligt forum- regler (50 § MfL). Talan om utdömande av vite väcks vid en tingsrätt som är behörig enligt forumregler, men får även väckas vid (49 § MfL). Talan om utdömande av vite får väckas av den som har begärt vitesföreläggandet eller av Konsument- ombudsmannen. tingsrätts avgöranden i mål och ärenden enligt marknads- föringslagen får överklagas till , som är sista instans (52 § MfL). Tingsrättens avgöranden i mål om viten som förelagts med stöd av marknadsföringslagen överklagas dock till hovrätt och därefter till enligt lagen (1985:206) om viten (jfr även NJA 2010 s. 48). Antalet marknadsföringsrättsliga mål i tingsrätterna är mycket litet. fick in elva tvistemål enligt mark- nadsföringslagen och övriga tingsrätter fick in ungefär lika många mål. Under fick in 34 mål enligt marknads- föringslagen. Förutom mål enligt marknadsföringslagen handlägger Marknadsdom- stolen enligt 1 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m., MDL, mål enligt bl.a. lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och lagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare.