prop · H3039d2 · 2015-09-23 00:00:00 — Ett försäkringsföretag som avses i 2 §, ett företag som ingår i samma grupp som ett sådant för- säkringsföretag och sådana fysiska personer som avses i 46 § tredje stycket ska på begäran lämna information till varandra som behövs för att uppfylla kraven i detta kapitel. En styrelseledamot eller annan befattningshavare hos ett företag som vid fullgörande av skyldig- heter enligt detta kapitel får kun- skap om affärsförhållanden i ett företag eller hos en person som enligt 72 § ska lämna uppgifter, får inte obehörigen röja vad han eller hon fått veta och inte heller utnyttja kunskapen i strid med uppgiftslämnarens intresse. Ett företag som vid fullgörandet av skyldigheter enligt detta kapitel får sådan kunskap som avses i 73 §, är skyldigt att lämna ut uppgifter om enskildas förhållan- den till företaget, om det under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål begärs av en undersökningsledare eller om det i ett ärende om rätts- lig hjälp i brottmål på fram- ställning av en annan stat eller mellanfolklig domstol begärs av åklagare. Den undersökningsledare eller åklagare som begär uppgifter enligt 74 § får besluta att företaget samt dess styrelseledamöter och anställda inte får röja för kunden eller för någon utomstående att uppgifter har lämnats enligt 74 § eller att det pågår en förunder- sökning eller ett ärende om rättslig hjälp i brottmål. Ett sådant förbud får meddelas om det krävs för att en utredning om brott inte ska äventyras eller för att uppfylla en internationell överenskommelse som är bindande för . Förbudet ska vara tidsbegrän- sat, med möjlighet till förlängning, och får inte avse än vad som är motiverat med hänsyn till syftet med förbudet. I ett ärende om rättslig hjälp i brottmål får dock förbudet tidsbegränsas bara om den stat eller mellanfolkliga domstol som har ansökt om rättslig hjälp samtycker till detta. Om ett förbud är motiverat med hänsyn till dess syfte, ska undersökningsledaren eller åklagaren besluta att förord- nandet ska upphöra. Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot ett meddelandeförbud enligt 75 § döms till böter. Skyldighet att lämna upplys- ningar till Ett försäkringsföretag som avses i 2 § ska på begäran av Finansin- spektionen lämna de upplysningar som behövs för grupptillsynen. lämna upplysningar som rör detta företag direkt till inspektionen, om upplysningarna behövs för grupp- tillsynen. får på plats kontrollera all information som behövs för grupptillsynen hos 1.försäkringsföretag som omfat- tas av grupptillsynen, 2.företag som är anknutna till försäkringsföretaget, 3.moderföretag till försäkrings- företaget, och 4.företag som är anknutna till moderföretaget till försäkrings- företaget. ska, på begäran från en behörig myndig- het i ett annat land inom EES, på plats kontrollera information som behövs för den myndighetens tillsyn. Inspektionen får utföra kontrollen själv, uppdra åt en revisor eller annan sakkunnig att göra detta eller låta den behöriga myndigheten utföra kontrollen. Om den behöriga myndigheten begär det, får den delta i kontrollen. ska underrättas om de vidtagna åtgär- derna. Hänskjutande till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions– myndigheten farande av en behörig myndighet inom EES till Europeiska försäk- rings- och tjänstepensionsmyndig- heten för tvistlösning i de fall som framgår av artiklarna 227, 248, 249, 255 och 260 i Solvens II- direktivet. Offentliggörande av en solvens- och verksamhetsrapport på grupp- nivå Ett sådant försäkringsföretag som avses i 2 § andra stycket 1 eller 2 eller ett sådant försäk- ringsholdingföretag eller blandat finansiellt holdingföretag som avses i 2 § andra stycket 3 ska offentliggöra en solvens- och verksamhetsrapport på gruppnivå. Rapporten ska offentliggöras minst en gång . Bestämmelserna i 16 kap. 2–5 och 8 §§ om offentliggörande ska gälla i tillämpliga delar. Offentliggörande av en gemensam solvens- och verksamhetsrapport på gruppnivå och för enskilda företag i en grupp Ett sådant försäkringsföretag som avses i 2 § andra stycket 1 eller 2 eller ett sådant försäk- ringsholdingföretag eller blandat finansiellt holdingföretag som avses i 2 § andra stycket 3 får, efter tillstånd från Finansinspekt- ionen, om inspektionen är grupp- tillsynsmyndighet, offentliggöra en gemensam solvens- och verksam- hetsrapport såväl på gruppnivå som för de enskilda företagen i gruppen. Rapporten ska även inne- hålla uppgifter om eventuella enskilda dotterföretag inom gruppen som är försäkringsföretag sitt tillstånd till en gemensam rapport, ska den samråda med övriga berörda behöriga myndig- heter i tillsynskollegiet. Innehållet i den gemensamma solvens- och verksamhetsrappor- ten Den gemensamma rapporten enligt 83 § ska innehålla uppgifter om 1.gruppens samlade verksamhet och solvens enligt 82 §, och 2.varje enskilt dotterföretag inom gruppen som är ett försäk- ringsföretag eller en EES-försäk- ringsgivare och uppgifter om dess 16 kap. 2–7 §§. avses i första stycket 2 i rapporten, får förelägga dotterföretaget att offentliggöra dessa uppgifter, om 1.dotterföretaget är ett försäk- ringsföretag, 2.Finansinspektionen kräver att jämförbara försäkringsföretag ska offentliggöra dessa uppgifter, och 3.de utelämnade uppgifterna är av väsentlig betydelse. Bestämmelserna i 16 kap. 2–5 §§ om offentliggörande ska gälla i tillämpliga delar. Offentliggörande av strukturen på en grupp Försäkringsföretag, försäkrings- holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag ska på gruppnivå offentliggöra 1.den juridiska strukturen på den grupp som företaget ingår i, 2.en beskrivning av alla dotter- företag, betydande filialer och väsentliga anknutna företag i gruppen, och 3. gruppens organisations- och beslutsstruktur. Förseningsavgift för försäkrings- holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag Om ett försäkringsholdingföre- tag med huvudkontor i eller ett blandat finansiellt hol- dingföretag med huvudkontor i inte rapporterar eller offentliggör information i enlighet med bestämmelserna i detta kapi- tel, får besluta att företaget ska betala en för- seningsavgift med högst . Avgiften tillfaller staten. Verkställighet av beslut om förseningsavgift Förseningsavgiften ska betalas till efter det att beslutet om den har fått laga kraft eller inom den som anges i beslutet. beslut att ta ut förseningsavgift får verkställas utan föregående dom eller utslag, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 87 §. Om förseningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 87 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. En beslutad förseningsavgift faller bort i den utsträckning verk- ställighet inte har skett från det att beslutet fick laga kraft. Ledningen i försäkringsholding- företag och blandade finansiella holdingföretag Ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt hol- dingföretag ska säkerställa att den som ingår i styrelsen för företaget eller är verkställande direktör i det, eller dennes ställföreträdare uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4. Bestämmelserna om lämplig- hetskrav i 2 kap. 4 § 4 ska gälla i tillämpliga delar även för försäk- ringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. Ingripande mot försäkrings- holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag Om någon i ledningen i ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4, får Finansinspekt- ionen förelägga företaget att rätta till förhållandet. får före- lägga ett försäkringsholdingföre- tag eller ett blandat finansiellt holdingföretag att vidta åtgärder för att göra rättelse, om holdingföretaget inte uppfyller de krav som ställs på det enligt EU- förordningar som antagits med stöd av Solvens II-direktivet, detta kapitel eller föreskrifter som meddelats med stöd av detta kapitel. När ett moderföretag till ett försäkringsföretag är en försäk- ringsgivare från tredjeland, ett försäkringsholdingföretag med huvudkontor utanför EES eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES enligt 2 § tredje stycket, gäller bestämmelserna i 94–99 §§, om enligt 7 § skulle ha varit grupptillsynsmyn- dighet. Vid bedömningen av om inspektionen skulle ha varit grupp- tillsynsmyndighet ska det bortses från den del av toppen av gruppen som ligger utanför EES. ska kontrol- lera om den tillsyn som utövas av en tillsynsmyndighet i tredjeland är likvärdig med den grupptillsyn som föreskrivs i Solvens II- direktivet. är skyldig att utföra en sådan kontroll på begäran av moderföretaget eller av en EES-försäkringsgivare inom gruppen. Innan beslutar om tillsynen är likvärdig, ska inspektionen samråda med berörda behöriga myndigheter. Inspektionen ska också före ställ- ningstagandet ha rådfrågat försäkrings- och tjänstepen- sionsmyndigheten. Om en annan behörig myndighet har fattat beslut om likvärdighet, får Finans- inspektionen fatta ett beslut som avviker från det bara om det har skett väsentliga förändringar i tillsynsordningen i det tredjeland som avses. har bedömt att tillsynen inte är likvärdig, ska 99 Om ett försäkringsholdingföre- tag med huvudkontor utanför EES, ett blandat finansiellt holding- företag med huvudkontor utanför EES eller en försäkringsgivare från tredjeland är moderföretag till ett sådant moderföretag som avses i 2 § tredje stycket, ska den kontroll av likvärdighet som avses i 93 § utföras på nivån för detta företag i stället för på nivån för det företag som avses i 2 § tredje stycket. Om likvärdig tillsyn inte utövas av tillsynsmyndigheten i det tredje- land som avses i första stycket, får besluta om en ny kontroll av likvärdighet på en lägre nivå, förutsatt att det där finns ett försäkringsholdingföretag med huvudkontor utanför EES, ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES eller en försäkringsgivare från tredjeland som är moderföretag till ett försäkringsföretag. Om tillsynen är likvärdig ska förlita sig på den tillsyn som tillsynsmyn- digheten i tredjelandet utövar, om denna tillsyn bedöms vara lik- värdig med den grupptillsyn som föreskrivs i Solvens II-direktivet. Om tillsynen är tillfälligt likvärdig fattat ett beslut enligt artikel 260.5 i Solvens II-direktivet, om att den tillsyn som utövas av tillsynsmyn- digheten i tredjeland är tillfälligt likvärdig, som det finns ett försäkringsföretag som är dotterföretag till ett moderföretag utanför EES och dotterföretaget har en balansomslutning som är större än balansomslutningen för moderföretaget. Om tillsynen inte är likvärdig Om tillsynen inte bedöms likvärdig, ska antingen besluta att bestämmel- serna om grupptillsyn i 3–10, 27– 49, 72 och 77–92 §§ ska tillämpas på gruppen på samma sätt som om företaget i toppen av gruppen hade haft sitt huvudkontor inom EES, eller besluta att en sådan metod som avses i 100 § ska tillämpas på gruppen. De allmänna principer och metoder som anges i 3–10, 27–72 och 77–92 §§ ska tillämpas på nivån för ett försäkrings- holdingföretag från tredjeland, ett blandat finansiellt holdingföretag från tredjeland eller en försäkringsgivare från tredjeland. Vid beräkningen av gruppsol- vens ska ett moderföretag i tredje land hanteras som ett försäkrings- företag som omfattas av samma villkor för att poster i kapitalbasen ska få medräknas för att täcka solvenskapitalkravet som gäller enligt 7 kap. 2–11 §§. Efter att ha hört berörda behöriga myndigheter får Finans- inspektionen besluta att använda andra tillsynsmetoder än de som följer av 3–10, 27–72 och 77– 92 §§, om dessa metoder säkerställer att tillsynen över företagen i gruppen är tillräcklig. får före- lägga en ägare som har ett bestämmande inflytande över försäkringsföretaget att inrätta ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor inom EES. Inspektionen får då besluta att bestämmelserna i denna lag ska tillämpas på de företag i den grupp som leds av detta holding- företag. ska under- rätta de berörda behöriga myndig- heterna, Europeiska kommissionen och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten när sådana tillsynsmetoder som anges i 100 § används. Tillsyn över transaktioner inom grupper där moderföretaget är ett försäkringsholdingföretag med blandad verksamhet När ett försäkringsföretag är dotterföretag till ett försäkrings- holdingföretag med blandad verksamhet, ska försäkringsföre- taget ha en god kontroll över transaktioner med försäkringshol- dingföretaget med blandad verk- samhet och dess andra anknutna företag. Vid tillsyn över kraven i första stycket ska 46 § gälla i tillämpliga delar. Anknutna försäkringsgivare från tredje land ska, när inspektionen är grupptillsynsmyn- dighet och inga bestämmelser om likvärdighet har antagits av Euro- peiska kommissionen, på eget initiativ eller på begäran av ett sådant försäkringsföretag som avses i 2 § andra stycket 1 eller 2 eller ett sådant försäkrings- holdingföretag eller blandat finan- siellt holdingföretag som avses i 2 § andra stycket 3 kontrollera om krav på solvensordning, solvens- kapitalkrav och kapitalbasposter i ett tredjeland där en anknuten försäkringsgivare är belägen, är likvärdiga med kraven i denna lag. Innan inspektionen, efter kon- troll enligt första stycket, fattar ett beslut om likvärdighet ska den samråda med eventuella berörda behöriga tillsynsmyndigheter och med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. Om en annan behörig myndighet har fattat beslut om likvärdighet, får fatta ett beslut som avviker från det bara om det skett väsentliga förändringar i tillsynsordningen i det tredjelan- det. Hänskjutande till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten vid oenighet om likvärdighet får hän- skjuta ett ärende till Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1094/2010, i lydelsen enligt och rådets direktiv /51/EU, om inspek- tionen inte kan komma överens med berörda behöriga myndigheter enligt 103 §. Ett ärende får inte hän- skjutas till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten efter det att löpt ut. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur den gruppbaserade kapitalbasen och det gruppbaser- ade kapitalkravet ska beräknas enligt 27–33 §§, 2.innehållet i samt omfattningen och fullgörandet av rapporter- ingen enligt 42 §, 3.innehållet i en åtgärdsplan och en finansiell saneringsplan enligt 44 § andra stycket, 4.vilka upplysningar som ett företag ska lämna till Finans- inspektionen enligt 46 och 77 §§, 5.företagstyrningssystem inom en grupp enligt 48 §, 6.innehållet i en egen risk- och solvensbedömning inom en grupp enligt 49 §, och 7.hur den gruppbaserade kapi- talbasen och det gruppbaserade kapitalkravet ska beräknas enligt 99 § tredje stycket och då 20 kap. Specialföretag för specialföretag Ett aktiebolag eller en ekono- misk förening får driva verksamhet som specialföretag bara efter till- stånd från . Tillstånd för verksamhet som specialföretag Tillstånd att driva verksamhet som specialföretag ska ges ett aktiebolag eller en ekonomisk förening som 1.avser att bedriva verksamhet som består i att överta försäk- ringsrisker från ett försäkrings- företag eller en EES-försäkrings- givare enligt särskilda avtalsvill- kor, och 2.finansierar denna verksamhet helt genom inkomster från emis- sion av skuldebrev eller genom någon annan liknande finansi- eringsmekanism, enligt särskilda avtalsvillkor. Utöver 2 § gäller som förutsätt- ning för tillstånd att 1.bolagsordningen eller stad- garna stämmer överens med för- fattningar som reglerar ett aktie- bolags bolagsordning eller en eko- nomisk förenings stadgar samt i övrigt innehåller de särskilda bestämmelser som behövs med hänsyn till omfattningen och arten av den planerade verksamheten, och 2.den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven enligt bestämmelserna i författningar som reglerar ett aktiebolags eller en ekonomisk förenings verksamhet. Prövning av bolagsordning och stadgar Frågan om godkännande av bolagsordning eller stadgar för ett specialföretag ska prövas i sam- band med att frågan om företaget ska få tillstånd att driva verk- samhet som specialföretag prövas. Ett specialföretags beslut om att anta bolagsordning eller stadgar får inte registreras innan bolags- ordningen eller stadgarna har godkänts. beslutat att ändra sin bolags- ordning eller stadgar ska ansöka stämmer överens med författ- stadgar samt i övrigt innehåller de med hänsyn till omfattningen och arten av företagets verksamhet. stadgar får inte registreras innan de har godkänts. En ansökan om tillstånd att driva verksamhet som specialföre- tag, liksom frågor om godkän- nande av bolagsordning eller stadgar enligt 4 eller 5 §, prövas av . förordning (EU) 2015/35 av den 2009/138/EG ordning (EU) 2015/462 av den tekniska standarder för genom- förande avseende förfaranden för utbyte mellan tillsynsmyndigheter när det gäller specialföretag samt för att fastställa format och mallar för de uppgifter som specialföre- tagen ska rapportera i enlighet med och rådets direktiv /138/EG, när det gäller 1.villkor för tillstånd, 6.återkallelse av tillstånd, och 7.samarbete och informations- utbyte mellan tillsynsmyndigheter. är registrerings- myndighet för specialföretag. Ett specialföretag ska vara registrerat i aktiebolags- eller förenings- registret med en särskild beteck- ning. I dessa register skrivs de uppgifter in som enligt för- fattningar ska anmälas för regi- strering. Tillsynen och dess omfattning har tillsyn över specialföretag. Tillsynen omfattar att verksam- heten drivs enligt 1.författningar som reglerar specialföretagets verksamhet, 2.företagets bolagsordning eller stadgar, och 3.styrdokument som företaget har upprättat och som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet. Ett specialföretag ska lämna de upplys- ningar om sin verksamhet som inspektionen begär. Specialföretag ska med avgifter bidra till att täcka kostnaderna för verksamhet. 1. ett specialföretag har åsido- satt sina skyldigheter a)enligt författningar som reglerar företagets verksamhet, b)företagets bolagsordning eller stadgar, eller c)företagets styrdokument som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet, eller 2. bolagsordningen, stadgarna, eller riktlinjerna enligt 1 är tillfredsställande med hänsyn till omfattningen och arten av företagets verksamhet. Hur inspektionen ska ingripa sker genom utfärdande av föreläg- gande att vidta rättelse inom en , genom förbud att verk- ställa beslut eller genom anmärk- Om en överträdelse är allvarlig återkallas eller, om det är till- räckligt, varning meddelas. När får avstå från ingripande får avstå från ingripande om 1.en överträdelse är ringa eller ursäktlig, 2.specialföretaget gör rättelse, 3.någon annan myndighet har vidtagit åtgärder mot företaget och dessa åtgärder bedöms tillräck- liga. Överträdelser av beslut om rättelser Om ett specialföretag driver verksamhet i ett annat land inom EES och företaget inte rättar sig efter eller en behörig utländsk myndighets begäran om rättelse, ska inspekt- ionen vidta de åtgärder som behövs för att förhindra fortsatta överträdelser. Inspektionen ska underrätta den behöriga utländska myndigheten om vilka åtgärder som vidtas. Om ett specialföretags tillstånd återkallas, får bestämma hur avvecklingen av verksamheten ska ske. Ett beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta hela eller delar av verksamheten. Om har meddelat ett beslut om anmärkning eller varning mot ett special- Prop. 2015/16:9 företag, får inspektionen besluta Bilaga 5 att företaget ska betala en straff- avgift. Avgiften tillfaller staten. Straffavgiften ska fastställas till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av specialföretagets omsättning närmast föregående räkenskapsår. Om överträdelsen har skett under specialföretagets första verksamhetsår eller om uppgifterom omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får omsättningen uppskattas. När straffavgiftens storlek fast- ställs, ska särskild hänsyn tas till hur allvarlig den överträdelse är som har föranlett anmärkningen eller varningen och hur länge överträdelsen har pågått. Om ett specialföretag inte lämnar de upplysningar som har föreskrivits med stöd av 28 § första stycket får besluta att företaget ska betala en förseningsavgift med högst . Avgiften tillfaller staten. Verkställighet av beslut om straff- avgift och förseningsavgift Straffavgiften eller förseningsav- giften ska betalas till Finans- inspektionen efter det att beslutet om den har vunnit laga kraft eller inom den som anges i beslutet. beslut att ta ut straffavgift eller försenings- avgift får verkställas utan före- gående dom eller utslag, om avgiften inte har betalats inom den tid som anges i 21 §. Om straffavgiften eller förse- ningsavgiften inte betalas inom den tid som anges i 21 §, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning. Bestämmelser om indrivning av statliga fordringar finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. En beslutad straffavgift eller förseningsavgift faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet fick laga kraft. Ingripande mot den som saknar tillstånd Om någon driver verksamhet som specialföretag utan att vara berättigad till det, ska Finans- inspektionen förelägga denne att upphöra med verksamheten. Inspektionen får besluta hur avvecklingen av verksamheten ska ske. I föreläggandet ska Finans- inspektionen upplysa om att rätten efter ansökan av inspektionen kan komma att besluta att företaget ska gå i likvidation om föreläggandet inte följs. Om det är osäkert om lagen är tillämplig på viss verksamhet, får förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som inspektionen behöver för att bedöma om så är fallet. Den som är revisor i ett företag är skyldig att på begäran av inspektionen Prop. 2015/16:9 lämna sådana upplysningar om Bilaga 5 företagets verksamhet som revisorn har fått kännedom om vid fullgörandet av sitt uppdrag. Om ett specialföretag inte följer ett föreläggande enligt 25 § första stycket att upphöra med verksam- heten, ska rätten, efter ansökan av , besluta att företaget ska gå i likvidation. I dessa fall tillämpas 25 kap. 10, 25, 28–44, 46 och 47 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) och 11 kap. 5 och 7–16 §§ samt 17 § fjärde och femte styckena lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Beslut om likvidation ska inte meddelas om det under ärendets handläggning vid rätten visas att verksamheten har upphört. Beslutet om likvidation gäller . Om medde- lar föreläggande eller förbud enligt detta kapitel, får inspekt- ionen förena föreläggandet med vite. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upp- lysningar ett specialföretag ska lämna till enligt 10 §. Regeringen får meddela före- skrifter om sådana avgifter som avses i 11 §. ärenden enligt 14 kap. 13 §, ärenden enligt 17 kap. 13 § första första och andra styckena och 18 kap. 26 § andra 16 kap. 23 § andra stycket får inte stycket får inte överklagas. Om beslut i ett ärende om Om beslut i ett ärende om tillstånd enligt 2 kap. 4 § inte har tillstånd enligt 2 kap. 4 § inte har det att ansökan gavs in, eller i ett det att ansökan gavs in, eller i ett ärende enligt 3 kap. 2, 9, 13 eller ärende enligt 3 kap. 2 § inom tre 22 § eller i ett i ett ärende enligt ärende enligt 3 kap. 7 eller 3 kap. 7 eller 17 § inom en månad, inom en månad, får sökanden får sökanden begära förklaring av begära förklaring av domstol att ärendet onödigt uppehålls. En begäran om en förklaring som avses i första stycket ska göras hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.