prop · H203122 · 2015-05-28 00:00:00 — Med termen enbart avses i sammanhanget att det kan förekomma andra skäl för att meddela skärpta villkor avseende buller än de som detaljplanen eller bygglovet reglerar. Det kan t.ex. handla om nya EU-krav i fråga om bästa möjliga teknik för att minska buller eller en bedömning av bästa möjliga teknik enligt 2 kap. . Det finns således ett utrymme för tillståndsmyndigheten att av andra skäl än närheten till bostadsbyggnader som uppförts i enlighet med en detaljplan eller ett bygglov med beräknade bullervärden, skärpa ett bullervillkor eller ställa krav på att verksamhetsutövaren vidtar andra försiktighetsmått. Exempelvis kan en situation uppstå där ny teknik innebär att det går att minska bullret från en verksamhet väsentligt. Vid en prövning ska prövningsmyndigheten ställa upp villkor utifrån bestämmelserna i 2 kap. , bl.a. kravet på bästa möjliga teknik. Om användning av ny teknik kan innebära lägre bulleremissioner får prövningsmyndigheten skärpa bullervillkoren i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla dem. ska bedöma om omgivningsbullret från den aktuella verksamheten överskrider de beräknade bullervärdena i planbeskrivningen eller i lovet (jfr punkt 2). I planbeskrivningen och i bygglovet kan det finnas värden avseende såväl enstaka som flera bullerkällor. bedömning av omgivningsbullret görs lämpligen utifrån samma beräkningssätt och metod som kommunen har använt vid sina beräkningar av detaljplanen eller bygglovet. Kan tillståndsmyndigheten vid denna bedömning inte konstatera att omgivningsbullret från verksamheten överskrider de beräknade bullervärdena i planbeskrivningen eller i lovet innebär bestämmelsen att myndigheten är förhindrad att meddela skärpta bullervillkor. Saknas bullervärden i planbeskriv- Prop. 2014/15:122 ningen eller bygglovet är dock bestämmelsen inte tillämplig (jfr punkt 1). Andra stycket innehåller undantag från första stycket. får således meddela skärpta villkor om det med hänsyn till de boendes hälsa finns synnerliga skäl för det. Valet av uttrycket synnerliga skäl innebär att tillämpningen av undantagsbestämmelsen ska vara restriktiv. Det kan t.ex. vara fråga om att det har framkommit en väsentlig felaktighet i den bullerberäkning eller de på beräkningen grundade antaganden eller bedömningar, som har utgjort underlag för planbeskrivningen eller bygglovet. De på beräkningen grundade antagandena kan exempelvis ha blivit inaktuella på grund av oförutsedda omständigheter som kommunen rimligen inte kunde känna till i samband med beslutet om detaljplanen eller bygglovet. För att det i en sådan situation ska anses föreligga synnerliga skäl bör felaktigheten kunna anses medföra en betydande olägenhet för de boendes hälsa trots att verksamheten håller sig inom de beräknade bullervärdena. Även andra situationer eller omständigheter, som inte var kända för bullerberäkningen och som leder till att bullernivåerna blir så höga att de kan leda till betydande olägenhet för de boendes hälsa, ska kunna rymmas inom begreppet synnerliga skäl. Det är således en samlad bedömning, om än med restriktivitet, som får göras för att avgöra om det med hänsyn till de boendes hälsa föreligger synnerliga skäl. En verksamhetsutövare som drabbas av skärpta villkor med anledning av sådana olägenheter som beror på en kommuns fel eller försumlighet vid planläggningen bör kunna rikta krav på skadestånd mot kommunen med stöd av 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207). I tredje stycket regleras att sådana komplementbostadshus som avses i 9 kap. 4 a § aldrig får föranleda att skärpta villkor meddelas i fråga om omgivningsbuller. Med detta avses dels att omgivningsbuller vid ett enstaka komplementbostadshus inte ska få föranleda skärpta villkor, dels att den omständigheten att det har tillkommit fler permanentboende personer i ett bullerutsatt läge till följd av förekomsten av komplementbostadshus inte ska få föranleda skärpta villkor. Med termen omgivningsbuller avses samma sak som enligt 26 kap. 9 a §. Vägledning för vad som menas med termen kan således hämtas från 1 kap. 4 § och förarbetena till den paragrafen (prop. 2013/14:128 s. 76). 29 kap. Straffbestämmelser och förverkande 4 § För otillåten miljöverksamhet döms till böter eller fängelse i högst den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. påbörjar eller bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd utan tillstånd eller godkännande eller utan att ha gjort en anmälan, eller efter att ha gjort en anmälan påbörjar en verksamhet eller åtgärd utan att följa en föreskriven tidsfrist, allt enligt vad som krävs i a) bestämmelsen i 7 kap. 28 a § om skydd för särskilda naturområden, om verksamheten eller åtgärden inte omfattas av ett tillstånd eller en dispens enligt bestämmelserna i 9 eller 11–15 kap., b) föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 9 kap. 6 § om miljöfarliga verksamheter, c)bestämmelsen i 9 kap. 6 c § om anmälningspliktiga miljöfarliga verksamheter, d)bestämmelserna i 11 kap. eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 11 kap. om vattenverksamheter, e)bestämmelsen i 11 kap. 9 b § tredje stycket om anmälningspliktiga vattenverksamheter, f)bestämmelsen i 11 kap. 22 § om att ta en anläggning för bortledande av grundvatten ur bruk, g)bestämmelsen i 12 kap. 6 § eller föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 12 kap. 6 § om att en verksamhet eller åtgärd ska anmälas för samråd, h)bestämmelsen i 13 kap. 12 § om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer och om att släppa ut produkter som innehåller eller består av sådana organismer på marknaden, i)föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 13 kap. 16 § om innesluten användning av genetiskt modifierade organismer, j)bestämmelsen i 14 kap. 4 § om införsel från ett land utanför Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, utsläppande på marknaden och användning av kemiska och biologiska bekämpningsmedel, k)föreskrifter som regeringen har meddelat med stöd av 14 kap. 8 § om hantering, införsel, utförsel, tillstånd, godkännande eller anmälan av kemiska produkter, biotekniska organismer eller varor, l)bestämmelserna i artikel 56 i förordning (EG) nr 1907/2006 om förutsättningar för att få använda ett ämne som anges i bilaga XIV till den förordningen eller släppa ut ett sådant ämne på marknaden, m)bestämmelserna i artikel 28.1 i förordning (EG) nr 1107/2009 om krav på produktgodkännande av växtskyddsmedel, n)bestämmelserna om krav på godkännande av biocidprodukter i artikel 17.1 i och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter, eller o)bestämmelserna i 17 kap. om regeringens tillåtlighetsprövning, eller 2.i egenskap av innehavare av det tillstånd eller det beslut om tillåtlighet, godkännande eller dispens som gäller för verksamheten eller åtgärden och som har meddelats med stöd av balken, förordning (EG) nr 1907/2006, förordning (EG) nr 1107/2009 eller förordning (EU) nr 528/2012 bryter mot ett villkor eller en bestämmelse i tillståndet eller i beslutet. I fråga om ett villkor eller en bestämmelse om buller (bullervillkor) som har angetts i ett sådant tillstånd eller beslut som avses i första stycket 2 ska det förhållandet att en bostadsbyggnad är utsatt för omgivningsbuller i strid med bullervillkoret inte anses utgöra ett brott mot villkoret, om 1.byggnaden ingår i ett område med detaljplan eller omfattas av ett bygglov enligt (2010:900), 2.det i planbeskrivningen till planen eller i lovet har angetts beräknade bullervärden och omgivningsbullret inte överskrider dessa värden, och 3.beräkningen av bullervärdena har gjorts med hänsyn till intresset att förebygga olägenhet för människors hälsa. Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt 1 § eller om gärningen omfattas av en föreskrift som regeringen har meddelat med stöd av 30 kap. 1 § om skyldighet att betala miljösanktionsavgift. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om straff för otillåten miljöverksamhet, ändras på så sätt att det förs in ett nytt andra stycke. Bestämmelsen i tidigare andra stycket finns nu i tredje stycket. andra stycket är utformad i linje med Lagrådets synpunkter. 2014/15:122 vägandena finns i avsnitt 5.2. I det nya andra stycket regleras en situation som inte ska anses utgöra brott mot ett villkor eller en bestämmelse om buller (bullervillkor) som har angetts i ett sådant tillstånd eller beslut som avses i första stycket 2, dvs. tillstånd eller beslut om tillåtlighet, godkännande eller dispens som gäller för verksamheten eller åtgärden och som har meddelats med stöd av balken, förordning (EG) nr 1907/2006, förordning (EG) nr 1107/2009 eller förordning (EU) nr 528/2012. Även om en verksamhet orsakar omgivningsbuller i strid med ett bullervillkor innebär undantagsbestämmelsen att straffansvaret för otilllåten miljöverksamhet inte ska omfatta fall där den bostadsbyggnad som är utsatt för omgivningsbuller ingår i ett område med detaljplan eller omfattas av ett bygglov enligt (2010:900), det i planbeskrivningen till planen eller i lovet har angetts beräknade bullervärden, förutsatt att omgivningsbullret inte överskrider dessa värden, och beräkningen av bullervärdena har gjorts med hänsyn till intresset att förebygga olägenhet för människors hälsa. Med hänsyn till intresset att förebygga olägenhet för människors hälsa menas att bullerberäkningarna har gjorts med tillämpning av 2 kap. 6 a eller på motsvarande sätt. Med termen omgivningsbuller avses samma sak som enligt 26 kap. 9 a §. Vägledning för vad som menas med termen kan således hämtas från 1 kap. 4 § och förarbetena till den paragrafen (prop. 2013/14:128 s. 76). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 16 kap. 2 b § första och andra styckena och 24 kap. 5 a § första och andra styckena ska inte tillämpas om ett ärende om detaljplan eller bygglov enligt (2010:900) har påbörjats före . Övergångsbestämmelsen är utformad i linje med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 7. Ändringarna ska enligt punkt 1 träda i kraft . I punkt 2 anges att bestämmelserna i 16 kap. 2 b § första och andra styckena och 24 kap. 5 a § första och andra styckena inte ska tillämpas om ett ärende om detaljplan eller bygglov enligt (2010:900) har påbörjats före . Det innebär att de nämnda bestämmelserna kommer att kunna tillämpas för samma ärenden som bestämmelserna i 26 kap. 9 a § samt 4 kap. 33 a § och 9 kap. 40 § gäller för (jfr prop. 2013/14:128 s. 75 f. och 78 f.). Med ärende avses handläggningen av den detaljplan eller det bygglov som nämns i 16 kap. 2 b § första stycket och 24 kap. 5 a § första stycket. Ett planärende bör anses ha påbörjats när ett formellt beslut att inleda planläggningen har fattats. I den mån planärendet har inletts med ett detaljplaneprogram bör ärendet i stället anses ha påbörjats först då kommunen beslutar att upprätta detaljplanen. 2014/15:122 9.2 Förslaget till lag om ändring i plan- och bygglagen (2010:900) 1 kap. Syfte, innehåll och definitioner 4 § I denna lag avses med allmän plats: en gata, en väg, en park, ett torg eller ett annat område som enligt en detaljplan är avsett för ett gemensamt behov, bebygga: att förse ett område med ett eller flera byggnadsverk, bebyggelse: en samling av byggnadsverk som inte enbart består av andra anläggningar än byggnader, byggherre: den som för egen räkning utför eller låter utföra projekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten, byggnad: en varaktig konstruktion som består av tak eller av tak och väggar och som är varaktigt placerad på mark eller helt eller delvis under mark eller är varaktigt placerad på en viss plats i vatten samt är avsedd att vara konstruerad så att människor kan uppehålla sig i den, : den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter enligt denna lag, byggnadsverk: en byggnad eller annan anläggning, byggprodukt: en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i ett byggnads- exploateringsavtal: ett avtal om genomförande av en detaljplan mellan en kommun och en byggherre eller en fastighetsägare avseende mark som inte ägs av kommunen, dock inte avtal mellan en kommun och staten om utbyggnad av genomförandetiden: den tid för genomförandet av en detaljplan som ska bestämmas enligt 4 kap. 21–25 §§, kvartersmark: mark som enligt en detaljplan inte ska vara allmän plats eller markanvisning: ett avtal mellan en kommun och en byggherre som ger bygg- ensamrätt att och under givna villkor förhandla med kommunen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst av kommunen ägt markområde för bebyggande, miljönämnden: den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter på miljö- och hälsoskyddsområdet, nybyggnad: uppförande av en ny byggnad eller flyttning av en tidigare uppförd byggnad till en ny plats, ombyggnad: ändring av en byggnad som innebär att hela byggnaden eller en betydande och avgränsbar del av byggnaden påtagligt förnyas, omgivningsbuller: buller från flygplatser, industriell verksamhet, spårtrafik och planläggning: arbetet med att ta fram en regionplan, en översiktsplan, en detaljplan eller områdesbestämmelser, sammanhållen bebyggelse: bebyggelse på tomter som gränsar till varandra eller skiljs åt endast av en väg, gata eller parkmark, tillbyggnad: ändring av en byggnad som innebär en ökning av byggnadens tomt: ett område som inte är en allmän plats men som omfattar mark avsedd för en eller flera byggnader och mark som ligger i direkt anslutning till byggna- derna och behövs för att byggnaderna ska kunna användas för avsett ändamål, underhåll: en eller flera åtgärder som vidtas i syfte att bibehålla eller återställa en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kultur- historiska värde, och ändring av en byggnad: en eller flera åtgärder som ändrar en konstruktion, funktion, användningssätt, utseende eller kulturhistoriska värde. I paragrafen förs in en definition av termen markanvisning. 2014/15:122 dena finns i avsnitt 4.6. Med markanvisning avses, i likhet med lagen (2014:899) om riktlinjer för kommunala markanvisningar, ett avtal mellan en kommun och en byggherre som ger byggherren ensamrätt att och under givna villkor förhandla med kommunen om överlåtelse eller upplåtelse av ett visst av kommunen ägt markområde för bebyggande. ”begränsad tid” och ”givna villkor” avses de ramvillkor som vanligtvis framgår av det markanvisningsavtal som kommunen och byggherren ingår, t.ex. vilket ändamål som det avsedda området ska användas för, hur en eventuell detaljplan ska tas fram, hur bebyggelsen i huvudsak ska utformas och utföras, hur utrednings-, bygg- och anläggningskostnader ska fördelas mellan parterna, hur köpeskilling eller eventuell tomträttsavgäld ska beräknas, hur genomförandet av den tilltänkta bebyggelsen ska ske och hur länge markanvisningsavtalet är giltigt. De villkor som parterna kommer överens om i markanvisningen gäller mellan parterna under förhandlingen om överlåtelse eller upplåtelse av marken i enlighet med de principer och regler som gäller på avtalsrättens område (jfr prop. 2013/14:126 s. 286 f.). 18 § I en detaljplan får kommunen bestämma en största eller minsta storlek på fastigheter och bestämma markreservat för gemensamhetsanläggningar. Om det behövs för genomförandet av en ändamålsenlig indelning i fastigheter eller för att annars underlätta detaljplanens genomförande, får kommunen också bestämma 1.hur området ska vara indelat i fastigheter, 2.de servitut, ledningsrätter och liknande särskilda rättigheter som ska bildas, ändras eller upphävas, 3.de anläggningar som ska utgöra gemensamhetsanläggningar, och 4.de fastigheter som ska delta i gemensamhetsanläggningarna och de utrymmen som ska tas i anspråk för anläggningarna. En detaljplanebestämmelse om områdets indelning i fastigheter eller om servitut eller liknande särskilda rättigheter ska vara förenlig med 3 kap. 1 § och 5 kap. 4 § första stycket fastighetsbildningslagen (1970:988). En detaljplanebestämmelse om inrättande av en gemensamhetsanläggning ska vara förenlig med 5 och 6 §§ anläggningslagen (1973:1149). En detaljplanebestämmelse om ledningsrätt ska vara förenlig med 6 § ledningsrättslagen (1973:1144). Paragrafen, som innehåller bestämmelser om vad en kommun får bestämma om fastighetsindelning m.m. i en detaljplan, ändras endast redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. Det tidigare första stycket delas upp i två stycken för att underlätta hänvisningen till andra stycket 1 och 2 i 5 kap. 38 c §. Vidare slås tidigare andra och tredje styckena ihop till ett och termen marken i detta stycke byts ut mot termen området i överensstämmelse med bestämmelsen i andra stycket 1. Ingen saklig ändring är avsedd. 2014/15:122 Detaljplanens genomförandetid 22 § Om en detaljplan ändras, ska planens genomförandetid gälla också för den fråga som ändringen avser. Om planen vid ändringen inte innehåller någon uppgift om genomförandetid, ska kommunen med tillämpning av 21 § bestämma en särskild genomförandetid för den fråga som ändringen avser. Någon genomförandetid ska dock inte gälla eller bestämmas för en sådan fråga som innebär upphävande av en del av detaljplanen eller av en detaljplanebestämmelse. Paragrafen innehåller bestämmelser om genomförandetid vid ändring av en detaljplan. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Första stycket ändras redaktionellt i syfte att förtydliga att en detaljplans genomförandetid, som huvudregel, ska gälla vid alla ändringar av detaljplanen och inte bara vid ändring av en geografisk del av planen. Även andra stycket ändras redaktionellt i syfte att förtydliga att en särskild genomförandetid, som huvudregel, ska bestämmas vid alla ändringar av en detaljplan och inte bara vid ändring av en geografisk del av planen. I det nya tredje stycket görs undantag från tillämpningen av första och andra styckena. Enligt denna bestämmelse ska någon genomförandetid inte gälla eller bestämmas för en sådan fråga som innebär upphävande av en del av detaljplanen eller av en detaljplanebestämmelse. Om en detaljplan t.ex. ändras på så sätt att vissa bestämmelser justeras eller läggs till och vissa bestämmelser upphävs, innebär undantaget att planens genomförandetid ska gälla eller en särskild genomförandetid ska bestämmas för de justerade eller tillagda bestämmelserna men inte för de upphävda bestämmelserna. Detaljplanens omfattning och utformning 30 § En detaljplan ska bestå av en karta över det område som planen omfattar (plankarta) och de bestämmelser i övrigt som behövs. Av plankartan ska det framgå hur planområdet delas upp för skilda ändamål och vilka bestämmelser som gäller för olika områden. Om det behövs för att planen ska bli tydlig, får reglering av frågor som avses i 18 § andra stycket redovisas på en särskild plankarta. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om en detaljplans utformning, ändras endast redaktionellt till följd av ändringarna i 18 §. 33 § Planbeskrivningen ska innehålla en redovisning av 1. planeringsförutsättningarna, 2. planens syfte, 3. hur planen är avsedd att genomföras, 4. de överväganden som har legat till grund för planens utformning med hänsyn till motstående intressen och planens konsekvenser, och 5. om planen avviker från översiktsplanen, på vilket sätt den i så fall gör det och skälen för avvikelsen. Planbeskrivningen ska innehålla det illustrationsmaterial som behövs för att förstå planen. Av redovisningen enligt första stycket 3 ska framgå de organisatoriska, tekniska, ekonomiska och fastighetsrättsliga åtgärder som behövs för att planen ska kunna genomföras på ett samordnat och ändamålsenligt sätt samt vilka Prop. 2014/15:122 konsekvenser dessa åtgärder får för fastighetsägarna och andra berörda. ska det framgå om kommunen avser att ingå exploateringsavtal eller genomföra markanvisningar, dessa avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. Paragrafen innehåller bestämmelser om en detaljplans planbeskrivning. Övervägandena finns i avsnitt 4.6. Ändringen i tredje stycket innebär att kommunen i planbeskrivningen ska redovisa om kommunen avser att genomföra en eller flera markanvisningar, sådana avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. En redovisning i en detaljplans planbeskrivning av kommunens avsikter i fråga om markanvisningar innebär dock inte att detaljplanen måste genomföras på det beskrivna sättet. Termen markanvisning definieras i 1 kap. 4 §. 39 § En detaljplan får inte ändras eller upphävas före genomförandetidens utgång, om någon fastighetsägare som berörs motsätter sig det. Första stycket gäller inte om ändringen eller upphävandet behövs 1.på grund av nya förhållanden av stor allmän vikt som inte har kunnat förutses vid planläggningen, eller 2.för införande av bestämmelser enligt 18 § andra stycket. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om en detaljplans utformning, ändras endast redaktionellt till följd av ändringarna i 18 §. 5 kap. Att ta fram detaljplaner och områdesbestämmelser 13 § Under ett samråd om ett planförslag ska kommunen redovisa förslaget, skälen för förslaget, det planeringsunderlag som har betydelse och hur kommunen avser att handlägga förslaget. Kommunen får låta bli att redovisa skälen för planförslaget och planeringsunderlaget om det är uppenbart obehövligt. Om det finns ett program enligt 10 §, ska kommunen redovisa detta. Om kommunen avser att ingå exploateringsavtal eller genomföra markanvisningar, ska kommunen redovisa dessa avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad kommunen ska redovisa under ett samråd om ett planförslag. Övervägandena finns i avsnitt 4.6. Ändringen i tredje stycket innebär att kommunen under samrådet ska redovisa om kommunen avser att genomföra en eller flera markanvisningar, sådana avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. En redovisning under ett samråd av kommunens avsikter i fråga om markanvisningar innebär dock inte att detaljplanen måste genomföras på det beskrivna sättet. Termen markanvisning definieras i 1 kap. 4 §. 2014/15:122 Att ändra och upphäva detaljplaner 38 a § Vid förlängning av genomförandetiden enligt 4 kap. 24 § behöver 18 § första och tredje styckena samt 19–25 §§ inte tillämpas. Samråd enligt 11 § krävs endast med lantmäterimyndigheten och kända sakägare inom det berörda området. Paragrafen innehåller bestämmelser om förfarandet vid förlängning av en detaljplans genomförandetid och en inskränkning i förhållande till samrådskretsen i 11 § när det gäller sådana förlängningar. Övervägandena finns i avsnitt 4.1 och 4.5. Paragrafen ändras på så sätt att kommunen vid en förlängning av detaljplanens genomförandetid måste samråda även med lantmäterimyndigheten. Vidare förtydligas bestämmelsen om samråd med kända sakägare genom att termen planområdet ersätts med uttrycket det berörda området. Med detta uttryck avses det geografiska område för vilket förlängningen av genomförandetiden sker, vilket inte nödvändigtvis sammanfaller med hela det område som omfattas av den gällande detaljplanen. 38 c § Bestämmelserna i 38 b § tillämpas också i fråga om förslag till att upphäva en detaljplanebestämmelse enligt 4 kap. 18 § andra stycket 1 eller 2 eller motsvarande åtgärder enligt äldre bestämmelser. I fråga om sådana förslag behöver samråd enligt 11 § inte ske med andra kommuner eller sakägare utanför det berörda området. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om att det i vissa fall ska vara möjligt att upphäva vissa bestämmelser i en detaljplan med ett förenklat förfarande. Övervägandena finns i avsnitt 4.1.