prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska utse vilka av de lagfarna domarna i tingsrätt och som ska tjänstgöra i de särskilda dom- Regeringens bedömning: Den särskilda domstolen bör inrymmas i en avdelning i tingsrätten och hovrätten. Det bör vara dessa avdel- ningars främsta och huvudsakliga uppgift att handlägga de aktuella målen och ärendena. Departementspromemorians förslag och bedömning överens- stämmer med regeringens (Ds 2014:2 s. 198–200). Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget och bedömningen i huvudsak. och lyfter frågan hur priorieringen av målen och ärendena ska regleras på bästa sätt. det är av betydelse att skapa en ordning som garanterar att de aktuella målen och ärendena inte prioriteras ner. är mycket viktigt att domstolsorganisationen tillförs adekvata resurser och kan koncentrera arbetet på dithörande arbetsuppgifter samt att verksamheten säkras organisatoriskt eller i vart fall genom riktade lyfter domarnas rotation som en särskild TCO säger sig sakna ett utvecklat resonemang om hur mål- hanteringen, t.ex. lottning, ska gå till i praktiken. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Det är av stor vikt att säkerställa att den särskilda kompetens som behövs vid handlägg- ningen av de mål och ärenden som ska prövas i patent- och marknads- domstolarna kan byggas upp och upprätthållas . Det är ur det perspektivet nödvändigt att de domare som handlägger målen konti- nuerligt kan ägna sig i huvudsak och främst åt dessa mål och ärenden. Det finns därför ett behov av att i organisatoriskt hänseende avgränsa handläggningen av de aktuella mål- och ärendegrupperna från dom- stolarnas övriga verksamhet. Detta bör lämpligen åstadkommas genom att målen handläggs samlat på en särskild avdelning i tingsrätten respektive hovrätten (jfr SOU 2010:44 s. 391 f.). Det anförda innebär inte att det ska vara vattentäta skott mellan den särskilda domstolen och domstolens övriga verksamhet. att de särskilda domstolarna är knutna till en tingsrätt respektive en hovrätt bör tvärtom utnyttjas för att öka flexibiliteten, minska sårbarheten och höja effektiviteten. När det uppstår överkapacitet i den ena verksamhetsgrenen, bör den kunna utnyttjas i den andra verksamhets- På så sätt kan t.ex. verksamheten i den särskilda domstolen anpassas till förändringar i måltillströmningen och såväl över- belastning som undersysselsättning undvikas. anledning att ta de farhågor som och Svenskt Närings- liv ger uttryck för på allvar. En utveckling där patent- och marknads- domstolarnas mål och ärenden prioriteras ner till förmån för övriga mål och ärenden vid tingsrätten och hovrätten som behöver handläggas skyndsamt eller av andra skäl bedöms mer angelägna skulle negativt påverka såväl kompetensen som effektiviteten i handläggningen av de aktuella målen och ärendena. Det skulle med andra ord förfela syftet med den förändrade domstolsordning som föreslås. Det är därför en rimlig utgångspunkt för den aktuella reformen att de mål och ärenden som ska prövas i patent- och marknadsdomstolarna ska vara den särskilda domstolens främsta och huvudsakliga uppgift och att de därför inte ska kunna prioriteras ner till förmån för andra mål. uppfattning innebär det förhållandet att de aktuella målen och ärendena samlas i en särskild organisatorisk enhet i sig förutsättningar för att en sådan prioriteringsordning ska kunna upprätthållas. finnas anledning att meddela föreskrifter om de aktuella mål- och Sådana föreskrifter bör i så fall ges i förordning. Det finns också möjlighet för respektive värddomstol att närmare reglera de särskilda domstolarnas organisation i sina respektive arbetsordningar. Respektive domstol har vidare inom ramen för sin arbetsordning utrymme att bestämma att vissa mål eller frågor i mål, t.ex. kvarstad eller interimistiska frågor, bör handläggas med förtur på avdelningen. det som TCO för fram när det gäller hur t.ex. fördelningen av mål ska gå till är i första hand en fråga för respektive domstols arbetsordning (jfr t.ex. 8 och 9 §§ i förordningen [1996:381] med tingsrättsinstruktion). Att, som föreslår, skapa en ordning med särskilda anslag för patent- och marknadsdomstolarna bedöms utöver detta varken nödvändigt eller ändamålsenligt. En sådan ordning riskerar bl.a. att försämra möjligheterna att fullt ut ta till vara de fördelar som en samling i en större organisation ger; framför allt möjligheterna att förstärka den särskilda domstolen vid ökad mål- och ärendetillströmning. särskilda domstolarna och den tingsrätt respektive hovrätt som domstol- arna ryms i har ett gemensamt anslag är också den ordning som gäller för mark- och miljödomstolarna. I syfte att tydliggöra den särskilda domstolens roll och egenart i för- hållande till tingsrätten och hovrätten i övrigt och ytterligare säkerställa att domarna där har den kompetens och erfarenhet som är nödvändig bör det införas en bestämmelse enligt vilken regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bland de lagfarna domarna i tingsrätten och hovrätten utser vilka av dessa som ska döma i de särskilda domstolarna. Detta överensstämmer med vad som gäller för mark- och miljödomstol- arna (prop. 2009/10:215 s. 123 f.), där regeringen genom 40 § tingsrätts- instruktionen har delegerat till tingsrätterna att utse vilka av de lagfarna domarna som ska döma i mark- och miljödomstolarna. bestämmelser om delegation bör införas för patent- och marknads- Som påpekar är det dessutom naturligt att, på sätt som enligt nuvarande ordning sker vid bl.a. tingsrätt, möjligheterna att bygga upp nödvändig kompetens inom vissa rättsområden beaktas vid de lagfarna domarnas rotation mellan avdel- ningarna vid de berörda domstolarna. Denna fråga bör dock även fortsättningsvis lämnas till domstolarna att hantera t.ex. genom bestäm- Prop. 2015/16:57 melser i arbetsordningen. Regeringens förslag: Patent- och marknadsöverdomstolens avgöran- den i tvistemål och ärenden ska som huvudregel inte kunna överkla- Patent- och marknadsöverdomstolen ska dock genom en s.k. ventil kunna tillåta att ett avgörande om något annat än företags- koncentrationer överklagas, om det rör frågor av intresse från prejudi- Brottmål ska kunna överklagas till enligt reglerna i . Departementspromemorians förslag avviker delvis från regeringens. I departementspromemorian föreslås att ska vara sista instans med ansvar för prejudikatbildningen. överdomstolens avgöranden i ärenden som inletts genom överklagande till Patent- och ska dock kunna överklagas till endast om Patent- och marknadsöverdomstolen gör bedömningen att ärendet rör frågor av intresse från prejudikatsynpunkt och tillåter det, s.k. ventil (Ds 2014:2 s. 201–207). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. anser att Patent- och marknadsöverdomstolens samtliga avgöranden utom avgöranden i mål om företagskoncentrationer ska omfattas av fullföljdsförbud med ventil. När det gäller mål om företagskoncentrationer menar hovrätten att det bör införas ett fullföljdsförbud utan möjlighet till ventil eller i vart fall att den tidsfrist som gäller för Patent- och marknadsöverdomstolens pröv- ning ska gälla även i . finns skäl att ytterligare begränsa möjligheterna till överprövning av de mål och ärenden som enligt nuvarande ordning handläggs av Marknads- domstolen respektive Patentbesvärsrätten som enda instans. domstolen påpekar även att särskilda krav på skyndsamhet måste ställas vid prövning av frågor om företagskoncentration, där redan den nu- varande korta instanskedjan enligt domstolen i praktiken är för lång. det gäller dessa mål anser att möjligheterna till över- klagande i vart fall bör begränsas, i första hand genom ett överklagande- förbud för Patent- och marknadsöverdomstolens avgöranden. registreringsverket anser att det bör övervägas om fullföljdsförbud med ventil bör gälla redan för Patent- och avgöranden alternativt att kravet på prövningstillstånd i Patent- och marknadsöver- domstolen bör göras mer strikt. det för immaterialrättsliga registreringsärenden bör övervägas att införa ett fullföljdsförbud med ventil redan för Patent- och avstyrker förslaget om fullföljdsförbud med ventil och anför, liksom , att det med hänsyn till rättssäkerheten och behovet av prejudikat alltid bör vara Högsta domstolen som är sista instans. Denna uppfattning delas av SEPAF, som särskilt pekar på att Patent- och marknadsöverdomstolen även kommer att pröva immaterialrättsliga brottmål och att dessa bör kunna prövas i ytterligare en instans. avstyrker, framför allt av tidsmässiga skäl, att ska vara sista instans med ansvar för prejudikatbildningen och menar att Patent- och marknadsöverdom- stolen i stället bör anförtros ansvaret för prejudikatbildningen. fakultetsnämnden vid välkomnar förslaget om fullföljdsförbud i kombination med ventil, men anser att en närmare utredning om Högsta domstolens roll och sammansättning i olika mål menar att den förlängda instanskedjan inger vissa farhågor beträffande handläggningstider och att en djupare analys av processordningen utifrån tidsaspekten behöver över- ifrågasätter vidare om kan fylla rollen som prejudikatinstans på patentområdet. Näringsliv och Näringslivets Delegation för Marknadsrätt ifrågasätter om har förutsättningar att leda rättsutvecklingen, särskilt i frågor om konkurrens- och marknadsföringsrätt samt patenträtt. De anser vidare att förlängningen av instanskedjan kommer att leda till en betydande och skadlig tidsutdräkt samt att det framför allt är angeläget att processen rörande företagskoncentrationer effektiviseras ytterligare. De pekar särskilt på företagens behov av snabba avgöranden. att det i vissa fall borde gälla ett eninstansförfarande och att Patent- och marknadsöverdomstolen som specialiserad överinstans bör ges ansvar för Den senare uppfattningen delas av Företagarna och Trä- och möbelföretagen. SFIR anser att instanskedjan bör vara så kort som möjligt och att ytterligare åtgärder för att korta handläggnings- tiderna är nödvändiga. Det finns bl.a. anledning att begränsa instans- kedjan även i marknadsrättsliga mål och patentmål. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens (promemo- 62–72). Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser, däribland , och , tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. motsätter sig inte prome- förslag, men anför att utgångspunkten för tillämpningen av en ventil måste vara att Patent- och marknadsöverdomstolen förutsättnings- löst och utan begränsningar till vissa områden eller problemställningar ska pröva om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att över- klagandet prövas av . ytterligare begränsningar av möjligheterna att överklaga Patent- och marknadsöverdomstolens avgöranden inte bör införas samt att det inte bör komma i fråga att utforma regleringen så att alla eller vissa av Patent- och registreringsverkets beslut överklagas direkt till Patent- och anser att om ett fullföljds- förbud med ventil införs bör fullföljdsregler gälla för de frågor som inte omfattas av patent- och marknadsdomstolarnas exklu- anser att det, framför allt för att begränsa parternas kostnader för domstolsprövningen, finns anledning att ytterligare begränsa möjligheterna till överklagande i de mål som enligt nuvarande ordning prövas av som första och enda Detta skulle kunna uppnås antingen genom införandet av ett fullföljdsförbud med ventil redan för Patent- och avgöranden eller i form av särskilda snävare dispensgrunder i Patent- och marknadsöverdomstolen som utesluter ändringsdispens. Näringsliv, Företagarna och Näringslivets Delegation för Marknadsrätt Prop. 2015/16:57 anser att de mål som enligt nuvarande ordning prövas enbart i Marknads- domstolen endast ska prövas i Patent- och marknadsöverdomstolen, dock med möjlighet till ventil till . och Företagarna anser vidare, liksom () och , att Patent- och registreringsverkets beslut i invändningsärenden om patent, mönster och varumärken ska överklagas direkt till Patent- och marknadsöverdomstolen. Remissinstan- serna gör gällande att en sådan ordning är nödvändig för att säkerställa den tekniska kompetensen i de patenträttsliga målen och ärendena. Även SPOF menar att invändningsärendena om patent bör bli föremål för prövning i endast en domstolsinstans, antingen genom att det införs krav på prövningstillstånd i Patent- och marknadsöverdomstolen eller genom att ärendena överklagas direkt dit. och motsätter sig att alla eller vissa av Patent- och registreringsverkets beslut skulle överklagas direkt till Patent- och marknadsöverdomstolen, bl.a. av det skälet att det skulle omöjliggöra kumulation av mål och ärenden inom patent- och marknadsdomstolarnas exklusiva kompetens. advo- katsamfund anför att det är viktigt att får behålla sin kompetens inom de aktuella rättsområdena och sin roll som prejudikat- instans. Att handläggningstiderna för det fåtalet mål som beviljas prejudikatdispens i med en sådan ordning kan komma att fördröjas något uppväger enligt inte den ingripande förändring som förslaget att införa en tvåinstanskedja innebär. Även SEPAF menar att bör vara prejudikatinstans. Även om Patent- och marknadsöverdomstolen i många avseenden kommer att vara prejudikatbildande menar föreningen att det inte bör ligga på den domstolen att besluta om ett enskilt mål ska prövas i . Skälen för regeringens förslag Behovet av en väl fungerande och enhetlig prejudikatbildning För att förvaltningsmyndigheterna och underrätterna ska kunna utföra sina uppgifter på bästa sätt krävs prejudikat, dvs. avgöranden som är av betydelse för en enhetlig lagtolkning och rättstillämpning. En väl- fungerande prejudikatbildning har flera positiva effekter, bl.a. att rätts- tillämpningen blir mer enhetlig och likformig samt att handläggningen i förvaltningsmyndigheterna och underrätterna blir snabbare. Den nu- varande splittrade ordningen för domstolsprövning av de immaterial- rättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena innebär bl.a. en risk för en oenhetlig praxis på dessa områden i och med att samma typ av frågor kan prövas av olika prejudikatinstanser. Genom att koncentrera domstolsprövningen till särskilda domstolar i första och andra instans skapas förutsättningar för en mer enhetlig hantering av dessa mål och ärenden. Oavsett detta finns det på de aktuella rättsområdena ett tydligt behov av prejudikat. Frågan uppkommer därför hur prejudikatbildningen på de aktuella rättsområdena bäst ska tillgodoses. Instansordningen i allmän domstol har den principiella inställningen varit att instans- ordningen ska bygga på en funktionsfördelning mellan domstolar på skilda nivåer. För flertalet mål och ärenden i allmän domstol finns en möjlighet till prövning i tre domstolsinstanser. Det gäller både när hand- läggningen inleds i domstol och när handläggningen inleds hos en för- valtningsmyndighet. De tre domstolsinstanserna har olika roller och upp- gifter. Tyngdpunkten i rättskipningen i domstol ska ligga i första instans, dvs. här i tingsrätt. Att tvistefrågorna så långt möjligt kan lösas redan i första instans av en resursstark och kompetent tingsrätt bidrar bl.a. till att stärka rättssäkerheten. Det skapar också förutsättningar för en smidig och rättssäker hovrättsprocess i de fall tingsrättens avgörande överklagas. Hovrättens främsta uppgift är att överpröva tingsrättens avgöranden, dvs. kontrollera att de avgöranden som överklagas är riktiga och att rätta eventuella felaktigheter. , som enligt 11 kap. 1 § rege- ringsformen, , är högsta allmänna domstol, har som huvudsaklig upp- gift att skapa vägledning för rättstillämpningen genom prejudikatbild- ning. Med en ordning där varje domstolsinstans har en uppgift som skiljer sig från den uppgift som den tidigare instansen har kan en hög grad av rättssäkerhet uppnås som prejudikatbildningen säkerställs. In- stansernas olika roller tydliggörs genom att såväl andra som sista instans omfattas av systemet med prövningstillstånd, vilket även medför en generellt snabbare handläggning. Utgångspunkter för instansordningen i patent- och marknads- domstolarna Det övergripande syftet med att inrätta patent- och marknadsdomstolarna är att åstadkomma en domstolsprövning med stärkt kvalitet och bibehållen eller ökad effektivitet. När det gäller utformningen av instanskedjan i patent- och marknadsdomstolarna bör, liksom för övriga mål som prövas i domstol, en utgångspunkt vara att tyngdpunkten för domstolsprövningen ska ligga i första instans, som det måste finnas en möjlighet för den enskilde att få ett felaktigt avgörande ändrat i högre instans. För såväl de immaterialrättsliga brottmålen och tviste- målen som flera av de marknadsrättsliga målen krävs således av rättssäkerhetsskäl som regel en prövning i minst två domstolsinstanser (jfr propositionen med förslag till lag om patentbesvärsrätten m.m., prop. 1976/77:96, s. 40, propositionen Ny konkurrenslagstiftning, prop. 1992/93:56, s. 36 f. och 46 f., propositionen Ny marknadsföringslag, prop. 1994/95:123, s. 123, propositionen Ny marknadsföringslag, prop. 2007/08:115, s. 123 f. och propositionen Ny konkurrenslag m.m., prop. 2007/08:135, s. 84). En annan utgångspunkt är att instanskedjan inte ska vara längre än vad som krävs av rättssäkerhetsskäl och att en eventuell förlängning av instanskedjan för vissa mål och ärenden inte ska påverka handläggningstiden för de berörda målen eller ärendena. Hänsyn måste tas till Högsta domstolens grundlagsfästa roll som prejudikat- bildande instans. Reglerna om prejudikatbildning för de mål och ärenden som ska hand- läggas i patent- och marknadsdomstolarna måste vara förutsebara samt tydliga och överskådliga för dem som kommer i kontakt med domstolar- Prop. 2015/16:57 na. I så stor utsträckning som möjligt bör prejudikatbildningen tillgodo- ses på ett enhetligt sätt. En förkortad instanskedja som huvudregel Redan genom den samlade prövningen av de immaterialrättsliga, mark- nadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga målen och ärendena skapas förutsättningar för en effektiv handläggning. Det är inte antalet domstols- instanser i sig som avgör hur effektiv handläggningen är eller inom vilken tid ett slutligt avgörande av ett mål eller ärende kan nås. I stället är det framför allt utformningen av det processuella regelverket och att detta på ett ändamålsenligt sätt tillämpas av domstolarna och efterlevs av parterna som avgör snabbheten i förfarandet. Om det ändå anses finnas ett behov av särskild skyndsamhet, som inte kan mötas på något annat sätt, kan en förkortad instanskedja användas som ett sista alternativ. Intresset av särskild skyndsamhet måste emellertid alltid balanseras mot prejudikatintresset. En förkortad instansordning får således inte införas på bekostnad av en väl fungerande prejudikatbildning. För immaterialrättsliga tviste- och brottmål, liksom vissa mål enligt marknadsförings- och konkurrenslagstiftningen, gäller enligt nuvarande ordning att en prövning kan ske i tre domstolsinstanser. Flertalet marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden, bl.a. mål om förbud och åläggande enligt marknadsföringslagen eller konkurrenslagen, mål om marknadsstörnings- eller konkurrensskade- avgift samt mål om skadestånd enligt marknadsföringslagen, kan dock prövas i endast en eller två domstolsinstanser. För målen om beviljande respektive registrering av immateriella rättigheter gäller att de kan prövas i två domstolsinstanser. För flera av de mål- och ärendetyper som omfattas av reformen skulle således en ordning med en möjlighet till prövning i tre domstolsinstanser i enlighet med vad som i allmänhet gäller i allmän domstol innebära en förlängning av instanskedjan. I departementspromemorian föreslås att instanskedjan för de ärenden som kommer att inledas i patent- och marknadsdomstolarna genom överklagande av myndighetsbeslut förkortas genom att det införs ett fullföljdsförbud för Patent- och marknadsöverdomstolens avgöranden i dessa ärenden, med möjlighet för domstolen att tillåta att avgörandet överklagas till om ärendet rör frågor av intresse från prejudikatsynpunkt (s.k. ventil). Förslaget omfattar därmed de immate- rialrättsliga ärendena som avser överklagade beslut från respektive , liksom de konkurrensrättsliga och marknadsföringsrättsliga ärendena som avser överklagade beslut från respektive Konsument- ombudsmannen. Förslaget motiveras bl.a. av företagens behov av att få snabba besked i frågor som påverkar etableringsvillkor, innovations- verksamhet och investeringar. Denna bedömning har fått ett starkt stöd bland remissinstanserna. Regeringen ställer sig också bakom den bedömning av behovet av en förkortad instanskedja som görs i departe- mentspromemorian i den delen. Företagens behov av en snabbare och mer effektiv prövning har även motiverat nuvarande ordning med en förkortad instanskedja för vissa andra mål och ärenden på marknadsföringsrättens och konkurrensrättens områden (se bl.a. propositionen Ändringar i konkurrenslagen (1993:20) m.m., prop. 1997/98:130, och propositionen Vissa ändringar i marknads- föringslagen [1995:450] m.m., prop. 1997/98:188). Det ansågs i dessa lagstiftningsärenden att det är av största vikt, när det gäller de aktuella rättsområdena, att berörda aktörer snabbt kan ges besked om vilka regler som gäller på marknaden och att handläggningstiderna därför måste förkortas (prop. 1997/98:130 s. 47 f. och prop. 1997/98:188 s. 13 f.). Som framgår ovan bedömer regeringen att inrättandet av patent- och marknadsdomstolarna i sig får positiva effekter på handläggningen genom att prövningen görs mer samlad och enhetlig och att en rad processuella särlösningar införs som syftar till att effektivisera domstols- Som också anförs i promemorian kan det trots detta, på samma sätt som för de ärenden som omfattas av departementspromemo- rians förslag om en förkortad instanskedja, inte uteslutas att en möjlighet till prövning i tre domstolsinstanser för övriga marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden som enligt nuvarande ordning har en kortare instanskedja skulle kunna komma att innebära längre Detta skulle leda till att den föreslagna reformen inte fick avsett genomslag och att företagens behov av snabba besked inte Mot denna bakgrund talar enligt regeringens uppfattning starka skäl för att instanskedjan bör vara förkortad inte bara för de ären- den som inleds genom myndighetsprövning utan även för övriga mark- nadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga mål och ärenden som enligt nuvarande ordning prövas i färre än tre domstolsinstanser. När det gäller övriga mål- och ärendetyper, dvs. tvistemålen, brottmålen och ansökningsärendena samt vissa av de kon- kurrensrättsliga skadeståndsmålen, skulle en möjlighet till prövning i tre instanser innebära en oförändrad instanskedja i förhållande till nuvarande Genom kompetenssamlingen och de föreslagna effektiviserings- åtgärderna kan dessutom en snabbare handläggning än enligt nuvarande Trots det finns det mot bakgrund av det starka samband som finns mellan särskilt de immaterialrättsliga och marknadsförings- rättsliga målen och ärendena anledning att, i enlighet med vad som före- slås i promemorian, överväga en förkortad instanskedja även för nu aktu- ella mål och ärenden. Samma tvistiga rättsförhållande kan ge upphov till antingen en immaterialrättslig eller en marknadsföringsrättlig tvist eller Sambandet mellan dessa måltyper och möjligheten att kumu- lera t.ex. ett immaterialrättsligt mål med ett marknadsföringsrättsligt mål har haft avgörande betydelse för bedömningen att dessa måltyper bör Detsamma gör sig i viss utsträckning gällande i fråga om konkurrensrättsliga och immaterialrättsliga mål. även intresset av en enhetlig prövningsordning för de mål och ärenden som handläggs i samma domstol beaktas. Denna aspekt gäller även de tvistemål som kumuleras med sådana tvistemål som omfattas av Patent-