prop · H30357 · 2015-12-01 00:00:00 — I dessa mål, liksom i mål om förbud och åläggande enligt marknads- föringslagen, handlar det om att pröva om ett visst förfarande står i strid med bestämmelser som har till ändamål att skydda allmänna konsument- och näringsidkarintressen. Det har därför ansetts att rättegången närmast är att jämföra med rättegången i indispositiva tvistemål (se bl.a. propositionen Ny marknadsföringslag, prop. 1994/95:123 s.149). Målen har också i allt väsentligt handlagts som indispositiva i Marknads- domstolen. och Näringslivets Delegation för Marknadsrätt anser att det finns anledning att överväga i vilken utsträckning de marknadsrättsliga målen där enskilda står mot varandra ska handläggas som dispositiva eller indispositiva tvistemål. Enligt regeringens uppfattning saknas det dock anledning att i samband med denna reform göra någon ändring i förhållande till nuvarande ordning i fråga om hur de mål som omfattas av reformen ska handläggas. Detta innebär bl.a. att de mål som enligt nuvarande ordning handläggs enligt reglerna för indis- positiva tvistemål ska göra det även i patent- och marknadsdomstolarna. 2015/16:57 Mot bakgrund av att de tvistemål som ska handläggas av patent- och marknadsdomstolarna kommer att vara såväl dispositiva som indispositiva till sin karaktär bör hänvisningen i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar till göras till balkens regler om tvistemål (jfr prop. 2009/10:215 s. 155 f.). Redan innan en talan väcks kan domstolen behöva ta ställning till pro- cessuella frågor rörande ett mål som kan förväntas bli handlagt vid dom- stolen. Exempel på sådana frågor är kvarstad och intrångsundersökning (se t.ex. 59 b § fjärde stycket PL). Sådana s.k. RB-ärenden registreras som mål (3 § förordningen [1996:271] om mål och ärenden i allmän domstol) och handläggs enligt bestämmelser om rätte- gångsfrågor oavsett om frågan uppkommer i ett pågående mål eller i tiden före ett mål inletts. Det finns enligt regeringens uppfattning inte anledning att ändra på denna ordning. Mål om utdömande av vite Mål om utdömande av vite som har förelagts med stöd av de immaterial- rättsliga, marknadsföringsrättsliga eller konkurrensrättsliga lagarna hand- läggs genomgående enligt bestämmelser om mål som gäller brott för vilka svårare straff än böter inte föreskrivs. I vissa av de berörda lagarna är detta uttryckligen angivet (se t.ex. 57 b § fjärde stycket PL). I andra fall tillämpas motsvarande regler i viteslagen. I syfte att skapa en enhetlig och tydlig ordning bör enligt regeringens uppfattning bestämmelser om tillämplig processlag i mål om utdömande av vite tas in i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. Det finns några frågor som väcks genom en ansökan till domstol men där handläggningen sker enligt ärendelagens bestämmelser. Ett exempel är ärenden om informationsföreläggande (se t.ex. 57 e § tredje stycket PL). I dessa ärenden framställs normalt ett yrkande om ett sådant förelägg- ande innan svaranden i en eventuellt kommande rättegång är känd. Mot- part kan vara t.ex. en internetleverantör. Ett annat exempel på en ärende- typ som handläggs enligt ärendelagen är ansökan om tillstånd för att genomföra en platsundersökning (5 kap. 3 § KL). Genom att ärendelagen tillämpas i dessa ärenden åstadkoms en tydlig reglering med en tydlig partsställning där den som yrkandet riktas mot kan få ersättning för sina rättegångskostnader (jfr propositionen Civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område – genomförande av direktiv /48/EG, prop. 2008/09:67, s. 155). Såvitt framkommit fungerar nuvarande ordning väl och det finns därför enligt regeringens mening inte heller i denna del anledning att göra några förändringar i fråga om tillämplig processlag när ärendena nu förs över till Patent- och i första instans. Liksom för målen finns det vissa behov av särregler (se avsnitt 9.4). Det bör därför anges att ärendelagen endast tillämpas om inte annat följer av den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar eller annan lag. Det framstår vidare som lämpligt att i de fall en ansökan till Patent- och ska handläggas 2015/16:57 enligt ärendelagen bör detta, liksom enligt nuvarande ordning, anges i den materiella lagstiftning som reglerar den fråga som ska prövas. 9.2Ärenden som inleds genom överklagande Regeringens förslag: Vid handläggning av ärenden som inleds i Patent- och genom överklagande av en myndighets beslut ska ärendelagen tillämpas, om inte något annat föreskrivs i den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar eller annan lag. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens (Ds 2014:2 s. 220–221). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt nuvarande ordning tillämpar ärendelagen vid prövningen av överklaganden av och beslut (8 kap. 1 § andra stycket KL och 59 § tredje stycket MfL). Denna ordning fungerar väl och att dessa ärenden genom reformen ska prövas av Patent- och som första domstolsinstans föranleder enligt rege- ringen inte något behov av att ändra vilka regler som ska styra handlägg- ningen. Ärendelagen bör därför fortsatt tillämpas vid handläggningen i domstol av överklagade beslut av och Konsument- ombudsmannen. De immaterialrättsliga registreringsmålen i Patentbesvärsrätten hand- läggs i huvudsak enligt förvaltningsprocesslagen (1971:291), 8 § PBRL. Processreglerna i den lagen är tillskapade för att användas vid hand- läggningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna medan handläggning- en i allmän domstol, såvitt avser ärenden, som huvudregel styrs av ärendelagen. Genom att patent- och marknadsdomstolarna kommer att vara inordnade i den allmänna domstolsorganisationen får det anses före- ligga en stark presumtion för att domstolarna ska handlägga frågor om registrering av immateriella rättigheter enligt bestämmelserna i ärende- lagen. Motsvarande bedömning gjordes vid inrättandet av mark- och miljödomstolarna för de mål som skulle komma att inledas i dessa domstolar genom överklagande av förvaltningsmyndighets beslut (prop. 2009/10:215 s. 162). Ärendelagen tillämpas även i andra fall när en förvaltningsmyndighets beslut överklagas till allmän domstol. Därtill kommer att ärendelagen som anförs ovan kommer att vara tillämplig på patent- och marknadsdomstolarnas handläggning av överklagade myn- dighetsbeslut på det marknadsrättsliga området. Mot den angivna bakgrunden anser regeringen att ärendelagen ska tillämpas vid handläggningen av alla ärenden som inleds i Patent- och genom överklagande från en förvaltningsmyndighet. Detta bör framgå av den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. I den lagen eller i annan lag kan det dock finnas särbestämmelser som avviker från vad som följer av ärendelagen (se avsnitt 9.4). Även detta bör framgå av lagen om patent- och marknadsdomstolar. Regeringens förslag: Patent- och marknadsöverdomstolen ska vara behörig domstol för ansökningar om resning, klagan över domvilla eller återställande av försutten tid som avser Patent- och marknads- domstolens slutliga avgöranden. Detsamma ska gälla i fråga om ansökningar som avser beslut av de förvaltningsmyndigheter vars beslut kan överklagas till Patent- och . Domstolen ska tillämpa bestämmelser om ansökan om särskilt rättsmedel avser ett mål. I annat fall ska bestämmelserna i ärendelagen tillämpas. regeringens (Ds 2014:2 s. 221–222). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den part som är missnöjd med ett tingsrätts- eller hovrättsavgörande kan i allmänhet genom att överklaga avgörandet få det överprövat av en högre instans. När ett avgörande inte längre kan överklagas har det fått laga kraft. kraften inträder för domar och många slags avgöranden en rättskraft. Principerna om laga kraft och rättskraft fyller flera viktiga funktioner, t.ex. att skapa trygghet för en vinnande part. kunna motverka sina egna syften, om det inte fanns möjlighet att under vissa förutsättningar bryta igenom dem. I detta syfte finns bestämmelser om särskilda (extraordinära) rättsmedel. Dessa rättsmedel är resning, återställande av försutten tid och klagan över domvilla. Av 11 kap. 13 § RF följer att för de fall där är högsta instans beviljas resning och återställande av försutten tid av den domstolen om inte annat anges i lag. Sådana lagbestämmelser finns i 58 kap. RB. Av dessa bestämmelser framgår att det är hovrätten som prövar en ansökan om resning eller återställande av försutten tid om ansökan avser ett avgörande av en tingsrätt eller ett avgörande av en förvaltningsmyndighet som skulle ha överklagats till tingsrätt eller hovrätt (58 kap. 4, 10 a, 11 och 14 §§ RB). Hovrätten är behörig också i de fall ett tingsrättsavgörande i sak skulle ha överklagats till Marknads- domstolen (jfr NJA 2011 N 36). I andra fall, dvs. om ansökan om resning eller återställande av försutten tid avser hovrättens eller Marknads- domstolens avgörande, är behörig (11 kap. 13 § RF). Av framgår vidare att hovrätten är behörig domstol för klagan över domvilla som avser ett avgörande som meddelats av tingsrätt eller förvaltningsmyndighet, medan är behörig i andra fall (59 kap. 2, 4 och 5 §§ RB). redovisade bestämmelser om behörig domstol för ansökningar om särskilda rättsmedel är tillämpliga också i ärenden (42 § ÄL). Den ordning som gäller enligt för ansökningar om extraordinära rättsmedel som avser avgöranden av tingsrätt eller förvalt- ningsmyndighet vars avgöranden skulle ha överklagats till tingsrätt mot- svarar vad som gäller i allmän förvaltningsdomstol (8 § lagen [1971:289] om allmänna förvaltningsdomstolar, LAFD) och är också i linje med Det är enligt regeringen rimligt att Patent- och 2015/16:57 marknadsöverdomstolen är behörig att pröva ansökningar om extraordi- nära rättsmedel i de mål och ärenden som omfattas av domstolens behörighet i samma utsträckning som hovrätt är det enligt rättegångs- balken och ärendelagen. Patent- och marknadsöverdomstolen bör alltså vara behörig att pröva ansökningar om extraordinära rättsmedel som avser avgöranden av Patent- och och avgöranden av en förvaltningsmyndighet vars avgörande skulle ha överklagats till Patent- och . Detta bör framgå av den nya lagen om patent- och marknadsdomstolar. Att kommer att vara behörig domstol när ansökan avser ett avgörande av Patent- och marknadsöverdomstolen följer av 11 kap. 13 § RF. Särregler i materiell lagstiftning Regeringens förslag: Huvuddelen av de bestämmelser i de materiella lagarna som innebär ett avsteg från den ordning som följer av rätte- gångsbalken eller ärendelagen ska behållas. Bestämmelserna i de immaterialrättsliga lagarna om tid för överkla- gande av en domstols avgörande i registreringsärenden och möjlig- heten för domstolen att pröva en talan trots att invändaren återkallat densamma samt marknadsföringslagens bestämmelser om undantag från kravet på prövningstillstånd ska dock upphävas. I lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och lagen om av- talsvillkor mellan näringsidkare ska det införas bestämmelser om sammanslutningars medverkan i mål enligt dessa lagar samt om delgivning av domar och beslut som motsvarar de som finns i lagen om marknadsdomstol m.m. I dessa lagar ska det även införas särskilda bestämmelser om rättegångskostnader. Bestämmelserna i marknadsföringslagen, konkurrenslagen och avtalsvillkorslagarna som reglerar såväl talerätt som behörig domstol ska delas upp på bestämmelser om talerätt respektive behörig domstol. Departementspromemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens (Ds 2014:2 s. 223–227). görs dock bedömningen att även bestämmelsen om möjlighet att själv inhämta bevisning (18 § MDL) ska föras över till Departementspromemorian innehåller inget förslag till särskilda bestämmelser om rättegångskostnader i lagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare eller lagen om avtalsvillkor i Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslagen. När det gäller förslaget om att ta bort möjligheten för domstolen att pröva ett registreringsärende trots att invändaren har återkallat sin talan har och Patentbesvärsrätten inte några invändningar när det gäller ärenden om varumärken och mönster. När det gäller patentärenden anser de att det, mot bakgrund av intresset att förhindra att patent meddelas på oriktiga grunder, är angeläget att rättens möjlighet till Prop. 2015/16:57 prövning efter återkallelse kvarstår. möjligheten till officialprövning när en invändning återtas bör finnas kvar för att undvika att patent meddelas på oriktiga grunder. Skälen för regeringens förslag Som föreslås ovan ska mål och ärenden i patent- och marknadsdom- stolarna handläggas enligt bestämmelserna i respektive ärendelagen. Genom att samma förfaranderegler kommer att gälla i alla mål respektive ärenden skapas förutsättningar för en mer enhetlig hante- ring i domstolarna. Det kan konstateras att för de flesta målen och ärendena enligt de aktuella lagarna innebär de val av processlag som föreslås ingen ändring i förhållande till nuvarande ordning. För vissa ärendetyper, framför allt de som enligt nuvarande ordning handläggs i Patentbesvärsrätten, kommer dock den nya processordningen att innebära förändringar. Vissa särregler bör behållas I de immaterialrättsliga, marknadsföringsrättsliga och konkurrensrättsliga lagarna finns bestämmelser som innebär avsteg från det förfarande som skulle följa av en ren tillämpning av eller ärendelagen. I såväl patent- som marknadsförings- och konkurrenslagen finns särskilda bestämmelser om ersättning för eller fördelning av rättegångskostnader (se t.ex. 57 e § PL, 64 § MfL och 8 kap. 15–18 §§ KL). Både marknads- föringslagen och konkurrenslagen innehåller vidare bestämmelser som reglerar myndighetens partsställning (65 § MfL och 8 kap. 12 § KL) och konkurrenslagen innehåller därutöver även bestämmelser om yttrande från annan än part och förhör i domstol (8 kap. 13 och 14 §§ KL). nämnda bestämmelser har utformats mot bakgrund av de särskilda för- hållanden som råder i respektive mål- eller ärendetyp. Dessa förhåll- anden påverkas inte av att ordningen för domstolsprövningen av målen och ärendena ändras. I huvudsak bör därför de särregler som finns i de materiella lagarna finnas kvar även i den nya domstolsordningen. Detta gäller även bestämmelsen i 20 § lagen (1971:1078) om försvars- uppfinningar om möjligheten att hålla huvudförhandling inom stängda dörrar, som i lagrådsremissen föreslås bli upphävd, men som det finns ett behov av även i patent- och marknadsdomstolarna. Eftersom de aktuella bestämmelserna i flertalet fall avser endast en eller ett fåtal mål- eller ärendetyper bör de enligt regeringens mening även fortsättningsvis finnas i respektive materiell lag. Lagen om marknadsdomstol m.m. innehåller vissa bestämmelser som reglerar dels möjligheten för en sammanslutning av näringsidkare att medverka i mål enligt lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden och lagen om avtalsvillkor mellan näringsidkare, dels förfarandet i det fall en sådan sammanslutning getts rätt att medverka. Regeringen bedömer att det även med den nya ordningen för domstolsprövningen av de nu aktuella målen finns behov av bestämmelser om samman- slutningars möjlighet att medverka i förfarandet vid domstolen. 2015/16:57 hänsyn till att bestämmelserna endast avser mål enligt avtalsvillkors- lagarna bör dessa bestämmelser, i linje med det som anförs ovan, tas in i respektive sådan lag. Detsamma gäller den bestämmelse om delgivning av domar och beslut av domstol i dessa mål som finns i lagen om marknadsdomstol m.m. När det gäller mål enligt avtalsvillkorslagarna kan konstateras att det enligt nuvarande ordning saknas bestämmelser om ansvar för rättegångs- kostnader. Detta har inneburit att i dessa mål har ogillat yrkanden om ersättning för rättegångskostnader och att vardera parten i praktiken alltid svarat för sina rättegångskostnader. I en framställan har ansett att regeringen bör överväga de lagändringar som krävs för att en part ska kunna få ersättning för rättegångskostnader i likhet med vad som gäller enligt marknadsföringslagen (Ju2010/04504/L2). När görs tillämplig i de aktuella målen (jfr avsnitt 9.1) innebär detta t.ex. att vinnande part kan få ersättning för sina rättegångskostnader. Detta svarar väl mot ett behov som har framkommit i praxis (se bl.a. MD 2009:30). är det, med hänsyn till målens likhet, motiverat att i avtals- villkorslagarna införa en särreglering när det gäller rättegångskostnader som motsvarar den som gäller enligt marknadsföringslagen. Det innebär att det bör införas en uttrycklig bestämmelse om möjlighet till kvittning i respektive avtalsvillkorslag (jfr prop. 1994/95:123 s. 157). En sådan reglering överensstämmer med vad som i praktiken gäller enligt nuvarande ordning. Vidare bör det i lagen om avtalsvillkor i konsument- förhållanden föreskrivas att reglerna om rättegångskostnader i tvistemål ska gälla även när för talan. På så sätt undviker man att olika regler gäller i fråga om svarandens rättegångs- kostnadsansvar beroende på vem som för talan. Vissa särregler bör upphävas Mot bakgrund av att det övergripande syftet med reformen är att uppnå en enhetlighet i förfarandet och få till stånd en effektiv och ändamåls- enlig handläggning finns det dock anledning att upphäva vissa nu gällan- de särbestämmelser. En sådan särbestämmelse, som finns i de immaterialrättsliga lagarna (se t.ex. 75 § andra stycket PL), anger att en överklagandetid gäller vid överklagande av Patentbesvärsrättens beslut. Enligt och ärendelagen, som kommer att vara tillämpliga vid patent- och marknadsdomstolarnas handläggning, gäller normalt tre veckors överklagandetid. Det saknas enligt regeringens uppfattning skäl för att inte ha enhetliga tider för överklagande för samtliga av patent- och marknadsdomstolarnas avgöranden. De bestämmelser i de immaterial- rättsliga lagarna som anger för överklagande av domar och beslut än de som gäller enligt och ärendelagen bör således upphävas. Vidare gäller enligt 60 § MfL ett undantag från kravet på prövningstill- stånd för de avgöranden som överklagas till från . När nu en ny ordning för domstolsprövningen av bl.a. de marknadsföringsrättsliga målen och ärendena skapas inom ramen för de allmänna domstolarna saknas det enligt regeringen anledning till varför just dessa mål och ärenden inte ska omfattas av de processuella principer som gäller för övriga mål och ärenden i allmän domstol. Av detta följer att även de marknadsföringsrättsliga målen och ärendena bör omfattas av det krav på prövningstillstånd i Patent- och marknadsöver- domstolen som följer av och ärendelagen. I de immaterialrättsliga lagarna finns bestämmelser som innebär att Patentbesvärsrätten i vissa fall kan pröva en talan trots att invändaren har återkallat densamma (se t.ex. 26 § PL och 10 kap. 10 § tredje stycket VML). Bestämmelserna har sin bakgrund i ett allmänt intresse av att oriktiga patent och andra rättigheter inte meddelas (se exempelvis prop. 1966:40 s. 133 f.). Om felaktigt beviljar ett patent men beslutet inte överklagas finns ingen motsvarande mekanism. Någon motsvarande bestämmelse finns inte heller i ärende- lagen. Av ärendelagens bestämmelser följer således att ett ärende ska skrivas av om ett överklagande återkallas. Detsamma gäller i tvistemål. En tillämpning av ärendelagen vid handläggningen av de aktuella ärendena skulle alltså innebära att samma ordning gäller oavsett om frågan om riktigheten av en registrering av en immateriell rättighet uppkommer i ett mål eller ett ärende i domstolen. Särskilt med tanke på de föreslagna möjligheterna att kumulera patenträttsliga mål och ärenden framstår detta som en lämplig ordning. Praxis i EPO har också gått i riktningen mot att inte pröva en talan när invändaren har återkallat densamma (EPO 1993 s. 346, 1994 s. 887, 2001 s. 381 f., i till , NIR 2001 s. 123 f., , NIR 2002 s. 462 f., jfr även betänkande Patent- processen och sanktionssystemet inom patenträtten, SOU 1983:35, s. 67 f.). På patentområdet finns det med hänsyn till den nära överens- stämmande utformningen av den svenska lagstiftningen och den europeiska patentkonventionens bestämmelser anledning att tillmäta utvecklingen av praxis vid EPO stor betydelse (jfr bl.a. propositionen om ändring i patentlagen [1967:837], m.m., prop. 1977/78:1 Del A, s. 323, RÅ 1990 ref 84 och Patentbesvärsrättens årsredovisning s. 7 och 11). Det allmänintresse som finns i fråga om att undvika att oriktiga patent och andra rättigheter meddelas, vilket Patent- och registrerings- verket, Patentbesvärsrätten och pekar på, är enligt regeringens uppfattning mot denna bakgrund inte så starkt att det finns skäl att i detta avseende avvika från ärendelagens reglering. Att en möjlighet även fortsättningsvis kommer att finnas för att fullfölja ett invändningsförfarande trots att en invändning har återkallats (24 § PL) är, mot bakgrund av att det inte är ovanligt att prövningsförutsättningarna skiljer sig åt mellan förvaltnings- myndighet och domstol, heller i sig inte ett skäl för att samma möjlighet ska finnas när ett ärende har överklagats till domstol. Bestämmelserna i de materiella lagarna som ger domstol en möjlighet att i vissa fall pröva en talan trots att invändaren återkallat densamma bör därför upphävas. Lagen om marknadsdomstol m.m. innehåller ett antal bestämmelser som i praktiken i huvudsak tillämpas vid handläggningen av mål enligt avtalsvillkorslagarna (13–22 §§ MDL). I departementspromemo- rian görs den bedömningen att flertalet av dessa, nämligen bestämmelser- na om sammanträde, kallelse, dom och ersättning till vittne eller sak- kunnig, motsvaras av sådana bestämmelser i och 2015/16:57 ärendelagen som genom reformen kommer att vara tillämpliga vid hand- läggningen i patent- och marknadsdomstolarna. Enligt regeringen kan samma bedömning göras när det gäller lagens bestämmelser om rättens möjlighet att ex officio inhämta bevisning (18 § MDL), jfr 35 kap. 6 § RB. Några särskilda bestämmelser avseende förfarandet i dessa avseenden i patent- och marknadsdomstolarna behövs enligt regeringens uppfattning därför inte när lagen om marknadsdomstol m.m. upphävs. Vissa särregler bör omarbetas I marknadsföringslagen, konkurrenslagen och avtalsvillkorslagarna finns bestämmelser som med hänsyn till att mål och ärenden enligt nuvarande ordning kan inledas i såväl som Marknads- domstolen reglerar både talerätt och behörig domstol (se t.ex. 47–49 §§ MfL och 3 kap. 2, 5 och 32 §§ KL). Mot bakgrund av att en enhetlig ordning för domstolsprövningen nu skapas, där samtliga mål och ärenden inleds i en och samma domstol, finns det anledning att lagtekniskt renodla dessa bestämmelser till talerättsregler respektive regler om behörig domstol. Regeringens förslag: Ärendelagens bestämmelser om besluts- myndigheten som part ska inte tillämpas i ärenden om invändning mot ett meddelat patent eller mot registrering av ett mönster, en växtförädlarrätt eller ett varumärke. Departementspromemorian innehåller inte något förslag om undantag från ärendelagens bestämmelser om beslutsmyndigheten som part (Ds 2014:2 s. 228–229). Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna instämmer i eller har ingen invändning mot bedömningen. Patentbesvärsrätten, tillsammans med och Patent- och registreringsver- ket, anser att beslutsmyndigheten uttryckligen bör undantas som part i sådana överklagade ärenden där två eller flera enskilda parter står mot varandra. Patentbesvärsrätten menar bl.a. att beslutsmyndighetens klagorätt kommer att medföra en betydande osäkerhet för de enskilda parterna i de s.k. tvåpartsärendena. beslutsmyndigheten bör undantas som part i tvåpartsärendena. Skälen för regeringens förslag: Att ärendelagen ska tillämpas vid patent- och marknadsdomstolarnas handläggning av överklagade beslut från främst , och Statens jordbruksverk innebär att dessa myndigheter i egenskap av beslutsmyn- dighet blir part i domstolen (11 § ÄL).