prop · H30326 · 2015-10-14 00:00:00 — stycket 3 och 8 § samt 16 kap. värdepapper som inte har värdepapper som inte har som hemmedlemsstat skall, om som hemmedlemsstat ska, om handel på en reglerad marknad i handel på en reglerad marknad i , tillämpa de bestämmelser , tillämpa de bestämmelser som har meddelats med stöd av 5 § som har meddelats med stöd av 5 § första stycket 2 för sådan informa- första stycket 2 för sådan informa- tion som skall offentliggöras enligt tion som ska offentliggöras enligt 15 kap. 6 § första stycket 3 och 8 § 9 b §, stycket 3 och 8 § samt 16 kap. 1 § Om en sådan emittents överlåtbara värdepapper inte är upptagna till handel på en reglerad marknad i inte är upptagna till handel på en emittenten dessutom tillämpa 2 §. dessutom tillämpa 2 §. får förelägga en emittent att göra rättelse om 1. emittenten inte 1. emittenten inte information enligt 16 kap. 4–7 §§, 8 § eller regelbunden finansiell information enligt 16 kap. 4–6 §§, 2. information som har offentliggjorts är ofullständig eller innehåller väsentliga fel, eller 3. information inte har lämnats till enligt 17 kap. att en särskild avgift skall tas ut av att en sanktionsavgift ska tas ut av en emittent som inte offentliggör en emittent som inte offentliggör information enligt 15 kap. 8 § eller enligt 16 kap. 4–7 §§. enligt 16 kap. 4–6 §§. Den särskilda avgiften skall uppgå till lägst och till lägst och högst det emittenten erhållit till följd av regelöverträdelsen, om beloppet går att fastställa, eller 4. två gånger de kostnader som emittenten undvikit till följd av går att fastställa. under emittentens första verksam- hetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller Avgiften tillfaller staten. ska besluta att en sanktionsavgift ska tas ut av någon som ingår i en emittents styrelse eller är dess verkställande direktör, eller ersättare för någon av dem, om emittenten inte offent- liggör information enligt 15 kap. 8 § eller regelbunden finansiell information enligt 16 kap. 4–6 §§. En sanktionsavgift får tas ut enligt första stycket endast om emittentens överträdelse är allvar- lig och personen i fråga uppsåt- ligen eller av grov oaktsamhet orsakat överträdelsen. till lägst 15 000 1. ett belopp 2.två gånger den vinst som den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen, om belop- pet går att fastställa, eller 3.två gånger de kostnader som den fysiska personen undvikit till följd av regelöverträdelsen, om be- loppet går att fastställa. Avgiften tillfaller staten. När beslutar om ett ingripande eller en sanktion mot en emittent eller en fysisk person, ska inspektionen ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått. Särskild hänsyn ska tas till överträdelsens art, överträdelsens konkreta och potentiella effekter på det finan- siella systemet, skador som upp- stått och graden av ansvar. Utöver det som anges i 19 b § ska det i försvårande riktning beaktas om emittenten eller den fysiska personen har begått en överträdelse. bedömning bör särskild vikt fästas vid om överträdelserna är lik- artade och den tid som har gått mellan de olika överträdelserna. I förmildrande riktning ska det personen i väsentlig mån genom ett aktivt samarbete har under- fysiska personen snabbt verkat för sedan den anmälts till eller på- När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska hänsyn tas till sådana omständigheter som anges i 19 b och 19 c §§ samt till emittentens eller den fysiska per- sonens finansiella ställning och, om det går att fastställa, den vinst emittenten eller den fysiska per- sonen erhållit till följd av regel- överträdelsen eller de kostnader som undvikits. Frågor om sanktionsavgift mot fysiska personer för överträdelser enligt 19 a § tas upp av Finans- inspektionen genom sanktionsföre- läggande. Ett sanktionsföreläggande inne- bär att den fysiska personen föreläggs att inom godkänna ett beslut om sanktions- avgift enligt 19 a § som är bestämt till tid eller belopp. När föreläggandet har godkänts, gäller det som ett domstolsav- görande som fått laga kraft. Ett godkännande som görs som angetts i föreläggandet är utan verkan. Ett sanktionsföreläggande ska innehålla uppgift om 1. den fysiska personen som föreläggandet avser, 2. överträdelsen och de omstän- digheter som behövs för att känne- teckna den, 3. de bestämmelser som är tillämpliga på överträdelsen, och 4. den sanktionsavgift som före- läggs personen. Föreläggandet ska också inne- hålla en upplysning om att ansök- an om sanktionsavgift kan komma att ges in till domstol, om före- läggandet inte godkänns inom den tid som anger. Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom angiven tid, får ansöka hos domstol om att sanktions- avgiften ska beslutas. En sådan ansökan ska göras hos den förvalt- ningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av Finansinspek- tionens beslut om sanktionsavgift mot emittenten för samma över- trädelse. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. En sanktionsavgift för en över- trädelse enligt 19 a § får beslutas bara om sanktionsföreläggande har delgetts den som sanktions- avgiften riktas mot från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. en särskild avgift bara om den som en sanktionsavgift bara om den inspektionen avser att ta ut som inspektionen avser att ta ut från det att överträdelsen ägde från det att överträdelsen ägde rum, har delgetts en upplysning rum, har delgetts en upplysning 2015/16:26 om att frågan om särskild avgift har tagits upp av inspektionen. om att frågan om sanktionsavgift har tagits upp av inspektionen. Om överträdelsen är ringa eller Om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars finns ursäktlig eller om det annars finns särskilda skäl, får en särskild avgift särskilda skäl, får en sanktionsavgift efterges helt eller delvis. har beslutats enligt 19 eller 19 a § efterges helt eller delvis. Om den regelbundna finansiella Om den regelbundna finansiella informationen som anges i 16 kap. informationen som anges i 16 kap. 4–7 §§ inte 4 och 5 §§ inte har upprättats i enlighet med de bestämmelser som enlighet med de bestämmelser som gäller för emittenten, ska Finans- gäller för emittenten, ska Finans- inspektionen meddela emittenten av inspektionen meddela emittenten av En erinran ska inte beslutas om en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om en börs eller en reglerad marknad i ett annat land inom EES vidtar tillräckliga åtgärder mot emittenten. Om en emittent har meddelats Om en emittent har meddelats beslut om erinran, får Finans- beslut om erinran, får Finans- inspektionen besluta att emittenten inspektionen besluta att emittenten skall betala en straffavgift. ska betala en sanktionsavgift. enligt 19 § andra stycket. Avgiften tillfaller staten. Verkställighet av beslut om Verkställighet av beslut om sanktionsavgift, särskild avgift, En sanktionsavgift eller för- avgift, straffavgift eller försenings- avgift ska betalas till Finans- dagar efter det att ett beslut eller efter det att beslutet om den har en dom om att ta ut avgiften fått fått laga kraft eller sanktions- laga kraft eller sanktionsföreläg- gandet godkänts eller den Senaste lydelse 2008:283. Senaste lydelse 2014:985. Senaste lydelse 2015:186. som anges i beslutet eller föreläggandet. tid som anges i beslutet eller Prop. 2015/16:26 föreläggandet. avgift får verkställas enligt utsök- får verkställas enligt utsöknings- balkens bestämmelser, om avgiften avgiften inte har betalats inom den inte har betalats inom den tid som tid som anges i 25 §. anges i 25 §. inom den tid som anges i 25 §, ska betalas inom den tid som anges i lämna den obetalda avgiften för in- statliga fordringar finns i lagen ning av statliga fordringar finns i (1993:891) om lagen (1993:891) om indrivning av En sanktionsavgift eller för- avgift, straffavgift, eller förse- ningsavgift som har beslutats faller faller bort i den utsträckning bort i den utsträckning verkställig- verkställighet inte har skett inom het inte har skett från från det att beslutet eller det att beslutet fick laga kraft eller domen fått laga kraft eller 10 a § och 17 § andra stycket får 10 a §, 19 e § får inte överklagas. Andra beslut som meddelar enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut om förbud, före- läggande eller återkallelse ska gälla . 9Senaste lydelse 2014:985. 10Senaste lydelse 2014:985. 11Senaste lydelse 2015:186. 12Senaste lydelse 2015:186. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 16 kap. 4 a § och i övrigt . 2.Bestämmelsen i 16 kap. 4 a § tillämpas på års- och koncernredovis- ningar som ska offentliggöras närmast efter . 3.Bestämmelsen i 16 kap. 6 § ska tillämpas på rapporter om betalningar till myndigheter som upprättas för räkenskapsår som inleds närmast efter eller . 4.Äldre bestämmelser gäller för överträdelser som ägt rum före ikraft- trädandet. Förslag till lag om ändring i lagen (2015:000) om rapportering av betalningar till myndigheter Härigenom föreskrivs1 att 1 § lagen (2015:000) om rapportering av betalningar till myndigheter ska ha följande lydelse. Lydelse enligt prop. Denna lag innehåller bestämmelser om upprättande och offentlig- görande av rapporter om betalningar till myndigheter. Med myndigheter jämställs företag som står i ett förhållande till en myndighet som motsvarar förhållandet mellan ett dotterföretag och ett moderföretag. Lagen är tillämplig på 1.aktiebolag och handelsbolag som är större företag eller moderföretag istörre koncerner enligt 1 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554), 2.företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, och 3.företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. För företag som är sådana emittenter som avses i 16 kap. 1 § lagen (2007:528) om värdepap- persmarknaden finns särskilda be- stämmelser i 16 kap. 6 § samma lag. Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG, i den ursprungliga lydelsen. 2015/16:26 3 Ärendet och dess beredning och rådet har antagit direktiv /50/EU av om ändring av och rådets direktiv /109/EG om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad, av Europarlamentets och rådets direktiv /71/EG om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och av kommissionens direktiv /14/EG om tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i direktiv /109/EG (i det följande benämnt ändringsdirektivet). Ändringsdirektivet samt öppenhetsdirektivet och prospektdirektivet finns i bilagorna 1–3. I bilaga 4 finns kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/761 av om komplettering av och rådets direktiv /109/EG vad gäller vissa tekniska standarder för tillsyn om större innehav. Under förhandlingarna om ändringsdirektivet har en faktapromemoria upprättats och överlämnats till (2011/12:FPM40). Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag bl.a. att lämna förslag till hur ändringsdirektivet ska genomföras i svensk rätt. Utredningen antog namnet Utredningen om ändrade informationskrav på värdepappersmarknaden. Utredningen har avgett betänkandet Ändrade informationskrav på värdepappersmarknaden (SOU 2014:70). Sammanfattningen i betänkan- det och utredningens lagförslag finns i bilagorna 5 och 6. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 7. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Fi2014/3498). I bilaga 10 finns en uppställning som visar vilka bestämmelser som genomför ändrings- direktivet i svensk rätt. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Regeringen har i propositionen delvis följt Lagrådets synpunkter. Lagrådets förslag och synpunkter behandlas i avsnitten 5.4, 6.7, 7.3, 7.4, 9.5 och 9.9–9.11 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen har det dessutom gjorts några språkliga och redaktionella ändringar i lagtexten. och rådets direktiv /109/EG av den 15 decem- ber 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel (i det följande benämnt öppenhetsdirektivet) trädde i kraft . Direktivet syftar till att säkerställa ett gott investerarskydd genom informationskrav på företag som har gett ut värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad (emittenter) och transparens av ägarförhållandena i emittenter. Detta medför att investerarna har adekvat information vilket möjliggör välgrundade bedömningar och korrekt prissättning av finansiella Direktivet syftar också till att säkerställa marknadens Öppenhetsdirektivet tillhör de åtgärder som vidtogs för att skapa en integrerad marknad för finansiella tjänster i EU inom ramen för den s.k. handlingsplanen för finansiella tjänster. planen har i synnerhet syftat till att skapa en harmonisering av regel- verket på de finansiella marknaderna i . krav på att emittenter inom vissa tider ska offentliggöra regelbunden finansiell information (t.ex. årsredovisning och halvårsrapport) samt att vissa ändringar i rättigheter knutna till de värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad ska offentliggöras. direktivet regler om information till, och behandling av, innehavare av värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad. direktivet gäller s.k. hemlandstillsyn. Det innebär att det för varje företag som omfattas av reglerna således är ett land inom Europeiska ekonom- iska samarbetsområdet (EES) som ska ha huvudansvaret för tillsynen över att reglerna i direktivet följs, en hemmedlemsstat. utse en behörig myndighet som ska ansvara för tillsynen. som ska offentliggöras enligt öppenhetsdirektivet ska också ges in till den behöriga myndigheten. Eftersom öppenhetsdirektivet är ett s.k. minimidirektiv i vissa delar, står det länderna inom EES fritt att i dessa delar införa eller behålla mer långtgående krav än de som följer av Vid genomförandet i svensk rätt av öppenhetsdirektivet gjordes bedömningen att regleringsnivån i direktivet var väl avvägd (prop. 2006/07:65 s. 87–89). Bara när det var särskilt motiverat skulle strängare krav införas i svensk rätt. I flera avseenden ansågs det dock finnas skäl att införa mer långtgående krav för att inte försämra informationsgiv- ningen i förhållande till det som i praktiken gällde enligt självregleringen i form av Näringslivets Börskommittés s.k. flaggningsregler (Regler rörande offentliggörande vid förvärv och överlåtelse av aktier m.m.). öppenhetsdirektivet genomfördes i svensk rätt infördes därför bl.a. ett ytterligare gränsvärde () för anmälan samt en kortare tidsfrist inom vilken en anmälan om större aktieinnehav ska göras till Finans- inspektionen och emittenten än den som anges i direktivet (en handels- dag i stället för , men senast efter den dag då anmälningsskyldigheten uppkom). genomförts i svensk rätt huvudsakligen genom lagen (1991:980) 2015/16:26 handel med finansiella instrument och lagen (2007:528) om värdepap- persmarknaden (se prop. 2006/07:65 och prop. 2006/07:115). Regeringen har efter bemyndigande i dessa lagar meddelat föreskrifter för tillämp- ningen av de lagarna genom förordningen (2007:375) om handel med finansiella instrument och förordningen (2007:572) om värdepappers- marknaden. har med stöd av bemyndiganden i de båda förordningarna meddelat föreskrifter (se t.ex. föreskrifter [FFFS 2007:17] om verksamhet på marknadsplatser). Öppenhetsdirektivet har tidigare ändrats genom och rådets direktiv /73/EU av om ändring av direktiv /71/EG om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och och rådets direktiv /78/EU av om ändring av direktiven /26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG (se prop. 2011/12:129 och prop. 2011/12:70). och rådets direktiv /50/EU av om ändring av och rådets direktiv /109/EG om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad (i det följande benämnt ändringsdirektivet) är resultatet av en planenlig översyn som kommissionen har varit ålagd att göra enligt öppenhetsdirektivet (artikel 33). Syftet med ändringsdirektivet är att förtydliga, förstärka och anpassa öppenhetsdirektivet till den utveckling som har skett på finansmarknaderna sedan det direktivet trädde i kraft. Bland annat har det nu införts åtgärder för att öka små och medelstora företags intresse för att ta upp sina värdepapper till handel på en reglerad marknad, förbättra informationen om ägarstrukturen i emittenter och göra tillämpningen av öppenhetsdirektivet mer effektiv. Ändringsdirektivet innebär att reglerna blir föremål för ytterligare harmonisering, vilket minskar medlemsstaternas möjligheter att kunna behålla eller införa mer långtgående krav än dem som följer av öppenhetsdirektivet. I vissa fall innebär ändringsdirektivet också att krav som finns i öppenhetsdirektivet tas bort helt och hållet. Genom ändringsdirektivet förhindras länderna inom EES att ställa krav på ytterligare regelbunden finansiell information utöver årsredovisning och halvårsrapport annat än i vissa särskilda fall. Kraven får bl.a. inte utgöra en oproportionerlig börda för emittenterna och det informations- krav som ställs måste vara relevant för investerarna. I fråga om finan- siella företag kvarstår dock en oinskränkt rätt att ställa krav på ytterligare rapportering. Enligt ändringsdirektivet förlängs även tidsfristen för offentliggörandet av en emittents halvårsrapport från efter rapportperiodens utgång. Genom ändringsdirektivet har det också gjorts ändringar när det gäller tillämpningsområdet för reglerna om större De kategorier av finansiella instrument som ska beaktas vid beräkning av anmälningsskyldigheten har utvidgats i syfte att öka Prop. 2015/16:26 transparensen när det gäller det ekonomiska intresset i emittenter. ändringsdirektivet harmoniseras vidare reglerna när det gäller sanktioner och de behöriga myndigheternas befogenheter. Administrativa sanktioner ska kunna vidtas inte bara mot en juridisk person som inte fullgör sina skyldigheter utan också mot medlemmarna i den juridiska personens ledningsorgan och mot alla andra personer som enligt nationell rätt är ansvariga för en sådan överträdelse. Vidare ska länderna inom EES se till att de behöriga myndigheterna har en minimiuppsättning av vissa typer av sanktioner och åtgärder till sitt förfogande. Det ställs även krav på att länderna inom EES ska införa befogenheter för de behöriga myndig- heterna att vid överträdelse av anmälningsskyldigheten tillfälligt upphäva de rösträtter som är kopplade till aktierna. I öppenhetsdirektivet ges kommissionen möjlighet att anta genom- förandeåtgärder i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och dele- gerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget. Genomförande- bestämmelser till öppenhetsdirektivet finns i kommissionens direktiv /14/EG av om tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i direktiv /109/EG om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad (i det följande benämnt genomförande- direktivet). Genom ändringsdirektivet har vissa krav tagits bort från genomförandedirektivet och i stället införts i öppenhetsdirektivet. Detaljerade regler om anmälningsskyldigheten anges i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/761 av om komplettering av och rådets direktiv /109/EG vad gäller vissa tekniska standarder för tillsyn om större innehav. Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () har vidare upprättat en vägledande förteckning över finansiella instrument som omfattas av anmälningsskyldigheten för större aktieinnehav och ska, regelbundet uppdatera den med beaktande av den tekniska utvecklingen på finansmarknaderna. Enligt öppenhetsdirektivet har eller rådet rätt att när som helst återkalla kommissionens bemyndigande att anta delegerade akter (artikel 27a). och rådet har även rätt att invända mot de delegerade akter som antagits av kommissionen efter antagandet (artikel 27b). och rådet antog och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel (i det följande benämnt prospektdirektivet). direktivet är bl.a. att säkerställa ett gott investerarskydd och att underlätta 2015/16:26 kapitalanskaffning över gränserna inom EU. Reglerna i direktivet bygger på de regleringsstandarder som redan antagits av internationella organi- sationer inom området. Prospektdirektivet har i svensk rätt genomförts huvudsakligen genom lagen om handel med finansiella instrument (se prop. 2004/05:158 och SFS 2005:833). Genom ändringsdirektivet har reglerna om hemmedlemsstat ändrats i prospektdirektivet (se artikel 1.1 b). Regler om hemmedlemsstat för bolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad finns i artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet. Regler om hemmedlemsstat för emittenter som erbjuder värdepapper till allmänheten finns i artikel 2.1 m i prospektdirektivet. Vilken stat inom EES som är emittentens hemmedlemsstat avgör vilka nationella bestäm- melser som genomför öppenhetsdirektivet och som ska tillämpas av en viss emittent samt vilka flaggningsbestämmelser som är tillämpliga i fråga om en specifik aktie. Den stat som är emittentens hemmedlemsstat har även ansvar för att utöva tillsyn i enlighet med öppenhetsdirektivets bestämmelser. Reglerna om hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet har genomförts i 1 kap. 7–9 §§ lagen om värdepappersmarknaden, förkortad LVM, och reglerna om hemmedlemsstat i prospektdirektivet har genomförts i 2 kap. 37–39 §§ lagen om handel med finansiella instrument, förkortad LHF. Nya regler i ändringsdirektivet Genom ändringsdirektivet har definitionerna av termen hemmedlemsstat ändrats i såväl öppenhetsdirektivet som prospektdirektivet. innebär att den tidigare hänvisningen till prospektdirektivet i fråga om hemmedlemsstat för emittenter som har sitt säte utanför EES som emitterat aktier eller skuldebrev med ett nominellt värde som understiger per styck tas bort (artikel 1.1 ii i i ändringsdirektivet). anges det i öppenhetsdirektivet att en sådan emittent ska välja hemmed- Ändringarna i öppenhetsdirektivet gör det även möjligt för emittenter som enligt direktiven ska välja hemmedlemsstat att ändra detta val i det fall emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den stat som emittenten ursprung- ligen valt som hemmedlemsstat (artikel 1.1 iii i ändringsdirektivet). Ändringarna innebär vidare att det är möjligt för en emittent att undvika tillsyn genom att avstå från att välja hemmedlemsstat (artikel 1.1 ii iii i ändringsdirektivet). Därutöver införs krav på offentliggörande av val av hemmedlemsstat samt krav på att anmäla valet till berörda be- höriga myndigheter (artikel 1.1 ii iv i ändringsdirektivet). val av hemmedlemsstat fanns tidigare reglerat i artikel 2 i kommission- Den artikeln tas nu bort (artikel 3.1 i Prop. 2015/16:26 ändringsdirektivet). Ändringarna i prospektdirektivet innebär att ett val av ny hemmed- lemsstat utformas i enlighet med öppenhetsdirektivet (artikel 2 iii andra strecksatsen i ändringsdirektivet). På detta sätt samordnas reglerna om sådana emittenters val av hemmedlemsstat i öppenhetsdirektivet med prospektdirektivet i tillämpliga delar.