prop · H20377 · 2015-03-16 00:00:00 — 8.Tolkning och översättning samt varje prövning av ett överklagande av ett beslut om att inte tillhandahålla tolkning eller översättning enligt denna artikel får inte på ett oskäligt sätt förlänga det straffrättsliga förfarandet. Rätt till hjälp från stödverksamheter för brottsoffer 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer efter behov får kostnadsfri och konfidentiell hjälp från stödverksamheter för brottsoffer som tillvaratar brottsoffrets intressen, såväl före som under och en lämplig tid efter straffrättsliga förfaranden. Famil jemedlemmar ska ha tillgång till stödverksamheter för brottsof fer efter behov och i enlighet med omfattningen av den skada de har lidit till följd av det brott som har begåtts mot brotts offret. 2.Medlemsstaterna ska underlätta för den behöriga myndig het till vilken anmälan gjordes och andra berörda enheter att hänvisa brottsoffer till stödverksamheter för brottsoffer. 3.Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att inrätta kost nadsfria och konfidentiella specialiserade stödverksamheter ut över, eller som en integrerad del av, allmänna stödverksamheter för brottsoffer eller göra det möjligt för stödorganisationer för brottsoffer att anlita redan befintliga specialiserade enheter som tillhandahåller sådant specialiserat stöd. Brottsoffer ska efter sina specifika behov ha tillgång till sådana verksamheter och familje medlemmar ska ha tillgång efter sina specifika behov och i enlighet med omfattningen av den skada de har lidit till följd av det brott som har begåtts mot brottsoffret. 4.Stödverksamheter för brottsoffer och specialiserade stöd verksamheter får inrättas som offentliga eller icke-statliga orga nisationer och får organiseras antingen yrkesmässigt eller på frivillig grund. 5.Medlemsstaterna ska säkerställa att möjligheterna att få tillgång till stödverksamheter för brottsoffer inte är beroende av huruvida ett brottsoffer formellt har anmält brottet till en behörig myndighet. Stöd från stödverksamheter för brottsoffer Stödverksamheter för brottsoffer som avses i artikel 8.1 ska minst tillhandahålla följande: a)Information, rådgivning och stöd som är relevant för brotts offers rättigheter, bland annat upplysningar om nationella system för brottsskadeersättning och deras roll i straffrätts liga förfaranden, inbegripet förberedelser för att närvara vid rättegången. b)Information om eller direkt hänvisning till relevanta speciali serade befintliga stödverksamheter. c)Emotionellt stöd och, där sådant stöd finns att tillgå, psyko logiskt stöd. d)Rådgivning om ekonomiska och praktiska frågor till följd av brottet. e)Rådgivning om risken för sekundär och upprepad viktimise ring, hot och vedergällning, samt hur sådant ska förebyggas eller undvikas, om detta inte tillhandahålls av andra offent liga eller privata verksamheter. 2.Medlemsstaterna ska uppmana stödverksamheterna för brottsoffer att ägna särskild uppmärksamhet åt de särskilda be hoven hos sådana brottsoffer som har lidit avsevärd skada till följd av brottets allvar. Europeiska unionens officiella tidning L 315/69 Om detta inte tillhandahålls av andra offentliga eller pri vata verksamheter ska de specialiserade stödverksamheter som avses i artikel 8.3 minst utveckla och tillhandahålla följande: a)Skyddat boende eller annat lämpligt tillfälligt boende för brottsoffer som behöver en säker plats på grund av en över hängande risk för sekundär eller upprepad viktimisering, hot eller vedergällning. b)Målinriktat och integrerat stöd till brottsoffer med särskilda behov, såsom personer som har utsatts för sexuellt våld, könsrelaterat våld och våld i nära relationer, inbegripet stöd med anledning av trauman samt rådgivning. DELTAGANDE I STRAFFRÄTTSLIGA FÖRFARANDEN 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer får höras under de straffrättsliga förfarandena och att de får lägga fram bevisning. I de fall där ett barn som är brottsoffer ska höras ska vederbörlig hänsyn tas till barnets ålder och mognad. 2.De processrättsliga regler enligt vilka brottsoffer kan höras under straffrättsliga förfaranden och lägga fram bevisning ska fastställas i nationell rätt. Rättigheter i samband med beslut om att inte väcka åtal Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer, i enlighet med sin roll i det straffrättsliga systemet i fråga, har rätt till omprövning av ett beslut att inte väcka åtal. De processrättsliga reglerna för sådan omprövning ska fastställas i nationell rätt. 2.I de fall där brottsoffrets roll i det straffrättsliga systemet i fråga, i enlighet med nationell rätt, kommer att fastställas först efter att ett beslut har fattats om att väcka åtal mot förövaren ska medlemsstaterna säkerställa att åtminstone brottsoffer som har utsatts för grova brott har rätt till omprövning av ett beslut om att inte väcka åtal. De processrättsliga reglerna för sådan omprövning ska fastställas i nationell rätt. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer utan onö digt dröjsmål informeras om att de har rätt att få, och att de på begäran får tillräcklig information för att kunna avgöra om de vill begära omprövning av beslut om att inte väcka åtal. 4.I det fall beslutet om att inte väcka åtal fattas av den högsta åklagarmyndigheten vars beslut enligt nationell rätt inte får omprövas får omprövning verkställas av samma myndighet. Punkterna 1, 3 och 4 är inte tillämpliga när åklagaren har beslutat att inte väcka åtal, om ett sådant beslut leder till tvist lösning utanför domstol, i den mån en sådan möjlighet ges i nationell rätt. Rätt till skydd inom ramen för verksamheter för reparativ rättvisa Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att skydda brotts offret från sekundär och upprepad viktimisering, hot och veder gällning, och åtgärderna ska genomföras när verksamheter för reparativ rättvisa medverkar. Sådana åtgärder ska säkerställa att brottsoffer som väljer att delta i förfaranden för reparativ rätt visa har tillgång till säker och kompetent reparativ rättvisa, med uppfyllande av minst följande villkor: a)Verksamheter för reparativ rättvisa ska, med förbehåll för eventuella säkerhetshänsyn, nyttjas endast när det ligger i brottsoffrets intresse, efter frivilligt och välinformerat sam tycke från brottsoffret; detta samtycke får när som helst återkallas. b)Innan brottsoffret lämnar sitt samtycke till att delta i för farandet för reparativ rättvisa ska denne få uttömmande och objektiv information om det förfarandet och eventuella re sultat samt om hur förfarandet för övervakning av en even tuell överenskommelse ser ut. c)Förövaren måste ha bekräftat de grundläggande sakförhållan dena i ett ärende. d)Eventuella överenskommelser är frivilliga och hänsyn till dem kan tas vid eventuella vidare straffrättsliga förfaranden. e)Diskussioner som förs i förfaranden för reparativ rättvisa och som inte är offentliga är konfidentiella och ska inte avslöjas i ett senare skede, utom om parterna samtycker eller om det krävs enligt nationell rätt med hänsyn till ett övervägande allmänintresse. Medlemsstaterna ska i tillämpliga fall underlätta hänskju tandet av ärenden till verksamheter för reparativ rättvisa, bland annat genom att fastställa förfaranden eller riktlinjer om vill koren för ett sådant hänskjutande. Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer har tillgång till rättshjälp när de är parter i straffrättsliga förfaranden. De villkor eller processrättsliga regler enligt vilka brottsoffren har tillgång till rättshjälp ska fastställas i nationell rätt. L 315/70 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna ska ge brottsoffer som deltar i straffrättsliga förfaranden möjlighet att begära ersättning för kostnader som har uppstått till följd av deras aktiva medverkan i straffrättsliga förfaranden, i enlighet med deras roll i det straffrättsliga syste met i fråga. De villkor eller processrättsliga regler enligt vilka brottsoffer kan få ersättning för kostnader ska fastställas i na tionell rätt. Rätt att återfå egendom Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer vars egendom har beslagtagits i samband med straffrättsliga förfaranden utan dröjsmål återfår egendomen efter ett beslut av en behörig myn dighet, såvida egendomen inte är nödvändig för de straffrättsliga förfarandena. De villkor eller processrättsliga regler enligt vilka sådan egendom återlämnas till brottsoffren ska fastställas i na tionell rätt. Rätt till beslut om ersättning från förövaren i samband med straffrättsliga förfaranden 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att brottsoffer under lop pet av de straffrättsliga förfarandena inom rimlig tid får ett beslut om ersättning från förövaren, utom när nationell rätt föreskriver att ett sådant beslut ska fattas genom andra rättsliga förfaranden. 2.Medlemsstaterna ska verka för åtgärder som uppmuntrar förövarna att ge lämplig ersättning till brottsoffren. Rättigheter för brottsoffer bosatta i en annan medlemsstat Medlemsstaterna ska säkerställa att deras behöriga myn digheter kan vidta lämpliga åtgärder för att minimera de svårig heter som uppstår när brottsoffret är bosatt i en annan med lemsstat än den där brottet begicks, särskilt med avseende på var de rättsliga förfarandena ska äga rum. I detta syfte ska de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där brottet begicks särskilt ha rätt att a)ta upp en förhörsutsaga från brottsoffret efter brottsanmälan till den behöriga myndigheten, b)i största möjliga utsträckning höra brottsoffer som är bosatta utomlands med hjälp av de bestämmelser om videokonferen ser och telefonkonferenser som fastställs i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unio nens medlemsstater av (1). (1) EGT C 197, , s. 3. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att offer för brott som har begåtts i en annan medlemsstat än den där de är bosatta kan göra en anmälan till de behöriga myndigheterna i den medlems stat där de är bosatta, om de inte har kunnat göra detta i den medlemsstat där brottet begicks eller om de, vid brott som enligt den medlemsstatens nationella rätt anses grova, inte har velat göra en anmälan där. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att den behöriga myndig het till vilken brottsoffret gör en anmälan utan dröjsmål över lämnar denna till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där brottet begicks, om behörigheten att inleda förfaranden inte har utövats av den medlemsstat i vilken anmälan gjordes. SKYDD FÖR BROTTSOFFER OCH ERKÄNNANDE AV BROTTSOFFER MED SPECIFIKA SKYDDSBEHOV Utan att det påverkar den brottsanklagades rättigheter ska med lemsstaterna säkerställa att åtgärder finns tillgängliga för att skydda brottsoffer och deras familjemedlemmar från sekundär och upprepad viktimisering, hot och vedergällning, inbegripet risken att brottsoffer drabbas av psykisk eller emotionell skada samt för att skydda brottsoffers värdighet vid förhör och vitt nesmål. Sådana åtgärder ska vid behov även omfatta förfaranden som är fastställda i nationell rätt för fysiskt skydd av brottsoffer och deras familjemedlemmar. Rätt att undvika kontakt mellan brottsoffer och förövare 1.Medlemsstaterna ska fastställa de nödvändiga förutsätt ningarna för att säkerställa att kontakt kan undvikas mellan å ena sidan brottsoffer och vid behov deras familjemedlemmar och å andra sidan förövaren i lokaler där straffrättsliga förfaran den genomförs, såvida inte sådan kontakt är nödvändig för de straffrättsliga förfarandena. 2.Medlemsstaterna ska säkerställa att nya domstolsbygg nader har separata väntrum för brottsoffer. Brottsoffers rätt till skydd vid brottsutredningar Utan att det påverkar den brottsanklagades rättigheter ska med lemsstaterna i enlighet med reglerna om domstolarnas bedöm ningsutrymme säkerställa att följande sker vid brottsutredningar: a)Brottsoffer ska förhöras utan onödigt dröjsmål efter det att brottet har anmälts till den behöriga myndigheten. b)Antalet förhör med brottsoffer ska minimeras och förhör ska bara hållas om det är strikt nödvändigt för brottsutredning arna. Europeiska unionens officiella tidning L 315/71 c)Brottsoffer får åtföljas av sitt juridiska ombud och av någon annan person som de själva har valt, såvida det inte förelig ger ett motiverat beslut som fastställer något annat. d)Läkarundersökningar ska begränsas så mycket som möjligt och endast göras när de är strikt nödvändiga för de straff rättsliga förfarandena. Rätt till skydd av privatliv 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att behöriga myndigheter under det straffrättsliga förfarandet kan vidta lämpliga åtgärder för att skydda brottsoffers privatliv, inklusive brottsoffrets per sonliga särdrag till vilka hänsyn tas vid den individuella bedöm ning som föreskrivs i artikel 22, och bilder av brottsoffer och deras familjemedlemmar. Medlemsstaterna ska dessutom säker ställa att behöriga myndigheter får vidta alla lagenliga åtgärder för att förhindra offentlig spridning av all information som kan leda till att barn som är brottsoffer identifieras. 2.För att skydda brottsoffers privatliv, integritet och person uppgifter ska medlemsstaterna, med respekt för yttrandefriheten och informationsfriheten och mediernas frihet och mångfald, uppmuntra medierna att tillämpa självreglering. Individuell bedömning av brottsoffer för att fastställa specifika skyddsbehov 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att en individuell bedöm ning snabbt görs av brottsoffer i enlighet med nationella för faranden för att fastställa specifika skyddsbehov och för att avgöra huruvida och i vilken utsträckning de skulle få del av särskilda åtgärder under de straffrättsliga förfarandenas gång, i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 23 och 24, på grund av deras särskilda sårbarhet för sekundär eller upprepad viktimisering, hot eller vedergällning. 2.Vid den individuella bedömningen ska hänsyn särskilt tas a)brottsoffrets personliga särdrag, b)brottstypen eller brottets art, och c)omständigheterna kring brottet. Inom ramen för den individuella bedömningen ska sär skild uppmärksamhet ägnas åt brottsoffer som har lidit avsevärd skada till följd av brottets allvar, brottsoffer som har utsatts för ett brott som begåtts med diskriminerande motiv som kan ha koppling till framför allt deras personliga särdrag, brottsoffer vars förhållande eller beroendeställning till förövaren gör dem särskilt sårbara. Härvid ska offer för terrorism, organiserad brottslighet, människohandel, könsrelaterat våld, våld i nära re lationer, sexuellt våld eller sexuell exploatering och hatbrott samt offer med funktionshinder vederbörligen beaktas. 4.Med avseende på tillämpningen av detta direktiv ska barn som är brottsoffer anses ha specifika skyddsbehov på grund av sin sårbarhet för sekundär eller upprepad viktimisering, hot eller vedergällning. För att avgöra huruvida och i vilken utsträckning de skulle vara hjälpta av sådana särskilda åtgärder som före skrivs i artiklarna 23 och 24 ska barn som är brottsoffer ge nomgå en individuell bedömning som föreskrivs i punkt 1 i den här artikeln. 5.Omfattningen av den individuella bedömningen får anpas sas med hänsyn till brottets allvar och graden av uppenbar skada som har åsamkats brottsoffret. 6.En sådan individuell bedömning ska göras i nära med verkan med brottsoffret och ska ta hänsyn till deras önskemål, inklusive om de inte önskar få del av särskilda åtgärder som föreskrivs i artiklarna 23 och 24. 7.Om de omständigheter som ger upphov till en individuell bedömning har förändrats avsevärt ska medlemsstaterna säker ställa att den uppdateras under hela det straffrättsliga förfarandet. Rätten till skydd för brottsoffer med specifika skyddsbehov under straffrättsliga förfaranden 1.Medlemsstaterna ska, utan att det påverkar den brotts anklagades rättigheter och i enlighet med reglerna om domsto larnas bedömningsutrymme, säkerställa att brottsoffer med spe cifika skyddsbehov som åtnjuter särskilda åtgärder som fast ställts till följd av en individuell bedömning som föreskrivs i artikel 22.1 kan komma i åtnjutande av de åtgärder som före skrivs i punkterna 2 och 3 i den här artikeln. En särskild åtgärd som planerats efter en individuell bedömning ska inte tillhan dahållas om operativa eller praktiska hinder gör detta omöjligt eller om det finns ett trängande behov av att förhöra brotts offret och underlåtenhet att göra detta skulle kunna skada brott soffret, någon annan person eller påverka förfarandet negativt. 2.Följande åtgärder ska under brottsutredningar finnas till gängliga för brottsoffer med specifika skyddsbehov enligt arti kel 22.1: a)Förhör med brottsoffret hålls i lokaler som har utformats eller ställts i ordning för detta ändamål. b)Förhör med brottsoffret hålls av eller med hjälp av yrkes kunniga personer som är särskilt utbildade för detta ända mål. L 315/72 Europeiska unionens officiella tidning c)Alla förhör med brottsoffret genomförs av samma personer, om detta kan göras utan hinder för god rättsskipning. d)Alla förhör med brottsoffer som har utsatts för sexuellt våld, könsrelaterat våld eller våld i nära relationer genomförs, om brottsoffret så önskar, av personer av samma kön som brottsoffret såvida de inte genomförs av en åklagare eller domare och förutsatt att detta inte påverkar det straffrättsliga förfarandet negativt. Följande åtgärder ska under brottsutredningar finnas till gängliga för brottsoffer med specifika skyddsbehov som fast ställts i enlighet med artikel 22.1: a)Åtgärder för att förhindra visuell kontakt mellan brottsoffer och förövare, även under avläggandet av förhörsutsaga, med lämpliga hjälpmedel, inklusive kommunikationsteknik. b)Åtgärder som ger brottsoffret möjlighet att höras i rätten utan att behöva vara närvarande, i synnerhet med använd ning av lämplig kommunikationsteknik. c)Åtgärder för att undvika onödig utfrågning om brottsoffrets privata förhållanden som inte är relaterade till brottet. d)Åtgärder som gör det möjligt att höra personen inom stängda dörrar. Barns rätt till skydd som brottsoffer under straffrättsliga förfaranden Utöver de åtgärder som föreskrivs i artikel 23 ska med lemsstaterna, när brottsoffret är ett barn, säkerställa följande: a)När ett barn som är brottsoffer förhörs i samband med straffrättsliga förfaranden får audiovisuella upptagningar all tid göras och användas som bevisning vid straffrättsliga för faranden. b)Vid brottsutredningar och straffrättsliga förfaranden ska be höriga myndigheter, i enlighet med brottsoffers roll i det straffrättsliga systemet i fråga, utse en särskild företrädare för ett barn som är brottsoffer, om vårdnadshavarna enligt nationell rätt inte får företräda barnet som är brottsoffer på grund av att det föreligger en intressekonflikt mellan dem och barnet som är brottsoffer, eller om det inte finns någon medföljande vuxen eller om barnet som är brottsoffer har skilts från sin familj. c)I de fall där barnet som är brottsoffer har rätt att företrädas av ett juridiskt biträde, ska barnet ha rätt att företrädas av ett eget juridiskt biträde i sitt eget namn i förfaranden där det föreligger, eller skulle kunna föreligga, en intressekonflikt mellan barnet som är brottsoffer och vårdnadshavarna. De processrättsliga reglerna för de audiovisuella upptagningar som avses i punkt 1 a och användningen av dem ska fastställas i nationell rätt. Ett brottsoffer vars ålder är osäker och som kan uppfattas som minderårig ska med avseende på tillämpningen av detta direktiv antas vara ett barn. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att tjänstemän som kan förväntas komma i kontakt med brottsoffer, till exempel poliser och domstolspersonal, får både allmän och specialiserad utbild ning på en nivå som är anpassad till kontakten med brottsoffer, isyfte att öka deras medvetenhet om brottsoffers behov och göra det möjligt för dem att behandla brottsoffer på ett opar tiskt, respektfullt och professionellt sätt. 2.Utan att domstolsväsendets oberoende eller skillnader i organisationen av det inom unionen påverkas, ska medlemssta terna kräva att de som är ansvariga för utbildning av domare och åklagare som deltar i straffrättsliga förfaranden ger både allmän och specialiserad utbildning för att öka domares och åklagares medvetenhet om brottsoffrens behov. 3.Med vederbörlig hänsyn till juristkårens oberoende ska medlemsstaterna rekommendera att de som ansvarar för utbild ning av jurister ska ge både allmän och specialiserad utbildning för att öka juristers medvetenhet om brottsoffers behov. 4.Medlemsstaterna ska genom sina offentliga organisationer eller genom att finansiera organisationer för stöd till brottsoffer, uppmuntra initiativ som möjliggör att de som tillhandahåller stödverksamheter för brottsoffer liksom verksamheterna för re parativ rättvisa, får lämplig utbildning på en nivå som är anpas sad till kontakten med brottsoffer, för att säkerställa att dessa verksamheter tillhandahålls i enlighet med yrkesnormerna på ett opartiskt, respektfullt, och professionellt sätt. 5.Beroende på rättstillämparnas uppgifter samt arten och omfattningen av deras kontakter med brottsoffer, bör utbild ningen syfta till att möjliggöra för rättstillämparen att känna igen brottsoffer och behandla dem på ett respektfullt, profes sionellt och icke-diskriminerande sätt. Europeiska unionens officiella tidning L 315/73 Samarbete och samordning av insatser Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att under lätta samarbetet mellan medlemsstaterna för att förbättra brotts offers möjlighet att utöva de rättigheter som fastställs i detta direktiv och enligt nationell rätt. Samarbetet ska åtminstone syfta till a)utbyte av god praxis, b)samråd i individuella fall, och c)hjälp till europeiska nätverk som arbetar med frågor av di rekt betydelse för brottsoffers rättigheter. Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder, inbegripet på internet, som syftar till att höja medvetenheten om de rättighe ter som fastställs i detta direktiv, minskar risken för viktimise ring och minimerar de negativa följderna av brott och risken för sekundär och upprepad viktimisering, hot och vedergällning, i synnerhet genom att inrikta sig på riskgrupper som barn, offer för könsrelaterat våld och våld i nära relationer. Sådana insatser kan inbegripa kampanjer för information och medvetandegö rande och forsknings- och utbildningsprogram, i tillämpliga fall i samarbete med relevanta organisationer i det civila sam hället och andra intressenter. 1.Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. 2.När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de in nehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Tillhandahållande av information och statistik Medlemsstaterna ska och därefter till kommissionen överlämna tillgänglig infor mation som visar hur brottsoffer har använt de rättigheter som fastställs i detta direktiv. Kommissionen ska överlämna en rapport till och rådet med en utvärdering av i vilken utsträckning medlemsstaterna har vidtagit de åtgär der som är nödvändiga för att efterleva bestämmelserna i detta direktiv, inbegripet en beskrivning av de åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 8, 9 och 23, vid behov åtföljd av lagstift ningsförslag. Ersättande av rambeslut /220/RIF Rambeslut /220/RIF ersätts härmed med avseende på de medlemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv, dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristen för införlivande i nationell rätt. Med avseende på de medlemsstater som deltar i antagandet av detta direktiv ska hänvisningar till det rambeslutet anses som hänvisningar till detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentlig gjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen. L 116/14 Europeiska unionens officiella tidning