prop · H203115 · 2015-04-30 00:00:00 — – den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet som föran- ledde tillägget inträffade innan anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen levererades. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. förslag är oförenligt med bestämmelserna om minskning av aktiekapitalet i aktiebolagslagen (2005:551). menderar därför en närmare översyn av de aktiebolagsrättsliga konse- kvenserna av ett återkallande efter att anmälningstiden löpt ut, men innan Vidare påpekar att det vid finansiering genom företagsobligationer inte är ovanligt att emittenten under de aktuella villkoren för obligationen förebehåller sig rätten att ge ut ytterligare obligationer upp till ett specificerat belopp (en s.k. tap issue) och att det föreligger stor osäkerhet när det gäller skyldigheten att upprätta tilläggsprospekt i sådana situationer. terar också att man i ett flertal remissyttranden har framfört att lagstift- 2014/15:115 ningsåtgärder bör vidtas för att skapa en sammanhållen finansiell lagstift- Skälen för regeringens förslag: har såvitt avser genomförandet i svensk rätt av artikel 16.2 i prospekt- direktivet i dess lydelse enligt direktiv /73/EU påtalat att det i 2 kap. 34 § tredje stycket lagen (1991:980) om handel med finansiella instru- ment inte är specificerat att rätten till återkallelse gäller endast i fråga om erbjudanden av överlåtbara värdepapper till allmänheten och endast när den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet inträffade före det slutliga upphörandet av erbjudandet till allmänheten och leveransen av värdepapperen (dnr Fi2014/617). I artikel 16.2 i prospektdirektivet anges att om prospektet avser ett värdepapperserbjudande till allmänheten ska investerare som redan har samtyckt till att köpa eller teckna sig för värdepapperen innan tillägget offentliggörs ha rätt att återkalla sina godkännanden efter det att tillägget offentliggjorts, förutsatt att den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet inträffade före det slutliga upphörandet av erbjudandet till allmänheten och leveransen av värdepapperen. period kan förlängas av emittenten eller erbjudaren. till återkallande ska anges i tillägget. I 2 kap. 34 § tredje stycket lagen om handel med finansiella instrument anges att en investerare som innan tillägget till prospektet offentliggörs har gjort en anmälan om eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av de överlåtbara värdepapper som omfattas av prospektet har rätt att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke inom minst två arbets- dagar från offentliggörandet. Även om det inte uttryckligen anges i 2 kap. 34 § tredje stycket lagen om handel med finansiella instrument får det anses följa av nuvarande praxis att rätten till återkallelse gäller endast såvitt avser erbjudanden av överlåtbara värdepapper till allmänheten. I det avseendet behöver det således inte göras någon materiell ändring i svensk rätt för att rätten till återkallelse inte ska vara mer omfattande än den som följer av reglerna i Genom en kodifiering av praxis skulle det emellertid tydliggöras att svensk rätt även i detta avseende stämmer överens med Däremot bör rätten till återkallelse snävas in något så att den i likhet med i prospektdirektivet gäller endast i situationer när den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet har inträffat innan anmäl- ningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen Såsom kommissionen har påtalat finns det således skäl för att för- tydliga 2 kap. 34 § tredje stycket lagen om handel med finansiella instru- Enligt promemorian bör detta ske genom att det uttryckligen anges i bestämmelsen att en investerares rätt att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke till köp eller teckning gäller i fråga om erbjudanden av överlåt- bara värdepapper till allmänheten och endast om den nya omständig- heten, sakfelet eller förbiseendet inträffade innan anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen levererades. konstaterar att ett dematerialiserat överlåtbart värdepapper är levererat när det registrerats på innehavarens konto. undantag för det fall då emittenten gett ut interimsaktier innebär denna omständighet att det förekommer ett glapp från tidpunkten då anmälningstiden för de överlåtbara värdepapperen löper ut fram till dess att de levereras till investerarna. är bolaget oförmö- get att vidta vissa av de åtgärder som det varit möjligt för bolaget att vidta innan erbjudandet stängdes för ytterligare investerare (dvs. innan ”boken” stängdes). Detta är t.ex. fallet när ett återkallande föranleder en minskning av bolagets aktiekapital. Vid en nyemission ökar ett bolag sitt aktiekapital genom att öka antalet utestående aktier. I den utsträckning som en investerare tar tillbaka sitt samtycke, innebär detta också att bolagets aktiekapital ska minskas i motsvarande mån. Enligt aktie- bolagslagen fattas beslut om minskning av aktiekapitalet av bolags- stämman. Mot bakgrund av de tidsfrister som gäller för kallelse till bolagsstämma, kan denna åtgärd knappast genomföras som föreligger mellan anmälningstidens utgång och värdepapperen leve- reras. rekommenderar därför en närmare översyn av de aktiebolagsrättsliga konsekvenserna av ett återkallande efter anmäl- ningstiden löpt ut, men innan värdepapperen levererats. Enligt kan den nya bestämmelsen förslagsvis kompletteras så att bolaget inte behöver iaktta de nuvarande bestämmelserna om minskning av aktiekapitalet i samband med en återkallelse efter det att ett erbjud- ande stängts för ytterligare investerare. När teckning av nya aktier med anledning av nyemission har avslutats, ska styrelsen i aktiebolaget besluta om tilldelning till aktietecknarna (13 kap. 18 § första stycket aktiebolagslagen [ABL]). Tilldelade aktier ska genast föras in i aktieboken (13 kap. 18 § andra stycket ABL). Om aktiebolaget är ett avstämningsbolag, ska anmälan genast göras till den centrala värdepappersförvararen om att styrelsen har fattat beslut om till- delning (13 kap. 18 § tredje stycket ABL). När den centrala värdepap- persförvararen har registrerat aktierna på tecknarens avstämningskonto bör de överlåtbara värdepapperen anses ha levererats. Om någon återkallar sin anmälan innan tilldelning och leverans av aktierna har skett, bör det kunna jämställas med att aktieteckningen är ogiltig eller av något annat skäl inte bindande eller att någon teckning inte har skett. Vilka konsekvenser det får, om det skulle ske, beror på om det i det aktuella emissionsbeslutet har bestämts ett visst belopp eller ett visst lägsta belopp som aktiekapitalet ska öka med och återkallelsen innebär att det beloppet eller det lägsta beloppet inte tecknas inom teckningstiden (se 13 kap. 17 § ABL). Om ett tilläggsprospekt offentliggörs dagen innan eller som anmälningstiden för erbjudandet löper ut innebär förslaget i prome- att den som samtyckt till teckning har rätt att åter- kalla sitt samtycke trots att anmälningstiden löpt ut, om återkallelsen sker inom minst från offentliggörandet. Det framstår dock som att det är en situation som skulle kunna uppstå endast i mycket sällsynta fall. I ett sådant fall torde det kunna vara så att tilldelning av aktier och införande i aktieboken hinner ske redan före en återkallelse. Om ett tilläggsprospekt offentliggörs någon av det två sista dagarna i anmälningstiden borde det, för att undvika att en sådan situation inträffar, kunna vara motiverat att avvakta med tilldelning och införande i aktie- boken till dess att tidsfristen för återkallelse löpt ut. Enligt regeringens uppfattning finns det varken utrymme eller till- räckliga skäl för att i förevarande lagstiftningsärenden göra en översyn 2014/15:115 av bestämmelserna om minskning av aktiekapitalet. Det finns inte heller i övrigt några skäl för att nu inte ändra 2 kap. 34 § tredje stycket lagen om handel med finansiella instrument på det sätt som föreslås i promemorian så att bestämmelserna om rätten till återkallelse överensstämmer med det som gäller enligt prospektdirektivet. Enligt föreligger det stor osäkerhet när det gäller skyldigheten att upprätta tillägg till prospekt om en emittent under giltig- hetstiden för ett och samma prospekt väljer att göra flera emissioner (s.k. tap issues). rekommenderar därför en översyn av hur det påverkar frågan om tillägg till prospekt och tilläggsprospektets om- fattning. Regeringen konstaterar att det i förevarande lagstiftningsärende endast är fråga om att göra de ändringar som krävs för att tidigare ändringar i prospektdirektivet ska anses som rätt genomförda i svensk rätt och att det därför inte finns utrymme för att överväga några andra frågor när det gäller prospektskyldighet. förespråkar även en samlad finansmarknadslag- stiftning. Regeringen har tidigare uttalat att det kan finnas fördelar med en finansmarknadsbalk som samlar all lagstiftning på det finansiella området (prop. 2006/07:5 s. 320 och prop. 2009/10:220 s. 75). Inom ramen för förevarande lagstiftningsärende finns det dock inte heller ut- rymme för att vidare överväga den övergripande frågan om finansmark- nadsregleringens struktur. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om förvaltare av alterna- tiva investeringsfonder och lagen om investerarskydd ska träda i kraft Ändringarna i lagen om handel med finansiella instrument ska träda Om en investerare före ikraftträdandet har anmält eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av över- låtbara värdepapper, ska äldre bestämmelser om rätten till återkallelse Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag Förvaltare av alternativa investeringsfonder Medlemsstaterna ska tillämpa de nya reglerna i AIFM-direktivet fr.o.m. (artikel 93.2 i MiFID II). Ändringarna i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder och lagen (1999:158) om investerarskydd bör därför träda i kraft . När det gäller de ändringar i lagen (2014:798) om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder som föreslås i denna proposition ska det inte vara någon ikraftträdandebestämmelse. 2014/15:115 Förklaringen till detta är att ikraftträdandebestämmelsen till den första ändringsförfattningen omfattar även den ändringsförfattning som nu Det innebär att den första ändringsförfattningen träder i kraft den dag regeringen bestämmer, med den lydelse som föreslås i proposi- tionen. Prospektregler – återkallelse av anmälan eller samtycke till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper Ändringarna i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument bör träda i kraft . De bör därför träda i kraft . Förslagen i propositionen innebär dels ett förtydligande att rätten för en investerare att återkalla sitt samtycke till köp eller teckning av överlåt- bara värdepapper om ett tillägg till prospekt har offentliggjorts gäller en- dast såvitt avser erbjudanden av överlåtbara värdepapper till allmänheten, dels att rätten till återkallelse snävas in något så att den gäller endast i situationer när den nya omständigheten, sakfelet eller förbiseendet har in- träffat innan anmälningstiden för erbjudandet löpte ut och de överlåtbara värdepapperen levererades (se avsnitt 6). När det gäller vilka prospekt som omfattas innebär förslagen inte någon ändring i förhållande till nuvarande praxis utan endast ett förtyd- ligande att de som omfattas är sådana som avser ett erbjudande av över- låtbara värdepapper till allmänheten. Förslagen innebär emellertid även att rätten för en investerare som har gjort en anmälan om eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av de överlåtbara värdepapper som omfattas av prospektet att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke snävas in så att den överensstämmer helt och fullt med det som gäller enligt prospektdirektivet (se avsnitt 6). För att förutsättningarna för rätten till återkallelse av anmälan om eller samtycke till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper inte ska ändras för en anmälan som har gjorts eller ett samtycke som har lämnats före den tidpunkt när förslaget träder i kraft, bör äldre bestämmelser om rätten till återkallelse gälla om en investerare före ikraftträdandet har anmält eller på annat sätt samtyckt till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper. 8.1Förvaltare av alternativa investeringsfonder Lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder trädde i kraft den Genom övergångsbestämmelser till den lagen har AIF-för- valtare dock inte behövt anmäla sig för registrering eller ansöka om till- stånd hos förrän . Enligt Finansinspektionens företagsregister, som det redovisas på myn- dighetens webbplats, fanns det 2014/15:115 – 26 svenska AIF-förvaltare med tillstånd, varav 14 förvaltare har till- stånd för diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och 4 av dessa 14 förvaltare har tillstånd även för minst en sidotjänst, –43 svenska AIF-förvaltare som är registrerade, –315 utländska AIF-förvaltare med rätt att förvalta altenativa investe- ringsfonder i eller marknadsföra andelar eller aktier i alternativa investeringsfonder här i landet (på webbplatsen redovisas utländska EES- baserade AIF-förvaltare och icke EES-baserade AIF-förvaltare samlat och inte var för sig). För en mer omfattande konsekvensanalys beträffande regleringen av AIF-förvaltare, se prop. 2012/13:155 s. 409 f. 8.1.2Förslagens syfte och alternativa lösningar Syftet med de förslag om ändring i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och i lagen om investerarskydd som lämnas i denna proposition är att genomföra de ändringar i AIFM-direktivet som har gjorts genom MiFID II. Ändringarna i AIFM-direktivet innebär att en AIF-förvaltare med stöd av ett tillstånd i hemlandet för diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och vissa andra sidotjänster, efter samma underrättelseförfarande som gäller för förvaltning av en alternativ investeringsfond, får tillhandahålla även dessa tjänster i andra länder inom EES. Förslagen i propositionen innebär att det görs motsvarande ändringar i bestämmelserna i lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder som de som har gjorts i reglerna i AIFM-direktivet. Någon alternativ lös- ning finns därför inte. Om inte gör nödvändiga ändringar är det sannolikt att kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Konsekvenser för det allmänna Genom förslagen i propositionen får svenska AIF-förvaltare med till- stånd enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder för diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster möjlig- het att, efter att ha underrättat , tillhandahålla dessa tjänster även i andra länder inom EES. förvaltare får på motsvarande sätt möjlighet att tillhandahålla sådana verksamhet finansieras via anslag på stats- budgeten och genom de avgifter som tas ut av berörda företag för pröv- ning av ansökningar och anmälningar. avgifter av de företag som står under inspektionens tillsyn (se förord- ningen [2007:1135] om årliga avgifter för finansiering av Finans- inspektionens verksamhet). De avgifterna redovisas mot inkomsttitel på De avgifter som tar ut för prövning av ansökningar och anmälningar disponeras av inspektionen och ska täcka inspektionens kostnader för den verksamheten (se förordningen [2001:911] om avgifter för prövning av ärenden hos ). Den principen bör gälla även beträffande underrättelser från svenska AIF-förvaltare som avser att tillhandahålla diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster i ett annat land inom EES samt eventuella anmälningar om ändringar av sådan verksamhet. Om en utländsk EES-baserad AIF-förvaltare avser att i till- handahålla diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sido- tjänster måste förvaltaren till den behöriga myndigheten i sitt hemland ge in en underrättelse om sådant tillhandahållande av tjänster. Det är den myndigheten som ska pröva om AIF-förvaltaren uppfyller kraven i AIFM-direktivet för att få tillhandahålla tjänsterna. Om så är fallet ska myndigheten överlämna underrättelsen och ett intyg om detta till Finans- inspektionen. har inte någon möjlighet att ta ut avgifter för underrättelser som överlämnas av behöriga myndigheter i andra länder inom EES. arbetsbelastning bedöms dock inte öka i någon påtaglig utsträckning med anledning av sådana underrättelser. I propositionen föreslås även ändringar i lagen om investerarskydd med anledning av att AIF-förvaltare får möjlighet att tillhandahålla diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster även i andra länder inom EES än hemlandet. Investerarskyddet omfattar därmed också finansiella instrument och medel som en AIF-förvaltare förfogar över i samband med att sådana tjänster utförs. Investerarskyddet admini- streras i av , som är garantimyndighet, och finansieras genom avgifter från de företag som tillhör skyddet, se 29– 32 §§ lagen om investerarskydd och 29 § första stycket 2 förordningen (2007:1447) med instruktion för . De sammanlagda avgifterna som betalas av de företag som tillhör investerarskyddet ska motsvara vad som är nödvändigt för en långsiktig finansiering av investerarskyddet och för att täcka garantimyndighetens administrations- kostnader. beslut enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder och (garantimyndighetens) beslut enligt lagen om investerarskydd får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Kammarrätten i hänvisar till att man i tidigare remissyttran- den över lagförslag på finansmarknadsområdet kommenterat förslagens konsekvenser för domstolarna. Kammarrätten har då framhållit att in- förandet av den alltmer omfattande och komplexa regleringen på finans- marknadsområdet med ökade ingripandemöjligheter och nya verksam- heter att ingripa mot har medfört ett ökat antal överklaganden till allmän förvaltningsdomstol. Därtill kommer att det övervägande antalet finans- marknadsmål rör komplexa regelverk. Målen rör även komplicerade finansiella förhållanden och de innehåller ofta tämligen vidlyftiga utred- ningar. Enstaka mål kan kräva stora resurser av domstolarna därför att målen ofta är unika i den meningen att frågorna avser områden som inte varit föremål för domstolsprövning tidigare. Den EU-rättsliga förank- ringen innebär att lagstiftaren ger sparsamt med vägledning i förarbetena och överlämnar till rättspraxis att besvara svåra tolkningsfrågor. Många av målen tillhör de mest arbetskrävande i kammarrätten och kräver skyndsam handläggning. Kammarrätten anser att domstolarna måste garanteras nödvändiga medel för att kunna hantera den ökande regle- ringen på finansmarknadsområdet. I detta ligger också att domstolarna ges tillräckliga resurser för utbildning avseende finansmarknadsområdets 2014/15:115 olika lagstiftningar. Förvaltningsrätten i påpekar att det i promemorian görs bedömningen att antalet beslut som har anknytning till de föreslagna ändringarna får antas bli mycket begränsade under de när- mast kommande åren, och att förslagen inte torde få någon påtaglig effekt när det gäller måltillströmningen till domstolarna. I promemorian saknas dock en analys av målens komplexitet och omfattning. Enligt förvaltningsrätten är det därför svårt att ta ställning till vilka konse- kvenser förslagen kommer att få för domstolen. Förvaltningsrätten vill därför reservera sig för att domstolen tillförs de medel som krävs för att hantera en eventuell ökning av balansen på grund av lagförslagen. Antalet beslut som har anknytning till de i propositionen föreslagna lagändringarna får antas bli mycket begränsat under . Det innebär att förslaget inte torde få någon påtaglig effekt när det gäller måltillströmningen till domstolarna (Förvaltnings- rätten i och Kammarrätten i ). Enligt förslagen i propositionen får svenska AIF-förvaltare möjlighet att, efter att ha underrättat , tillhandahålla diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster även i andra länder inom EES. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare får på motsvarande sätt möjlig- het att tillhandahålla sådana tjänster i . En förutsättning både för svenska AIF-förvaltare och utländska EES-baserade AIF-förvaltare är att förvaltarens tillstånd i respektive i det land inom EES där den utländska förvaltaren är etablerad omfattar tillhandahållande av sådana tjänster. Det är således fråga om endast ett formellt underrättelseför- farande och inte någon tillståndsprövning. Regeringen bedömer med hän- syn till det anförda att de mål som kan bli aktuella i allmänna förvalt- ningsdomstolar med anledning av förslagen i denna proposition inte torde bli vare sig komplexa eller omfattande. Eventuella ökade kostnader med anledning av förslagen ska rymmas inom myndigheternas befintliga budgetramar. 8.1.4 Konsekvenser för berörda företag Förslagen i propositionen innebär inte några ytterligare krav, skyldig- heter eller administrativa bördor för AIF-förvaltare. svenska AIF-förvaltare med tillstånd för diskretionär förvaltning av investeringsportföljer och sidotjänster möjlighet att, efter att ha under- rättat , tillhandahålla dessa tjänster även i andra länder inom EES. Utländska EES-baserade AIF-förvaltare får på motsva- rande sätt möjlighet att tillhandahålla sådana tjänster i . valtare bör därigenom kunna få tillgång till betydligt fler kunder jämfört med om tjänsterna får tillhandahållas enbart i förvaltarens hemland. När det gäller kostnad för en AIF-förvaltare att upprätta olika hand- lingar som ska ges in till enligt lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder, se prop. 2012/13:155 s. 420 f. Beträffande de avgifter som tar ut för olika ärende- slag kan det som en jämförelse hänvisas till de avgifter som inspektionen tar ut enligt den lagen. tar ut en avgift på enligt förordningen om avgifter för prövning av ärenden hos när det gäller en underrättelse från en svensk AIF-förvaltare om förvaltning av en alternativ investeringsfond som är Prop. 2014/15:115 etablerad i ett annat land inom EES. För ett ärende om underrättelse från en svensk AIF-förvaltare om marknadsföring av en alternativ investe- ringsfond i ett annat land inom EES är avgiften . Avgiften för ett ärende om anmälan av en svensk AIF-förvaltare om väsentlig ändring i en underrättelse är . De avgifter som Finansinspek- tionen tar ut för prövning av ansökningar och anmälningar ska täcka inspektionens kostnader för den verksamheten. Vilka avgifter som kommer att tas ut för prövning av de nya ärendeslag som förslagen i propositionen medför kommer att vara beroende av dels hur det beräknas ta för att handlägga ett genomsnittligt ärende i de berörda ärendeslagen, dels timkostnad för den verksamheten. Genom förslagen i propositionen att utländska EES-baserade AIF-för- valtare får möjlighet att tillhandahålla diskretionär förvaltning av investe- ringsportföljer och sidotjänster i bör konkurrensen på det om- rådet öka och investerarna få tillgång till ett större utbud av företag som tillhandahåller sådana tjänster här i landet. AIFM-direktivet innebär att i princip samma regler gäller för alla AIF-förvaltare oavsett om de är etablerade i eller i ett annat land inom EES. Förslagen bedöms därför inte få några effekter för skyddet för konsumenter och andra investerare. 8.2.1Förslagens syfte och alternativa lösningar Syftet med de förslag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument som lämnas i denna proposition är att reglerna i prospektdirektivet om rätten för investerare att återkalla sitt samtycke till köp eller teckning av överlåtbara värdepapper om ett tillägg till prospekt har offentliggjorts ska bli genomförda fullt ut i svensk rätt. Kommissionen har redan påtalat att de bestämmelser i svensk rätt som genomför dessa regler i prospektdirektivet inte innehåller alla de förut- sättningar som anges i direktivet (se avsnitt 6).