prop · H3031d23 · 2015-09-21 00:00:00 — Regeringen har därför gett i uppdrag (dnr M2015/02635/Ee) att utveckla och driva en central informationshanteringsmodell, en tjänstehubb, på den svenska elmarknaden. Regeringen har även gett (M2015/02636/Ee) i uppdrag att ta fram förslag till reglering för införandet av en tjänstehubb. ska delredovisa sitt uppdrag och Energi- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 marknadsinspektionen ska redovisa sitt uppdrag . Regeringens mål för naturgasmarknadspolitiken är att vidareutveckla gasmarknaden, i linje med EU:s krav, så att en effektiv naturgasmarknad med effektiv konkurrens kan uppnås. Regeringen föreslog i propositionen Redovisning av naturgaslagring i rörledning (prop. 2014/15:53, bet. 2014/15:NU15, rskr. 2014/15:172) en justering av naturgaslagens (2005:403) bestämmelser om förhandsreglering med hjälp av intäktsram. Syftet är att skapa bättre förutsättningar för en effektivare tillsyn. fattade senhösten 2014 beslut om sådana intäktsramar för den första tillsynsperioden som löper . Några naturgasföretag har överklagat besluten som är föremål för prövning hos Förvaltningsdomstolen i . har i uppdrag att analysera hur villkor och avgifter för biogas utvecklas till följd av den nya tillsynsmodellen. För att kunna ge en bättre bild av eventuella konsekvenser har avrapportering av uppdraget senarelagts till . Naturgaslagen innehåller bestämmelser som innebär att regeringen kan ge i uppdrag åt en juridisk person att ha det övergripande ansvaret för att balansen mellan inmatning och uttag av naturgas upprätthålls. har att särskilt följa upp och analysera marknadens funktion sedan övertog detta ansvar från 2013. Uppdraget ska avrapporteras . Den EU-rättsliga lagstiftningen förutsätter komplettering med mer detaljerade regler som främst riktar sig till transmissionsnätsoperatörer för att uppnå en mer harmoniserad marknadsdesign inom EU (s.k. nätkoder). Sådana regler beslutas i under ett föreskrivandeförfarande med kontroll enligt art. 28.2 i och rådets för- ordning (EU) nr 715/2009 av om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten (gasförordningen). avslutades förhandlingarna om kommissionens förordning (EU) 2015/703 om fastställandet av nätföreskrifter med regler för driftskompatibilitet och informationsutbyte (nätkoden interoperabilitet). har vidare beslutat att godkänna Swedegas AB:s rapport om interimistiska åtgärder. Dessa innebär att Swedegas tillåts göra vissa undantag från kommissionens förordning (EU) nr 312/2014 av om fastställande av nätföreskrifter för balansering av överföringsnät för gas (nätkoden balansering). Det finns endast fyra balansansvariga företag vilket anges vara det främsta skälet till att det bedöms saknas förutsättningar för en likvid kortfristig grossistmarknad och därmed ett fullständigt införande av nätkoden balansering. Enligt naturgaslagen krävs det tillstånd (koncession) för att bygga och använda transmissionsledningar och förgasningsanläggningar eller naturgaslager som ansluts till ett överföringsnät för naturgas. bereder sådana ärenden och ska överlämna ärendena med egna yttranden till regeringen för prövning. Naturgasen introducerades i och en rad anläggningar är nu föremål för omkoncessionering. har berett och med sin tillstyrkan överlämnat ett dussintal ärenden till regeringen för prövning. Regeringen har fattat beslut om tre sådana förlängningar av koncession. har vidare uppmärksammat att författningsbestämmelserna om koncession för lagrings- och förgasningsanläggningar i 2 kap. 2 och 3 §§ naturgaslagen innebär att det krävs koncession för alla lagrings- och förgasningsanläggningar som är anslutna till en transmissions- eller en distributionsledning. Detta trots att distributionsledningar inte är koncessionspliktiga. Inspektionen noterar att lagtexten inte överensstämmer med texten i förarbetena till den proposition (prop. 2004/05:62) genom vilken bestämmelserna infördes och ser heller inte några skäl till att det ska krävas koncession för lagrings- och förgasningsanläggningar som ansluts till ickekoncessionspliktiga distributionsledningar. Regeringen bedömer att frågan om en justering av lagtexten kräver en mer fullständig analys, som även beaktar den utveckling som sker kring flytande naturgas (LNG) i och i vårt närområde. är, enligt i förordningen (2012:275) om trygg naturgasförsörjning behörig myndighet under och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av direktiv /67/EG (gasförsörjningsförordningen). Myndigheten har bidragit med underlag om den svenska naturgasmarknaden till EU kommissionens stresstestrapport, KOM(2014) 654, och bidragit i arbetet med den översyn av gasförsörjningsförordningen, där kommissionens ändringsförslag enligt plan kommer att presenteras senhösten 2015. Myndigheten har vidare uppdaterat den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen enligt gasförsörjningsförordningens föreskrifter. Efter ett förhållandevis intensivt förändringsarbete har årets insatser beträffande naturgasmarknaden fokuserat på att förvalta och vårda de reformer som genomförts. Naturgasmarknaden ligger långt framme i nätkodsarbetet och genomförande av den inre marknaden för energi. Den rådande oron på den europeiska gasmarknaden har inneburit behov av förstärkt omvärldsbevakning och förberedelser inför EU:s kommande initiativ när det gäller försörjningstrygghet för gas. Regeringens mål för värmemarknadspolitiken är att åstadkomma högre effektivitet och resursutnyttjande samt stärka konsumentens ställning. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 beskrev i rapporten 2013 (ER 2013:05) prisutvecklingen på fjärrvärmemarknaden. Det fanns då runt 220 företag i som bedrev fjärrvärmeverksamhet. Dessa företag förvaltade 520 nät vilka i sin tur var indelade i omkring 420 prisområden. var medelpriset på fjärrvärme för småhus /kWh, vilket är en ökning jämfört med . Det finns dock betydande variationer i priset mellan olika fjärrvärmenät. Priset kan vara mer än dubbelt så högt i de orter som har högst pris, jämfört med dem som har lägst pris. Skillnader i pris mellan olika nät beror på faktorer som kostnad, nätstorlek, hur tätbebyggd orten är, avkastningskrav och om det finns kraftvärmeproduktion eller tillgång till spillvärme i näten. Värmemarknadspolitiken bygger på fungerande konkurrens mellan olika uppvärmningsalternativ. Ett område som särskilt uppmärksammats är fjärrvärme, där fjärrvärmeföretagen har en dominerande ställning och där konsumentens ställning är svag i förhållande till fjärrvärmeföretagen. beslutade att införa vissa bestämmelser i fjärrvärmelagen (2008:263) som gör det möjligt för den som vill ansluta till ett fjärrvärmenät att, under vissa förutsättningar, få ett reglerat tillträde till rörledningarna (prop. 2013/14:187, bet. 2013/14 NU:23, rskr. 2013/14:269). Bakgrunden till de nya bestämmelserna är att ärförutsättningarna för effektiv konkurrens på fjärrvärmemarkaden begränsade, bl.a. till följd av hög koncentration i produktionsledet samt höga inträdesbarriärer. Införandet av en tillträdesreglering likt den för el och gas syftar till att förbättra konkurrensen, stärka kundernas ställning och få ett mer effektivt utnyttjande av näten. I uppdrag ingår att stärka fjärrvärmekonsumentens ställning genom lättillgänglig och tillförlitlig information. lanserade därför tjänsten Fjärrvärmekollen på sin webbplats. Fjärrvärmekollen ska ge information om priser, effektiviteten i drift samt finansiella nyckeltal för fjärrvärmeföretagen. Syftet är dels att öka kundernas möjligheter att 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 göra en jämförelse mellan olika uppvärmningsalternativ, dels att stärka konsumenternas ställning vid förhandlingar med fjärrvärmeföretagen om priser och andra villkor. I propositionen Reglerat tillträde till fjärrvärmenäten (prop. 2013/14:187) gjordes bedömningen att förslagen i om prisförändringsprövning och likabehandlingsprincip (dnr N2013/2293/E) inte bör genomföras. I stället ansåg den förra regeringen att branschinitiativet Prisdialogen bör kunna medverka till att komma till rätta med de problem som både regeringen och parterna i Prisdialogen identifierat på fjärrvärmemarknaden. Huvudproblemen är att åstadkomma en rimlig, förutsägbar och stabil prisutveckling på fjärrvärme samt att bidra till ett ökat förtroende för fjärrvärmeföretagens prissättning. I enlighet med propositionen uppdrog den förra regeringen åt att utvärdera Prisdialogen. Utvärderingen ska omfatta huruvida Prisdialogen har bidragit till stabilitet och förutsägbarhet avseende prisutvecklingen på fjärrvärmemarknaden och till ett ökat förtroende för fjärrvärmebranschen. Uppdraget ska slutrapporteras . har i rapporten av potentialen för att använda högeffektiv kraftvärme, fjärrvärme och fjärrkyla (dnr N2013/5373/E) gjort bedömningen att det finns en betydande återstående potential för fjärrvärme, fjärrkyla och kraftvärme. För fjärrvärme finns , för fjärrkyla och för kraftvärme . Mot bakgrund av rapporten föreslår regeringen i proposition Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174) en ny lag om vissa kostnadsnyttoanalyser på energiområdet, vilken efter beslut trädde i kraft . I lagen anges att kostnadsnyttoanalyser ska genomföras i vissa fall för att utreda potentialen för användning av högeffektiv kraftvärme, fjärrvärme eller fjärrkyla och spillvärme från industrin. Lagens syfte är att främja en effektiv energiförsörjning. redovisade sin redogörelse för verksamheten avseende . att antalet medlingsärenden minskat jämfört . Vidare framhåller att styrkeförhållandet mellan de parter som uppträder vid medlingarna i flertalet fall är ojämnt. Detta medför svårigheter att i ett renodlat medlingsförfarande – utan tillgång till påtryckningsmedel – få parterna att komma överens. Enligt är en annan svårighet i medlingsarbetet den likabehandlingsprincip som finns i konkurrenslagen (2008:579). Principen innebär att en ändring av ett prisvillkor inte kan begränsas till den enskilde kunden. Medlingsverksamheten har däremot lett till att fjärrvärmeföretagen i flera avseenden förbättrat sin kommunikation gentemot fjärrvärmekunderna. Enligt regeringens bedömning kommer branschinitiativet Prisdialogen att stärka konsumentens ställning och förbättra förtroendet för fjärrvärmeföretagen. Lagen om reglerat tillträde till fjärrvärmenäten innebär ett effektivare utnyttjande av näten samt till förbättrad konkurrens, vilket kommer att gagna kunderna. beslutade om två mål för effektivare energianvändning; ett till 2020 och ett till 2016. Målet till 2020 uttrycks som ett sektorsövergripande mål om minskad energiintensitet om . Energiintensiteten beräknas som kvoten mellan tillförd energi och BNP i fasta priser (kWh/kr). Målet till 2016 är, i enlighet med och rådets direktiv /32/EG av om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster, att åstadkomma en energibesparing med avseende på slutanvänd energi till 2016 om av det årliga genomsnittet 2001–2005, vilket motsvarar . trädde och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet i kraft. I direktivet ställs krav på medlemsstaterna att anta ett vägledande, nationellt mål för energieffektivisering som bidrar till EU:s mål om energieffektivisering till 2020. anmälde till att det mål om effektivare energianvändning till 2020, jämfört med , som antogs av 2009 utgör vägledande mål. ökade energianvändningen kraftigt i . Därefter har den planat ut, även om den varierat mellan olika år. Detta som värdet av den ekonomiska aktiviteten, definierat som BNP, fortsatt att öka. har energiintensiteten i den svenska ekonomin minskat med . uppgick energiintensiteten i den svenska ekonomin till 0,148 kWh/kr (penningvärde). Detta är en minskning . Den slutliga energianvändningen i industrin och för inrikes transporter har minskat med cirka en procent jämfört med . I bostads- och servicesektorn har energianvändningen minskat . Även elanvändningen har minskat i industrin och bostads- och servicesektorn, men legat oförändrad i transportsektorn. Den långsiktiga trenden för slutanvänd energi är att användningen är relativt . uppgick den slutliga användningen till . uppgick den till . har befolkningen ökat med och BNP (fasta priser) mer än fördubblats. Energianvändningen per capita respektive BNP- enhet har således minskat. Energiintensiteten i industrin, räknat som specifik energianvändning (kWh per krona förädlingsvärde), har minskat , men ökade något både 2012 och 2013. Ungefär en tredjedel av den slutliga energianvändningen i kan hänföras till uppvärmning och varmvatten i bostäder och lokaler. Den totala energianvändningen för uppvärmning och varmvatten i bostäder och 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 lokaler har minskat . har den totala bostads- och lokalytan ökat. Energiprestandan samlat för den svenska byggnadsstocken har således förbättrats . I Diagram 2.1 redovisas utvecklingen uppdelat på olika typer av byggnader . Vid en jämförelse mellan enskilda år är det viktigt att iaktta en viss försiktighet. Siffrorna är inte temperaturkorrigerade, vilket innebär att ingen hänsyn har tagits till temperaturskillnader mellan åren. var varmare än ett normalår. Diagram 2.1 Energianvändning för uppvärmning och varmvatten i byggnader, 2000–2013 Ange text för y-axel 2. Av diagram 2.1 framgår att elanvändningen för uppvärmning har minskat stadigt under ett flertal år, men att ett trendbrott skedde 2009 och att den därefter ökat. En minskning skedde dock 2013, som var ett mycket varmt år. Det är framför allt småhus som värms med el, antingen genom direktverkande el eller med värmepump som drivs av el. Fjärrvärme är det vanligaste uppvärmningssättet i flerbostadshus och lokaler. Användningen av hushållsel har ökat stadigt, men i låg takt, . Användningen av verksamhetsel har även den ökat , även om ett trendbrott kan skönjas. Hushållsapparater, kontorsutrustning och andra varor blir mer energieffektiva, men allt fler sådana varor används, vilket gör att elanvändningen inte minskar. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Diagram 2.2 Elanvändning i bostads- och servicesektorn, Ange text för y-axel 2. har i enlighet med EU:s energitjänstedirektiv och energieffektiviseringsdirektiv som mål att åstadkomma en energibesparing i slutanvändarledet. Målet följs upp genom att beräkna och summera hur stor energibesparing olika styrmedel och åtgärder genererar. I tredje nationella handlingsplan för energieffektivisering, som överlämnades till EU- kommissionen , rapporterades att energibesparingen avseende slutanvänd energi beräknas uppgå till motsvarande jämfört med basåren. beräknas således överträffa detta mål med marginal. Störst bidrag till den samlade energibesparingen till 2016 redovisas för bostads- och servicesektorn, drygt . För industrin beräknas besparingen bli drygt , och för transportsektorn knappt . I enlighet med artikel 7 i EU:s energieffektiviseringsdirektiv har ett krav att uppnå en ackumulerad energibesparing till och med . I proposition Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (2013/14:174) angavs att det svenska energisparbetinget uppgår till . I den årliga rapporteringen enligt energieffektiviseringsdirektivet, som överlämnades till , redovisades att energibesparingen uppgick till . Utvärdering av potentialer, hinder och styrmedel för energieffektivisering De olika styrmedlen och insatserna för energieffektivisering följs upp löpande av genom återrapporteringskrav och undersökningar. Därmed finns förutsättningar för att analysera vilka åtgärder och energieffektiviseringseffekter olika insatser leder till. I den förra regeringens budgetproposition (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 21) avsattes medel för att genomföra en bred extern utvärdering av befintliga styrmedel för energieffektivisering. På uppdrag av har en extern konsult genomfört en utvärdering av ett tjugotal statliga styrmedel och insatser för energieffektivisering som fanns på plats –2014. En sammanfattning av analysen redovisades i budgetproposition (prop. 2014/15:1, utgiftsområde 21). Som ett komplement till utvärderingen av olika styrmedel har låtit en extern konsult göra en fördjupad analys av energieffektiviseringspotentialen samt förekomsten och omfattningen av olika marknadsmisslyckanden och hinder för energieffektivisering i olika sektorer. Enligt konsultens analys finns det stora outnyttjade samhällsekonomiska potentialer för ytterligare energieffektivisering . Konsulten menar vidare att den största potentialen i absoluta tal finns i den energiintensiva industrin. Stora potentialer finns även i transportsektorn och bebyggelsen. Konsulten bedömer vidare att styrmedelsportföljen för energieffektivisering behöver utvecklas för att potentialen till 2030 ska realiseras. har på regeringens uppdrag utrett behovet av att införa ett kvotpliktssystem för energieffektivisering (s.k. vita certifikat) och de samhällsekonomiska konsekvenserna av detta styrmedel. Uppdraget redovisades (dnr M2015/1767/Ee). Myndigheten betonar att ytterligare utredning behövs innan ett kvotpliktssystem skulle kunna införas. Regeringen bedömer att det är för tidigt att nu ta ställning till ett styrmedel för energieffektivisering med tidshorisonten 2030. I sammanhanget vill regeringen även uppmärksamma att frågan har beröringspunkter med arbete. beslutade (prop. 2013/14:174, bet. 2013/14:NU18, rskr. 2013/14:221) om åtgärder för genomförande av och rådets direktiv /27/EU av om energi- Som en del av dessa genomförandeåtgärder infördes lagen (2014:267) om energimätning i byggnader. Enligt lagen får regeringen föreskriva i vilka fall man ska vara skyldig att införa individuell mätning på lägenhetsnivå för energislagen värme, tappvarmvatten och kyla. Regeringen gav därför i uppdrag att utreda i vilka fall det ska krävas individuell mätning på lägenhetsnivå för energislagen värme, tappvarmvatten och kyla. redovisade i rapporten mätning vid ny- och ombyggnad 2014:29 (dnr M2015/00119/Ee) det första deluppdraget rörande denna fråga. Rapporten har remissbehandlats och bereds inom . På väg mot nära-nollenergibyggnader Enligt och rådets direktiv /31/EU av om byggnaders energiprestanda ska EU:s medlemsstater se till att alla nya byggnader är nära-nollenergibyggnader. För byggnader som ägs och används av offentliga myndigheter gäller dessa regler från . I regeringens skrivelse Vägen till näranollenergibyggnader (skr. 2011/12:131) presenteras handlingsplan för nära-nollenergi- byggnader. I skrivelsen anges att näranollenerginivån kommer att vara en rättsligt bindande nivå för energihushållningskrav för alla nya byggnader och att de bör innebära skärpta krav jämfört med dagens byggregler. angavs att det vid det tillfället inte fanns tillräckligt med underlag för att ange en ny kvantitativ riktlinje och att en kontrollstation avseende energihushållningskraven för näranollenergibyggnader ska genomföras 2015. För att förbättra underlaget inför framtagandet av nya kvantitativa riktlinjer för energihushållning har tilldelats sammanlagt för åren 2014–2016 för insatser som främjar lågenergibyggnader. Medlen används till att ge stöd för mätning i befintliga lågenergibyggnader och demonstration av nya lågenergibyggnader. Dessutom fick och i uppdrag att utvärdera befintliga och nya lågenergibyggnader. Uppdraget slutredovisades (M2015/2455/Ee). Till kontrollstationen har även fått i uppdrag att, i nära dialog med , föreslå definition och kvantitativ riktlinje avseende energihushållningskrav för nära- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Regeringsuppdraget slutredovisades (M2015/02507/Ee). Regeringen kommer att återkomma till med sin bedömning om energihushållningskrav för nära-nollenergibyggnader. EU har satt upp som mål att minska den primära energianvändningen till 2020. I är målet att minska energiintensiteten för den svenska ekonomin. Energianvändning och energieffektivitet påverkas av många faktorer Såväl den tillförda mängden energi som den slutliga energianvändningen påverkas av ett stort antal faktorer. Energitillförseln påverkas av efterfrågan i slutanvändarsektorerna i – som i sin tur påverkas av konjunkturläge och temperatur – men också av efterfrågan och prisnivåer i våra grannländer eftersom inhemsk produktion som går på export omfattas av målet. Den totala energitillförseln påverkas även av sammansättningen av olika produktionsslag och förlusterna i produktion och överföring. Energiintensiteten påverkas av allt detta men också av BNP-utvecklingen. Den tillförda och slutliga energianvändningen påverkas även av olika styrmedel som på olika sätt påverkar energieffektiviteten i ekonomin. Den svenska styrmedelsportföljen är bred och omfattar såväl generella ekonomiska styrmedel, såsom energiskatt och koldioxidskatt, utsläppshandel och elcertifikat, såväl som mer riktade administrativa styrmedel som reglerar t.ex. krav på tillstånd för att bedriva miljöfarlig verksamhet och krav på energiprestanda och energimärkning för energirelaterade varor och byggnader. Därtill görs en rad kompletterande insatser som på olika sätt avser att åtgärda informationsbrister på marknaden och öka medvetenheten om samt olika åtgärder för energieffektivisering och energibesparing. Som exempel kan nämnas statligt stöd till energi- och klimatrådgivning, statligt stöd för energikartläggning i mindre företag, nätverksaktiviteter och teknikupphandling samt andra åtgärder för tidig marknadsintroduktion. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Energiintensitetsmålet nås inte med säkerhet Den långsiktiga trenden är som nämnts att energiintensiteten minskar. och bedömer dock i sitt underlag för den energi- och klimatpolitiska kontrollstationen 2015 att det är osäkert om målet om minskad energiintensitet till 2020 kommer att nås med nu beslutade styrmedel. Enligt myndigheternas prognos minskar energiintensiteten i referensfallet, vilket innebär att med antagen BNP-utveckling (2,) behöver energitillförseln minska med för att målet ska nås. Måluppfyllelsen är svårbedömd, bland annat på grund av att kopplingen mellan tillförd energi och BNP är svag och på grund av osäkerheter i antagandena om framtida energianvändning och ekonomisk utveckling. En låg BNP-tillväxt innebär att målet kommer att bli svårare att nå. Det omvända gäller för en högre BNP-tillväxt. Relevant i sammanhanget är att BNP utvecklats svagare än vad som antagits i prognoserna. Möjligheten att nå målet påverkas också av om någon eller några kärnkraftsreaktorer stängs . Genom beslut om propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25 rskr. 2008/09:301) har en rad mål för förnybar energi satts upp för . Andelen förnybar energi 2020 ska vara av den totala energianvändningen. Inom transportsektorn ska andelen förnybar energi vara . Båda dessa mål utgår från de krav som ställs på i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (förnybartdirektivet). I och med propositionen Ambitionshöjning för förnybar el och kontrollstation för elcertifikatsystemet 2015 (prop. 2014/15:123) föreslår regeringen att målet för elcertifikatsystemet ska höjas så att ska finansiera ny förnybar elproduktion till 2020 jämfört med . Det nya nationella finansieringsmålet ersätter det av tidigare fastställda målet för produktion av förnybar el som innebar en ökning med till 2020 jämfört med . En förutsättning för att det nya finansieringsmålet ska kunna genomföras är att ändringsavtalet mellan och som föreslås i denna proposition (volym 1, avsnitt 6.29) ska träda i kraft. beslutade om ett internationellt avtal med som innebär att elcertifikatsystemet utvidgas för att även omfatta . Avtalet innefattar ett mål för den gemensamma elcertifikatmarknaden om ny förnybar elproduktion från till 2020 (prop. 2010/11:155, bet. 2011/12:NU6, rskr. 2011/12:46). Regeringen föreslår i denna proposition (volym 1, avsnitt 6.29) att ska godkänna ett ändringsavtal med . Enligt ändringsavtalet höjs det tidigare gemensamma målet om till 2020 till .