prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Rådet välkomnar att regeringen uttryckligen har angett att målet om lägst arbetslöshet inom EU 2020 ska nås genom ökad sysselsättning, men konstaterar att målet kommer att bli svårt att nå. Rådet menar att åtgärder som sänker den strukturella arbetslösheten väsentligt riskerar att hamna i konflikt med fördelnings- politiska mål. Rådet bedömer att vissa av de åtgärder som regeringen har presenterat inom arbets- marknadspolitiken och utbildningssystemet kan ha positiva effekter på sysselsättningen, men att det sannolikt rör sig om små effekter i förhållande till vad som krävs för att nå målet. Rådet menar vidare att andra åtgärder, som den slopade sänkningen av socialavgifterna för unga och de höjda ersättningsnivåerna inom arbetslös- hetsförsäkringen, kan förväntas ha motsatt effekt. Rådet gör bedömningen att sysselsättningsvinsterna av de nedsatta social- avgifterna för unga är små i förhållande till kostnaderna och att det därför är motiverat att avveckla dessa. Vidare anser rådet att det finns goda skäl till att höja arbetslöshetsersättningen, som annars riskerar att mista sin roll som omställningsförsäkring. Rådet menar att det finns en risk för att ett svåruppnåeligt mål för arbetslösheten kan leda till åtgärder som kortsiktigt eller rent statistiskt minskar arbetslösheten, men som har långsiktigt negativa effekter på sysselsättningen. Rådet anser även att regeringen borde ha redovisat väntade sysselsättningseffekter av de planerade förändringarna i arbetslöshetsersättningen. Att minska arbetslösheten varaktigt och öka sysselsättningen är en av regeringens viktigaste uppgifter. Detta är en svår, men nödvändig uppgift som innefattar många avvägningar. Regeringens arbetslöshetsmål är viktigt för att nå resultat samt för att tydliggöra regeringens ambitioner och prioriteringar för den ekonomiska politiken. För att pressa ned arbets- lösheten krävs ett långsiktigt reformarbete och ytterligare investeringar kommer att behövas. När det gäller redovisningen av väntade effekter av olika reformförslag vill regeringen påpeka att det råder stor osäkerhet om i vilken utsträckning, och i vilken takt, olika åtgärder påverkar sysselsättning och arbetslöshet. Dessutom är metoderna och modellerna för att beräkna sådana effekter mer utvecklade inom vissa områden än andra. Regeringen har påbörjat ett arbete med att se över de metoder som används och har för avsikt att ekonomiska vårproposition redovisa principiella utgångspunkter för hur eventuella beteende- effekter ska beaktas i de makroekonomiska prognoserna framöver. Rådets analys indikerar att transfereringarna har blivit allt mindre omfördelande över tiden, medan de direkta skatternas omfördelande effekt inte har förändrats. Enligt rådet tyder det sammantaget på att finanspolitiken är mindre omfördelande än i mitten av 1990–talet. Regeringen vill understryka att resultatet i stor utsträckning är beroende av den metod som används. Rådet analyserar omfördelningseffekter av olika inkomstslag genom att beräkna den s.k. Gini-koefficienten stegvis, där fler och fler inkomstslag adderas till faktorinkomsten. Som rådet påpekar kommer en annan sekvens än den som rådet använder att leda till andra resultat. , liksom många forskare, använder en annan metod där olika inkomstslags bidrag till Gini-koefficienten beaktas simultant. Används i stället denna metod blir slutsatsen att skatternas utjämnande effekt har minskat, medan transfereringarna framstår som ungefär lika omfördelande som i mitten av 1990–talet. Rådet konstaterar att det utifrån tillgänglig statistik inte går att dra slutsatsen att investeringsvolymen i vägar och järnvägar är eftersatt. Rådet anser dock att kunskapen om behovet av underhåll och reparationer är brist- fällig och uppmanar regeringen att presentera en sammanhållen analys av underhållsbehovet för det svenska väg- och järnvägsnätet. Rådet hänvisar till en analys av den beslutade investeringsplanen –2021 som visar att den dåvarande regeringens prioriteringar var samhällsekonomiskt ineffektiva. Detta är enligt rådet något som utmärker infrastrukturområdet. Rådet menar att infra- strukturens samhällsekonomiska betydelse, och de uppenbara bristerna i systemet för att prioritera mellan olika projekt, pekar på behovet av ett ramverk för infrastrukturbeslut. Regeringen instämmer i rådets bedömning att det behövs mer kunskap om underhållsbehovet för det svenska väg- och järnvägsnätet. arbetar med att i en databas kartlägga infrastrukturnätets tillstånd. Kartläggningen kommer att möjliggöra en bättre analys av underhållsbehovet och även bidra till en gradvis ökning av kunskapen om hur underhållet planeras och genomförs mest effektivt. Regeringen anser att mer vikt behöver läggas på samhällsekonomisk lönsamhet när inve- steringsbeslut fattas. behöver de sam- hällsekonomiska kalkylerna ständigt utvecklas, bl.a. för att bättre kunna värdera effekter som inte ingår i dessa kalkyler. Processen för nationell och regional planering av och beslut om väg- och järnvägsprojekt förändrades . I den förändrade processen ingår att det för större infrastrukturprojekt ska tas fram samhällsekonomiska kalkyler och göras samlade bedömningar av projektens samhälls- ekonomiska nytta även i anslutning till regeringens beslut om byggstart. Rådet noterar att den uppmätta produktivitets- ökningen i svensk ekonomi har varit svag i närmare . Enligt rådet är de viktigaste förklaringarna till detta förmodligen finans- och eurokrisen samt en långvarigt svag utveckling i byggsektorn. Produktiviteten förväntas börja öka igen när efterfrågan från omvärlden tar fart. Rådet menar dock att utvecklingen bör följas noggrant. Regeringen instämmer i rådets bedömning. Finanspolitiska rådets tillgång till information Rådet föreslår att dess formella möjligheter att få tillgång till den information som dess uppdrag kräver bör stärkas. Rådet hänvisar till att det enligt riktlinjer för finanspoliska råd ska säkerställas att råden får tillgång till all den information som de anser sig behöva för att fullfölja sina uppdrag. Enligt rådet saknas det i regler som säkerställer detta. Regeringen anser att det är viktigt att rådet har tillgång till den information som dess uppdrag kräver. Bland annat behöver rådet kunna ta del av vissa opublicerade underlag. för löpande samtal med rådet om vilka underlag som det behöver för att kunna utföra sitt uppdrag. Rådet har också tagit del av ett stort antal opublicerade underlag alltsedan det påbörjade sin verksamhet 2007. Regeringen anser att den nuvarande ordningen har fungerat väl och avser att fortsatt föra samtal med rådet för att säkerställa att det får ta del av behövliga underlag. Regeringen bedömer att någon ytterligare reglering inte är nödvändig. väsentliga avseenden upprättat de finansiella delarna av årsredovisningen för staten 2014 i enlighet med 10 kap. 5–10 §§ budgetlagen (2011:203) och lämnat information utöver de finansiella delarna i enlighet med samma lagrum som är förenlig med årsredovisningens finansiella delar. uttalande omfattar inte avsnittet om den offentliga sektorns finansiella sparande. Skälet till detta är att informationen i avsnittet, enligt myndigheten, är behäftad med olika grader av osäkerhet och inte möjlig att verifiera med tillräckliga och ändamålsenliga revisionsbevis. har även genomfört en effekti- vitetsgranskning av årsredovisningen för staten 2014. Myndighetens granskningsrapport parensen i Årsredovisningen för staten 2014 har av överlämnats till regeringen (dnr Fi2015/02874/BATOT). Regeringens skrivelse med anledning av granskningsrapporten ska lämnas till . 12.5Utvecklingen av den ekonomiska styrningen Den ekonomiska styrningen i staten består av resultatstyrning och finansiell styrning. Ekonomisk styrning syftar till att understödja såväl en effektiv resursallokering inom den statliga budgetprocessen som uppfyllandet av de budgetpolitiska målen. Resultatstyrningen ska bidra till förverkligandet av de politiska målen och ge underlag för att bedöma hur utvecklingen ser ut på olika områden i förhållande till dessa mål. Den finansiella styrningen ska säkerställa att det finns tydliga regler för redovisningen och användningen av statens medel samt skapa en effektiv resursanvändning. Sammantaget ska resultatstyrningen och den finansiella styrningen bidra till att beslut baseras på vad som uppnåtts, och vad detta har kostat, för att på så sätt se till att statens medel används på ett effektivt sätt 12.4Riksrevisonens granskning av givet de politiska prioriteringarna. Inom årsredovisningen för staten 2014 pågår ett arbete som syftar till har för årsredovisningen för staten 2014 (skr. 2014/15:101) lämnat en revisionsberättelse utan reservation eller av- vikande mening (dnr Fi2015/02874/BATOT). Enligt myndigheten har regeringen i alla att skapa en god ordning i användningen av statens medel samt att tillgängliggöra, använda och analysera den information som tas fram. I följande avsnitt redovisas detta arbete. Regeringen utvecklar kontinuerligt resultat- styrningen av sina myndigheter och övriga verk- samheter. Resultatstyrningen ska ge myndig- heterna långsiktiga förutsättningar att för- verkliga regeringens politik. Den ska känne- tecknas av tillit och förtroende. Detaljstyrningen ska minska och ge utrymme för en strategisk styrning där professionernas verksamhetsnära kunskap tas tillvara. Resultatstyrningen av myndigheter och verksamheter ska utgå från regeringens behov av styrning samt de förutsättningar och krav som ställs inom olika verksamheter. Styrningen ska verksamhetsanpassas, vilket betyder att den ska ta hänsyn till att myndigheter och verksamheter är olika, exempelvis vid utformningen och användningen av instruktioner och reglerings- brev. Styrningen ska utvecklas bl.a. genom att erfarenheter från olika områden sammanställs och analyseras. Utvecklingsarbetet ska bedrivas i nära samarbete och dialog med flera olika aktörer. arbetar kontinuerligt med att synliggöra resultat och att utveckla resultat- analyserna. har bl.a. ett utvecklingssamarbete och erfarenhetsutbyte pågått mellan och Riksdags- förvaltningen i syfte att utveckla resultatredo- visningen i budgetpropositionen. Ambitionen är att skapa en tydligare uppföljning och analys av måluppfyllelsen som grund för de politiska prioriteringarna och budgetförslaget. Systematiskt arbete för effektivare verksamhet Resultatstyrningen ska bidra till effektivare verksamheter. pågår ett systematiskt arbete för att stödja myndigheternas arbete med att effektivisera sin kärnverksamhet, dvs. de uppgifter som anges i deras instruktion. () och Stats- kontoret har haft i uppdrag att stödja arbetet med att effektivisera verksamheter och slut- redovisade sina respektive uppdrag . ESV har identifierat och samordnat ett arbete som visar goda exempel på ökad effek- tivitet i myndigheternas kärnverksamhet (dnr Fi2014/01250/BATOT). ESV har 2015 och 2016 ett fortsatt uppdrag att sprida goda exempel på effektivisering i statsförvaltningen avseende resultat, arbetssätt och metoder, som exempelvis digitalisering, styrning och uppföljning. Regeringen avser att fortsätta följa utvecklingen på området och de goda exempel på effektivise- ringar som finns i statsförvaltningen. Statskontoret har inom ramen för sitt uppdrag identifierat effektivitetsökningar i den statliga kärnverksamheten genom olika systemrelaterade förändringar, dvs. förändringar som inte begränsas till enskilda myndigheter (dnr Fi2015/00149/SFÖ). Resultatet av de båda uppdragen har bl.a. använts vid framtagande av riktlinjer inom , där vikten av att analysera effektiviteten i myndigheternas verksamhet betonats. Regeringens finansiella styrning syftar till att tillgängliga resurser ska användas på ett effektivt sätt och att politiken ska förverkligas inom de finansiella ramar som har beslutats av . Den finansiella styrningen vilar i hög grad på budgetlagens bestämmelser och det ekonomi- administrativa regelverket. Det senare regelverket utvecklas kontinuerligt för att säkerställa en god ordning i den statliga redovisningen och vid användningen av statens medel, samt för att skapa förutsättningar för samlade analyser av de olika finansiella befogenheter som regeringen och myndig- heterna har. Budgeten är ettårig men budgetperspektivet är medelfristigt Budgetprocessen är årligt återkommande och genomförs samlat för att säkerställa att alla utgifter och inkomster ställs mot varandra . Det måste då också finnas möjlighet till omprioriteringar av verksamheter. anvisar anslag i taget. Detta avspeglas bl.a. i att ramanslag numera är den enda anslagstypen och att beställningsbemyndiganden används när staten behöver ingå ekonomiska åtaganden som medför utgifter bortom budgetåret. Vidare finns i anslagsförordningen (2011:223) restriktioner för dispositionen av anslagssparande och en bestämmelse om att utbetalning av bidrag från anslag ska göras i nära anslutning till att bidraget ska användas av mottagaren. Ett viktigt syfte med regleringarna är att budgetprocessen ska allokera resurserna till de områden där och regeringen bedömer att anslagsmedlen gör mest nytta under det kommande budgetåret. Vidare är stora anslagssparanden inte förenliga med en god kontroll av medelsförbrukningen under utgiftstaket. Anvisade anslag är avsedda att användas under budgetåret och outnyttjade medel ska vara möjliga att omallokera utifrån nya prioriteringar för nästa budgetår. Att budgeten är ettårig innebär visserligen en begränsning av myndigheternas möjligheter att spara anslagsmedel mellan åren, alternativt få garantier anslagstilldelning. En årlig prioriteringsprocess är dock central för regeringens handlingsfrihet och för att hantera en föränderlig omvärld. Den nuvarande ordningen erbjuder en hög grad av förutsägbarhet. Budgeteringen och prognosarbetet sker i ett medelfristigt fyraårigt perspektiv, vilket innebär att regeringen i budgetpropositionen redovisar den beräknade anslagsutvecklingen för de som följer på budgetåret. Anslagsberäkningarna baseras på gällande regler samt prognoser över den makroekonomiska utvecklingen och volymer i transfereringssystemen. Vidare kan beställnings- bemyndiganden omfatta längre tidsperioder, anpassade efter fleråriga verksamheter. Transfereringsanslagen påverkas av volym- och makroförändringar, men är i övrigt stabila så länge som lagstiftningen inte ändras. Förvaltningsanslagen bestäms i stor utsträckning utifrån pris- och löneomräkningen, där den preliminära pris- och löneomräkningen ingår i anslagsberäkningarna för de som följer på budgetåret. Övriga anslag används till bidrag och olika satsningar som kan variera mellan åren. Baserat på denna information bedöms det finnas tillräckliga förutsättningar för myndigheterna att planera sin verksamhet i ett flerårigt perspektiv. Redovisning och styrning av statens investeringar I budgetpropositionen redogjorde regeringen för det utvecklingsarbete som pågår inom och som syftar till att förbättra redovisningen, styrningen och kontrollen av statens investeringar (prop. 2014/15:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 12.4). Regeringen beslutade om ändringar i förordningen (2000:605) om årsredovisning och budget- underlag. Ändringarna, som träder i kraft , möjliggör för regeringen att bl.a. presentera enhetligt strukturerade investerings- planer för samhällsinvesteringar inom olika områden och en sammanställning för statens samtliga planerade investeringar för . Ändringarna i förordningen kommer att tillämpas första gången av myndigheterna vid framtagandet av det budgetunderlag som de ska lämna till regeringen . Det innebär att fullständig information om investeringar i den struktur och den omfattning som efterfrågas kommer att finnas tillgängligt först inför arbetet med budgetpropositionen . Regeringen lämnar dock redan i denna budgetproposition en sammanställning för statens samtliga planerade investeringar –2019, som i huvudsak är baserad på de investeringsplaner som redovisas under berörda utgiftsområden (se avsnitt 11.1). Bättre uppföljning av bruttoredovisade avgifter Bruttoredovisade avgifter, dvs. avgifter som inte disponeras av myndigheterna, har tidigare inte varit föremål för samma kontroll och uppföljning som avgifter vilka disponeras av myndigheterna. För att förbättra uppföljningen av de bruttoredovisade avgifterna beslutade regeringen om ändringar, dels i förordningen om årsredovisning och budget- underlag, dels i avgiftsförordningen (1992:191). Förändringarna innebär att avgifter med bestämda ekonomiska mål ska följas upp oavsett om avgifterna förs mot inkomsttitel eller disponeras av myndigheten. Förordnings- ändringarna trädde i kraft . Anpassning till internationella redovisnings- standarder Det finns inga bindande internationella standarder för statlig redovisning, men genom att följa den internationella utvecklingen kan kvaliteten och jämförbarheten för svensk statlig redovisning förbättras. har , i samarbete med ESV, bedrivit ett arbete i syfte att anpassa det statliga regelverket till internationella redovisnings- standarder för offentlig sektor (IPSAS). Anpassning har skett i den omfattning det bedömts lämpligt och rimligt. Det har bl.a. resulterat i ändringar i förordningen om års- redovisning och budgetunderlag. Inom ramen för Europeiska kommissionens harmoniseringsarbete pågår ett arbete som syftar till att ta fram en enhetlig standard för offentlig redovisning inom EU, European Public Sector Accounting Standards (EPSAS). Regeringen följer detta utvecklingsarbete. Flytt av vissa stöd till utgiftssidan av statens budget I enlighet med vad som angavs ekonomiska vårproposition (prop. 2014/15:99 s. 154f) föreslår regeringen i denna proposition en övergång till att budgetera och redovisa följande stöd som anslag på utgiftssidan i stället för på inkomstsidan av statens budget fr.o.m. budget- propositionen : –sjöfartsstöd (inkomsttitel ) redovisas under anslaget 1:15 Sjöfartsstöd under utgiftsområde 22 Kommunikationer, –nystartsjobb (inkomsttitel ) redovisas under anslaget 1:12 Nystartsjobb och stöd för yrkesintroduktionsanställningar under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, –stöd till yrkesintroduktionsanställningar (inkomsttitel ) redovisas under anslaget 1:12 Nystartsjobb och stöd för yrkesintroduktionsanställningar under utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv, och –ersättningar för höga sjuklönekostnader (inkomsttitel ) redovisas under anslaget 1:7 Ersättningar för höga sjuklönekostnader under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning. Överföringen av stöd från inkomst- till utgiftssidan av statens budget motiverar en teknisk justering av utgiftstaket (se avsnitt 5.2). Intern styrning och kontroll samt internrevision En väl fungerande intern styrning och kontroll hos myndigheterna är en förutsättning för genomförandet av regeringens politik och för att hela styr- och ansvarskedjan ska fungera väl. Regeringens avsikt med regelverket för intern styrning och kontroll är att ge myndigheternas ledningar förutsättningar att driva verksamheten på ett effektivt sätt och uppnå önskat resultat. Myndighetsledningarnas ansvar för den interna styrningen och kontrollen framgår av myndighetsförordningen (2007:515). Internrevisionen utgör ett centralt stöd för myndighetsledningen i arbetet med att säkerställa en god intern styrning och kontroll. Förordningen (2007:603) om intern styrning och kontroll gäller de myndigheter som ska följa internrevisionsförordningen (2006:1228). För- ordningarna omfattar drygt 60 myndigheter, vilket gör att förordningskraven täcker av statens utgifter. ESV har i uppgift att utveckla och förvalta den interna styrningen och kontrollen samt intern- revisionen i staten. Betryggande intern styrning och kontroll De myndigheter som omfattas av förordningen om intern styrning och kontroll ska, enligt förordningen om årsredovisning och budget- underlag, lämna en bedömning av huruvida den interna styrningen och kontrollen är betryggande i sin årsredovisning. ESV har i rapporten intern styrning och kontroll 2015 (ESV 2015:22) granskat samtliga myndigheters bedömningar av detta slag i årsredovisningarna . Enligt ESV har i stort sett alla myndigheter bedömt att den interna styrningen och kontrollen är betryggande. Det är färre myndigheter än som redovisar brister som är väsentliga för regeringens uppföljning och prövning av verksamheterna. ESV konstaterar vidare i rapporten att det finns vissa behov av utveckling inom området och även av ett utomstående tryck för att intresset för intern styrning och kontroll inte ska svalna. Regeringen bedömer att det finns en betryg- gande intern styrning och kontroll i staten som helhet, men anser att det fortsatt är ett viktigt område som myndigheterna bör prioritera. ESV lämnar en rapport till regeringen där myndigheten redovisar hur den statliga intern- revisionen fungerar som helhet. I rapporten kan ESV även lyfta fram områden som behöver utvecklas eller påpeka brister för regeringen i enskilda myndigheters tillämpning av intern- revisionsförordningen. I rapporten av den statliga internrevisionen 2015 (ESV 2015:23) lämnar ESV en generell bild av att internrevisions- förordningen följs av de myndigheter som omfattas av den. ESV tar även upp områden som är centrala för en fungerande internrevision i staten som helhet, såsom myndighetsled- ningarnas användning av internrevisorers rekommendationer, samverkan och nätverk bland internrevisorer samt kvalitetssäkring av internrevisionen. Regeringen bedömer att internrevisionen fungerar väl i staten som helhet. Effektiv och ändamålsenlig hantering av EU- medel ESV har ett uppdrag att stödja de svenska myndigheter som har ett utpekat ansvar för förvaltning av EU-medel. Uppdraget avser dels att stödja myndigheternas arbete för att kunna avge en årlig förvaltningsförklaring enligt nya regelverk för EU:s programperiod 2014– 2020, men även att stödja myndigheternas implementering av i övrigt. Regeringen följer ESV:s och ansvariga myndigheters arbete. Regeringen gör i årsredovisningen för staten ett uttalande om EU-medelsförvalt- ningen i . Detta uttalande grundas på ansvariga myndigheters årsredovisningar samt på revisionsutlåtanden från ESV och Riks- revisionen. Specifikation av budgetens utgifter och inkomster 2015/16:1 Bilaga 1 Specifikation av budgetens utgifter och inkomster Specifikation av budgetens utgifter ........................................................ Specifikation av budgetens inkomster ................................................. 2015/16:1 Bilaga 1 1 Specifikation av budgetens utgifter I det följande sammanställs budgetens anslag . Anslagen är fördelade på utgiftsområden. Kungliga hov- och slottsstaten ledamöter och partier m.m. Allmänna val och demokrati Stöd till politiska partier Åtgärder för nationella minoriteter Åtgärder för den nationella minoriteten romer Myndigheten för press, radio och tv för europapolitiska studier samt EU-information 2015/16:1 Bilaga 1 Vissa garanti- och medlemsavgifter Skatt, tull och exekution Ersättning för skador på grund av brott Kostnader för vissa skaderegleringar m.m. Avgifter till vissa internationella sammanslutningar Bidrag till lokalt brottsförebyggande arbete Från EU-budgeten finansierade insatser avseende EU:s inre säkerhet Avgifter till internationella organisationer Freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet Ekonomiskt bistånd till enskilda utomlands samt diverse kostnader för Forskning, utredningar och andra insatser rörande säkerhetspolitik, Bidrag till internationella fredsforskningsinstitut () Bidrag till () 2015/16:1 Bilaga 1 Information om i utlandet Försvar och samhällets krisberedskap Anskaffning av materiel och anläggningar Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar Internationella materielsamarbeten, industrifrågor m.m. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor Ersättning för räddningstjänst m.m.