prop · H30326 · 2015-10-14 00:00:00 — Lagrådet föreslår att det görs en hänvisning i lagtexten till förord- ningsbestämmelsen i detta hänseende. ”Instrumentets deltavärde” definieras inte i lagtexten. Inte heller öp- penhetsdirektivet definierar vad som avses med uttrycket. Eftersom detta värde har en direkt betydelse för om anmälningsskyldighet ska anses föreligga enligt paragrafen är det av vikt att det tydligt framgår vad som avses med uttrycket. Lagrådet föreslår därför att det i bestämmelsen anges vad som avses med instrumentets deltavärde. ”Nettning” har, såvitt Lagrådet kan se, ingen funktion i lagtexten och kan utgå. Lagrådet föreslår att fjärde stycket i paragrafen formuleras enligt följande: Från en lång position får det inte göras avdrag för korta positioner som hänför sig till samma emittent. 4 kap. 10 § I paragrafens första stycke anges att en anmälan ska ha kommit in till bolaget och och senast efter antingen den dag då den anmälningsskyldige har ingått avtal om förvärv eller överlåtelse av aktier eller någon annan ändring i aktieinnehavet har skett eller, i fall som avses i 4 § andra stycket, efter den dag då ändringen i aktieinnehavet har skett. Tidsfristen är utformad så att den innehåller två delar. Det finns en yttersta frist som aldrig får överskridas. Dessutom föreskrivs att tredagarsfristen inte får utnyttjas fullt ut om anmälan kan göras tidigare; anmälan ska alltid göras . Detta kan uttryckas tydligare i lagtexten, enklast efter förebild av direktivtexten så att anmälan ska göras , men senast… Kapitlet har ändrats . Ett stort antal paragrafer har tillkommit. Paragrafnumreringen har blivit oenhetlig och svåröverskådlig. Situationen förvärras genom remissens lagförslag, som innebär att flera paragrafer får ny beteckning och att det tillkommer tio nya paragrafer. Förslaget går så långt att en paragraf ska få beteckningen 3 o §. Enligt Lagrådets mening är det nu att paragrafnumreringen ses över. Ett lämpligt tillfälle borde vara nu när kapitlet ändå redigeras om grundligt. 6 kap. 3 b § I paragrafen finns bestämmelser om lägsta och högsta belopp på sanktionsavgifter. Enligt andra stycket ska det högsta beloppet be- stämmas efter olika beräkningsmodeller. I lagtexten anges inte vilken modell som ska användas om modellerna leder till olika belopp. Enligt författningskommentaren utgör det högsta av de beräknade beloppen det högsta belopp som får fastställas. Detta bör framgå uttryckligen av lagtexten. 6 kap. 3 f § Enligt paragrafen ska, när sanktionsavgiftens storlek fastställs, hänsyn tas bl.a., om det går att fastställa, till den vinst som den juridiska eller fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen eller de kostnader som undvikits. Lagrådet förordar att bestämmelsen utformas efter mönster av 3 b § andra stycket så att det framgår att det är fråga om kostnader som den juridiska eller fysiska personen har undvikit och att kostnaderna ska ha undvikits till följd av regelöverträdelsen. 6 kap. 3 h § I paragrafen föreslås bestämmelser om att frågor om sanktionsavgift mot fysiska personer ska tas upp av genom sanktionsföreläggande. Om föreläggandet inte godkänns, får Finans- inspektionen enligt 3 j § ansöka hos domstol om att sanktionsavgiften ska beslutas. I remissens allmänmotivering (s. 112 f.) hänvisas till ett tidigare lag- stiftningsärende om administrativa sanktioner på finansmarknadsområdet (prop. 2014/15:57), där en motsvarande ordning infördes. Regeringens bedömning var då att det i överträdelseärenden sannolikt skulle bli aktuellt att ta ställning till komplicerade händelseförlopp samt mer eller mindre omfattande utredningsmaterial och bevisning. Ett helt och hållet skriftligt förfarande hos en förvaltningsmyndighet kunde då vara en nackdel för den enskilde. Eftersom det dessutom var fråga om att påföra höga sanktionsavgifter, syntes ett kontradiktoriskt förfarande i domstol vara mer lämpligt. Regeringen ansåg att det genom ett förfarande med sanktionsföreläggande gick att kombinera fördelarna med att kunna använda domstolarnas process för bevisföring med det snabbare förfarande som ett beslut av innebar. Ordningen med sanktionsföreläggande är avsedd att gälla bara i fråga om fysiska personer. När det gäller juridiska personer ska beslut om sanktionsavgifter meddelas av . En sanktionsavgift för en juridisk person ska kunna uppgå till ett betydande belopp, av bolagets årsomsättning. I ett tidigare lagstiftningsärende (prop. 2013/14:228) har Lagrådet av rättssäkerhetsskäl ifrågasatt att ges behörighet att meddela så ingripande beslut. De skäl som har anförts för att införa ett system med sanktionsföreläggande beträffande fysiska personer har giltighet även för juridiska personer. Lagrådet förordar att systemet utvidgas och görs generellt tillämpligt. I det tidigare nämnda lagstiftningsärendet (prop. 2014/15:57) förordade Lagrådet att det skulle införas särskilda regler om undanröjande av godkända sanktionsförelägganden. Lagrådet vidhåller denna uppfattning. 6 kap. 3 k § Enligt paragrafen får en sanktionsavgift beslutas bara om ett sank- tionsföreläggande har delgetts den som sanktionsavgiften riktas mot från den tidpunkt då överträdelsen ägde rum. Emellertid föreslås ingen bestämmelse om en yttersta preskriptionsfrist. Under föredragningen har detta motiverats med att erfarenheten talar för att någon sådan bestämmelse inte behövs. Enligt Lagrådets mening är denna inställning alltför sangvinisk. Det kan inte uteslutas att ett delgivet sanktionsföreläggande blir liggande utan åtgärd hos (jfr NJA 2012 s. 452). Lagrådet förordar att det införs en bestämmelse om en yttersta preskriptionsfrist. 6 kap. 3 o § Om det finns synnerliga skäl får enligt paragrafen besluta att den som inte i rätt tid fullgör skyldigheten att göra anmälan till inspektionen inte vid stämman får företräda aktierna till den del innehavets andel av samtliga aktier i bolaget eller av röstetalet för dessa uppnår eller överstiger någon av gränserna i 4 kap. 5 § första stycket 1. Enligt andra stycket får , om det finns särskilda skäl, ansöka om att tingsrätten förordnar en lämplig person att som förvaltare företräda de aktier som inte får företrädas av ägaren. Lagrådet konstaterar att de föreskrivna begränsningarna i aktieägarens rätt att företräda sina aktier vid bolagsstämman inte motsvaras av några inskränkningar i aktiebolagslagen (2005:551). Paragrafen bör kompletteras med bestämmelser i aktiebolagslagen om hur Fi- nansinspektionens beslut ska hanteras i samband med bolagsstämman. Vidare framgår det inte av förslaget vem förvaltaren ska företräda eller ta instruktioner av. Inte heller framgår hur förvaltaren ska behandlas i aktiebolagsrättsligt hänseende. Lagrådet förutsätter att dessa frågor utreds vidare under den fortsatta beredningen. Förslaget till lag om ändring i lagen om värdepappersmarknaden 1 kap. 9 a § Paragrafen reglerar fall där är hemmedlemsstat för en emittent vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Enligt paragrafen är hemmedlemsstat i ett sådant fall om emittenten inte från eller den dag emittentens överlåtbara värdepapper först togs upp till handel har valt att någon annan stat ska vara hemmedlemsstat. Den angivna startpunkten för tremånadersfristen är föranledd av artikel 2.1 i) iii) fjärde stycket i öppenhetsdirektivet, där det uttryckligen anges att ska påbörjas . Tidsangivelsen i den bestämmelsen kan i sin tur förklaras av att di- rektivet trädde i kraft och enligt artikel 4 i ändringsdirektivet skulle sättas i kraft i medlemsstaterna månader efter ikraftträdandet, d.v.s. . Den svenska regleringen föreslås träda i kraft och således först efter den dag då medlemsstaterna skulle ha satt i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa direktivet. Den föreslagna regleringen i lagen innebär att den tidsfrist inom vilken en emittent måste välja medlemsstat om denne inte önskar som hemmedlemsstat inleds innan lagändringen träder i kraft. En sådan ordning är enligt Lagrådets mening inte godtagbar. Att emittenten med det nu planerade ikraftträdandedatumet har knappt en månad på sig att välja stat och därmed fortfarande kan välja stat förändrar inte bedömningen. Lagrådet föreslår därför att tidsfristerna i paragrafen inleds som lagen träder i kraft. 1 kap. 9 b § Enligt paragrafen ska en emittent offentliggöra sitt val av hemmed- lemsstat och anmäla det till angivna myndigheter. Det föreskrivs inte när skyldigheterna ska fullgöras och inte heller när åtgärderna får verkan. I öppenhetsdirektivet finns bestämmelser om detta i artikel 2.1 i) iii). Även i den svenska lagen bör detta regleras. 16 kap. 4 a § Paragrafen föreskriver att en emittent ska upprätta års- och koncern- redovisningen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rappor- tering. Vad som avses med en enhetlig rapportering preciseras inte. Av författningskommentaren framgår inte annat än att formatet ska specificeras av kommissionen i tekniska standarder för tillsyn. Lagrådet förordar att paragrafen ges en tydligare utformning. Det måste framgå av lagtexten vem som ska bestämma vilket format som ska användas och hur det ska se ut. Lagrådet hänvisar till vad Lagrådet har anfört i anslutning till 6 kap. lagen om handel med finansiella instrument. 25 kap. 19, 19 a, 19 c, 19 d, 19 e och 19 h §§ Se vad Lagrådet har anfört i anslutning till 6 kap. 3 b, 3 e, 3 f, 3 h resp. 3 k §§. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Parallelluppställning över genomförandet i svensk rätt av de ändringar i direktiv /50/EU som avser direktiv /109/EG (öppenhetsdirektivet) och direktiv /71/EG (prospektdirektivet) Artikel i direktiv /50/EU (och i öppenhetsdirektivet) Definitionen har inte tagits in i lag (2.1 d) 1.1 a ii i (2.1 i i) (2007:528) om värdepappermarknaden 1.1 a ii ii 1 kap. 9 § LVM (2.1 i ii) 1.1 a ii iii 1 kap. 8 § andra stycket och 9 § LVM (2.1 i iii) 1.1 a ii iv 1 kap. 9 b § LVM (2.1 i andra stycket) 1.1 a ii iv 1 kap. 9 a § LVM (2.1 i tredje–femte styckena) Definitionen har inte tagits in i lag Definitionen har inte tagits in i lag 17 kap. 2 och 3 §§ LVM och 4 kap. förordningen (2007:572) om värde- 16 kap. 4 a § LVM 16 kap. 6 och 11 §§ LVM 16 kap. 2 § 6 LVM 16 kap. 3 § 3 LVM Punkten 2 i övergångsbestämmelserna till lagen (2012:382) om ändring i lagen (2007:528) om värdepappers- 4 kap. 13 a § LHF 4 kap. 10 § LHF 4 kap. 2 § LHF 4 kap. 2 och 5 §§ LHF (13.1a och 13.1b) 4 kap. 12–17 §§ LHF 4 kap. 2 och 5 §§ LHF och myndig- 15 kap. 8 § första stycket 2 och andra stycket LVM tas bort 10 kap. 6 § skrifter (FFFS 2007:17) om verksam– 17 kap. 1–3 och 5 §§ LVM och 10 kap. 10–16 §§ skrifter om verksamhet på marknads- 6 kap. 1 och 1 a §§ LHF samt 23 kap. (24.4a och 24.4b) 1 § fjärde stycket, 3 § och 4 § 6 kap. 5 § LHF och 23 kap. 5 § LVM 6 kap. 3–3 o §§ LHF och 25 kap. 18– 6 kap. 3 c § LHF och 25 kap. 6 kap. 3 § 3 och 3 a § första stycket 7 LHF och 25 kap. 18 och 19 §§ LVM 6 kap. 3 § 1 och 3 stycket 6 och 7 LHF 28b.1 första stycket a 28b.1 första stycket b 6 kap. 3 § 1 och 3 28b.1 första stycket c i 6 kap. 3 b § andra stycket 1 LHF och 25 kap. 19 och 23 §§ LVM 28b.1 första stycket c ii 6 kap. 3 b § andra stycket 2 LHF och 25 kap. 19 a § LVM 25 kap. 19 § andra stycket och 19 a § 6 kap. 3 o § LHF 6 kap. 3 d § LHF och 25 kap. 19 b § 6 kap. 3 d § LHF och 25 kap. 19 b § 6 kap. 3 d § LHF och 25 kap. 19 b § tesslagen (2009:400) serna till lagen om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella trädandebestämmelserna till lagen om ändring i lagen (2007:528) om värde- Artikel i direktiv /50/EU (och i prospektdirektivet) 2 kap. 39 och 40 §§ LHF (2.1 m iii) Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden ÅRomson, Y , S-E Bucht, P , H Hellmark , ÅRegnér, P , M , A Bah Kuhnke, G , G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition Regelbunden finansiell information och offentliggörande av aktieinnehav inför, ändrar, upp- Lag om ändring i lagen (1991:980) om handel Lag om ändring i lagen 1 kap. 16 § (2007:528) om