prop · H20358 · 2015-03-12 00:00:00 — Modernare regler för internationell järnvägstrafik Regeringens proposition 2014/15:58 Modernare regler för internationell Regeringen överlämnar denna proposition till . Att ha en väl fungerande godstrafik på järnväg är viktigt för svensk ex- portindustri. En grundläggande förutsättning är att det finns en modern reglering av den internationella järnvägstrafiken. För att gränsöverskrid- ande transporter ska underlättas bör regleringen också motsvara den som tillämpas i närliggande länder. Den nuvarande regleringen av internationella järnvägstransporter är delvis föråldrad och har inte fullt ut anpassats till den avreglering som skett på järnvägsområdet. I propositionen föreslås att ska tillträda protokollet av om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av . Det föreslås också att det reviderade för- draget ska inkorporeras och på så sätt bli svensk lag. Ett tillträde till för- draget innebär en modernisering av det svenska regelverket och en an- passning till övriga , särskilt när det gäller godstransporter. Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft den dag som regeringen bestämmer, utom i ett fall då lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om internationell järnvägstrafik ................. 2.2Förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) .......................................................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall.................................. 2.4Förslag till lag om ändring i lagen (1974:610) om 2.5Förslag till lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) ........................................................................ 2.6Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) om 2.7Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om Ärendet och dess beredning ............................................................ Den nuvarande svenska järnvägslagstiftningen .............................. Tillträde till COTIF 1999................................................................ Införlivande av COTIF 1999 med svensk rätt................................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Förslaget till lag om internationell järnvägstrafik ............ 10.2Förslaget till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) ........................................................................ 10.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall................................ 10.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:610) om 10.5Förslaget till lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) ........................................................................ 10.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1672) om 10.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:417) om Sammanfattning av betänkandet (SOU 2014:26)........... Förteckning över remissinstanserna ............................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2014/15:58 1 dels godkänner protokollet av om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av , dels antar regeringens förslag till 1.lag om internationell järnvägstrafik, 2.lag om ändring i järnvägslagen (2004:519), 3.lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, 4.lag om ändring i lagen (1974:610) om inrikes vägtransport, 5.lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192), 6.lag om ändring i lagen (1992:1672) om paketresor, 7.lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om internationell järnvägstrafik Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag tillämpas på sådan järnvägstrafik som regleras i fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av . Särskilda bestämmelser om transport av resande på järnväg finns i och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (tåg- passagerarförordningen). Bestämmelsen i 3 § tillämpas även vid internationell järnvägstrafik som omfattas av tågpassagerarförordningen. Internationella bestämmelser som ska gälla som svensk lag 2 § Som svensk lag ska gälla originaltexterna av bestämmelserna i fördragets 1.artiklar 9, 11, 12 och 32, 2.bihang A för avtal om internationell transport av resande på järnväg, 3.bihang B för avtal om internationell transport av gods på järnväg, 4.bihang D för avtal om nyttjande av vagnar i internationell järnvägs- trafik, och 5.bihang E för avtal om nyttjande av infrastruktur i internationell järn- vägstrafik. Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna uteslutande reglerar de fördragsslutande staternas förpliktelser mot varandra eller mot Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF). Om originaltexterna skiljer sig åt, gäller den franska texten. De franska och engelska originaltexterna av fördraget i de delar som anges i första stycket och en översättning av dessa till svenska finns intagna som en bilaga till denna lag.1 Ansvarsbegränsning för dödsfall och personskada 3 § Vid dödsfall och personskada har transportören eller infrastruktur- förvaltaren rätt att begränsa sitt ansvar till 400 000 särskilda dragnings- rätter (SDR) per person vid en och samma olycka, när det är fråga om sådan ersättning som avses i artiklarna 27.2 och 28 b i bihang A, artik- 1 Här återfinns bilagan, tillsammans med övriga delar av fördraget, som bilaga 1 till propositionen. 2014/15:58 larna 11.2 och 12 b i bihang E och, om avtalet gäller en internationell transport, artiklarna 27.2 och 28 b i bilaga I till tågpassagerarförordning- en. 4 § En ansökan om att en utländsk dom eller annan utländsk exekutions- titel ska förklaras verkställbar enligt artikel 12 eller 32 i fördraget görs till den tingsrätt som regeringen föreskriver. Sökanden ska tillsammans med ansökan ge in 1.exekutionstiteln i original eller i kopia som har bestyrkts av en behörig myndighet, och 2.en förklaring av en behörig myndighet i den stat där exekutionstiteln har upprättats att den avser en tvist som omfattas av fördraget samt att den får verkställas i den staten och, i fråga om en domstols dom, att den har fått laga kraft. Om det finns anledning till det, får tingsrätten kräva att handlingar som har getts in i ärendet ska förses med bevis om utfärdarens behörighet. Beviset ska vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där exekutionstiteln har upp- rättats. Om en handling inte är skriven på svenska, danska eller norska, ska även en bestyrkt översättning till svenska av handlingen ges in. Tingsrätten får medge undantag från kravet på översättning. Vid handläggning i domstol av ett ärende om verkställbarhetsförklar- ing tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. 5 § Om en dom eller annan exekutionstitel förklaras verkställbar, verk- ställs den på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft. 6 § Om revisionsutskottet inom OTIF har beslutat om en för bindande ändring av artikel 9 i fördraget eller av bihang A, B, D eller E, ska ändringen gälla i från och med den dag då ändringen träder i kraft enligt fördraget. 7 § Om parterna i ett fall som avses i artikel 54 i bihang A eller i artik- el 42 i bihang B inte kan enas om en viss sakkunnig, ska tingsrätten i den ort där godset, resgodset eller fordonet finns efter ansökan utse en sak- kunnig. 1.Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 2.Genom lagen upphävs lagen (1985:193) om internationell järnvägs- trafik. 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för transport som har påbörjats före ikraftträdandet. 2.2Förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) Härigenom föreskrivs i fråga om järnvägslagen (2004:519) dels att 1 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 1 kap. 2 b, 2 c och 6 §§, och närmast före 1 kap. 2 b § en ny rubrik av följande lydelse. Särskilda bestämmelser om be- fordran av passagerare finns i och rådets för- ordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer. Dessutom finns särskilda bestäm- melser om befordran av passager- are och gods i järnvägstrafiklagen (1985:192) och i lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik. Särskilda bestämmelser om be- fordran av passagerare finns i och rådets för- ordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer. Dessutom finns särskilda bestäm- melser om befordran av passager- are och gods i järnvägstrafiklagen (1985:192) och i lagen (2015:000) om internationell järnvägstrafik. Internationella bestämmelser som ska gälla som svensk lag Som svensk lag ska gälla original- texterna av bestämmelserna i bi- hang G om tekniskt godkännande av järnvägsmateriel som används i internationell trafik i fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) av i dess lydelse enligt ändringsprotokollet av . Första stycket gäller inte till den del bestämmelserna reglerar de för- dragsslutande parternas förplikt- elser mot varandra eller mot Mellanstatliga organisationen för internationell järnvägstrafik (OTIF). Om originaltexterna skiljer sig åt, gäller den franska texten. De franska och engelska original- 1 Senaste lydelse 2014:1347. dessa till svenska finns intagna som en bilaga till denna lag.2 OTIF har beslutat om en för bindande ändring av bi- från och med den dag då ändringen träder i kraft enligt Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådant tekniskt godkännande av järnvägsmateriel som avses i det bihang som anges i 2 b §. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 2 Här återfinns bilagan, tillsammans med övriga delar av fördraget, som bilaga 1 till Förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall Härigenom föreskrivs att bilagan till lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall1 ska ha följande lydelse. Immunitet och/eller vägstrafik (OTIF) med tjänst hos orga- (COTIF) av vägstrafik (OTIF) med tjänst hos orga- 1980 i dess lydelse en- Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 1Lagen omtryckt 1994:717. 2Senaste lydelse 2014:412 (jfr 2014:882). 2014/15:58 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:610) Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1974:610) om inrikes vägtransport ska ha följande lydelse. Lagen skall ej tillämpas på brev- befordran, begravningstransporter eller befordran av flyttsaker. Lagen skall inte heller tillämpas på sådan befordran på väg som är underkastad fördraget om internationell järn- vägstransport eller som en järnväg i annat fall utför inom till fullgörande av avtal om befordran av gods på järnväg. Lagen ska inte tillämpas på brev- befordran, begravningstransporter eller befordran av flyttsaker. Lagen ska inte heller tillämpas på sådan befordran på väg som omfattas av lagen (2015:000) om internationell järnvägstrafik eller som en järnväg i annat fall utför inom till fullgörande av avtal om befordran av gods på järnväg. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 1998:484. 2.5Förslag till lag om ändring i järnvägstrafiklagen (1985:192) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § järnvägstrafiklagen (1985:192) ska ha följande lydelse. Detta kapitel tillämpas på be- fordran av resande med järnväg i allmän inrikes trafik. På befordran i trafik med utlandet tillämpas kapit- let endast om något annat inte föl- jer av fördraget om internationell järnvägstrafik. Detta kapitel tillämpas på be- fordran av resande med järnväg i allmän inrikes trafik. På befordran i trafik med utlandet tillämpas kapitlet endast om något annat inte följer av lagen (2015:000) om internationell järnvägstrafik. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 1995:370. 2014/15:58 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1672) Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1992:1672) om paketresor ska ha Vissa skador, som omfattas av andra bestämmelser, ersätts enligt de bestämmelserna i stället för enligt denna lag. Detta gäller skador som omfattas av bestämmelserna i 1.sjölagen (1994:1009), 2.rådets förordning (EG) nr 2027/97 av om luft- trafikföretags skadeståndsansvar avseende lufttransport av passagerare och deras bagage, 3.lagen (2010:510) om lufttransporter, 4.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer, 5.järnvägstrafiklagen (1985:192), eller 6. lagen (1985:193) om inter- 6. lagen (2015:000) om inter- Arrangören är dock alltid skyldig att ersätta resenären för vad denne har rätt att fordra enligt de nämnda bestämmelserna. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse 2014:1346. Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m.1 ska ha följande lydelse. 1 §2 handlägger mål och ärenden enligt 1.konkurrenslagen (2008:579), 2.marknadsföringslagen (2008:486), 3.lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, 4.lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, 5.lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmynd- igheter och konsumentorganisationer, 6.försäkringsavtalslagen (2005:104), 7.lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., 8.lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, 9.lagen (2010:510) om lufttransporter, 10. lagen (1986:436) om när- 10. lagen (2014:836) om när- 11.lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden, och 12.lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar. Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen, marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen, lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen om franchisegivares informationsskyldighet, 13 eller 15 § lagen om lufttransporter, lagen om näringsförbud, lagen om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden eller 4 § lagen med kompletterande bestämm- elser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar. I mål enligt marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen eller lagen om franchise- givares informationsskyldighet tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller rättegångsreglerna i dessa lagar. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1984:294. 2Senaste lydelse 2014:1345. 3 Ärendet och dess beredning antogs fördraget om internationell järnvägstrafik (Con- vention relative aux transports internationaux ferroviaires, COTIF 1980). COTIF 1980 reglerar internationella järnvägstransporter av personer och gods mellan de fördragsslutande staterna och innehåller både civilrätts- liga och offentligrättsliga regler. Fördraget består av ett s.k. grundfördrag och ett protokoll om privilegier och immunitet för Mellanstatliga organi- sationen för internationell järnvägstrafik (l’Organisation mentale pour les transports internationaux ferroviaires, OTIF) samt två bihang. OTIF, som bildades genom fördraget, har 48 medlems- stater i , och . OTIF:s centrala uppgift är att för- valta och vidareutveckla fördraget. tillträdde fördraget och införlivade det med svensk rätt genom lagen (1985:193) om inter- nationell järnvägstrafik. Det uppstod relativt snart ett behov av en revision av COTIF 1980. Översynen föranleddes av de förändringar som skett på järnvägsområdet; en förhållandevis långtgående uppdelning av järnvägsförvaltningar i infrastruktur och transportverksamhet hade genomförts inom dåvarande Europeiska gemenskapen (EG). OTIF beslutade därför om ett ändrings- protokoll till COTIF 1980 (protokollet av om ändring av fördraget om internationell järnvägstrafik [COTIF] av ). Ändringsprotokollet har tillträtts av EU och många europeiska stater. har undertecknat ändringsprotokollet, men inte tillträtt det. För- draget i dess lydelse enligt ändringsprotokollet på franska och engelska samt i svensk översättning finns i bilaga 1. I det följande används ”för- draget” eller ”COTIF 1999” som en beteckning på fördraget i dess ly- delse enligt ändringsprotokollet. Regeringen beslutade att låta en särskild utredare göra en bred översyn av organisationen och lagstiftningen inom järnvägssektorn. överlämnades slutbetänkandet En samlad järnvägslagstiftning (SOU 2004:92). I betänkandet föreslogs bl.a. att skulle tillträda COTIF 1999. Förslaget genomfördes inte, eftersom den föreslagna re- gleringen delvis blev överspelad genom att det inom dåvarande EG antogs en förordning på området. Efter det att utredningen lämnade sitt betänkande har dessutom vissa bihang till COTIF 1999 ändrats. Regeringen beslutade att tillsätta en ny utredning om COTIF 1999. Utredaren fick i uppdrag att lämna ett underlag för bedöm- ningen av frågan om ett svenskt tillträde till COTIF 1999 och lämna för- slag till ett ställningstagande. Utredningen skulle också föreslå sådana lagändringar som behövs för att fördraget ska kunna tillträdas eller som i övrigt bedöms lämpliga i samband med ett tillträde. Utredningen, som antog namnet , redovisade sitt arbete i denna del i delbetänkandet Tillträde till COTIF 1999 (SOU 2014:26). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. Utredningens lagförslag finns i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2013/3331/L3). Förutom frågan om tillträde till COTIF 1999 innehåller Prop. 2014/15:58 propositionen ett förslag till justering av en hänvisning i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Beslut med kvalificerad majoritet COTIF 1999 innehåller ett förenklat ändringsförfarande som medför att ändringar som det s.k. revisionsutskottet inom OTIF beslutar blir bindan- de för de fördragsslutande staterna, om dessa inte invänder mot ändring- arna (se avsnitt 7). Propositionens förslag i anslutning till detta innebär att framtida ändringar av fördraget automatiskt ska gälla här i landet. Förslagen bör därför beslutas med kvalificerad majoritet i (10 kap. 6 § andra stycket regeringsformen). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Efter Lagrådets granskning har det uppmärksammats att över- sättningen till svenska av ett ord i bihang E till fördraget blivit något missvisande och bör ändras. Som en följd av det ändras också från ”resande” i lagrådsremissens förslag till 3 § lagen om internationell järnvägstrafik till ”person” i propositionen. Ändringen bedöms författ- ningstekniskt och även i övrigt vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Den föreslagna ändringen i lagen om marknadsdomstol m.m. får också anses vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagändringen har därför inte granskats av Lagrådet. 4Den nuvarande svenska järnvägs- lagstiftningen Lagen om internationell järnvägstrafik Som nämns i avsnitt 3 införlivas COTIF 1980 i de delar som består av själva fördraget (grundfördraget) samt två bihang till detta med svensk rätt genom lagen om internationell järnvägstrafik. Bihang A innehåller regler för avtal om internationell järnvägsbefordran av resande och resgods (). I bihang B finns regler för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods (). Till bihang B hör fyra bilagor som behandlar vissa specialtransporter. I lagen om internationell järnvägstrafik finns också vissa process- och exekutionsrättsliga bestämmelser som grundar sig på COTIF 1980. är tillämpligt på transport av resande och resgods som sker med s.k. internationella befordringshandlingar (bl.a. biljett) för en sträcka som berör minst två fördragsslutande staters områden. Som en förutsättning för bihangets tillämpning gäller vidare att transporten har utförts på sådana linjer som är upptagna på en lista som förs av OTIF. I finns bl.a. regler om järnvägens skyldighet att transportera resande och resgods och om utfärdande av biljetter och resgodsbevis. En viktig del av är 2014/15:58 de bestämmelser som reglerar järnvägens ansvar om resande dödas eller skadas. I finns också föreskrifter om hur en resande kan göra skade- ståndskrav gällande mot järnvägen. Bland annat regleras mot vilken järn- väg talan får föras och vilken domstol som är behörig att pröva en ersätt- ningstalan. är tillämpligt på gods som lämnas för transport med en fraktsedel som avser en sträcka som berör minst två staters områden. Liksom enligt gäller vidare som en förutsättning för bihangets tillämpning att transporten sker på linjer som är upptagna på en lista som förs av OTIF. skyldighet att transportera gods regleras ingående. Det finns också bestämmelser som reglerar själva transportavtalet, hur en frakt- sedel ska upprättas och vilka uppgifter fraktsedeln ska innehålla. Vidare finns bestämmelser om bl.a. förpackning och märkning av gods, inläm- ning och utlämning av gods, järnvägens rätt att undersöka godset och den frist inom vilken järnvägen är skyldig att utföra den avtalade transporten. En viktig del är regleringen av järnvägens ansvar för skada till följd av att godset går förlorat eller skadas eller inte lämnas ut inom den leveransfrist som gäller för transporten. Såsom i finns föreskrifter om hur en skadeståndstalan får föras och vilken domstol som är behörig att pröva en sådan talan. Bestämmelserna i bilaga 1 till (RID) undantas från lagen om internationell järnvägstrafik. Bestämmelserna i , som reglerar transport av farligt gods, införlivas i stället med svensk rätt genom föreskrifter om transport av farligt gods på järnväg, som meddelats av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSBFS 2012:7, ändrad genom MSBFS 2013:6). tillämpar bestämmelserna i i enlighet med lydelsen i COTIF 1999. En sådan skyldighet följer av och rådets direktiv /68/EG av om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar. För person- och godstransporter med järnväg i inrikes trafik och i internationell trafik som inte omfattas av lagen om internationell järn- vägstrafik (dvs. sådana transporter som inte omfattas av COTIF 1980) tillämpas järnvägstrafiklagen (1985:192). I lagen regleras huvudsakligen järnvägens ansvar för dödsfall och skada på resande, vilket innefattar skada på och förlust av resgods (2 och 4 kap.), samt ansvar för skada på och förlust av gods (3 kap.). Resgods är egendom som följer med en passagerare i ett avtal om persontransport medan gods normalt trans- porteras utan samband med ett sådant avtal. Utöver detta ansvar regleras också järnvägens ansvar för person- och sakskador i annat fall än vid transport. Med det avses skador som drabbar tredje man till följd av järnvägsdrift (5 kap.). Även järnvägens s.k. undersökningsrätt, dvs. rätten att under vissa förutsättningar undersöka innehållet i gods och resgods, regleras (6 kap.). Järnvägstrafiklagen bygger delvis på COTIF 1980, men i vissa delar har nationella lösningar valts. I järnvägstrafiklagen har man t.ex. valt att reglera endast de centrala civilrättsliga delarna av avtalsinnehållet, och lämnat till parterna att reglera övriga frågor. Det utgör en skillnad mot lagen om internationell järnvägstrafik som genom COTIF 1980 innehåll- er en långtgående detaljreglering av många frågor. Enligt järnvägstrafiklagen är ansvarigt rättssubjekt ”järnvägen”. Med detta ord förstås, enligt förarbetena, innehavaren av spåranläggningen, dvs. infra- strukturförvaltaren, eller det rättssubjekt som har ställning som trafikantens motpart i ett transportavtal, dvs. tågoperatören (prop. 1983/84:117 s. 33). skiljer man dock infrastrukturförvaltare från transportörer. För närvar- ande är det de allmänna avtalsvillkoren i trafikeringsavtalet, dvs.