prop · H3031 · 2015-09-21 00:00:00 — Regeringens förslag: Beloppsgränsen för återköp av pensionsförsäkring och förtida avslut av pensionssparkonto utan med- givande höjs till ett prisbasbelopp. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. framhåller att det är till gagn för våra framtida tjänstepensioners utveckling om en kostsam administration av försäkringar med mycket små sparade belopp kan undvikas. fram- håller bl.a. att förslagets påverkan på kon- kurrensförhållandena för berörda företag borde framgå av konsekvensanalysen. Skälen för regeringens förslag: Bestämmel- serna om återköp av pensionsförsäkring och förtida avslut av pensionssparkonto innebär en möjlighet för försäkringsgivare och pensions- sparinstitut att avveckla en kostsam administra- tion av små sparanden utan egentlig betydelse för den enskildes totala pension. För återköp och förtida avslut av pensions- sparanden med en behållning som överstiger gränsbeloppen krävs dispens från . Dispensförfarandet tillämpas också om det brister i någon av de övriga förutsättningarna som måste vara uppfyllda för en förtida utbetalning utan särskilt beslut från Skatte- verket. Majoriteten av dispens- prövningar faller bort om den lägre gränsen på av ett prisbasbelopp för återköp och förtida avslut höjs till ett prisbasbelopp, vilket innebär administrativa lättnader för . Det innebär också en förenkling för den enskilde pensionsspararen att inte behöva vända sig till för att få begäran om återköp eller förtida avslut prövad. Att återköp tillåts enligt inkomstskattelagen är i sig inte tillräckligt för att ett återköp ska komma till stånd. Det krävs också att återköp eller förtida avslut har accepterats av det aktuella försäkringsbolaget eller pensionssparinstitutet. Ansvarsfördelningen mellan och övriga aktörer enligt dagens regler kan vara svår- begriplig. En höjning av gränsbeloppet skulle medföra att förfarandet med dubbel prövning blir tillämpligt i färre fall. Förfarandet skulle därmed bli mer överskådligt och lättare att förstå. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med , att gränsbeloppet för återköp av pensionsförsäkring och förtida avslut av pensionssparkonto utan särskilda villkor ska höjas från av prisbasbeloppet till ett prisbasbelopp. För att få tillgång till pensions- medel utan dispens krävs det att hela försäkringen återköps alternativt att pensions- sparkontot avslutas. synpunkter behandlas i avsnitt 6.6.3.6. Förslaget föranleder ändringar i 58 kap. 18 och 32 §§ IL, se avsnitt 3.9. 6.6.3.3 Övriga återköp och avslut utan dispens Regeringens förslag: Tidsgränsen för förtida avslut av pensionssparkonto slopas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. fram- håller bl.a. att förslagets påverkan på kon- kurrensförhållandena för berörda företag borde framgå av konsekvensanalysen. Skälen för regeringens förslag: Pensions- sparkonto är en form av pensionssparande som saknar försäkringsanknytning men som i övrigt liknar en pensionsförsäkring. En person som vill avsluta ett pensionssparkonto med en behållning under gränsbeloppet innan ålderspensionen annars får betalas ut, dvs. vanligtvis , måste ansöka om dispens hos . En person som i motsvarande situation vill initiera ett återköp av en pensions- försäkring kan däremot göra det oavsett ålder utan att ansöka om dispens. Reglerna för de båda sparformerna bör så långt som möjligt harmoniseras. Den skattemässiga neutraliteten mellan olika former för pensionssparande främjas av att bestämmelserna utformas så lika som möjligt. Det rör sig vidare om förtida avslut av konton med en begränsad behållning och därmed en begränsad betydelse för den enskildes totala pension. Mot denna bakgrund saknas det skäl att upprätthålla kravet på att spararen ska ha uppnått den ålder när pensionen får börja betalas ut för att avsluta ett individuellt pensions- sparande genom en engångsutbetalning. Det föreslås därför att kravet om att kontot får avslutas tidigast pensionen får börja betalas ut ska slopas. Förslaget bidrar till att skillnaderna mellan de olika sparformerna minskar. synpunkter behandlas i avsnitt 6.6.3.6. Förslaget föranleder ändringar i 58 kap. 32 § IL, se avsnitt 3.9. Regeringens förslag: De särskilda bestämmelserna om återköp av pensionsförsäkring och förtida avslut av pensionssparkonto, om sparandet i försäkringen eller på kontot inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagarförordnande och betalning inte har gjorts , slopas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. framhåller bl.a. att förslagets påverkan på kon- kurrensförhållandena för berörda företag borde framgå av konsekvensanalysen. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regler får återköp och förtida avslut utan medgivande från också ske om pensionssparandet inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagarförordnande och uppfyller villkoret om utan nysparande. Detta gäller under förutsättning att det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett prisbasbelopp. Beloppsgränsen i dessa fall är således densamma som den föreslagna nya beloppsgränsen för återköp och förtida avslut. De särskilda villkoren förlorar därför sin betydelse för frågan om förtida utbetalning. Om en förtida utbetalning ska godtas skatterättsligt utan dispens får i stället bestämmas helt och hållet utifrån pensionssparandets värde. Det kommer då att finnas endast en möjlighet till återköp av pensionsförsäkring och förtida avslut av pensionssparkonto utan krav på medgivande från . Detta bidrar till att den skatterättsliga reglering som begränsar rätten att förfoga över pensionssparandet kan förenklas ytterligare. Därför föreslås att de särskilda bestämmelser som, under vissa villkor, tillåter återköp och förtida avslut om det tekniska återköpsvärdet respektive kontobehållningen uppgår till högst ett prisbasbelopp, ska slopas. synpunkter behandlas i avsnitt 6.6.3.6. Förslaget föranleder ändringar i 58 kap. 18 och 32 §§ IL, se avsnitt 3.9. 6.6.3.4Delvisa återköp och förtida utbetalningar Regeringens förslag: Dispensbestämmelserna ändras så att det framgår att får medge återköp av en del av försäkringens värde alternativt att en del av behållningen på pensionssparkontot betalas ut . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: bör kunna medge förtida utbetalning av en del av behållningen på ett pensionssparkonto eller åter- köp av en del av en försäkring, om pensions- spararen är på obestånd och genom en utbetal- ning kan få en varaktig lösning på sina ekonomiska problem eller om det i övrigt finns synnerliga skäl. Regeringen föreslår därför att dispensbestämmelserna om återköp och förtida uttag ändras så att det framgår att får medge delvis utbetalning och delvis återköp av pensionsförsäkring, om pensions- spararen är på obestånd och genom en utbetal- ning kan få en varaktig lösning på sina ekonomiska problem eller om det i övrigt finns synnerliga skäl. För att få tillgång till pensions- medel av begränsat värde utan dispens ska det dock krävas att hela försäkringen återköps, alternativt att sparkontot avslutas. Den sparare som vill återköpa en del av sin försäkring eller få en del av behållningen på sitt pensionssparkonto utbetald ska därför, oavsett beloppets storlek, alltid ansöka om dispens hos . Förslaget föranleder ändringar i 58 kap. 18 och 32 §§ IL, se avsnitt 3.9. Regeringens förslag: De nya bestämmelserna träder i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock inte någon särskild bestämmelse om när lagen ska tillämpas första gången. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . framhåller att det borde framgå om särskilda hänsyn behöver tas till tidpunkt för ikraftträdandet och om det finns behov av speciella informationsinsatser. Skälen för regeringens förslag: De nya bestämmelserna om återköp och förtida avslut bör träda i kraft som avdragsrätten för privat pensionssparande slopas. Regeringen föreslår därför att de nya bestämmelserna träder i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Det bedöms inte finnas behov av speciella informationsinsatser avseende de nya bestäm- melserna om återköp och förtida avslut. Förslaget gällande delvisa återköp och förtida utbetalningar (avsnitt 6.6.3.4) innebär i praktiken inga förändringar i tillämpningen av reglerna och har ingen offentligfinansiell effekt. När det gäller möjligheterna till återköp och förtida avslut (avsnitt 6.6.3.1–6.6.3.3) visar uppgifter att ca 340 000 individ- uella pensionssparkonton (IPS-konton) hade en behållning vid utgången av 2013. Den totala behållningen på kontona var ca . Förslagen gäller även pensionsförsäkringar. Antalet försäkringar som omfattas och det tekniska återköpsvärdet för dessa har dock inte kunnat beräknas. Ansökningarna om förtida avslut kan eventuellt öka bland de som har mindre belopp sparade. är avkastnings- skatten på pensionssparandet lägre än skatten på alternativa sparformer, vilket kan antas dämpa intresset att flytta kapitalet. För ett avslut krävs dessutom godkännande från företaget som har kontot eller försäkringen, vilket ytterligare minskar antalet fall där förtida avslut och återköp kan antas ske. Den sammantagna effekten är därför svårbedömd. förutsättningar skulle förslaget kunna leda till marginellt ökade intäkter uppdelat efter införandet. Osäkerheten om beteende- förändringarna gör dock att förslaget, av försiktighetsskäl, inte bedöms medföra ökade skatteintäkter. Effekter för privatpersoner och företag Förslagen bedöms påverka företag som till- handahåller pensionsprodukter, främst för- säkringsbolag och fondförvaltare samt banker och kreditinstitut. Se avsnitt 6.6.2.4 för en beskrivning av de företag som berörs. Förslagen ökar den enskildes möjligheter till återköp av pensionsförsäkringar och förtida avslut av pensionssparkonton genom att pröv- ning av ärenden som godkänts av sparinstitutet inte också behöver prövas hos . För företagen innebär detta att intyg till på att beviljade återköp inte strider mot försäkringsavtal eller försäkringstekniska rikt- linjer inte behöver utfärdas i lika många fall. Förslagen i avsnitt 6.6.3.2 och 6.6.3.3 syftar till att förenkla befintliga regler. Dessa förslag minskar den mängd information företagen behöver ta fram för att genomföra ett avslut och ersätter dagens många olika villkor med en enhetlig beloppsgräns enligt förslaget i avsnitt 6.6.3.1. Genom detta förenklas avslutsför- farandet, vilket minskar företagens administra- tiva kostnader. Uppskattningar av företagens administrativa kostnader kan göras med databasen . Dock saknas uppgift om tidsåtgången för att utfärda intyg om återköp eller förtida avslut. Däremot anges i att intyg om omvandling av pensionsavtal tar att utfärda och utförs av banksäljare till en kostnad av . Om intyg om återköp och avslut antas vara ungefär lika tidskrävande som ett intyg om omvandling minskar förslagen den administra- tiva kostnaden per avslut med (296×3/60). mottog ca 1 000 ansökningar om förtida avslut av pension- ssparanden med ett värde under ett prisbas- belopp, fördelade på ett okänt antal företag. Om 1 000 fler avslut kan göras utan medverkan minskar företagens administrativa kostnader med . har efterfrågat om förslaget påverkar konkurrensförhållandena för berörda företag. Förslagen bedöms endast beröra en mindre andel av det kapital som de berörda företagen förvaltar, och bedöms därför inte ha några effekter på företagens kapitalförvaltning eller övriga verksamhet, eller på konkurrensför- hållandena mellan de berörda företagen. Några alternativa lösningar för att uppnå de avsedda förenklingarna bedöms inte finnas. Ett enklare förfarande med färre dispensärenden och utan dubbla prövningar hos och bolagen blir även lättare att förutse och tillämpa för den enskilde som behöver ta ut sitt pensionssparande . Dispensärenden kräver hantering hos . Genom förslagen bedöms antalet ärenden minska, vilket minskar arbetsbelastning. Minskningen av arbetsbörda bedöms vara marginell. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslagen inte få någon budgetpåverkan. Avkastningsskatt tas ut på sparande i bl.a. pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar. I de flesta fall betalas avkastningsskatten av den som har meddelat försäkringen eller tjänste- pensionsavtalet. Utländska försäkringsgivare och tjänstepensionsinstitut som saknar fast driftställe i är emellertid inte skattskyldiga här. Skyldigheten att betala avkastningsskatt på utländska försäkringar och tjänstepensionsavtal ligger därför på innehavaren. Skattskyldigheten för innehavare av utländska tjänstepensionsavtal framgår av 2 § första stycket 8–10 lagen (1999:661) om avkastningsskatt på pensions- medel, förkortad AvpL. För att inkomstbeskattningen ska vara enhetlig för svenska och utländska försäkringar medges nedsättning av avkastningsskatten med belopp som motsvarar den utländska skatt eller kupongskatt som är hänförlig till försäkringen och som försäkringsgivaren eller den skatt- skyldige har betalat. Möjligheten att sätta ned avkastningsskatten infördes och regleras i 10 a § AvpL. Enligt denna bestämmelse har en person som är skyldig att betala avkastningsskatt för en utländsk försäkring enligt 2 § första stycket 6 eller 7, rätt till nedsättning av avkastningsskatten med ett belopp som motsvarar den utländska skatt eller kupongskatt som försäkringsgivaren eller den skattskyldige själv har betalat. Bestämmelsen infördes i syfte att undanröja internationell dubbelbeskattning. Motsvarande möjlighet till nedsättning finns dock inte för den som har ett tjänstepensionsavtal hos ett utländskt tjänste- pensionsinstitut, dvs. för de personer som är skyldiga att betala avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 8–10 AvpL. 6.6.4.2Nedsättning av avkastningskatt vid avtal med ett utländskt tjänstepensionsinstitut Regeringens förslag: Möjligheten att sätta ned avkastningsskatt utvidgas till utländsk skatt och kupongskatt som hänför sig till avtal om tjänstepension som ingåtts med ett utländskt tjänstepensionsinstitut. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Tjänste- pensionsavtal med ett utländskt tjänstepensions- institut kan medföra att utländsk skatt och kupongskatt påförs på samma sätt som för placeringar i utländska kapital- eller pensionsför- säkringar. Den person som tecknat ett tjänste- pensionsavtal med ett utländskt tjänste- pensionsinstitut riskerar därmed att avkast- ningen på pensionskapitalet beskattas dubbelt. Möjligheten att sätta ned avkastningskatten med belopp motsvarande betald utländsk skatt bör vara densamma, oavsett vilken av ovan nämnda sparformer som används. För att beskattningen av de olika sparformerna ska bli enhetlig och undanröja risken för internationell dubbelbeskattning av utländska tjänstepensions- avtal föreslås därför att möjligheten att sätta ned avkastningsskatten utvidgas till utländsk skatt och kupongskatt som hänför sig till avtal om tjänstepension som ingåtts med ett utländskt tjänstepensionsinstitut. Förslaget föranleder ändringar i 10 a § AvpL, se avsnitt 3.2. Regeringens förslag: De nya bestämmelserna träder i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock inte någon särskild bestämmelse om när lagen ska tillämpas första gången. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget att de nya bestämmelserna ska träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: De nya bestämmelserna bör träda i kraft och tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Förslaget innebär att det införs en möjlighet för den som har ett tjänstepensionsavtal hos ett utländskt pensionsinstitut att sätta ned avkast- ningsskatten med ett belopp motsvarande den utländska skatt och kupongskatt som betalats och som kan hänföras till avtalet. Utländska försäkringsgivare och tjänste- pensionsinstitut är skyldiga att lämna kontroll- uppgift om försäkringar och tjänstepensions- avtal, men av kontrolluppgiften framgår inte om det rör sig om försäkring eller avtal. Uppgifter saknas därför om förekomsten av utländska tjänstepensionsavtal. Förekomsten bedöms dock vara ytterst begränsad. För att nedsättning av utländsk skatt ska bli aktuell krävs dessutom att kupongskatt eller utländsk skatt har betalats. Förslaget bedöms inte ha någon effekt på skatteintäkterna. Utländska försäkringsgivare och tjänste- pensionsinstitut som saknar fast driftställe i är inte skattskyldiga i och berörs därför inte direkt av förslaget. I stället är innehavaren skattskyldig till avkastningsskatt. Att innehavaren tillåts avräkna utländsk skatt eller kupongskatt medför en skattemässig likabehandling i av sparande hos nationella och utländska pensionsinstitut. Detta bidrar till att jämna ut konkurrensvillkoren mellan utländska och inhemska pensionsinstitut. kostnader för att handlägga de ärenden som tillkommer då tillämpningen av bestämmelsen utökas bedöms som marginell och kommer att ingå i den anpassning som görs med anledning av ny eller förändrad lagstiftning. Eventuella tillkommande kostnader får hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. För de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms förslaget inte få någon budgetpåverkan. 6.7Slopad skattereduktion för gåvor 6.7.1Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen redovisade regeringen att den ansåg att skattereduktionen för gåvor och det därmed sammanhängande förfarandet med godkännande av gåvomottagare bör slopas . Regeringen aviserade att den avsåg att återkomma till med ett förslag. Inom har utarbetats en promemoria med förslag om slopande av skattereduktionen för gåvor och förfarandet med godkännande av gåvomottagare. Promemo- rians lagförslag finns i bilaga 8, avsnitt 1. Prome- har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 8, avsnitt 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2015/00810/S1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8, avsnitt 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8, avsnitt 4. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. infördes skattereduktion för fysiska personers gåvor till ideell verksamhet. En förutsättning för sådan skattereduktion är att gåvorna lämnas till på förhand godkända gåvomottagare. prövar frågan om godkännande som gåvomottagare efter ansökan. Förfarandet med godkännande av gåvomottagare regleras i lagen (2011:1269) om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Som gåvomottagare ska godkännas svenska stiftelser, svenska ideella föreningar eller svenska registrerade trossamfund som vid beslutet om slutlig skatt året före ansökningsåret är inskränkt skattskyldiga enligt 7 kap. 3 § inkomstskatte- lagen (1999:1229), förkortad IL, och kan för- väntas bli inskränkt skattskyldiga enligt detta lagrum även vid de två följande besluten om slutlig skatt, och som har som ändamål att främja social hjälpverksamhet eller vetenskaplig forskning eller annars helt eller delvis bedriver sådan verksamhet. För associationer som är inskränkt skattskyldiga enligt någon annan bestämmelse i 7 kap. inkomstskattelagen än 3 § görs en hypotetisk prövning av deras skattskyldighet i förhållande till 7 kap. 3 §. Som gåvomottagare ska också godkännas utländska motsvarigheter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i en stat med vilken har ett skatteavtal med bestämmelser om informationsutbyte eller ett avtal om informationsutbyte i skatteärenden. Ett godkännande som gåvomottagare gäller till utgången av det tredje året som beslutet fattades. Om en ansökan om förläng- ning kommer in innan godkännandet har upphört att gälla, får godkännandet förlängas till utgången av det tredje året då godkännandet annars skulle ha upphört att gälla. En godkänd gåvomottagare ska lämna kontrolluppgift om en sådan gåva som vid ett och samma gåvotillfälle uppgår till om den som lämnat gåvan är känd. I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om det gåvobelopp som tagits emot . För att en utländsk sökande ska kunna godkännas som gåvomottagare gäller att ett skriftligt åtagande att lämna kontrolluppgifter om gåvor ska ha kommit in till . Åtagandet ska lämnas enligt fastställt formulär. Den som ansöker om att bli godkänd gåvomottagare ska betala en ansökningsavgift. får inte pröva ansökan om avgiften inte har betalats. En godkänd gåvomottagare ska betala en årsavgift då ett godkännande meddelats. Avgiften ska betalas före det år avgiften avser. Inbetalning görs till ett särskilt bankgirokonto hos . Av 3 § förordningen (2011:1295) om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva framgår att en ansökningsavgift uppgår till och en årsavgift till . Ett godkännande som gåvomottagare kan under vissa förutsättningar återkallas. Om en godkänd gåvomottagare inte längre uppfyller ett eller flera av de krav som uppställs för godkännande ska gåvomottagaren underrätta om detta. Om denna skyldighet inte fullgörs får ta ut en kontrollavgift. Kontrollavgiften uppgår till ett belopp motsvarande av värdet på de gåvor som är av det slaget att de ingår i givarens underlag för skattereduktion och som har tagits emot efter den tidpunkt då en underrättelse borde ha kommit in och till dess att frågan om återkallelse har prövats av . Kontrollavgiften är dock lägst . Bestämmelserna om omprövning och över- klagande av beslut enligt skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, är tillämpliga på beslut om godkännande av gåvomottagare, om förlängning av godkännande, om återkallelse av godkännande och om kontrollavgift. Rätt till skattereduktion för gåva till godkända gåvomottagare har en fysisk person som vid beskattningsårets utgång har fyllt , är obegränsat skattskyldig under beskattningsåret, och som har haft utgifter för gåva avseende främjande av social hjälpverk- samhet eller vetenskaplig forskning till en god- känd gåvomottagare eller som ska ta upp en sådan gåva som inkomst. Sådan rätt till skatte- reduktion har efter begäran också de som är begränsat skattskyldiga enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3 IL, om deras överskott av förvärvsinkomster i och i andra länder, uteslutande eller så gott som uteslutande, utgörs av överskott av förvärvsinkomster i . Dödsbon har endast rätt till skattereduktion för gåvor som lämnats före dödsfallet. Endast penninggåvor ger rätt till skatte- reduktion. Skattereduktion kan ges inte bara för gåva som en person själv har lämnat utan även för skattepliktig löneförmån av gåva samt gåva för vilken utdelningsbeskattning ska ske (jfr RÅ 2007 not 161 samt för- handsbesked , dnr 59-08/D). Ytterligare förutsättningar för rätt till skatte- reduktion är att gåvorna uppgår till minst per gåva och sammanlagt minst Maximal skattereduktion är per person och år, vilket betyder att maximal skattereduktion uppnås vid ett underlag om . 6.7.3Skattereduktionen för gåvor slopas Regeringens förslag: Skattereduktionen för gåvor till ideell verksamhet och förfarandet med godkännande av gåvomottagare slopas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens.