prop · H3031d28 · 2015-09-21 00:00:00 — Det beror på att volymerna vad gäller upplåning via olika instrument och metoder skiljer sig åt mellan åren. Slutsatsen blir att provisionskostnaderna till största delen styrs av vilka upplåningskanaler som används. P R O P . 2 0 15 / 1 6: 1 U T G I F TS O M R Å D E 2 6 betingar inte några rörliga kostnader medan andra gör det. För de största upplåningsvolymerna är försäljningsprovisionerna fasta. Försäljningsprovisionerna för premieobligationer har ett direkt samband med försäljningsvolymerna. En upplåning via syndikering leder också till höga provisioner som är relaterade till volymen. Avvägningen mellan olika instrument görs av inom de ramar som regeringen givit genom riktlinjerna för statsskuldens förvaltning. Den avvägningen inkluderar alla kostnader som är förknippade med upplåningen, inklusive räntekostnaden och eventuella provisioner. I det avseendet utgör provisionerna en kostnad som alla andra inom upplåningsverksamheten. Den andra faktorn av större betydelse för provisionernas storlek är hur väl de externa förvaltarna lyckas med sina uppdrag. Ju högre avkastning desto högre provision. Som mest erhåller de externa förvaltarna av marginalavkastningen. Därmed innebär höga provisioner till de externa förvaltarna att kostnaden för utgiftsområdet totalt sett har sjunkit eftersom avkastningen per definition varit hög när provisionerna är höga. De vinsterna redovisas emellertid inte på anslag 1:3 provisionsutgifter utan på anslaget 1:1 Räntor på statsskulden. Tabell 6.3 visar provisionsutgifterna fördelat på några kategorier 2014–2019. Variationen i de totala provisionskostnaderna förklaras till stor del av provisioner till externa förvaltare. Denna post är svåruppskattad då den kan beräknas först när året är slut. I prognosen 2015 ingår utfall för det resultat som förvaltarna uppnådde 2014. Sammantaget beräknas provisionsutgifterna för de lån hanterar bli 2015 och därefter ca 122–. I regeringens skrivelse Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 2009–2013 konstateras att ersättning till de externa förvaltarna tycks vara i linje med vad en attraktiv kund kan förväntas betala (skr. 2013/14:196). Regeringens utgångspunkt för provisions-utgifterna är att ersättningsvillkoren till de externa förvaltarna bör vara utformade på ett sådant sätt att det uppmuntrar till långsiktig kostnadsminimering med beaktande av risk som det präglas av måttfullhet. Tabell 6.3 Provisionsutgifter –2019 Utfall 2014, prognos 2015–2019 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1 Provisioner som betalas ut till (RGK:s) återfö rsäljare. 2Provisioner som betalas ut till externa förvaltare i samband med RGK:s förvaltning av valutaskulden. 3Provisioner per kontrakt som betalas ut när RGK handlar i futures (standardiserat terminskontrakt). Regeringen har i budgetlagen (2011:203) ett bemyndigande att besluta att anslaget räntor på statsskulden samt andra utgifter för upplåning och skuldförvaltning får överskridas om det är nödvändigt för att fullgöra statens betalningsåtaganden. Bemyndigandet utnyttjades när utfallet på anslaget uppgick till , vilket var högre än vad som anvisats av . Tabell 6.4 Härledning av anslagsnivån 2016–2019 för anslaget 1:3 provisionsutgifter Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag Förslag/beräknat anslag 145 200 145 200 1 Statsbudget enligt beslut (bet. 2014/15:FiU10, rsk. 2014/15:29). Beloppet är således exkl. beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 1:3 provisionsutgifter . , 2018 och 2019 beräknas anslaget till .