prop · H203105 · 2015-04-22 00:00:00 — För att i samband med förfarandet enligt artiklarna 45–58 kunna fastställa huruvida en part har domicil i den verkställande medlemsstaten, ska den domstol vid vilken talan väckts tillämpa den medlemsstatens interna lag. 1.En ansökan om verkställbarhetsförklaring ska göras vid den domstol eller den behöriga myndighet i den verkställande medlemsstaten som den medlemsstaten har meddelat till kom missionen i enlighet med artikel 78. 2.Den lokala behörigheten ska bestämmas utifrån domicilet för den part mot vilken verkställighet begärs eller utifrån den plats där verkställighet ska ske. 1.Ansökningsförfarandet ska regleras av lagen i den verk ställande medlemsstaten. 2.Sökanden ska inte åläggas att ha en postadress eller ett bemyndigat ombud i den verkställande medlemsstaten. 3.Ansökan ska åtföljas av följande handlingar: a)En kopia av domen som uppfyller de villkor som är nöd vändiga för att dess äkthet ska kunna fastställas. b)Det intyg som utfärdats av domstol eller behörig myndighet i ursprungsmedlemsstaten med hjälp av det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 81.2, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 47. L 201/126 Europeiska unionens officiella tidning Underlåtenhet att inge intyg 1.Om intyget enligt artikel 46.3 b inte har ingetts, kan domstolen eller den behöriga myndigheten bestämma inom vilken det ska inges, eller godta en likvärdig handling eller, om tillgängliga uppgifter kan anses tillräckliga, befria sö kanden från skyldigheten att ge in det. 2.Om domstolen eller den behöriga myndigheten begär det, ska en översättning av handlingarna ges in. Översättningen ska göras av en person som är behörig att göra översättningar i någon av medlemsstaterna. Domen ska förklaras vara verkställbar efter full görandet av formaliteterna i artikel 46 utan någon förnyad prövning enligt artikel 40. I detta skede av förfarandet ska den part mot vilken verkställighet begärs inte ges tillfälle att yttra sig över ansökan. Underrättelse om beslutet med anledning av ansökan om verkställbarhetsförklaring 1.Sökanden ska och i enlighet med det förfarande som anges i lagen i den verkställande medlemsstaten underrättas om det beslut som har meddelats med anledning av ansökan om verkställbarhetsförklaring. 2.Den part mot vilken verkställighet begärs ska delges verk ställbarhetsförklaringen tillsammans med beslutet, såvida inte detta redan delgivits denna part. Ansökan om ändring av beslutet med anledning av ansökan om verkställbarhetsförklaring 1.Var och en av parterna får ansöka om ändring av beslutet med anledning av ansökan om verkställbarhetsförklaring. 2.Ansökan om ändring ska göras vid den domstol som den berörda medlemsstaten har meddelat till kommissionen enligt artikel 78. 3.Ansökan om ändring ska handläggas i enlighet med de bestämmelser som gäller för kontradiktoriska förfaranden. 4.Om den part mot vilken verkställighet begärs underlåter att inställa sig vid den domstol som handlägger ansökan om ändring, ska artikel 16 tillämpas även om denna part inte har domicil i en medlemsstat. Ansökan om ändring av en verkställbarhetsförklaring ska göras efter delgivningen av denna. Om den part mot vilken verkställighet begärs har domicil i en annan med lemsstat än den där verkställbarhetsförklaringen meddelades, ska fristen för att söka ändring vara och löpa från den dag då beslutet delgavs honom eller henne, antingen personligen eller i hans eller hennes bostad. Fristen får inte förlängas på grund av långt avstånd. Talan mot avgörandet med anledning av ansökan om ändring Mot det avgörande som meddelas med anledning av att änd ringen har sökts får talan föras endast genom det förfarande som den berörda medlemsstaten har meddelat till kommissio nen i enlighet med artikel 78. Avslag på en ansökan om verkställbarhetsförklaring eller upphävande av verkställbarhetsförklaringen Den domstol vid vilken ansökan om ändring görs enligt arti kel 50 eller artikel 51 får avslå en ansökan om verkställbarhets förklaring eller upphäva verkställbarhetsförklaringen endast på någon av de grunder som anges i artikel 40. Den ska meddela sitt avgörande utan dröjsmål. Den domstol som handlägger verkställighetsfrågan efter det att ändring har sökts enligt artiklarna 50 eller 51 ska efter ansökan från motparten låta handläggningen av målet vila, om verkstäl ligheten av avgörandet i ursprungsmedlemsstaten skjuts upp på grund av att talan mot domen har förts. Interimistiska åtgärder, inbegripet säkerhetsåtgärder 1.Om en dom ska erkännas i enlighet med detta kapitel, ska ingenting hindra sökanden från att begära interimistiska åtgär der, däribland säkerhetsåtgärder, enligt lagen i den verkställande medlemsstaten, utan att det krävs någon verkställbarhetsförkla ring enligt artikel 48. 2.En verkställbarhetsförklaring ska automatiskt medföra att säkerhetsåtgärder får vidtas. Europeiska unionens officiella tidning L 201/127 Så länge den i artikel 50.5 angivna fristen för att söka ändring av verkställighetsförklaringen inte har löpt ut och intill dess att beslut har meddelats med anledning av att ändring sökts, får inga andra åtgärder för verkställighet än säkerhets åtgärder vidtas mot gäldenärens egendom. 1.Om en dom omfattar flera yrkanden och verkställbarhets förklaringen inte kan meddelas för domen i dess helhet, ska domstolen eller den behöriga myndigheten meddela den i fråga om ett eller flera av dem. 2.Sökanden kan begära en verkställbarhetsförklaring som är begränsad till delar av en dom. Om sökanden i ursprungsmedlemsstaten helt eller delvis hade rättshjälp eller var befriad från kostnader och avgifter, ska denne vid en eventuell ansökan om verkställbarhetsförklaring vara be rättigad till rättshjälp eller kostnads- och avgiftsbefrielse i största möjliga utsträckning enligt lagen i verkställighetsmedlemsstaten. Ingen säkerhet, borgen eller deposition Ingen säkerhet, borgen eller deposition, oavsett dess benämning, får krävas av den part som i en medlemsstat ger in en ansökan om erkännande, verkställbarhet eller verkställighet av en dom som har meddelats i en annan medlemsstat, på den grunden att denne är utländsk medborgare eller inte har domicil eller hem vist i den verkställande medlemsstaten. Ingen avgift eller skatt Ingen avgift eller skatt som är beräknad efter tvisteföremålets värde får tas ut i den verkställande medlemsstaten vid ett för farande som avser en verkställbarhetsförklaring. OFFICIELLA HANDLINGAR OCH FÖRLIKNINGAR INFÖR Godkännande av officiella handlingar En officiell handling som har fastställts i en medlemsstat ska ha samma bevisvärde i en annan medlemsstat som den har i ursprungsmedlemsstaten eller ett bevisvärde som är så jämför bart som möjligt, under förutsättning att detta inte uppenbarli gen strider mot grunderna för rättsordningen (ordre public) i den berörda medlemsstaten. En person som önskar använda sig av en officiell handling i en annan medlemsstat får begära att den utfärdande myndigheten i ursprungsmedlemsstaten fyller i det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 81.2 och anger den officiella handlingens bevisvärde i ursprungsmed lemsstaten. 2.En klagan över en officiell handlings äkthet, ska göras vid domstol i ursprungsmedlemsstaten och avgöras enligt den sta tens lagstiftning. En officiell handling som omfattas av klago målet ska inte ha något bevisvärde i en annan medlemsstat innan klagomålet har avgjorts vid den behöriga domstolen. 3.Alla klagomål som gäller rättshandlingar eller rättsliga för hållanden som upptagits i en officiell handling ska göras vid de domstolar som är behöriga enligt denna förordning och ska avgöras i enlighet med tillämplig lag enligt kapitel III. Den officiella handling som omfattas av ett klagomål ska inte ha något bevisvärde i en annan medlemsstat än ursprungsmedlems staten i den relevanta frågan innan klagomålet har avgjorts vid den behöriga domstolen. 4.Om utgången av ett mål som handläggs vid en domstol i en medlemsstat är avhängig av en fråga som är av prejudiciell betydelse och som gäller de rättshandlingar eller rättsliga för hållanden som upptagits i en officiell handling på arvsområdet, ska den domstolen ha behörighet att avgöra frågan. 1.En officiell handling som är verkställbar i ursprungsmed lemsstaten ska efter ansökan från en berörd part förklaras vara verkställbar i en annan medlemsstat i enlighet med det för farande som föreskrivs i artiklarna 45–58. 2.Vid tillämpningen av artikel 46.3 b ska den myndighet som har fastställt den officiella handlingen efter ansökan från en berörd part utfärda ett intyg med hjälp av det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 81.2. 3.Den domstol vid vilken ansökan om ändring görs i enlig het med artikel 50 eller artikel 51 ska vägra att utfärda eller återkalla en verkställbarhetsförklaring endast om verkställighet av den officiella handlingen uppenbarligen strider mot grun derna för rättsordningen (ordre public) i den verkställande med lemsstaten. L 201/128 Europeiska unionens officiella tidning Verkställbarhet av förlikningar inför domstol 1.En förlikning som ingåtts inför domstol och som är verk ställbar i ursprungsmedlemsstaten ska efter ansökan från en berörd part i enlighet med det förfarande som föreskrivs i ar tiklarna 45–58 förklaras vara verkställbar i en annan medlems stat. 2.Vid tillämpning av artikel 46.3 b ska den domstol som godkände förlikningen eller inför vilken den ingicks efter ansö kan från en berörd part utfärda ett intyg med hjälp av det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande för farande som avses i artikel 81.2. 3.Den domstol vid vilken ansökan om ändring görs i enlig het med artikel 50 eller artikel 51 ska vägra att utfärda eller återkalla en verkställbarhetsförklaring endast om verkställighet av förlikningen inför domstol uppenbarligen strider mot grun derna för rättsordningen (ordre public) i den verkställande med lemsstaten. Inrättande av ett europeiskt arvsintyg 1.Genom denna förordning inrättas ett europeiskt arvsintyg (nedan kallat arvsintyget) som ska utfärdas för användning i en annan medlemsstat och ha de verkningar som förtecknas i ar tikel 69. 2.Det ska inte vara obligatoriskt att använda ett arvsintyg. 3.Arvsintyget ska inte ersätta nationella dokument som an vänds för liknande ändamål i medlemsstaterna. När det har utfärdats för användning i en annan medlemsstat ska arvsintyget emellertid även ha de verkningar som förtecknas i artikel 69 i den medlemsstat vars myndigheter utfärdade det i enlighet med detta kapitel. 1.Arvsintyget ska användas av arvingar, testamentstagare som har direkta rättigheter i arvet och testamentsexekutorer eller boutredningsmän som i en annan medlemsstat behöver åberopa sin ställning eller utöva sina rättigheter som arvingar eller testamentstagare och/eller sina befogenheter som tes tamentsexekutorer eller boutredningsmän. 2.Arvsintyget får i synnerhet användas för att visa en eller flera av följande omständigheter: a)Ställningen och/eller rättigheterna för varje arvinge eller i förekommande fall varje testamentstagare som anges i arvsintyget liksom deras respektive arvslott. b)Tilldelning av en specifik tillgång eller specifika tillgångar som ingår i kvarlåtenskapen till arvinge eller i förekom mande fall testamentstagare som anges i arvsintyget. c)Befogenheter för den person som i arvsintyget anges som testamentsexekutor eller boutredningsman. Behörighet att utfärda europeiskt arvsintyg Arvsintyget ska utfärdas i den medlemsstat vars domstolar är behöriga enligt artikel 4, 7, 10 eller 11. Utfärdande myndighet ska vara a)en domstol enligt definitionen i artikel 3.2 eller b)en annan myndighet som enligt nationell rätt är behörig att handlägga arvsärenden. 1.Arvsintyg ska utfärdas efter ansökan från en sådan person som avses i artikel 63.1 (nedan kallad sökanden). 2.Vid inlämning av ansökan får sökanden använda sig av det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande för farande som avses i artikel 81.2. 3.Ansökan ska innehålla den information som förtecknas nedan, såvitt denna information är känd för sökanden och be hövs för att den utfärdande myndigheten ska kunna intyga de omständigheter som sökanden vill ha bestyrkta, och ska åtföljas av alla relevanta handlingar antingen i original eller i form av kopior som uppfyller de villkor som krävs för att deras äkthet ska kunna fastställas, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 66.2: a)Personuppgifter om den avlidne: efternamn (i förekom mande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn, kön, födelsedatum och födelseort, civilstånd, nationalitet, identi fikationsnummer (om sådant finns), adress vid dödstillfället, dödsdatum och dödsort. b)Personuppgifter om sökanden: efternamn (i förekommande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn, kön, födelse datum och födelseort, civilstånd, nationalitet, identifikations nummer (om sådant finns), adress samt uppgifter om even tuell anknytning till den avlidne. Europeiska unionens officiella tidning L 201/129 c)Personuppgifter om sökandens företrädare om sådan finns: efternamn (i förekommande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn, adress och bevis för status som företrä dare. d)Personuppgifter om den avlidnes make, maka eller partner och i förekommande fall f.d. make, maka eller partner: efter namn (i förekommande fall: efternamn vid födseln), samt liga förnamn, kön, födelsedatum och födelseort, civilstånd, nationalitet, identifikationsnummer (om sådant finns) och adress. e)Personuppgifter om andra eventuella förmånstagare som utsetts i ett förordnande om kvarlåtenskap och/eller auto matiskt: efternamn och samtliga förnamn eller organisa tionsnamn, identifikationsnummer (om sådant finns) och adress. f)Arvsintygets avsedda ändamål i enlighet med artikel 63. g)I förekommande fall, kontaktuppgifter för den domstol eller behöriga myndighet som handlägger eller har handlagt själva arvet. h)De omständigheter som i förekommande fall ligger till grund för sökandens krav på rätt till arvsegendom i egen skap av förmånstagare och/eller rätt att verkställa den av lidnes testamente och/eller rätt att förvalta den avlidnes kvarlåtenskap. i)Angivande av huruvida den avlidne hade upprättat ett för ordnande om kvarlåtenskap; om varken originalet eller en kopia har bifogats, ska uppgifter lämnas om var originalet finns. j)Angivande av huruvida den avlidne hade ingått äktenskaps förord eller ett avtal avseende ett förhållande som kan ha jämförbar verkan med äktenskap; om varken originalet eller en kopia har bifogats, ska uppgifter lämnas om var origi nalet finns. k)Angivande av huruvida någon av förmånstagarna har avgett någon förklaring om accept av eller i förekommande fall avstående från arvet. l)En förklaring om att de uppgifter som ska styrkas, såvitt sökanden känner till, inte är föremål för någon tvist. m)Annan information som sökanden anser vara av intresse för utfärdandet av arvsintyget. 1.Vid mottagandet av ansökan ska den utfärdande myndig heten kontrollera den information och de förklaringar och handlingar samt annan bevisning som sökanden tillhandahåller. Den ska självmant göra de utredningar som krävs för att kon trollera de uppgifter som lämnats om detta föreskrivs eller är tillåtet i den lag som gäller för myndigheten eller uppmana sökanden att lämna ytterligare bevisning som myndigheten an ser vara nödvändig. 2.Om sökanden inte har kunnat lämna kopior av de rele vanta handlingarna som uppfyller de villkor som krävs för att deras äkthet ska kunna fastställas, får den utfärdande myndig heten besluta att godta annan form av bevisning. 3.Om detta föreskrivs i den lag som gäller för myndigheten och på de villkor som där fastställs, får den utfärdande myn digheten begära att förklaringar avges under ed eller genom försäkran om kända förhållanden i stället för en ed. 4.Den utfärdande myndigheten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att informera förmånstagarna om ansökan om ett arvsintyg. Den ska, om detta är nödvändigt för fastställandet av de omständigheter som ska styrkas, höra berörda personer eller testamentsexekutorer eller boutredningsmän och göra offentliga tillkännagivanden som syftar till att ge andra eventuella för månstagare möjligheten att åberopa sina rättigheter. 5.Vid tillämpning av denna artikel ska en medlemsstats be höriga myndighet på begäran ge den utfärdande myndigheten i en annan medlemsstat tillgång till information från i synnerhet fastighetsregister, folkbokföringsregister och register som avser handlingar och omständigheter som är relevanta för arvet eller för makarnas förmögenhetsförhållanden eller motsvarande för mögenhetsförhållanden som avser den avlidne, i de fall den behöriga myndigheten enligt nationell lagstiftning skulle ha rätt att ge en annan nationell myndighet tillgång till sådan information. Den utfärdande myndigheten ska utan dröjsmål utfärda arvsintyget i enlighet med förfarandet i detta kapitel när de uppgifter som ska styrkas har fastställts enligt den lag som är tillämplig på arvet eller enligt annan lag som är tillämplig på vissa delar av det. Den ska använda det formulär som utarbetats i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i arti kel 81.2. L 201/130 Europeiska unionens officiella tidning Den utfärdande myndigheten ska i synnerhet inte utfärda arvsintyget a)om ett klagomål har riktats mot de uppgifter som ska styr kas eller b)om arvsintyget inte skulle vara förenligt med ett beslut som omfattar samma uppgifter. Den utfärdande myndigheten ska vidta alla åtgärder som krävs för att informera alla förmånstagarna om utfärdandet av arvsintyget. Arvsintyget ska innehålla följande information i den utsträck ning som behövs för det ändamål som arvsintyget utfärdas för: a)Den utfärdande myndighetens namn och adress. b)Ärendenummer. c)De omständigheter som ligger till grund för den utfärdande myndighetens bedömning att den är behörig att utfärda arvsintyget. d)Datum för utfärdandet. e)Personuppgifter om sökanden: efternamn (i förekommande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn, kön, födelse datum och födelseort, civilstånd, nationalitet, identifikations nummer (om sådant finns), adress samt uppgifter om even tuell anknytning till den avlidne. f)Personuppgifter om den avlidne: efternamn (i förekom mande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn, kön, födelsedatum och födelseort, civilstånd, nationalitet, identi fikationsnummer (om sådant finns), adress vid dödstillfället, dödsdatum och dödsort. g)Personuppgifter om förmånstagarna: efternamn (i förekom mande fall: efternamn vid födseln), samtliga förnamn och identifikationsnummer (om sådant finns). h)Information om äktenskapsförord som den avlidne har in gått eller i förekommande fall ett avtal som den avlidne ingått avseende ett förhållande som enligt den lag som är tillämplig på sådana förhållanden har jämförbar verkan med äktenskap samt information om makarnas förmögenhetsför hållanden eller motsvarande förmögenhetsförhållanden. i)Vilken lag som är tillämplig på arvet och de omständigheter som ligger till grund för fastställandet av vilken lag som är tillämplig. j)Uppgifter om huruvida det rör sig om arv enligt den legala arvsordningen eller en testamentarisk arvsordning enligt ett förordnande om kvarlåtenskap, inbegripet uppgifter om omständigheter som ligger till grund för de rättigheter och/ eller befogenheter som tillkommer arvingarna, testaments tagarna, testamentsexekutorerna eller boutredningsmännen. k)I förekommande fall omnämnande av vilken typ av accept av eller avstående från arv som var och en av förmånsta garna har gjort. l)Uppgift om varje arvinges arvslott och i förekommande fall en förteckning över rättigheterna och/eller tillgångarna för varje arvinge. m)En förteckning över rättigheterna och/eller tillgångarna för varje testamentstagare. n)Begränsningarna när det gäller arvingarnas och i förekom mande fall testamentstagarnas rättigheter enligt den lag som är tillämplig på arvet och/eller enligt ett förordnande om kvarlåtenskap. o)Testamentsexekutorns och/eller boutredningsmannens befo genheter och begränsningarna av sådana befogenheter enligt den på arvet tillämpliga lagen och/eller enligt ett förord nande om kvarlåtenskap. 1.Arvsintyget ska ha rättsverkningar i alla medlemsstater utan att det krävs något särskilt förfarande. 2.Det ska antas att arvsintyget på ett korrekt sätt visar om ständigheter som har fastställts enligt den lag som är tillämplig på arvet eller enligt annan lag som är tillämplig på vissa delar av det. Den person som i arvsintyget anges som arvinge, tes tamentstagare, testamentsexekutor eller boutredningsman ska antas ha den ställning som anges i arvsintyget och/eller vara innehavare av de rättigheter eller befogenheter som anges i arvsintyget utan några andra villkor för och/eller inskränkningar idessa rättigheter eller befogenheter än de som anges i arvsin tyget. 3.Varje person som utifrån den information som ges i arvs intyget gör betalningar eller överlåter egendom till en person som i arvsintyget anges som bemyndigad att ta emot betalning eller egendom ska anses ha gjort transaktioner med en person som är bemyndigad att ta emot betalning eller egendom, såvida inte personen insåg att innehållet i arvsintyget var felaktigt eller inte har kännedom om sådana felaktigheter på grund av grov oaktsamhet. Europeiska unionens officiella tidning L 201/131 4.Om en person som i arvsintyget anges som bemyndigad att förfoga över arvsegendom förfogar över sådan egendom till förmån för en annan person, ska denna andra person, om denne agerar utifrån den information som ges i arvsintyget, anses ha gjort transaktioner med en person som är bemyndigad att förfoga över den berörda egendomen, såvida inte personen insåg att innehållet i arvsintyget var felaktigt eller inte har kän nedom om sådana felaktigheter på grund av grov oaktsamhet. 5.Arvsintyget ska utgöra en giltig handling för registrering av arvsegendomen, i det relevanta registret i en medlemsstat utan att det påverkar tillämpningen av artikel 1.2 k och 1.2 l. Bestyrkta kopior av arvsintyget 1.Den utfärdande myndigheten ska behålla originalet av arvsintyget och ska utfärda en eller flera bestyrkta kopior till sökanden och till varje person som visar legitimt intresse. 2.Den utfärdande myndigheten ska, för de ändamål som anges i artiklarna 71.3 och 73.2, upprätta en förteckning över personer till vilka bestyrkta kopior har utfärdats i enlighet med punkt 1. 3.De bestyrkta kopior som utfärdas ska vara giltiga , vilket ska anges med förfal lodatum på den bestyrkta kopian. I vederbörligen motiverade undantagsfall får den utfärdande myndigheten, genom undan tag, besluta att giltighetstiden ska förlängas. Så snart som har löpt ut ska varje person som innehar en bestyrkt kopia för att kunna använda arvsintyget för de ändamål som anges i artikel 63 ansöka om en förlängning av giltighetstiden för den bestyrkta kopian eller begära en ny bestyrkt kopia från den utfärdande myndigheten. Rättelse, ändring eller återkallelse av arvsintyget 1.Den utfärdande myndigheten ska på begäran av varje per son som kan visa att den har ett legitimt intresse eller på eget initiativ rätta skrivfel i arvsintyget. 2.Den utfärdande myndigheten ska på begäran av varje per son som kan visa att den har ett legitimt intresse eller, där denna möjlighet föreskrivs enligt nationell lag, på eget initiativ ändra eller återkalla arvsintyget, om det har fastställts att arvs intyget är felaktigt eller att enskilda uppgifter i det är felaktiga. 3.Den utfärdande myndigheten ska utan dröjsmål underrätta alla personer till vilka bestyrkta kopior av arvsintyget har utfär dats i enlighet med artikel 70.1 om korrigeringar, ändringar eller återkallelse av intyget. Beslut som fattas av den utfärdande myndigheten i enlig het med artikel 67 kan bestridas av varje person som har rätt att ansöka om ett arvsintyg.