prop · H203100 · 2015-04-15 00:00:00 — Ett längre liv skulle således kunna användas för att både öka antalet arbetade timmar och fritiden över livscykeln. 99 Fritid kan tas ut i flera olika former, t.ex. genom minskad vecko- arbetstid, fler semesterdagar, senare inträde på, eller tidigare utträde från, arbetsmarknaden. Högre realinkomster behöver dock inte nödvändigtvis leda till ett lägre utbud av arbetade timmar, utan kan teoretiskt sett även öka utbudet då högre inkomster gör att alternativkostnaden för fritid ökar, dvs. att den konsumtion som uppoffras blir större (den s.k. substitutionseffekten). En annan möjlighet är att ett ökat välstånd le- der till att kraven på det skattefinansierade väl- färdsåtagandet ökar. Denna effekt, som ibland benämns lag, innebär att efterfrågan på de tjänster den offentliga sektorn tillhandahåller ökar som andel av BNP när BNP växer.100 Ett skäl till detta kan vara att ett samhälle med högre välstånd blir mer komplext, och att behovet av en sammanhållande offentlig verk- samhet därför blir större. En annan förklaring är att högre inkomster medför ökade krav på skat- tefinansierade välfärdstjänster som vård, utbild- ning och kultur. För finanspolitiken innebär lag ett hållbarhetsproblem eftersom kraven på den offentliga sektorn ökar kontinuer- ligt när ekonomin växer. Diagram 11.8 Offentliga utgifter –2014 Källor: och . I ökade de offentliga utgifterna från av BNP 1950 till av BNP 1982 (se diagram 11.8). Både den offentliga konsumtionen och transfereringarna ökade un- der perioden. Den snabba ökningen av de offent- liga utgifterna möjliggjordes av att skatterna kunde höjas kraftigt från låga nivåer. Utgiftskvo- ten minskade sedan något , men ökade åter snabbt till följd av 1990-talskrisen, då BNP föll kraftigt, och uppgick till av BNP. har utgiftskvoten sjunkit till strax av BNP 2014, framför allt till följd av minskande transfereringar, men också på grund 100 , , 1893. lag kan även uttryckas som att inkomstelasticiteten för de skattefinansierade tjänsterna är större än ett. av lägre räntekostnader. Det verkar därför som att sambandet mellan tillväxt och utgiftskvot har varit svagt i . Det em- piriska stödet för lag är tvetydigt och varierar både mellan länder och undersökta tids- perioder.101 Högre efterfrågan på fritid och välfärdstjänster försämrar det offentliga sparandet För att visa på konsekvenserna av förändringar i efterfrågan som kan ske på grund av ökat väl- stånd presenteras nedan ett scenario där den genomsnittliga arbetstiden per sysselsatt antas minska per år102 jämfört med scenariot med oförändrat beteende, som den offentliga konsumtionen volymmässigt växer snabbare än vad som är demografiskt motiverat. Detta innebär att det sker en viss standardökning i de välfärdstjänster som den offentliga sektorn erbjuder. Därmed förändras också finanspolitiken successivt . I scenariot väljer kommande generationer att arbeta i mindre utsträckning än . antas medelarbetstiden vara kor- tare per person och år jämfört med scenariot med oförändrat beteende (motsvarande ca eller ca per arbetsdag). Till följd av detta minskar även skatteinkomsterna och möjligheterna att finansi- era den skattefinansierade välfärden. Finansie- ringsproblemen förstärks ytterligare av kraven på en gradvis ökande standard i de offentliga tjänsterna. Personaltätheten inom vård, skola och omsorg antas exempelvis öka. Sammantaget är antalet arbetade timmar i den offentliga sek- torn högre 2100 jämfört med scenariot med oförändrat beteende. Detta inne- bär i sin tur att antalet arbetstimmar som är till- gängliga för produktion i näringslivet minskar i motsvarande utsträckning. Allt eftersom fritiden ökar, antalet arbetade timmar minskar och stan- darden höjs, utsätts den offentliga sektorn för 101 Se t.ex. Durevall och Henrekson, The Futile for a Grand Explanation of Long-Run Government Expenditures, 2011 och Agell, och , Growth and the Public Sector: A Essay, 13:1, 1997 102 Detta överensstämmer ungefär med minskningen i medelarbetstiden –2009. Pensionsåldern antas vara oförändrad jämfört med scenariot med oförändrat beteende. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 ett allt större förändringstryck för att finanspoli- tiken ska vara hållbar. Diagram 11.9 Primärt finansiellt sparande vid högre efter- frågan Källor: och egna beräkningar. Det primära finansiella sparandet urholkas dra- matiskt i detta scenario jämfört med scenariot med oförändrat beteende, vilket försämrar håll- barheten betydligt (se diagram 11.9). S1-indikatorn uppgår till -1,1, vilket är en för- svagning av BNP jämfört med scenariot med oförändrat beteende, och S2-indikatorn uppgår till 3,8, vilket är en för- svagning med av BNP. Enligt S2-indikatorn är utvecklingen därför långsiktigt ohållbar. Förändringen beror till ungefär en tred- jedel på att arbetsutbudet minskar när fritiden ökar och till två tredjedelar på att efterfrågan på skattefinansierad välfärd ökar. Det finns flera sätt att finansiera välfärden i fram- tiden Beräkningarna ovan antyder att finanspolitiken i ett scenario med oförändrat arbetskraftutbud och oförändrad standard på tjänsteutbudet är långsiktigt hållbar, men att det finns flera alter- utvecklingar som kan komma att sätta de offentliga finanserna under press. Utgifterna kan öka på grund av en åldrande befolkning, Baumols lag eller en högre efterfrågan när BNP ökar.103 Dessa utgifter kan komma att behöva 103 Utöver dessa kostnadsdrivande faktorer kan utgifterna även komma att öka till följd av exempelvis den medicintekniska utvecklingen. Se exempelvis Den ljusnande framtid är vård (2010). P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 finansieras av en minskande andel förvärvsaktiva i befolkningen, som med stigande inkomster möjligtvis vill öka sin fritid. En fråga som då inställer sig är i vilken ut- sträckning det är rimligt att öka det offent- liga sparandet för att framtida generationer för- väntas vilja ha fler eller bättre välfärdstjänster eller mer fritid. Frågan om vilka framtida pro- blem som morgondagens beslutsfattare ska läm- nas att hantera, och vilka som kräver åtgärder , är i slutändan en normativ fördelnings- politisk fråga. En ökad efterfrågan på välfärdstjänster inne- bär inte heller nödvändigtvis att tjänsterna måste finansieras med skatter. En allt större privat fi- nansierad välfärdssektor har vuxit fram och möjligheterna att själv betala för välfärdstjänster har ökat. Möjligheten att köpa privata tjänster beror dock på den egna inkoms- ten och är inte jämnt fördelad i befolkningen. I tillhandahålls välfärdstjänster som vård, omsorg och utbildning därför i stor utsträckning via den offentliga sektorn till låga eller inga kost- nader för brukaren. På detta sätt säkerställs att välfärdstjänsterna kan utnyttjas efter behov och inte efter betalningsförmåga. Dessutom är den samhällsekonomiska nyttan av välfärdstjänster ibland större än nyttan för den enskilda individen då de ger upphov till s.k. positiva externa effekter. Utbildning, sjukvård och barnomsorg är exempel på tjänster som i många fall är till nytta inte enbart för dem som brukar dessa tjänster, utan även för samhället i stort. Preferenser för en jämn fördelning av väl- färdstjänsterna och förekomsten av positiva ex- terna effekter talar för att produktionen av väl- färdstjänsterna till stor del bör finansieras med skatter även framöver. En högre efterfrågan på välfärdstjänster utgör en potentiell utmaning för framtidens finans- politik. växer välståndet och resurser- na, vilket innebär att möjligheten att möta denna utmaning ökar. Diagram 11.10 visar att BNP per capita i fasta priser förväntas vara nästan dubbelt så hög 2050, och mer än fyra gånger så hög 2100, som 2014. Hushållens konsumtionsutgifter ökar ännu något snabbare i beräkningen, medan den skattefinansierade konsumtionen av olika väl- färdstjänster, den offentliga konsumtionen, end- ast ökar i mycket begränsad omfattning i fasta ökad effektivisering av offentlig verksamhet kan till viss del motverka kostnadsökningen (se avsnitt 0). Befolkningen kommer därmed att i fram- tiden ha mer resurser att använda till konsumt- ion av varor och tjänster, inklusive välfärdstjäns- ter. Den stora utmaningen är därför inte fram- tida resursbrist, utan möjligheten att upprätthålla dagens höga andel av gemensam finansiering av de ökande behoven. I vilken utsträckning väl- färdstjänsterna ska finansieras offentligt eller privat är en avvägning där såväl fördelningspoli- tiska hänsyn som strukturpolitiska överväganden måste beaktas. Diagram 11.10 BNP per person fördelat efter användning Tusental kronor, priser Källor: och egna beräkningar. 11.2Förutsättningarna för långsiktig hållbarhet kan förbättras Som redogjorts för ovan bedöms finanspolitiken vara långsiktigt hållbar i ett scenario som bygger på oförändrad politik och oförändrade beteen- den. Denna bedömning grundar sig emellertid på en viss uppsättning antaganden. Som redovisas i avsnitt 11.1 finns det faktorer som kan sätta finanspolitiken under press. I detta avsnitt be- handlas ett antal möjliga alternativ för att minska risken för att problem ska uppstå. Genom att tidigarelägga inträdet på arbetsmarknaden och senarelägga utträdet, förbättra etableringen av nyanlända invandrare, öka arbetsutbudet bland utrikes födda och bland kvinnor, förbättra be- folkningens hälsa och situationen för funktions- nedsatta med nedsatt arbetsförmåga, samt höja produktiviteten i offentlig verksamhet kan trycket på de offentliga finanserna dämpas. Vägar till ett längre arbetsliv Mellan mitten av och mitten av 1990- talet sköts det genomsnittliga inträdet på arbets- marknaden upp, som utträdet skedde allt tidigare. har dessa trender brutits. Ett sätt att förbättra finanspolitikens hållbarhet är att förlänga arbetslivet genom att inträdesåldern höjs. Tidigarelagt inträde på arbetsmarknaden Den genomsnittliga inträdesåldern på arbets- marknaden har ökat med till 2010.104 Den främsta orsaken till detta är att fler studerar längre. I var me- dianåldern för examinerade från universitet och högskola 2012/13, och för första- gångsexaminerade var den ca . Genom- snittsåldern för examen i var högre, 2011. I var den 2011 medan den endast var i och i Tyskland.105 En tidig examen ökar individens livsinkomst eftersom perioden med den högre inkomst som den högre utbildningen resulterar i då blir längre. Med en lägre examensålder kan antalet arbe- tade timmar förväntas bli fler, och skatte- inkomsterna därmed högre. En annan effekt är att det offentligas kostnader minskar till följd av att transfereringar blir mindre. Genom att höja genomströmningstakten i ut- bildningssystemet och sänka examensåldern förbättras förutsättningarna för att sänka inträ- desåldern på arbetsmarknaden. Senarelagt utträde från arbetsmarknaden Dagens äldre kan se fram emot en betydligt som pensionär än tidigare generation- er. Både utträdesåldern och den förväntade me- dellivslängden har ökat , men utträdesåldern har ökat i betydligt långsammare takt än medellivslängden (se tabell 11.2). Utträ- desåldern ligger på runt i genom- 104 Se Arbetslivets längd (). Inträdesåldern beräknas som den åldern då en 40-åring (som är en del av arbetskraften) i genomsnitt skulle haft sitt första inträde på arbetsmarknaden, om det givna årets förvärvsmönster i olika åldrar varit . Med inträde på arbetsmarknaden avses här deltagande i arbetskraften oavsett arbetstid enligt arbetskraftsundersökningar. 105 Se , Education at a Glance 2014. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 snitt, medan den förväntade återstående medel- livslängden vid är närmare . I ett internationellt perspektiv är utträdes- åldern relativt hög i . Bland europeiska länder med jämförbar data är det land som har den högsta utträdesåldern. I och är utträdesåldern 58–, medan den i och är 64–65 år.106 Syssel- sättningsgraden åren före är hög i inter- nationell jämförelse, men den faller snabbt efter denna ålder. Uppfattningen att är en naturlig pensionsålder verkar således vara fast etablerad, trots den möjlighet till en senare pens- ionsålder som det nya pensionssystemet ger. Tabell 11.2 Utträdesålder och återstående medellivslängd Källor: och . Ett antal faktorer pekar på att utträdesåldern kan komma att stiga framöver. Ett bättre hälso- tillstånd har i kombination med att allt färre har fysiskt krävande arbeten förbättrat förut- sättningarna för att fortsätta arbeta längre upp i åldrarna. Vidare är utbildningsnivån högre än tidigare och personer med högre utbildning läm- nar vanligtvis arbetsmarknaden senare än de utan högre utbildning.107 Det finns även ekonomiska drivkrafter i pensionssystemet som verkar för att senarelägga utträdet från arbetsmarknaden. Ål- derspensionens storlek är baserad på medellivs- längden vid pensioneringen och beräkningar visar att utträdesåldern kan förväntas öka bl.a. på grund av detta.108 Om utträdet från arbetsmarknaden inte sena- reläggs innebär det att den genomsnittliga ål- derspensionen kommer att öka betydligt lång- sammare än de förvärvsaktivas inkomster, efter- som pensionen blir lägre när medellivslängden ökar och de intjänade pensionsrättigheterna måste fördelas på fler pensionsår. En sådan ut- veckling kan skapa finansiella hållbarhets- 106Utträdesåldern från arbetslivet – ett internationellt perspektiv (Pens- ionsmyndigheten ). 107Arbetslivets längd (). 108Svensk finanspolitik (2009). P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 problem om fler pensionärer blir berättigade till andra ersättningar, t.ex. bostadstillägg för pen- sionärer. Pensionerna kan därtill komma att upplevas som otillräckliga, vilket kan medföra krav på kompensation, t.ex. i form av höjd pens- ion eller sänkt skatt, för att utjämna den relativa skillnaden mellan pensionärer och förvärvsak- tiva. Det är därför angeläget att det skapas goda förutsättningar för ett längre arbetsliv. Ett längre arbetsliv stärker de offentliga finanserna I ett scenario som analyserar effekterna av ett längre arbetsliv antas den genomsnittliga inträ- desåldern på arbetsmarknaden gradvis sjunka med 2020–2029. antas utträ- desåldern stiga med hälften av ökningen av den återstående medellivslängden . Det innebär att utträdesåldern ökar med närmare till 2050, och till 2100. I beräkningen har antagits att de yngre som kommer in på arbetsmarknaden kommer att utnyttja arbetslöshets- och sjukförsäkringen i samma utsträckning som dagens sysselsatta ung- domar i dessa åldrar, medan äldre aktiva kommer att vara sjuka, arbetslösa och förtidspensionerade i samma utsträckning som dagens äldre aktiva. I övrigt har inga ytterligare utgifter för åtgärder som förlänger arbetslivet beaktats. Jämfört med scenariot med oförändrat bete- ende förstärker detta det primära offentliga spa- randet och därmed finanspolitikens hållbarhet påtagligt (se diagram 11.11). S1-indikatorn för- bättras med av BNP till -1,9 och S2-indikatorn förbättras av BNP till -3,0. Scenariot visar att ett längre ar- betsliv är mycket viktigt för den långsiktiga finansieringen av välfärden. Diagram 11.11 Primärt finansiellt sparande vid ett längre arbetsliv Källor: och egna beräkningar. Snabbare etablering av utrikes födda Även om anknytningen till arbetsmarknaden bland utrikes födda har ökat är den fortfarande väsentligt svagare än hos inrikes födda. Sysselsättningsgraden var 2014 bland de utrikes födda i åldern 15–, jämfört med bland de inri- kes födda. Vidare var arbetslösheten bland utri- kes födda jämfört bland inrikes födda. Anknytningen till arbets- marknaden skiljer sig åt även mellan olika grup- per av utrikes födda, t.ex. är flyktingar födda utanför arbetslösa i högre grad än övriga. Andra viktiga faktorer är vistelsetid i och utbildningsnivå. Det finns flera skäl till att etableringen på ar- betsmarknaden av utrikes födda tar relativt . Som exempel kan nämnas att många nyan- lända är flyktingar och anhöriga med relativt kort utbildning. Andra faktorer kan vara svårig- heter för arbetsgivare att värdera kompetens som förvärvats utomlands, att utrikes födda saknar nätverk som underlättar inträdet på arbetsmark- naden, och att de utsätts för diskriminering.109 Med en snabbare etablering av nyanlända in- vandrare förbättras finanspolitikens långsiktiga hållbarhet genom ökade skatteinkomster och minskade utgifter för bl.a. ekonomiskt bistånd, bostadsbidrag och arbetsmarknadsstöd. 109 Se Sysselsättning för invandrare – en om arbetsmark- nadsintegration (Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi 2011:5). Diagram 11.12 Primärt finansiellt sparande vid en snabbare etablering Källor: och egna beräkningar. För att bedöma effekten av en snabbare etable- ring för hållbarheten har en känslighetskalkyl genomförts där det antas att syssel- sättningsnivåerna bland utrikes födda närmar sig de inrikes födda med en tredjedel . Därmed ökar antalet arbetade timmar i ekonomin med . Detta gör att det primära finansiella sparandet blir så mycket högre att den demografiskt be- tingade försämringen av sparandet de närmaste 15–20 åren i det närmaste uteblir,(se diagram 11.12), samt till att S1 och S2 förbättras av BNP. Fler arbetade timmar för kvinnor Kvinnor har ett lägre arbetskraftsdeltagande, högre sjukfrånvaro och jobbar deltid i större utsträckning än män, särskilt om det finns barn i hushållet. Om kvinnors arbetskraftsdeltagande och arbetstid ökade skulle de offentliga finan- serna förstärkas. Ett högre arbetsutbud bland kvinnor skulle innebära högre skatteinkomster, som olika inkomstberoende transfere- ringsutgifter skulle minska. I den utsträckning som arbetsutbudet skulle öka som en följd av minskad sjukfrånvaro skulle även utgifterna för sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning minska. Storleken på effekten av ett ökat arbetsutbud från kvinnor beror till stor del på hur männens arbetsutbud påverkas. Om männens förvärvs- arbete sjunker i motsvarande grad som kvinnor- nas ökar, t.ex. som en följd av att det i stället är männen som utför det oavlönade arbetet i hem- met, är effekten på de offentliga finanserna liten. P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 Ökar däremot kvinnors arbetsutbud genom att deras eller männens fritid minskar, eller på grund av att det samlade arbetet i hemmet minskar, skulle detta ha en positiv inverkan på finanspoli- tikens hållbarhet. Kvinnors ökade förvärvsarbete skulle så små- ningom även innebära högre pensionsinkomster för kvinnliga pensionärer. Detta skulle innebära en lättnad för de offentliga finanserna genom lägre utbetalningar av bl.a. garantipension och bostadstillägg för pensionärer. Diagram 11.13 Primärt finansiellt sparande vid ett högre arbetsutbud bland kvinnor Källor: och egna beräkningar. I känslighetskalkylen antas att kvinnors arbetstid ökar så att skillnaden i antalet arbetade timmar mellan män och kvinnor halveras . Det innebär att både kvinnors syssel- sättningsgrad och medelarbetstid ökar. Antalet kvinnor som uppbär ersättning från sjukförsäk- ringen antas öka i paritet med sysselsättningen, medan antalet kvinnor med sjuk- och aktivitets- ersättning antas vara . Sammantaget innebär detta att antalet arbetade timmar i eko- nomin 2050 är högre än i scenariot vid oförändrat beteende. Det gör att det primära finansiella sparandet blir högre (se diagram 11.13) och att S1 förbättras av BNP, medan S2 förbättras av BNP. Befolkningens hälsa och de äldres funktions- förmåga har förbättrats . Flera av de stora folksjukdomarna har förskjutits högre upp i åldrarna, som en mindre andel i varje given åldersgrupp anger att de har P R O P . 2 0 14 / 1 5: 1 0 0 sjukdomar eller besvär som hindrar deras dagliga liv.110 En fortsatt förbättring av hälsan innebär sannolikt en betydande positiv effekt på de of- fentliga finanserna. Kostnaderna för vård och omsorg ökar med åldern. Den genomsnittliga årliga kostnaden för vård och omsorg uppgick exempelvis 2012 till per person i åldern 35–, till ca per person i åldern 70–och till ca per person i åldern 85– . En minskad risk för insjuknande, särskild bland de äldre, skulle därför avsevärt reducera kostnaderna för vård och omsorg. Detta kan vara centralt för finanspolitikens hållbarhet, inte minst när andelen äldre i befolkningen ökar. Genom att minska ojämlikhet i hälsa, för- bättra livsvillkor samt identifiera riskgrupper, kan livsstil och levnadsvanor påverkas och risken för ohälsa och sjukdom minskas. I den utsträck- ning förbättrad hälsa även innebär ökad livslängd kan det dock medföra att fler personer uppnår åldrar där förekomsten av vissa vårdkrävande sjukdomar, t.ex. demens, är stor.111 Detta skulle i så fall minska den offentliga besparingspotentia- len. Diagram 11.14 Primärt finansiellt sparande vid förbättrad hälsa Källor: och egna beräkningar. För att bedöma hur ett förbättrat hälsotillstånd påverkar hållbarheten antas i en beräkning att de åldersspecifika kostnaderna för sjukvård och äldreomsorg för personer successivt skjuts upp i åldrarna i takt med att den förvän- tade återstående medellivslängden ökar. ökad medellivslängd innebär med andra ord ett relativt sett friskare år. har de åldersspecifika kostnaderna för- skjutits med fem levnadsår. Vård- och omsorgs- behovet för en 80-åring 2100 antas därför vara detsamma som för en 75-åring . Denna för- skjutning medför att det primära finansiella spa- randet blir högre (se diagram 11.15), och för- bättrar S1 av BNP och S2 av BNP. Produktivitetens betydelse för hållbarheten En högre produktivitet i näringslivet innebär att det samlade välståndet i samhället ökar. Det gör att löneinkomsterna i samhället ökar, och där- med även skatteinkomsterna, vilket stärker de offentliga finanserna. Det finns dock faktorer som verkar i motsatt riktning som är i det närm- aste lika stora. Löneutvecklingen i den offentliga sektorn följer, som tidigare nämnts, utveckling- en i näringslivet, vilket ökar de offentliga utgif- terna. Till detta kommer att de offentliga trans- fereringarna per individ på lång sikt antas följa löneutvecklingen, vilket också ökar utgifterna. En produktivitetsökning i näringslivet bidrar visserligen till lägre kostnader på de insatsvaror som används i produktionen av de skattefinansi- erade tjänsterna, men eftersom dessa utgör en betydligt mindre kostnadsandel än personal- kostnaderna i så gott som alla verksamheter för- bättras de offentliga finanserna endast i liten utsträckning. En produktivitetsökning i den offentliga sektorn har däremot betydelse för hållbarheten eftersom en ökad effektivitet i denna sektor innebär en högre produktion till givna resurser, eller samma produktion till lägre kostnader. Det finns stora skillnader mellan olika sjukhus och landsting i hur mycket vård som produceras i förhållande till kostnaderna, även när skillnader i vårdbehoven beaktas.112 Enligt uppskattning skulle kostnaderna för 110Den ljusnande framtid är vård (2010). 111Se exempelvis Klevmarken och , Simulating an Ageing Population – A Microsimulation Approach Applied to , Contri- bution to Economic Analysis 285, 2008. 112 Hälso- och sjukvård ur olika perspektiv: Jämförelser mellan landsting 2009 (Kommuner och Landsting 2009). hälso- och sjukvård i kunna minska med av BNP om effektiviteten var lika hög som i de mest produktiva OECD- länderna.113 I en liknande beräkning för utbild- ningssektorn bedömer att kostnaderna skulle kunna minska med av BNP. I en känslighetskalkyl antas att arbets- produktiviteten i produktionen av de skatte- finansierade välfärdstjänsterna ökar kontinuerligt . Detta förbättrar S1 av BNP och S2 av BNP. 11.3Känsligheten i beräkningarna och jämförelse med föregående hållbarhetsbedömning I detta avsnitt behandlas beräkningarnas känslig- het för olika antaganden och en jämförelse görs med hållbarhetsbedömningen som gjordes ekonomiska vårproposition (prop. 2013/14:100). Finanspolitiken är hållbar i de flesta scenarier Hållbarhetsindikatorerna S1 och S2 visar att finanspolitiken är långsiktigt hållbar i ett scena- rio som bygger på ett oförändrat beteende, se avsnitt 11.1. Detta resultat bör dock tolkas med försiktighet av flera skäl.