prop · H20357 · 2015-02-03 00:00:00 — itillämpliga fall med del tre avdelning IV kapitel 5 ska beräkna exponeringar mot enskilda kunder som uppkommer i handels lagret genom sammanläggning av följande poster: a)Det positiva överskottet av ett instituts långa positioner över dess korta positioner i alla de finansiella instrument som har utgivits av ifrågavarande kund, med nettopositionen i varje instrument beräknad enligt de metoder som fastställts i del tre avdelning IV kapitel 2. b)Nettoexponeringen i fall av emissionsgaranti vid emissioner av ränte- eller aktieinstrument. a)Vid valutatransaktioner: exponeringar som uppkommer i samband med normal avveckling av en transaktion efter betalning. b)Vid köp eller försäljning av värdepapper: exponeringar som uppkommer i samband med normal avveckling av en trans aktion efter den tidpunkt då antingen betalning har skett eller värdepapperen har levererats, bero ende på vilket som inträffar först. c)Vid tillhandahållande av tjänster som avser penningöver föring, inbegripet utförande av betalningstjänster, clearing och avveckling i alla valutor och korrespondentbanktjänster eller vid clearing-, avvecklings- och förvaringstjänster för fi nansiella instrument för kunders räkning: försenat motta gande av finansiering och andra exponeringar som uppkom mer genom kundaktiviteter och som inte varar än till följande bankdag. d)Vid tillhandahållande av tjänster som avser penningöver föring, inbegripet utförande av betalningstjänster, clearing och avveckling i alla valutor och korrespondentbanktjänster, intradagexponeringar gentemot de kreditinstitut som tillhan dahåller dessa tjänster. e)Exponeringar som har dragits av från kapitalbasen i enlighet med artiklarna 36, 56 och 66. L 176/230 Europeiska unionens officiella tidning 7.För att fastställa den sammanlagda exponeringen mot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning med avseende på kunder mot vilka institutet har exponeringar ge nom sådana transaktioner som avses i artikel 112 m och 112 o eller genom andra transaktioner, om det föreligger en expone ring mot underliggande tillgångar, ska institutet utvärdera dess underliggande exponeringar med beaktande av den ekonomiska substansen i transaktionens struktur och riskerna i samband med själva transaktionens struktur, i syfte att fastställa huruvida den utgör en ytterligare exponering. 8.EBA ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som specificerar a)de villkor och metoder som ska användas för att bestämma den sammanlagda exponeringen mot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning med avseende på de typer av exponeringar som avses i punkt 7, b)de villkor enligt vilka transaktionens struktur enligt punkt 7 inte utgör en ytterligare exponering. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen . Kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska stan darder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. Vid beräkning av exponeringarnas värde i enlighet med denna del ska begreppet institut omfatta privata och offentliga företag, inklusive deras filialer, som, om de vore etablerade i unionen, skulle motsvara definitionen av begreppet institut och som är auktoriserade i ett tredjeland och tillämpar tillsyns- och regle ringskrav som minst motsvarar de krav som tillämpas i unio nen. Definition av stor exponering Ett instituts exponering gentemot en kund eller en grupp av kunder med inbördes anknytning ska anses som en stor expo nering när värdet uppgår till av institutets godtag bara kapital. Förmåga att identifiera och hantera stora exponeringar Institut ska ha sunda förvaltnings- och redovisningsmetoder samt lämpliga interna kontrollrutiner för att identifiera, hantera, övervaka, rapportera och registrera alla stora exponeringar och senare förändringar av dessa i enlighet med denna förordning. 1.Ett institut ska rapportera följande information om alla stora exponeringar till de behöriga myndigheterna, inklusive de stora exponeringar som är undantagna från tillämpningen av artikel 395.1. a)Identifiering av den kund eller den grupp av kunder med inbördes anknytning gentemot vilken institutet har en stor exponering. b)Exponeringsbeloppet innan man tar hänsyn till effekten av kreditriskreduceringen, i tillämpliga fall. c)Typen av kreditriskskydd, betalt eller obetalt, om sådant används. d)Exponeringsbeloppet sedan man tagit hänsyn till effekten av kreditriskreduceringen, som beräknats enligt artikel 395.1. Om ett institut omfattas av del tre avdelning II kapitel 3, ska dess 20 största exponeringar på gruppbasis, med undantag av dem som undantas från tillämpningen av artikel 395.1, redo visas för de behöriga myndigheterna. Ett institut ska, utöver den rapportering av information som avses i punkt 1, till de behöriga myndigheterna rapportera följande information, med avseende på sina tio största expone ringar på gruppbasis mot institut samt sina tio största expone ringar på gruppbasis mot oreglerade finansiella enheter, inklu sive stora exponeringar som är undantagna från tillämpningen av artikel 395.1: a)Identifiering av den kund eller den grupp av kunder med inbördes anknytning gentemot vilken institutet har en stor exponering. b)Exponeringsvärdet innan man tar hänsyn till effekten av kreditriskreduceringen, i tillämpliga fall. c)Typen av kreditriskskydd, betalt eller obetalt, om sådant används. d)Exponeringsvärdet efter att man tagit hänsyn till effekten av kreditriskreduceringen, som beräknats enligt artikel 395.1. e)Den förväntade avvecklingen av exponeringen, uttryckt som det belopp som förfaller inom månatliga förfalloperioder upp till , kvartalsvisa förfalloperioder upp till och därefter . Rapporteringen ska göras minst . Europeiska unionens officiella tidning L 176/231 ska utarbeta förslag till tekniska standarder för ge nomförande i syfte att specificera följande: a)De enhetliga formaten för rapportering enligt punkt 3, vilka ska stå i proportion till arten och omfattningen av samt komplexiteten i institutets verksamhet. b)Intervall och datum för rapporteringen enligt punkt 3. c)It-lösningar för rapporteringen enligt punkt 3. ska överlämna sina förslag till tekniska standarder för ge nomförande till kommissionen . Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1093/2010. Gräns för stora exponeringar Ett institut får inte ådra sig en exponering, efter det att hänsyn tagits till effekten av kreditriskreducering i enlighet med artiklarna 399–403, gentemot en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning, vars värde överstiger av institu tets godtagbara kapital. Om kunden är ett institut eller om en grupp av kunder med inbördes anknytning inbegriper ett eller flera institut, ska detta värde inte överstiga det högsta beloppet av antingen av institutets godtagbara kapital eller , förutsatt att summan av exponeringsvärdena, efter det att hänsyn tagits till effekten av kreditriskreducering i enlighet med artiklarna 399–403, gentemot alla kunder med inbördes anknytning som inte utgör institut, inte överstiger av institutets godtagbara kapital. Om beloppet på överstiger av institu tets godtagbara kapital, ska värdet på exponeringen, efter det att hänsyn tagits till effekten av kreditriskreduceringen i enlighet med artiklarna 399–403, inte överstiga ett rimligt gränsvärde i förhållande till institutets godtagbara kapital. Detta gränsvärde ska fastställas av instituten och vara förenligt med de riktlinjer och processer som avses i artikel 81 i direktiv /36/EU för att bemöta och kontrollera koncentrationsrisker. Detta grän svärde får inte överstiga av institutets godtagbara kapital. Medlemsstaterna får fastställa ett lägre tröskelvärde än joner EUR och ska informera och kommissionen om detta. ska i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1093/2010, med beaktande av effekten av kreditriskreduce ring i enlighet med artikel 399-403 och resultaten av utveck lingen av skuggbanksverksamhet och stora exponeringar på unionsnivå och internationell nivå, utarbeta riktlinjer för fastställande av lämpliga aggrege ringsgränser mot sådana exponeringar eller snävare individuella gränser för exponeringar mot skuggbankenheter som bedriver oreglerad bankverksamhet. Vid utarbetandet av dessa riktlinjer ska ta hänsyn till om införandet av ytterligare gränser skulle få en väsentligt negativ inverkan på riskprofilen hos institut som är etablerade i unio nen, tillhandahållandet av krediter till den reella ekonomin eller stabiliteten på finansmarknaderna och deras sätt att fungera. ska kommissionen bedöma lämpligheten och inverkan av införandet av gränser för expo neringar mot skuggbankenheter som bedriver oreglerad bank verksamhet, med beaktande av utvecklingen av skuggbanksverk samhet och stora exponeringar på unionsnivå och internationell nivå samt kreditriskreducering i enlighet med artikel 399-403. Kommissionen ska överlämna en rapport till och rådet, om lämpligt tillsammans med ett lagstiftningsförslag om gränser för exponering mot skuggbankenheter som bedriver oreglerad bankverksamhet. 3.Om inte annat följer av artikel 396, ska ett institut iaktta den i punkt 1 föreskrivna relevanta grän sen. 4.Tillgångar som utgörs av krav på och andra exponeringar mot erkända värdepappersföretag i tredjeland får behandlas på det sätt som föreskrivs i punkt 1. 5.De gränsvärden som fastställs i denna artikel får överskri das för exponeringar i institutets handelslager, om följande vill kor är uppfyllda: a)Exponeringar utanför handelslagret gentemot den kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning det gäller över skrider inte den gräns som fastställs i punkt 1, vilken beräk nas med hänvisning till det godtagbara kapitalet, så att över skridandet till sin helhet härrör från handelslagret. b)Institutet uppfyller ett ytterligare kapitalbaskrav för den över skjutande delen i förhållande till den gräns som fastställs i punkt 1, vilket beräknas i enlighet med artiklarna 397 och 398. c)Om tio eller färre dagar har förflutit efter det att överskri dandet uppkom, ska de exponeringar som härrör från han delslagret för kunden eller gruppen av kunder med inbördes anknytning i fråga inte överstiga av institutets god tagbara kapital. L 176/232 Europeiska unionens officiella tidning d)Överskridande som har förelegat i över stiger inte sammanlagt av institutets godtagbara ka pital. I varje fall där gränsvärdet har överskridits ska storleken av överskridandet och namnet på berörd kund och, i tillämpliga fall, namnet på gruppen av kunder med inbördes anknytning, utan dröjsmål anmälas till de behöriga myndigheterna. I denna punkt avses med strukturåtgärder åtgärder som antas av en medlemsstat och genomförs av denna medlemsstats behöriga myndigheter före ikraftträdandet av en rättsakt som uttryckligen harmoniserar sådana åtgärder, vari det fastställs att kreditinstitut som är auktoriserade i medlemsstaten ska minska sina exponeringar mot olika rättsliga enheter beroende på deras verksamhet, oberoende av var dessa verksamheter är belägna, med syftet att skydda insättare och upprätthålla finan siell stabilitet. Trots vad som sägs i punkt 1 i den här artikeln och artikel 400.1 f får de behöriga myndigheterna, när medlemsstaterna antar nationella lagar vari det fastställs att strukturåtgärder måste vid tas inom en bankgrupp, kräva att de institut inom bankgruppen som har insättningar som omfattas av ett insättningsgaranti system i enlighet med och rådets direktiv /19/EG av om system för garanti av insätt ningar (1) eller ett likvärdigt insättningsgarantisystem i tredjeland ska tillämpa en gräns för stora exponeringar men inte lägre än mellan e och och därefter på delgruppsnivå i enlighet med artikel 11.5 för exponeringar inom gruppen, om dessa exponeringar består av exponeringar mot en enhet som inte tillhör samma delgrupp vad gäller struk turåtgärderna i fråga. Vid tillämpning av denna punkt ska följande villkor vara upp fyllda: a)Alla enheter inom samma delgrupp vad gäller strukturåtgär der ska betraktas som en kund eller grupp av kunder med inbördes anknytning. b)De behöriga myndigheterna ska tillämpa en enhetlig gräns för de exponeringar som avses i första stycket. Tillämpningen av denna metod ska inte påverka effektiv tillsyn på gruppnivå och får inte leda till en oproportionerlig negativ inverkan på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet eller utgöra eller skapa ett hinder för den inre marknadens sätt att fungera. (1) EGT L 135, 31.5.1994, s. 5. Innan de behöriga myndigheterna antar de strukturåtgär der som avses i punkt 6 rörande stora exponeringar, ska de före offentliggörandet av beslutet att anta strukturåtgärderna underrätta rådet, kommissionen, de berörda behöriga myndigheterna och samt lägga fram relevanta kvantitativa eller kvalitativa uppgifter om a)räckvidden för de verksamheter som är föremål för struk turåtgärderna, b)en förklaring om varför sådana åtgärder anses vara passande, verksamma och proportionerliga som skydd för insättare, och c)en bedömning av åtgärdernas sannolika positiva eller nega tiva inverkan på den inre marknaden på grundval av infor mation tillgänglig för medlemsstaten. Befogenheten att anta en genomförandeakt för godkän nande eller avvisande av de föreslagna nationella åtgärder som avses i punkt 7 delegeras till kommissionen, som ska agera i enlighet med det förfarande som avses i artikel 464.2. Inom efter att ha mottagit den underrättelse som avses i punkt 7 ska avge ett yttrande till rådet, kommis sionen och den berörda medlemsstaten om de punkter som nämns i den punkten. De berörda behöriga myndigheterna får också avge yttranden till rådet, kommissionen och den berörda medlemsstaten om de punkter som nämns i den punkten. Med största beaktande av de yttranden som avses i andra styc ket ska kommissionen, om det föreligger robusta och starka belägg för att åtgärderna har en negativ inverkan på den inre marknaden som uppväger fördelarna för den finansiella stabili teten, efter att ha mottagit underrättelsen avvisa de föreslagna nationella åtgärderna. Annars ska kommis sionen godkänna de föreslagna nationella åtgärderna och åtgärderna kan vid behov bli föremål för ändringar. Kommissionen ska enbart avvisa de föreslagna nationella åtgär derna, om den anser att de föreslagna nationella åtgärderna leder till en oproportionerlig negativ inverkan på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet och därmed utgör eller skapar ett hinder för den inre marknadens sätt att fungera eller för den fria rörligheten för kapital i enlighet med bestämmelserna i . Kommission ska i sin bedömning beakta EBA:s yttrande och de uppgifter som har lagts fram i enlighet med punkt 7. Europeiska unionens officiella tidning L 176/233 Innan åtgärderna löper ut får de behöriga myndigheterna föreslå nya åtgärder för förlängning av tillämpningsperioden med en ytterligare period varje gång. I så fall ska den under rätta kommissionen, rådet, de berörda behöriga myndigheterna och . Godkännande av dessa nya åtgärder ska vara under kastat den process som anges i denna artikel. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 458. Överensstämmelse med kraven för stora exponeringar Om en exponering i undantagsfall överstiger den gräns som anges i artikel 395.1, ska institutet utan dröjsmål anmäla värdet på exponeringen till de behöriga myndigheterna, som, när omständigheterna föranleder det, får medge institutet en viss tidsfrist inom vilken det ska se till att gränsvärdet efterlevs. Om det belopp på som avses i artikel 395.1 är tillämpligt, får de behöriga myndigheterna genom beslut i varje enskilt fall tillåta att gränsen på i förhållande till institutets godtagbara kapital överskrids. Om förpliktelserna för institut, individuellt eller på under gruppsnivå, enligt denna del inte uppfylls med stöd av artikel 7.1 eller om bestämmelserna i artikel 9 tillämpas på moderinstitut i en medlemsstat, ska åtgärder vidtas för att säkerställa en lämplig riskfördelning inom gruppen. Beräkning av ytterligare kapitalbaskrav för stora exponeringar i handelslagret Det överskjutande belopp som avses i artikel 395.5 b ska beräknas genom att välja av de beståndsdelar i den samlade exponeringen mot kunden eller gruppen av kunder med inbör des anknytning i fråga som har det högsta kapitalkravet för specifik risk enligt del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller krav enligt artikel 299 och del tre avdelning V, varvid summan ska vara lika med det överskjutande belopp som avses i arti kel 395.5 a. 2.Om överskottet inte har funnits i , ska det ytterligare kapitalkravet vara av de krav som avses i punkt 1 för däri ingående beståndsdelar. 3.Från och med den tionde dagen efter det att överträdelsen har uppkommit ska de beståndsdelar som har valts ut i enlighet med punkt 1 hänföras till respektive rad i kolumn 1 i tabell 1 i stigande ordning utifrån krav för specifik risk enligt del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller kraven enligt artikel 299 och del tre avdelning V. Det ytterligare kapitalbaskravet ska mot svara summan av kravet för specifik risk i del tre avdelning IV kapitel 2 och/eller kraven i artikel 299 och del tre avdelning V för dessa beståndsdelar, multiplicerade med respektive faktor i kolumn 2 i tabell 1. Kolumn 1: Överskott utöver gränsvärdena Kolumn 2: Faktor (grundat på procentandelen av det godtagbara kapitalet) Förfaranden för att förhindra institut från att undvika ytterligare kapitalbaskrav Instituten får inte avsiktligt undvika de ytterligare kapitalbaskrav som anges i artikel 397, vilka de annars skulle ådra sig för sådana exponeringar som överskrider den gräns som fastställs i artikel 395.1 så snart sådana exponeringar har förelegat i , genom att tillfälligt överföra exponeringarna i fråga till ett annat bolag inom eller utom samma grupp och/eller genom att företa skentransaktioner för att stänga exponeringen och i stället skapa en ny exponering. Instituten ska ha system som säkerställer att varje överföring som har den verkan som avses i första stycket anmäls till de behöriga myndigheterna. 1.Vid tillämpningen av artiklarna 400–403 ska garanti in kludera andra kreditderivat som erkänns enligt del tre avdelning II kapitel 4, med undantag för kreditlänkade obligationer. 2.Om inte annat följer av punkt 3 i denna artikel, ska en förutsättning för att kreditriskskydd (betalt eller obetalt) ska kunna erkännas, i de fall då detta är tillåtligt enligt artiklarna 400-403, vara att detta sker i enlighet med de krav för godtag barhet och andra krav som anges i del tre avdelning II kapitel 4. L 176/234 Europeiska unionens officiella tidning 3.Om ett institut stöder sig på artikel 401.2, ska det för att betalt kreditriskskydd ska erkännas krävas att de relevanta kra ven i del tre avdelning II kapitel 3 är uppfyllda. För tillämp ningen av denna del ska ett institut inte ta hänsyn till den säkerhet som avses i artikel 199.5–199.7, såvida detta inte är tillåtet enligt artikel 402. 4.Institut ska i möjligaste mån analysera sina exponeringar mot utgivare av säkerheter, tillhandahållare av obetalt kreditrisk skydd och underliggande tillgångar enligt artikel 390.7 när det gäller möjliga koncentrationer och om lämpligt vidta åtgärder och rapportera viktiga resultat till den behöriga myndigheten. Följande exponeringar ska undantas från tillämpningen av artikel 395.1: a)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på nationella rege ringar, centralbanker eller offentliga organ vilka utan stäl lande av säkerhet skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. b)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på internationella organisationer eller multilaterala utvecklingsbanker vilka utan ställande av säkerhet skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. c)Tillgångsposter som utgörs av fordringar för vilka nationella regeringar, centralbanker, internationella organisationer, mul tilaterala utvecklingsbanker eller offentliga organ har lämnat uttryckliga garantier, om fordringar utan säkerhet på den enhet som ställt garantin skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. d)Andra exponeringar gentemot nationella regeringar, central banker, internationella organisationer, multilaterala utveck lingsbanker eller offentliga organ eller exponeringar garante rade av dessa, om fordringar utan säkerhet på den enhet som exponeringen gäller eller som ställt garantin skulle åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. e)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på delstatliga rege ringar eller lokala myndigheter i medlemsstater där sådana krav skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2 eller som utgör andra exponeringar mot eller ga rantier från sådana delstatliga regeringar eller lokala myndig heter, vilka ska åsättas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. f) Exponeringar gentemot de motparter som anges i arti kel 113.6 eller artikel 113.7, om de skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2. Exponeringar som inte uppfyller dessa kriterier, oavsett om de undantas från artikel 395.1 eller ej, ska behandlas som exponeringar gente mot tredje part. g)Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det finns säkerhet i form av kontanta medel insatta hos det långivande institutet eller hos ett institut som är moderföretag eller dotterföretag till det långivande institutet. h)Tillgångsposter och andra exponeringar för vilka det finns säkerhet i form av depositionsbevis, utgivna av det lån givande institutet eller av ett institut som är moderföretag eller dotterföretag till detta och förvarade hos något av dem. i)Exponeringar på grund av outnyttjade kreditfaciliteter som klassificeras som lågriskposter utanför balansräkningen i bi laga I, förutsatt att ett avtal har ingåtts med kunden eller gruppen av kunder med inbördes anknytning enligt vilket utnyttjas, om det har fastställts att leda till att gränsvärdet enligt arti kel 395.1 överskrids. j)Handelsexponeringar mot centrala motparter samt bidrag till obeståndsfonden för centrala motparter. k)Exponeringar mot insättningsgarantisystem enligt direktiv /19/EG till följd av finansieringen av sådana system, om de institut som är medlemmar i systemet har en rättslig eller avtalsmässig skyldighet att finansiera systemet. Kontanta medel som tas emot för en kreditlänkad obligation som givits ut av institutet samt insättningar eller mottagna lån från en motpart till institutet, vilka omfattas av ett avtal om nettning av poster i balansräkningen vilket godkänts enligt del tre avdelning II kapitel 4 ska anses hänförliga till led g. De behöriga myndigheterna får helt eller delvis undanta följande exponeringar: a)Säkerställda obligationer i enlighet med artikel 129.1, 129.3 och 129.6. b)Tillgångsposter som utgörs av fordringar på delstatliga rege ringar eller lokala myndigheter i medlemsstater där sådana krav skulle tilldelas riskvikten enligt del tre avdelning II kapitel 2 eller som utgör andra exponeringar mot eller ga rantier från sådana delstatliga regeringar eller lokala myndig heter, vilka ska åsättas riskvikten enligt del tre avdel ning II kapitel 2. Europeiska unionens officiella tidning L 176/235 c)Exponeringar, även andelar eller andra typer av innehav, som ett institut har gentemot sitt moderföretag, andra dotterföre tag till moderföretaget eller sina egna dotterföretag, under förutsättning att dessa företag är föremål för samma grupp baserade tillsyn som institutet självt i enlighet med denna förordning, direktiv /87/EG eller med motsvarande standarder i ett tredjeland. Exponeringar som inte uppfyller dessa kriterier, oavsett om de är undantagna från arti kel 395.1 eller ej, ska behandlas som exponeringar gentemot tredje part.