prop · H3031d10 · 2015-09-21 00:00:00 — Enligt tandvårdslagen (1985:125) ska folktand- vården svara för regelbunden och fullständig tandvård för barn och ungdomar t.o.m. det år då de fyller . Den fria tandvården för barn har successivt byggts ut i olika åldersgrupper allt sedan 1960- talet. Frågan om huruvida avgiftsfriheten ska vara beroende av föräldrarnas inkomster har varit föremål för diskussion. Men redan i Kungl. Maj:ts proposition med förslag om allmän tand- vårdsförsäkring m.m. (prop. 1973:45) anfördes att det skulle vara praktiskt ogenomförbart att upprätthålla en inkomstprövningsapparat för att pröva en subventionering av kostnad för tand- vård. Vidare anfördes att en allmän tandvårdsför- säkring med rimlig ersättningsnivå till alla be- folkningsgrupper i många fall kunde väntas minska låginkomstgruppernas tandvårdskostna- der avsevärt och därmed underlätta för dessa grupper att söka en mera fullständig tandvård. Tandvården för barn och ungdomar är avgiftsfri t.o.m. det år de fyller . Avgifter för läkemedel och förbrukningsartiklar till barn De flesta läkemedel som förskrivs på recept, vissa preventivmedel, stomiartiklar och vissa förbrukningsartiklar är subventionerade. Patien- ten betalar endast en s.k. egenavgift när läke- medel hämtas ut på recept. Subventionen inne- bär att den förmånsberättigade under en tolv- månadersperiod sammanlagt inte betalar mer än 0,05 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. Alla barn i samma hushåll har ett gemensamt hög- kostnadsskydd. Detta regleras i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. En del läkemedel är avgiftsbefriade, såsom insulin för diabetiker. Några landsting betalar också hela eller en del av egenavgiften för vissa läkemedel och vissa patientgrupper, t.ex. vissa preventivmedel till unga kvinnor. Avgifter för livsmedel för särskilda näringsändamål Vid vissa sjukdomar, födoämnesintolerans eller funktionsnedsättning kan specialkost eller näringslösningar krävas. har rätt till kostnadsreducering vid inköp av speciallivsmedel som förskrivits av läkare vid följande diagnoser: 7.laktosintolerans (medfödd och sekundär) Rabatten träder in när kostnaderna för special- livsmedlen vid ett inköpstillfälle överstiger . Den mängd som får expedieras får motsvara högst 90 dagars förbruk- ning. Kostnaderna för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelse- kontrollerande medel och förbrukningsartiklar som ingår i läkemedelsförmånerna. Vårdavgifter för bl.a. asylsökande barn Ett landsting ska erbjuda bl.a. asylsökande barn hälso- och sjukvård och tandvård i samma om- fattning som för barn som är bosatta inom . Som barn räknas de som inte har fyllt . betalar asylsökande, såväl vuxna som barn, en vårdavgift på för besök hos läkare inom den offentliga primärvården och för läkarvård som ges efter remiss av sådana läkare, för annan sjukvårdande be- handling än läkarvård, om den ges av en vård- givare efter remiss av en läkare inom den offent- liga vården, och för sjukresa. Av- gifterna ska betalas endast om motsvarande av- gift ska betalas av andra vårdtagare. För recept- förskrivna läkemedel ska asylsökande betala en avgift med högst . Enligt Migrations- verkets praxis ger myndigheten ersättning för läkemedel som omfattas av lagen om läke- medelsförmåner m.m. Egenavgiften inkluderar även insulin, stomiartiklar och förskrivna livs- medel till barn . ersätter hela kostnaden för förbrukningsartiklar som behövs för att tillföra kroppen ett läkemedel eller för egenkontroll av medicinering och som har skrivits ut på hjälpmedelskort. behöver således inte betala egenavgift för sådana varor. Enligt apotekens och praxis betalas i avgift per expediering, dvs. oavsett hur många läkemedel som hämtas ut . Utbyte av läkemedel på apotek, dvs. från ett förskrivet läkemedel till ett likvärdigt generiskt läkemedel, sker inte när det gäller asyl- sökande. Avgiftsfrihet gäller för förebyggande barna- och mödravård som ges av en vårdgivare inom den offentliga primärvården, förlossningsvård samt vård enligt smittskyddslagen (2004:168). Har en asylsökande inom en sexmånaders- period betalat mer än för läkarbesök, sjukresor och receptförskrivna läkemedel får betala ett särskilt bidrag. Finns det i en familj fler än ett barn som inte fyllt ska beloppet avse det sammanlagda belopp som betalats för barn i familjen. Vårdavgifter för barn som vistas i utan nödvändiga tillstånd Landstingen har skyldighet att i vissa fall erbjuda bl.a. hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Det landsting där personen vistas ska erbjuda den föreskrivna vården. Förmånerna gäller dock inte personer som endast tillfälligt avser att vistas i . Barn som inte fyllt ska erbjudas vård i samma omfattning som erbjuds dem som är bosatta inom . Ett landsting ska också erbjuda de aktuella personerna de läkemedel som förskrivs i samband med vård. Det gäller dock enbart de läkemedel som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. För barn ingår läke- medel i samma omfattning som för barn som är bosatta inom . Av förordningen (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd följer att utlänningar som omfattas av denna förordning ska betala vård- avgift på för läkarbesök inom lands- tingets hälso- och sjukvård eller hos läkare som får ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkar- vårdsersättning eller enligt vårdavtal med lands- tinget samt för läkarvård som ges efter remiss av sådana läkare. Avgiften för annan sjukvårdande behandling än läkarvård uppgår till och avgiften för sjukresa är max . Kostnadsfrihet gäller för förebyggande barna- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 och mödravård som ges av en vårdgivare inom den offentliga primärvården och för förloss- ningsvård. För läkemedel ska de som omfattas av förordningen betala en avgift med högst 50 kro- nor per läkemedel för förskrivna läkemedel som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. Tandvård hos en tandläkare som omfattas av det statliga tandvårdsstödet är kostnadsfri för barn som inte har fyllt . Kärnan i den svenska hälso- och sjukvården, tandvården m.m., som det allmänna bekostar, består av åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Läkemedelsbehandlingar utgör en viktig del av denna verksamhet. Läkemedel och andra varor som förskrivs bekostas i de flesta fall delvis av patienten själv genom egenavgifter, delvis av staten via bidrag till landstingen samt till viss del av landstingen själva. Föreskrifter om vilka läke- medel och andra varor som är subventionerade, vilka som har tillgång till sådana läkemedel och varor samt om de avgifter patienterna ska betala finns i olika författningar. Lagen om läkemedelsförmåner m.m. Lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. innehåller bl.a. bestämmelser om läkemedels- förmåner och prisreglering av varor som ingår i läkemedelsförmånerna, vilka som har rätt till förmånerna och förmånernas innehåll. Med läkemedelsförmåner avses enligt lagen ett skydd mot höga kostnader vid inköp av för- månsberättigade läkemedel och andra varor. Förmånerna innebär en reducering av den en- skildes kostnader för sådana läkemedel och andra varor. Förmånerna omfattar receptbelagda och receptfria läkemedel, vissa preventivmedel, för- brukningsartiklar som behövs vid stomi samt förbrukningsartiklar som behövs för att tillföra kroppen ett läkemedel eller för egenkontroll av medicinering (15–18 §§). Det är som beslutar om ett läkemedel eller en vara ska ingå i läkemedels- förmånerna, dvs. subventioneras av det offent- liga. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Rätt till läkemedelsförmåner har den som är bosatt i , den som inte är bosatt här men som omfattas av EU-ländernas sociala trygghets- system, i vissa fall den som lämnar landet för att studera i ett annat land samt den som utan att vara bosatt i har anställning här. Sist- nämnda kategori förmånsberättigade har dock inte rätt till förmåner vad avser förbruknings- artiklar vid stomi (4 §). Förmånerna innebär som anges ovan en redu- cering av den enskildes kostnader för vissa läke- medel och andra varor. Enligt 5 § beräknas kost- nadsreduceringen på den sammanlagda kost- naden för de läkemedel och andra varor som den förmånsberättigade köper räknat från det första inköpstillfället. Reduceringen lämnas vid varje inköpstillfälle på grundval av den sammanlagda kostnaden för de dittills och vid tillfället inköpta varorna. Den förmånsberättigade ska under ettårs- perioden inte betala mer än ett belopp som mot- svarar 0,05 gånger prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, avrundat nedåt till närmaste femtiotal kronor (kostnadstaket). Så länge den sammanlagda kostnaden för för- månsberättigade varor inte överstiger ett belopp som motsvarar 0,5 gånger kostnadstaket lämnas ingen kostnadsreducering. När den samman- lagda kostnaden överstiger detta belopp, utgör kostnadsreduceringen: 0,5 gånger men inte 0,954 gånger kostnads- av den del som överstiger av den del som överstiger men inte 2,454 gånger kost- När den sammanlagda kostnaden överstiger ett belopp som motsvarar 2,454 gånger kostnads- taket är den förmånsberättigade befriad från att betala ytterligare kostnader under den resterande delen av ettårsperioden. Har en förälder eller har föräldrar gemensamt flera barn i sin vård, tillämpas kost- nadsreduceringen gemensamt för barnen. Kost- nadsreduceringen gäller räknat från första inköpstillfället även för barn som fyller . Det som redovisas ovan innebär att den en- skildes kostnader för läkemedel och andra varor som omfattas av förmånerna som regel reduceras stegvis samt att den enskildes kostnader som mest uppgår till . För vissa förbrukningsartiklar sker dock inte en stegvis reducering av kostnaderna, utan dessa artiklar ska alltid tillhandahållas kost- nadsfritt (19 §). Föreskrifterna om kostnadsreducering i 5 § tillämpas i fråga om ett läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna om det har förskrivits för människor av läkare, tandläkare, sjuksköterska, barnmorska eller legitimerad tandhygienist i syfte att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjuk- dom eller symtom på sjukdom eller i likartat syfte och under förutsättning att receptet är försett med en kod som identifierar den arbets- plats som receptutfärdaren tjänstgör vid (arbets- platskod) (6 §). I 21 § finns bestämmelser om utbyte av läke- medel. Dessa bestämmelser syftar till ökad pris- konkurrens och kostnadsbesparingar. I vissa fall får sådant utbyte inte ske av medicinska orsaker och i andra fall kan patienten välja att motsätta sig utbyte. I sistnämnda fall får patienten betala de merkostnader som uppkommer på grund av att utbyte inte sker. Förordningen om läkemedelsförmåner m.m. Förordningen (2002:687) om läkemedelsför- måner m.m. innehåller bestämmelser som an- sluter till bestämmelserna i lagen om läkemedels- förmåner m.m. Förordningen innehåller bl.a. bestämmelser som innebär krav på att förskriv- ningar av vissa varor ska göras på ett hjälp- medelskort (8 §) samt bestämmelser som bl.a. har till syfte att motverka att förmånsberättigade varor tas ut i en större mängd än vad som är nödvändigt (2 och 11 §§). Lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. I lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. finns bestämmelser om lands- tingens skyldigheter att, utöver vad som följer av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) samt tand- vårdslagen (1985:125), erbjuda hälso- och sjuk- vård samt tandvård åt asylsökande och vissa andra utlänningar. Enligt denna lag ska landsting erbjuda följande barn (personer som inte har fyllt ) vård i samma omfattning som erbjuds den som är bosatt inom : –barn som är asylsökande, –barn som har sökt uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt, –barn som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller efter tillfälligt skydd och som inte är folkbokförda i landet, –barn som hålls i förvar, samt –barn som vistas här med stöd av vissa tids- begränsade uppehållstillstånd. Detta innebär bl.a. att även erbjuder läkemedel och vissa varor, t.ex. stomiartiklar, till de barn som omfattas av bestämmelserna i denna lag. Även barn som meddelats beslut om avvis- ning eller utvisning omfattas av lagen, under förutsättning att de inte håller sig undan verkställighet av beslutet. I sådana fall omfattas de i stället av lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Förordningen om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar I förordningen (1994:362) om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar finns bestämmelser om den avgift som asylsökande m.fl. själva ska betala för besök i sjukvården och för läkemedel. För receptförskrivna läkemedel ska den som om- fattas av lagen betala en avgift med högst . Avgiften gäller oavsett om ett läkemedel förskrivs till ett barn eller en vuxen. Om en utlänning inom loppet av en sex- månadersperiod betalat mer än för läkarbesök, annan sjukvårdande behandling än läkarvård, sjukresor och receptförskrivna läkemedel, får betala ut ett särskilt bidrag för de kostnader som överstiger . Finns det i en familj fler än ett barn som inte fyllt ska beloppet avse det sammanlagda belopp som betalats för barn i familjen. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd Landstingen har enligt lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd en skyldighet att erbjuda hälso- och sjukvård samt tandvård till vissa utlänningar som vistas inom ett landsting utan att vara bosatta där. Lagen omfattar utlänningar som vistas i utan stöd av myndighetsbeslut eller författning. Personer som endast tillfälligt avser att vistas i landet omfattas inte av lagen. Härmed avses att från personkretsen undanta t.ex. personer som reser till utan nödvändiga tillstånd eller vistas i landet än beviljad visering med syftet att få subventionerad hälso- och sjukvård. Genom att lagen endast riktar sig till utlänningar som vistas olovligen i landet omfattas inte t.ex. turister och affärsresenärer som har tillstånd att vistas i landet (se prop. 2012/13:109 s. 58). Barn, dvs. personer som inte fyllt , ska erbjudas vård i samma omfattning som erbjuds dem som är bosatta inom (6 §). Ett landsting ska även erbjuda dem som omfattas av lagen de läkemedel som förskrivs i samband med vård som ges med stöd av lagen. Det gäller dock enbart läkemedel som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. (9 §). Förordningen om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd I förordningen (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nöd- vändiga tillstånd finns bestämmelser om de av- gifter som en utlänning ska betala själv enligt lagen om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Bland annat ska de som omfattas av förordningen be- tala en avgift på högst per läkemedel för förskrivna läkemedel som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. (7 §). Avgifts- skyldigheten gäller såväl barn som vuxna. FN:s konvention om barnets rättigheter har genom att 1990 ratificera FN:s kon- vention om barnets rättigheter (barnkonven- tionen) förbundit sig att leva upp till konven- tionens bestämmelser som bl.a. slår fast att barn 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 är självständiga individer med egna rättigheter Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som ska respekteras. har i sina remissvar uttryckt ett stöd för förslaget och dess intentioner. borgerliga och politiska rättigheter som eko- nomiska, sociala och kulturella rättigheter. Flera remissinstanser har dock lämnat syn- ventionens grundläggande principer om icke- punkter eller vill lyfta vissa farhågor kopplade till diskriminering, barnets bästa, rätten till liv och utveckling samt rätten att komma till tals har en egen självständig betydelse, men de ska också läns landsting, och genomsyra de övriga bestämmelserna i kon- underlag om antalet barn vars föräldrar väntar Konventionen erkänner barnets rätt att åt- med att hämta ut läkemedel av ekonomiska skäl. njuta bästa uppnåeliga hälsa och rätt till sjukvård framför i stället att det är väl känt att familjer med låga inkomster i sträva efter att säkerställa att inget barn är mindre omfattning hämtar ut läkemedel. berövat sin rätt att ha tillgång till sådan hälso- och undrar om man med sträva efter att till fullo förverkliga denna rätt reformen löser hela problemet då ojämlikhet och ska särskilt vidta lämpliga åtgärder för att även orsakas av att vissa läkemedel inte omfattas bl.a. minska spädbarns- och barnadödligheten, säkerställa att alla barn tillhandahålls nödvändig Flera landsting såsom läns sjukvård och hälsovård samt bekämpa sjukdom landsting, , Västra Enligt den av beslutade strategin för Kommuner och Landsting (SKL) framför att att stärka barnets rättigheter i (prop. kostnaderna är för lågt beräknade och inte tar 2009/10:232) ska all lagstiftning som rör barn hänsyn till ökade kostnader jämfört med nuläget. utformas i överenstämmelse med barnkonven- Vidare pekar SKL, , landsting m.fl. på att det råder osäkerhet om hur många barn som vistas i utan tillstånd 4.6.4Regeringens förslag och bedömning och att ökningen av befolkningsgruppen beräk- Kostnadsfria läkemedel för barn Regeringens förslag: Läkemedel och andra för- månsberättigade varor som avses i 15–18 §§ lagen om läkemedelsförmåner m.m. ska vara kostnadsfria för en förmånsberättigad person som vid inköpstillfället inte har fyllt . Nu- varande kostnadsreducering för barn ska tas bort. Regeringens bedömning: Motsvarande kost- nadsfrihet som föreslås ovan bör också gälla barn som omfattas av lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. eller av lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. nas till av Statistiska central- byrån. SKL, , Söder- manlands läns landsting, , läns landsting, , , Västra Göta- lands läns landsting, läns landsting, , () och läkarför- bund lyfter farhågor om att det finns risk att det förutom den önskade effekten av ökad använd- ning av läkemedel även sker en oönskad ökning av läkemedelsanvändningen bland barn och ung- domar. Det finns också en risk att förskjut- ningen sker från egenvård till vård, med even- tuellt fler vårdbesök. Kopplat till dessa farhågor pekar flera remissinstanser på vikten av att re- formen följs upp och att nödvändiga förutsätt- ningar för detta säkerställs. , , och påpekar att det finns behov av att anpassa befintliga it-system men att det inte tillräckligt tydligt framgår i departements- promemorian att det handlar om dels ändringar i högkostnadsdatabasen, dels i apotekens recept- expedieringssystem. framför att för- slaget påverkar betalningsflöden samt genererar kostnader för it-utveckling på apoteken. Skälen för regeringens förslag och bedöm- ning: Regeringen aviserade i budgetproposi- tionen (prop. 2014/15:1 utg. omr. 9 avsnitt 4.5 och 4.7.5) att personer ska få läkemedel och andra förmånsberättigade varor inom läkemedelsförmånerna kostnadsfritt. Detta ska även gälla de personer som omfattas av lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. eller av lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa ut- länningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. I samband med behandling av regeringens budgetproposition ut- talade socialutskottet att det inte ställde sig bakom regeringens förslag om ökat anslag för reformen (bet. 2014/15:SoU1, rskr. 2014/15:71). Av ekonomiska vårproposition (prop. 2014/15:100) framgår att regeringen anser att förslaget ändå ska genomföras med ikraft- trädande och att regeringen avser att återkomma i denna fråga i budget- propositionen . Förslagen som lämnas i denna proposition syftar till att reformen ska kunna genomföras. Varför behövs kostnadsfria läkemedel för barn? En utgångspunkt för reformen är att den ska möjliggöra en vård på lika villkor oavsett barn- familjers ekonomi och därigenom utjämna hälsoskillnader mellan barn och unga. Inga barn eller unga ska behöva avstå från läkemedels- behandling av ekonomiska skäl. Den föreslagna reformen är således i linje med statens och lands- tingens tidigare insatser som bl.a. resulterat i att hälso- och sjukvård, tandvård, speciallivsmedel och vacciner till barn och unga är kostnadsfria eller i vissa fall kraftigt subventionerade. Reformen korresponderar också med FN:s kon- vention om barnets rättigheter som erkänner barnets rätt att åtnjuta bästa uppnåeliga hälsa. subventioneras läkemedel och vissa varor till barn genom olika regelverk, beroende på om barnet är boende i , asyl- sökande eller vistas i utan nödvändiga tillstånd. En ytterligare utgångspunkt för re- 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 formen är att barn och unga, oavsett vilket regel- verk som är tillämpligt, ska behandlas lika. Bland remissinstanserna finns ett brett stöd för reformen och dess intentioner. Vad och vilka omfattas av förslaget om kostnadsfrihet? Reformen omfattar kostnadsfrihet för läkemedel och andra förmånsberättigade varor som avses i 15–18 §§ lagen (2002:160) om läkemedelsför- måner m.m. Läkemedelsförmånerna kan omfatta såväl receptbelagda som receptfria läkemedel, vissa preventivmedel, förbrukningsartiklar som behövs vid stomi och förbrukningsartiklar som behövs för att tillföra kroppen ett läkemedel eller för egenkontroll av medicinering. Förbruknings- artiklar är i vissa fall kostnadsfria, men som regel innebär förmånerna en reducering av den en- skildes kostnader för sådana läkemedel och andra varor som ingår i förmånerna. Läkemedel som faller utanför förmånen, dvs. de som inte omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. samt läkemedel för egenvård, omfattas således inte av reformen om kostnadsfrihet. I likhet med vad som gäller för patienter som uppnått full kostnadsreducering enligt 5 § ska den kost- nadsfrihet som föreslås inte heller omfatta merkostnader som uppkommer i situationer där en patient själv väljer att inte byta ut ett läke- medel. I enlighet med de utgångspunkter för re- formen som redovisats bör dessa läkemedel och andra varor vara kostnadsfria för de barn som vid inköpstillfället inte har fyllt och som har rätt till förmåner enligt lagen om läkemedels- förmåner m.m. Förslaget innebär således att kostnadsfrihet kommer att gälla för förmåns- berättigade barn som är bosatta i , barn som inte är bosatta här men som har rätt till vårdförmåner och omfattas av EU-ländernas sociala trygghetssystem, barn som är bosatta här men som studerar i ett annat land samt de barn som utan att vara bosatta i har anställ- ning här. Sistnämnda kategori förmåns- berättigade har dock inte rätt till förmåner vad avser förbrukningsartiklar som behövs vid stomi. Utöver de barn vars förmåner regleras i lagen om läkemedelsförmåner ska även asylsökande barn m.fl. samt barn som vistas i utan nödvändiga tillstånd omfattas av reformen. Detta innebär att förmånsberättigade läkemedel och varor ska vara kostnadsfria för barn som omfattas av lagen (2008:344) om hälso- och 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 sjukvård för asylsökande m.fl. eller av lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa ut- länningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd. Kostnadsfriheten bör gälla till den dag barnet fyller . Avgiftsskyldighet för läkemedel för asyl- sökande m.fl. regleras i förordningen (1994:362) om vårdavgifter m.m. för vissa utlänningar. Regeringen har för avsikt att genomföra re- formen för asylsökande barn m.fl. genom änd- ring i denna förordning. Vad gäller utlänningar som omfattas av lagen om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd har landstingen en skyldighet att erbjuda dessa de läkemedel som förskrivs i samband med vård som ges med stöd av lagen och som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. I förord- ningen (2013:412) om vårdavgifter m.m. för utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd regleras vilka avgifter utlänningen ska betala för läkemedel.