prop · H30310 · 2015-11-03 00:00:00 — Regeringen anser att formkraven kring aktuellt åtagande bör vara de- samma som för åtagandet att lämna kontrolluppgifter om pensions- försäkringar och sådana avtal om tjänstepension som är jämförbara med en pensionsförsäkring och föreslår därför att åtagandet ska lämnas på fastställt formulär. Med hänsyn till att värdepapperscentraler som hör hemma i en annan stat inom EES än ska ge in ett åtagande till och att åtagandet ska lämnas enligt fastställt formulär anser regeringen att det är självklart att ett muntligt åtagande inte är tillräckligt. Det behöver därför inte anges i paragrafen att åtagandet ska vara skriftligt (se prop. 2010/11:165 s. 780). Regeringen delar inte uppfattning att åtagandet bör undertecknas av värdepapperscentralen. Av 38 kap. 2 § skatteför- farandelagen följer indirekt att ett åtagande enligt 23 kap. 6 § skatte- förfarandelagen om att lämna kontrolluppgifter om pensionsförsäkringar och sådana avtal om tjänstepension som är jämförbara med en pensionsförsäkring inte behöver undertecknas. Regeringen anser att skäl saknas att ha ett annat krav på aktuellt åtagande och föreslår därför inte att åtagandet ska undertecknas. Regeringen föreslår vidare att åtagandet ska innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för värdepapperscentralen och avstämnings- bolaget. Vad som avses med nödvändiga identifikationsuppgifter bör regleras närmare i skatteförfarandeförordningen. Identifikationsuppgifter är normalt namn, organisationsnummer eller motsvarande utländskt nummer och postadress (jfr 5 kap. 9 § samma förordning). , som tillstyrker förslaget, anser att avstämningsbolaget ska ha det yttersta ansvaret om en värdepapperscentral inte lämnar in ett åtagande, dvs. att avstämningsbolaget i sådant fall ska lämna aktuella kontrolluppgifter till . Som anförs ovan anser regeringen att det inte är en lämplig lösning att ålägga avstämningsbolagen någon kontrolluppgiftsskyldighet, eftersom det bl.a. skulle medföra en mycket betydande administrativ börda för bolagen. lyfter dessutom fram bl.a. att det finns ett stort behov av en översyn av bestämmelserna om uppgiftslämnade i skatteförfarande- lagen, att det bör införas en lagstiftning som möjliggör för verket att tilldela svenskt organisationsnummer till ett gränsöverskridande finansiellt företag utan fast driftställe i i fall där företaget själv inte ansöker om detta och att det i vissa fall är oklart vad som gäller när aktuella uppgiftsskyldigheter inte fullgörs. Det ryms inte inom ramen för detta lagstiftningsärende att bedöma huruvida det finns ett behov av en eventuell översyn eller föreslå en lagstiftning om tilldelande av svenska organisationsnummer. I avsnitten 7.4 och 7.5 anges att avstämningsbolag ska anmäla till vilken värdepapperscentral som bolaget har anlitat när det gäller avstämningsregister eller motsvarande utländskt register och när det gäller ansvaret för aktieboken. kan således via få kännedom om vilken värdepapperscentral ett avstämningsbolag har anlitat i vissa fall. Normalt borde bolaget ha anlitat samma värdepapperscentral när det gäller sådana anknutna tjänster som är av intresse här. Ett åtagande förutsätter att en värdepapperscentral kommer att vidta någon åtgärd som medför en skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt skatteförfarandelagen och att den åtgärden görs för ett avstämningsbolag. I de flesta fallen torde det finnas ett avtal mellan värdepapperscentralen och avstämningsbolaget. Mot den bakgrunden anser regeringen att det saknas skäl att tro att uppgiftsskyldig- heterna inte kommer att fullgöras. Regeringen kommer dock att följa utvecklingen avseende tillämpningen av de nya bestämmelserna i skatteförfarandelagen. får vidare använda de verktyg som finns reglerade i skatteförfarandelagen, om någon inte fullgör sin uppgiftsskyldighet. Förslaget innebär en ändring av 38 kap. 1 § 2 skatteförfarandelagen och att en ny paragraf, 23 kap. 8 §, införs i skatteförfarandelagen. Skatteavdrag för preliminär skatt I skatteförfarandelagen finns det även bestämmelser om skyldighet att göra skatteavdrag för preliminär skatt, dvs. att innehålla den skatt som preliminärt ska betalas. Skyldigheten gäller den som betalar ut bl.a. ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt inkomst- skattelagen. Skatteavdrag ska göras då utbetalning sker (10 kap. 2 § skatteförfarandelagen). I fråga om ränta och utdelning som lämnas i pengar och som omfattas av kontrolluppgiftsskyldighet enligt 17 eller 19 kap. skatteförfarande- lagen (se ovan under rubriken om kontrolluppgiftsskyldighet för centrala värdepappersförvarare) ska som huvudregel skatteavdrag göras (10 kap. 15 § skatteförfarandelagen). Skatteavdrag ska som huvudregel också göras från sådan annan avkastning än kapitalvinst som hänför sig till fordringsrätter eller delägarrätter och som utgör intäkt i inkomstslaget kapital, i den mån kontrolluppgift ska lämnas och avkastningen betalas ut tillsammans med ränta eller utdelning som omfattas av kontrolluppgifts- skyldighet. Vissa undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag finns (10 kap. 16–18 §§ skatteförfarandelagen). I 10 kap. 20 § skatte- förfarandelagen finns bestämmelser om återbetalning av skatteavdrag som har gjorts med för högt belopp. En skattedeklaration ska lämnas bl.a. av den som är skyldig att göra redovisas i en arbetsgivardeklaration och den ska innehålla uppgift om den sammanlagda ersättning som utbetalaren är skyldig att göra skatte- avdrag för och sammanlagt avdraget belopp (26 kap. 3 § och 19 § 1 och 2 skatteförfarandelagen). Skatter som ska redovisas i en skattedekla- ration ska vara betalda senast den dag då deklarationen ska ha kommit in till (62 kap. 3 § första stycket skatteförfarandelagen). får förelägga den som inte fullgör sin skyldighet att göra skatteavdrag att fullgöra sin skyldighet (10 kap. 21 § skatteförfarande- Om skyldigheten att göra skatteavdrag inte har fullgjorts, ska skattetillägg tas ut (49 kap. 9 § samma lag). Precis som när det gäller kontrolluppgifter är det viktigt att säkerställa att skatteavdrag görs och betalas in till på samma sätt som gör . En skyldighet för en värdepapperscentral att innehålla preliminär skatt relaterar till en anknuten tjänst enligt bilaga B i förordningen om värde- Den förutsätter nämligen att värdepapperscentralen har åtagit sig att betala ut ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen. Om en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än för ett avstämningsbolags räkning kommer att betala ut ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt inkomst- skattelagen, anser regeringen att värdepapperscentralen på samma sätt som för kontrolluppgifter ska ge in ett åtagande till om att Även detta åtagande ska lämnas på fastställt formulär och innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för värdepappers- centralen och avstämningsbolaget. Se vad som sägs ovan om åtagande om att lämna vissa kontrolluppgifter. Att ett åtagande regleras i 10 kap. skatteförfarandelagen om att göra farandelagen om att lämna vissa kontrolluppgifter behöver inte innebära att två åtaganden ska lämnas in till . Av avsnitt 13.1 framgår också att värdepapperscentraler som hör hemma i en annan stat inom EES än i vissa fall ska lämna in ett åtagande till om att ansvara för kupongskatt. Det är som fastställer formulär (22 kap. 3 § För att underlätta för aktuella värdepapperscentraler kan det vara lämpligt att ett formulär fastställs, som innehåller åtagandena. Som framgår ovan kan det inte uteslutas att det kan vara någon annan utländsk juridisk person än en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än som för ett avstämningsbolag betalar ut ränta, utdelning eller annan avkastning som medför skyldighet att göra skatteavdrag enligt skatteförfarandelagen, varför regleringen även bör omfatta sådana utländska juridiska personer. Regeringen anser inte, såsom , att åtagandet om att göra skatteavdrag av tydlighetsskäl även bör omfatta en skyldighet att lämna en arbetsgivardeklaration och att betala in avdragen skatt. av gällande bestämmelser i skatteförfarandelagen (26 kap. 3 § och 19 § 1 och 62 kap. 3 § första stycket). Ett åtagande om att göra skatteavdrag innefattar således också en skyldighet att lämna en arbetsgivardeklaration och att betala in skatten till . Däremot kan det vara lämpligt att i sin information till aktuella värdepapperscentraler på ett tydligt sätt upplyser om detta. Detta bör också tydligt framgå av avtalet mellan t.ex. värdepapperscentralen och avstämningsbolaget. Förslaget innebär att 10 kap. 1 § och 38 kap. 1 § 2 skatteförfarande- lagen ändras och att en ny paragraf, 10 kap. 22 §, införs i lagen. Automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton trädde IDKL i kraft (prop. 2014/15:41, bet. 2014/15:SkU13, rskr. 2014/15:105). IDKL ska tillämpas av rapporte- ringsskyldiga finansiella identifiera finansiella konton som innehas av amerikanska personer och därför är rapporteringspliktiga. IDKL är en del i den lagstiftning som syftar till att genomföra det s.k. med . 2015/16:29 föreslås en ny lag, IDKAL. IDKAL ska tillämpas av rapporteringsskyldiga finansiella identifiera finansiella konton som innehas av personer med hemvist i en annan stat eller jurisdiktion än eller och därför är rapporteringspliktiga. Vad som avses med rapporteringsskyldigt finansiellt institut framgår av 2 kap. 19 § IDKL respektive 2 kap. 21 § IDKAL. En värdepappers- central kan vara ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut. Definitionen förutsätter dock att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är ett svenskt finansiellt institut eller ett utländskt finansiellt institut med ett fast driftställe i . I 2 kap. 11 § första stycket IDKL respektive IDKAL anges att ett finansiellt konto är ett konto hos ett finansiellt institut. Det innebär bl.a. att en svensk värdepapperscentral är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet enligt 2 kap. 19 § IDKL respektive 2 kap. 21 § IDKAL när det gäller ett konto som har lagts upp av ett kontoförande institut hos den svenska värdepapperscentralen, om inte det kontoförande institutet är registrerat som förvaltare av de finan- siella instrument som kontot omfattar (se t.ex. prop. 2014/15:41 s. 162). I andra länder synes en annan lösning ha valts när det gäller frågan om det är värdepapperscentralen eller motsvarigheten till det kontoförande institutet som ska vara det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. I en samförståndsförklaring till anges t.ex. att ansvaret alltid ska ligga på det andra finansiella institutet och inte på värdepapperscentralen. Det torde innebära att ålägger mot- svarigheter till danska kontoförande institut att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga konton medan , som nämnts, ålägger svenska värdepapperscentraler att lämna sådana uppgifter om det kontoförande institutet inte är registrerat som förvaltare av de finansiella instrument som kontot omfattar. Det innebär att i de fall värdepappers- centralen är dansk som motsvarigheten till det kontoförande institutet är svenskt kan det bli så att ingen av dem åläggs skyldigheterna som rapporteringsskyldigt finansiellt institut med avseende på det rapporteringspliktiga kontot hos värdepapperscentralen. 2015/16:10 Ändringar bör göras i IDKL och IDKAL för att en sådan situation inte ska kunna uppstå. I promemorian föreslogs därför, med avseende på IDKL, att även värdepapperscentraler som hör hemma i en annan stat inom EES än ska kunna anses vara rapporteringsskyldiga finansiella institut och att de i så fall ska ge in ett åtagande till om att lämna kontrolluppgifter enligt 22 a kap. skatte- förfarandelagen, där skyldigheten för rapporteringsskyldiga finansiella institut att lämna kontrolluppgifter med anledning av FATCA regleras. Med anledning av vad , med instäm- mande av , anför finner regeringen emellertid att skyldigheterna för ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut bör åligga det i stället för värdepapperscentralen som hör hemma i en annan stat inom EES än i de fall då ett svenskt institut har lagt upp ett konto hos en sådan värdepapperscentral. Eftersom det inte kan uteslutas att ett svenskt finansiellt institut kan lägga upp ett konto hos en värdepapperscentral från tredjeland bör bestämmelsen dock inte begränsa sig till de fall då värdepapperscentralen hör hemma i en annan stat inom EES än , utan gälla även i ett sådant fall då ett svenskt institut har lagt upp ett konto hos en värdepapperscentral från tredjeland. Detta uppnås genom att det tas in en bestämmelse i 2 kap. 11 § IDKL om att ett konto som har lagts upp hos en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än av ett svenskt finansiellt institut eller ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses finnas hos det svenska finansiella institutet eller fasta driftstället. Det innebär att ett svenskt finansiellt institut eller fast driftställe som lagt upp ett konto hos en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än är det rapporteringsskyldiga finansiella om övriga förutsättningar för detta är uppfyllda. Detta bör gälla även ett konto som har lagts upp hos en värdepapperscentral från tredjeland. Av 2 kap. 19 § IDKL framgår att ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses vara ett svenskt finansiellt institut vid bedömningen av om det är ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt lagen. Andra förutsättningar för att ett finansiellt institut ska vara rapporteringsskyldigt för ett konto är t.ex. att kontot är ett rapporteringspliktigt konto enligt 2 kap. 21 § IDKL och att det finansiella institutet är ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt 2 kap. 19 § IDKL. Det kommer dock även fortsatt att vara så att en svensk värdepapperscentral är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet när det gäller ett konto som har lagts upp av ett svenskt kontoförande institut hos värdepapperscentralen, om inte det kontoförande institutet är registrerat som förvaltare av de finansiella instrument som kontot omfattar. Motsvarande ändring bör även göras i 2 kap. 11 § IDKAL. Med anledning av detta föreslogs motsvarande bestämmelse i IDKAL i lagrådsremissen En global standard för automatiskt utbyte av upplys- ningar om finansiella konton. föreslås bestämmelsen i förevarande proposition i stället för i prop. 2015/16:29. Av 2 kap. 21 § IDKAL framgår att ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses vara ett svenskt finansiellt institut vid bedömningen av om det är ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt lagen. Vilka konton som är rapporteringspliktiga konton anges i 2 kap. 20 § IDKAL. Till följd av att termen central värdepappersförvarare föreslås ersättas med termen värdepapperscentral och att lagen om kontoföring av finansiella instrument får en ny rubrik, bör följdändringar även göras i 34 kap. 9 a och 9 c §§ skatteförfarandelagen samt 8 kap. 1 § IDKL respektive IDKAL. Förslaget innebär att 34 kap. 9 a och 9 c §§ skatteförfarandelagen samt 2 kap. 11 § och 8 kap. 1 § IDKL respektive IDKAL ändras. En fråga av stor praktisk betydelse för skatteförfarandet är den regist- rering och klassificering av alla svenska finansiella instrument som sker genom att varje slag av sådant instrument tilldelas en särskild siffer- kombination, ett s.k. ISIN-nummer. En sådan klassificering görs av bl.a. aktier, obligationer, optioner och derivatinstrument. ISIN är en förkort- ning av den engelska termen Identification Number och följer en särskild s.k. ISO-standard. Klassificeringen och registreringen gör det möjligt för bl.a. att, utifrån uppgifter från , på ett relativt enkelt sätt skilja mellan olika slag av finansiella instrument, vilket har betydelse för beskattningen och information om olika värdepapper. Klassificeringen och tilldelningen sköts av en organisation i varje land eller i vissa fall en regional organisa- tion för flera länder (NNA). I är det som har denna uppgift. Det varierar vilka slag av organisationer som har den uppgiften i andra länder. Respektive nationell organisation samarbetar i sin tur med en internationell organisation som koordinerar arbetet med ISIN-nummer på global nivå (Association of , ). bistår med uppgift om bl.a. ISIN- nummer, namn och typ av värdepapper (aktie, warrant, premieobligation m.m.) för deras samtliga finansiella instrument. får enligt 5 kap. 7 § skatteförfarandeförordningen meddela föreskrifter om att vissa kontrolluppgifter enligt skatteförfarandelagen ska innehålla uppgift om fordringsrättens eller delägarrättens ISIN-nummer. Eftersom varje ISIN-nummer är unikt är det från utgångspunkt tillräckligt att den som lämnar kontrolluppgift bara anger aktuellt ISIN-nummer i kontrolluppgiften. När får uppgift om ett visst ISIN-nummer vet verket namnet på värdepappret och vilken typ av värdepapper det är frågan om. Utifrån dessa uppgifter kan sedan förtrycka uppgifter i inkomstdeklarationen. Utan tillgång till de uppgifter som bistår med skulle det krävas att den som lämnar kontrolluppgiften måste lämna mer omfattande uppgifter eller att den deklarationsskyldige själv måste lämna mer omfattande uppgifter än det som förekommer. Regeringen anser att det saknas anledning att anta att förordningen om värdepapperscentraler skulle medföra att skulle välja att samarbeta med i mindre grad än . Den uppfattningen delas av . Däremot finns det skäl att fråga sig vilka konsekvenser som kan inträffa i fråga om ISIN- klassificering om en eller flera svenska värdepapperscentraler utöver auktoriseras eller om svenska avstämningsbolag 2015/16:10 väljer att registrera finansiella instrument hos en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än . Med hänsyn till att inte har något legalmonopol skulle det kunna finnas flera svenska centrala värdepappersförvarare. Det är vidare en konsekvens av förordningen och de förslag som lämnas i avsnitt 7.4 om att svenska avstämningsbolag kan välja att registrera finansiella instrument hos en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än . I ett sådant fall skulle tilldelningen av ISIN-nummer för de finansiella instrument som avstämningsbolagen emitterar sannolikt tilldelas av en sådan värdepapperscentral eller av någon annan utländsk organisation. skulle då, för deklarationsförfarandet, behöva få tillgång till en förteckning över de aktuella slagen av finansiella instrument och respektive ISIN-nummer. Regeringen anser att det inte finns någon anledning att anta att en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än inte skulle samarbeta med i denna fråga. Skatte- verket, som delar den uppfattningen, anser dock att det är högst sannolikt att en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än inte kommer att kunna bistå verket med samma uppgifter om typ av värdepapper som gör och att detta skulle kunna få stora konsekvenser för deklarationsförfarandet. Regeringen har förståelse för oro, men utgår ifrån att även en sådan värdepapperscentral torde ha tillgång till de relevanta uppgifterna även om den ansvariga och värdepapperscentralen inte är en och samma juridiska person. Det kan i sammanhanget nämnas att förslagen i avsnitten 8.1 och 8.4 innebär att även en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES än och som tillhandahåller tjänster i ska vara skyldig att lämna vissa uppgifter till och att bl.a. kan förelägga denne att tillhandahålla uppgifter och handlingar m.m. när det behövs för tillsynen över att bestämmelserna i kontoföringslagen, förordningen om värdepapperscentraler och andra författningar som reglerar verksamheten efterlevs. Kontoföringslagen och följdändringarna i Regeringens förslag: Ändringarna i kontoföringslagen och följd- ändringarna i övrig lagstiftning ska träda i kraft . Centrala värdepappersförvarare som vid ikraftträdandet av ändring- arna i kontoföringslagen har auktorisation enligt kontoföringslagen får fortsätta att driva denna verksamhet enligt nuvarande bestämmelser. Detta ska gälla till dess att en ansökan om auktorisation som värde- papperscentral enligt förordningen om värdepapperscentraler har prövats slutligt och under förutsättning att en sådan ansökan har getts in till eller, i före- kommande fall, vid den senare tidpunkt som anges i artikel 69.2 i förordningen. I ett sådant fall tillämpas nuvarande bestämmelser även för kontoförande institut och förvaltare som har antagits av den centrala värdepappersförvararen. Om en ansökan inte har getts in senast eller om tillstånd vägras, ska den centrala värdepappersförvararen upphöra med verksamheten. Nuvarande bestämmelser ska gälla för överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandet och för sekretess i fråga om ärenden om innehav av aktier eller andelar i en central värdepappersförvarare. Nuvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden ska gälla för central värdepappersförvarare som enligt övergångsbestäm- melserna till ändringarna i kontoföringslagen får fortsätta att driva sådan verksamhet som avses där efter . får ta ut en avgift för ansökningar om auktorisa- tion enligt förordningen även när dessa har inkommit till inspektionen före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: fr.o.m. det datum då ändringarna i kontoföringslagen har utfärdats och offentliggjorts t.o.m. ska kunna påbörja en gransk- ning av en ansökan om auktorisation som värdepapperscentral. Ett beslut om auktorisation ska inte gälla förrän tidigast . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I promemorian föreslås det dock ett tidigare ikraftträdandedatum. I promemorian finns det inte något förslag om att nuvarande bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden ska gälla för central värdepappersförvarare som enligt övergångsbestämmelserna till ändringarna i får fortsätta att driva sådan verksamhet som avses där efter . I promemorian finns det inte heller något förslag eller någon bedömning om att ska kunna ta ut en avgift för ansökningar om auktorisation före lagens ikraftträdande. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. , med instämmande av , och anser att det bör klargöras i förväg lagändringarna ska träda i kraft, antingen genom att anger när den svenska värde- papperscentralen ska auktoriseras eller genom att inspektionens beslut träder i kraft först . efterfrågar därutöver ett klargörande av vilka av de nuvarande bestämmelserna som ska gälla för bolaget innan reglerna i förordningen blir tillämpliga. Enligt bolaget bör tidpunkten för ikraftträdandet av ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden anpassas till de övergångsbestämmelser som föreslås för ändringarna i kontoföringslagen. påpekar att en ansökan om auktorisation som värdepapperscentral enligt förord- ningen kan komma att ges in innan ändringarna i kontoföringslagen träder i kraft och att inspektionen i så fall har rätt att avgiftsbelägga en sådan ansökan. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Förordningen om värdepapperscentraler är direkt tillämplig. Som berörs i avsnitt 6.1 förutsätter dock vissa regler i förordningen att en rad olika bestämmelser införs i nationell rätt. Dessutom krävs lagstiftningsåtgärder även i de fall svensk rätt kommer i konflikt med förordningens regler. innebär en harmonisering inom EU av ett lagstiftningsområde som tidig- are har varit medlemsstaternas eget ansvar. Auktorisering av de företag som i förordningen benämns värdepapperscentraler har således fram till nu skett enligt nationella regler. Bland annat detta förhållande medför att det finns skäl att överväga som lagändringarna ska träda i kraft och i vilken utsträckning som de nuvarande bestämmelserna ska fortsätta att gälla . Förordningen trädde i kraft den tjugonde dagen efter att den offentlig- gjordes i Europeiska unionens officiella tidning, dvs. 2014 (artikel 76.1). Vissa av reglerna i förordningen ska dock inte börja tillämpas förrän (artikel 76.2–76.6).