prop · H3031d18 · 2015-09-21 00:00:00 — Myndigheten ansvarar även för tillsyn och kvalitetsgranskning när det gäller utbildningarna samt granskar utbildningsanord- narnas kvalitetsarbete. När det gäller planeringen av utbildningarna samråder myndigheten kontinuerligt med och, berörda utbildningsanord- nare. Kontakttolkar tolkar åt personer med annat modersmål än svenska vid deras möten med representanter för svenska myndigheter. Den sammanhållna grundutbildningen till kon- takttolk bedrevs av fyra folkhögs- kolor och tre studieförbund. Teckenspråks- och dövblindtolkutbildning samt skrivtolkutbildning De upp till långa teckenspråks- och döv- blindtolkutbildningarna bedrivs av sju folkhög- skolor utspridda i landet. genom- fördes två kurser i rättstolkning för vidareut- bildning av verksamma teckenspråks- och döv- blindtolkar. För att öka rekryteringen av stu- derande till den fyraåriga utbildningen lämnades statsbidrag för en ”Känna-dig-för-kurs” på två folkhögskolor. Antalet studerande i tolkutbildningarna re- dovisas under utgiftsområde 17 avsnitt 16.4. Myndigheten för betalade ut för kontakttolkutbild- ning 2014, varav ca för den sammanhållna grundutbildningen och ca för kurser för redan verksamma kontakttolkar. Den totala utgiften för kontakttolkutbildningen är densamma som . Däremot har utgiften för den sammanhållna grundutbildningen ökat jämfört med . Det beror på en ökning av antalet studieplatser i syfte att möta den stora efterfrågan på utbildade kontakttolkar. För utbildning av tolkar för döva, dövblinda och hörselskadade betalade myndigheten ut 2014. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Myndigheten för ska verka för att utbildningar utvecklas i nära samarbete med arbetsgivare för att säkerställa att de ger den kompetens som motsvarar behoven på arbets- marknaden. utbildningar visar återigen på samma goda resultat när det gäller andelen examinerade som har ett arbete efter examen. En stor andel () av de examinerade 2013 hade ett arbete innan de på- började utbildningen. Av dessa återgick efter sin avslutade utbildning till samma arbetsgivare som de hade . Den tidigare nämnda rapporten från visar på liknande resultat. Det skulle kunna tyda på att de examinerade har fått ett arbete där deras nya kompetens kommer till bättre användning. Det är emellertid svårt att särskilja vilken effekt ut- bildningen har jämfört med andra faktorer och därför bör resultatet tolkas med viss försiktighet. Myndigheten för har även följt upp hur många av dem som återgår till samma arbetsgivare som får arbetsuppgifter som är mer kvalificerade än de hade före utbildningen. Uppföljningen visar att över hälften av dem som efter examen återgått till samma arbetsgivare hade fått mer kvalificerade arbetsuppgifter. Indikatorn som mäter måluppfyllelsen för yr- keshögskolan när det gäller hur väl examinerades arbete stämmer med utbildningen visar ett sämre utfall än 2013. har andelen som uppgav att arbetet till viss del överensstämmer med utbildningen ökat något. Det resultatet väger till viss del upp det försämrade utfallet, men regeringen anser att det är angeläget att myndigheten fortsätter med att skapa förutsätt- ningar för att andelen som får ett arbete som motsvarar utbildningen ska öka. Genom att Myndigheten för numera kan samla in uppgifter om antalet unika sökande till yrkeshögskoleutbildningarna har statistiken när det gäller söktryck avseende yr- keshögskolan förbättrats. Det innebär att myn- digheten får bättre förutsättningar att planera utbildningsvolymen för olika utbildningsområ- den i samband med att de utifrån arbetsmark- nadens behov bedömer vilka utbildningar som ska ingå i . Antalet utbildningar som varit föremål för till- syn och som fått kritik har ökat. Det förklaras enligt myndigheten av att tillsyn genomförs där 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 det antas finnas ett behov och att tillsynen i större utsträckning än tidigare genomförs med platsbesök. Om myndigheten prioriterar tillsyn av utbildningar som behöver rätta till felaktig- heter är det ett resurseffektivt sätt att arbeta och ger också studenterna ökade förutsättningar att gå en utbildning som motsvarar de krav som ställs i regelverken. Den kvalitetsgranskning myndigheten ge- nomfört inom visar att det finns utvecklingsområden när det gäller lärandet i arbete(). Denna del av utbildningen är ut- märkande för och ska bidra till att de studerande får den kompetens som efter- frågas på arbetsmarknaden. Kvalitetsgransk- ningen har, jämfört med tillsynsverksamheten, endast omfattat ett fåtal utbildningar. För att utveckla kvaliteten i utbildningarna är det viktigt att myndigheten ökar antalet granskningar och även fokuserar på kvaliteten i enskilda utbild- ningar. Myndighetens metoder för att arbetslivet ska bli mer delaktigt i har stärkts. Det är en positiv utveckling om arbetslivets engagemang finns med i hela kedjan från plane- ring av en utbildning till det att den genomförts, då det sannolikt ökar chanserna för att den stu- derande ska få ett arbete vars kompetenskrav överensstämmer med utbildningen. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 7 Universitet och högskolor Avsnittet om universitet och högskolor omfattar utbildning och forskning vid statliga universitet och högskolor samt utbildning och forskning vid enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina. Inom området finns anslag för universitet och högskolor, enskilda utbildningsanordnare, ersättning för klinisk utbildning och forskning samt anslag för och Universitets- och högskolerådet. Verksamhet vid redovisas under utgifts- område 23, men för att ge en fullständig bild av högre utbildning och forskning redovisas i vissa fall uppgifter om även under utgiftsområde 16. Det finns sammanlagt 48 universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare som ger högskoleutbildning i . Av dessa är 14 statliga universitet och 17 statliga högskolor. Därutöver finns det 17 enskilda utbildningsanordnare, varav fyra har tillstånd att utfärda examina på forskarnivå, nämligen , i , Stiftelsen och . Ett antal enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda vissa examina på grundnivå och avancerad nivå medan fyra enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda endast psykoterapeut- examen. Uppgifterna i avsnittet avser såväl statliga universitet och högskolor som enskilda utbildningsanordnare, om inte något annat anges. Målet för verksamhetsområdet är att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt sett hög kvalitet och bedrivas effektivt. De totala kostnaderna för verksamheten vid universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare uppgick till . De direkta statliga anslagen till dessa lärosäten uppgick till . Utöver de direkta stats- anslagen finansierar staten verksamhet vid statliga universitet och högskolor via olika statliga myndigheter, framför allt genom forskningsråden. Sammantaget är av verksamheten vid statliga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare statligt finansierad. 7.3.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande indikatorer används för att redovisa resultat inom området: –Resultatet av kvalitetsutvärderingar och beslut om tillstånd att utfärda examina (uppgifter från ) –Andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor (uppgifter från Statistiska 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 centralbyrån, SCB, och Universitets- kanslersämbetet) –Prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå (uppgifter från SCB och ) –Genomströmning i utbildning på forskar- nivå (uppgifter från SCB och Universitets- kanslersämbetet) –Vetenskaplig produktion (Scopus) –Förmåga att attrahera externa medel för forskning (uppgifter från SCB och ) I övrigt redovisas i avsnittet ett urval av resultat för att beskriva universitets och högskolors utveckling. All individbaserad statistik redovisas uppdelat på kön, om dessa uppgifter är tillgängliga. Kort beskrivning av verksamheten De totala kostnaderna för verksamheten vid statliga universitet och högskolor samt enskilda utbildningsanordnare uppgick till , vilket motsvarar av BNP. Verksamheten omfattar utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå samt forskning. Högskole- sektorn är den enskilt största statliga verksam- heten sett till antalet anställda. var antalet anställda 75 300 individer eller ca 60 700 helårspersoner, varav var kvinnor och män. Antalet helårspersoner beräknas utifrån omfattningen av personers anställning med hänsyn tagen till tjänstledigheter. och högskolor är egna myndigheter och styrs i första hand av högskole- lagen (1992:1434) och högskoleförordningen (1993:100). För enskilda utbildningsanordnare ställs i lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina motsvarande krav på utbildningen som gäller för statliga universitet och högskolor enligt 1 kap. högskolelagen. Regeringen styr också universitet och högskolor via årliga regleringsbrev. Relationerna med de enskilda utbildningsanordnarna regleras utöver examens- tillståndslagen genom avtal och villkor för medel i regleringsbrev. Inom ramen för detta har samtliga lärosäten stor frihet att bestämma över sin verksamhet. Lärosätena återrapporterar utfallet av sin verksamhet till regeringen i första hand i sina årsredovisningar. Merparten av återrapporte- ringen inom verksamhetsområdet ansvarar dock för. Myndigheten publicerar en årsrapport som syftar till att ge en samlad bild av utvecklingen inom högskoleområdet. För en fördjupad beskrivning av verksamheten hänvisas till denna och till myndighetens övriga statistik. Möjligheten att utfärda examina följer dels av författning, dels av beslut om tillstånd att utfärda examina. Statliga universitets rätt att utfärda generella examina på forskarnivå anges i författ- ning. När det gäller övriga examina vid statliga universitet och högskolor beslutar Universitets- kanslersämbetet i frågor om tillstånd. För enskilda utbildningsanordnare, Försvars- högskolan och beslutar eller föreskriver regeringen om tillstånd 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 att utfärda examina efter yttrande av . Universitets- kanslersämbetet ansvarar också för kvalitets- utvärdering av utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå och har en möjlighet att återkalla examenstillstånd för statliga lärosäten. För enskilda utbildnings- anordnare beslutar regeringen om återkallande. och högskolor tilldelas huvuddelen av sina resurser via ett anslag för utbildning på grundnivå och avancerad nivå och ett anslag för forskning och utbildning på forskarnivå. För utbildning på grundnivå och avancerad nivå tilldelas respektive lärosäte ett s.k. takbelopp som är den ersättning lärosätet kan få för att utbilda studenter. Lärosätet beslutar i hög grad självt om sitt utbildningsutbud. Ersättningen beräknas dels utifrån antalet helårsstudenter dvs. antalet registrerade studenter, dels utifrån antalet helårs- prestationer dvs. det antal högskolepoäng studenterna presterar . Ersättningen beror också på vilket utbildningsområde som helårsstudenterna och helårsprestationerna hänförs till. Olika utbildningsområden genererar olika ersättningsbelopp (se avsnitt 10.2) och respektive kurs klassificeras till ett utbildnings- område beroende på kursens ämnesinnehåll. Utöver det anslag som lärosätet tilldelas för forskning och utbildning på forskarnivå får universitet och högskolor en stor andel av sina forskningsmedel i form av bidrag från statliga forskningsfinansiärer. Dessa fördelas i konkur- rens. Vidare tillkommer medel från icke-statliga forskningsfinansiärer. Offentliga medel utgör merparten av lärosätenas intäkter, men av intäkterna 2014 utgjordes av annat än offentliga medel. Diagram 7.1 Lärosätenas intäkter 2006–2014 Miljarder kronor (prisnivå) intäkter för utbildning på grundnivå och intäkter för forskning och utbildning på 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.1 Antal helårsstudenter samt resurser för utbildning och forskning vid universitet och högskolor 2014 p (mkr) anslag (mkr) forskarnivå (mkr) -1,0 -1,2 -2,7 -12,6 -5,1 -6,8 -12,2 -5,3 -2,4 -2,7 -0,7 -0,8 -1,5 -2,3 -4,3 -0,8 -2,2 -0,8 -0,5 -2,4 Anm. I tabellen redovisas inte vissa mindre enskilda utbildningsanordnare. Vid dessa lärosäten fanns ca 4 400 helårsstudenter. *Uppgifterna finns inte könsuppdelade. **Försvarshögskolan och har inga takbelopp varför inte detta redovisas i tabellen. Redovisning av indikatorernas utveckling Utbildning som leder till en examen på grundnivå eller avancerad nivå har utvärderats av i en fyraårscykel. Utvärderingarna har avsett utbildningarnas resultat och slutfördes . har det inom ramen för det nationella kvalitetssäkringssystemet för högre utbildning som började användas 2011 fattats beslut om 2 088 utbildningar. Varje utbildning har fått ett omdöme på en tregradig skala. Av besluten framgår att av utbildningarna har getts det högsta omdömet, mycket hög kvalitet, vilket utgör underlag för kvalitetsbaserad resurstilldelning till det berörda lärosätet. I fråga om de utbildningar som har fått omdömet bristande kvalitet, vilket är av de granskade utbildningarna, har eller högskolan fått på sig att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits. Därefter har gjort en förnyad granskning för att pröva om lärosätet ska få behålla examenstillståndet eller om det ska återkallas. Av de utbildningar som fick omdömet bristande kvalitet inkom 89 med åtgärdsredovisningar, medan 31 utbildningar hade lagts ner. Externa bedömare granskade vidtagna åtgärder och fann att samtliga utbildningar nu uppfyllde kraven i aktuella examensbeskrivningar. Universitetskanslers- ämbetet beslutade därför att inte längre ifrågasätta dessa lärosätens examenstillstånd. har analyserat resultaten i kvalitetsutvärderingarna utifrån studenternas bakgrund. Analysen visar på ett visst samband mellan studenternas kön och utfallen på utvärderingarna, men skillnaderna mellan könen var små. Universitetskanslers- ämbetet menar att skillnaderna delvis kan förklaras av kvinnor och mäns olika utbildningsval. För en fördjupad analys hänvisas till rapporten för hög kvalitet – en analys av sambanden mellan studenternas bakgrund och utfallet av kvalitetsutvärderingarna (rapport 2014:14). Ytterligare information om utfallet av utvär- deringarna finns tillgänglig på Universitets- kanslersämbetets hemsida. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.2 Utfall i kvalitetsutvärderingar –2014, utvärderingar inklusive status för uppföljningar, per varav uppföljda som uppfyller kvalitetskraven (2013–2014) varav nedlagda (2013–2014) examenstillstånd (2013–2014) kvalitetsut- värderingar avser utbildningar som leder till en examen. Universitet och högskolor ger därutöver ett stort antal utbildningar och kurser som utan att ingå i ett huvudområde kan utgöra övriga kursfordringar i en generell examen och som därmed inte omfattas av ämbetets ordinarie utvärderingar. har därför i uppdrag att även utvärdera ett urval av dessa kurser för att säkerställa att de uppfyller kraven på högskoleutbildning enligt högskole- lagen. granskades 28 sådana kurser på grundnivå, varav fem inte ansågs uppfylla kraven i högskolelagen. Lärosätet ska lämna en redogörelse till Universitets- kanslersämbetet för vilka åtgärder som har vidtagits för att komma till rätta med bristerna på den aktuella kursen. gjordes en motsvarande granskning av 27 kurser, varav fyra kurser bedömdes vara bristfälliga. Av dessa ifrågasatta kurser har därefter en lagts ner. För resterande tre kurser har lärosätena lämnat en åtgärdsredovisning till Universitetskanslers- ämbetet som därefter bedömt att de uppfyller kraven för utbildning på grundnivå. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 beslut om tillstånd att utfärda examina Tabell 7.3 Prövning av tillstånd att utfärda examina 2014 En del av kvalitetssäkringssystemet innefattar också den prövning av ansökningar om tillstånd att utfärda examina som Universitetskanslers- ämbetet genomför. Med prövning avses här både de beslut om examenstillstånd som ämbetet fattar och den prövning som görs i yttranden inför regeringens beslut. har myndigheten prövat 32 ansökningar om tillstånd att utfärda examina, en minskning med tre ansökningar innan. Utfallet framgår av Tabell 7.3. Andelen disputerade lärare vid universitet och högskolor Andelen disputerade lärare uppgick , varav kvinnor och män, vilket utgör en ökning om jämfört med andelen . Ökningen har skett både vid högskolorna, som har gått från disputerade 2014, och vid universiteten, där andelen disputerade har ökat från till 2014. Högst andel disputerade lärare bland de statliga universiteten och högskolorna hade varav kvinnor och män, och varav kvinnor och män. Prestationsgrad i utbildning på grundnivå och avancerad nivå Tabell 7.4 Prestationsgrad /11-2012/13 (inkl. juridik) Prestationsgrad är ett mått som beräknas som kvoten mellan avklarade poäng, omräknat till helårsprestationer, och antalet studenter som varit registrerade under det aktuella läsåret, omräknat i helårsstudenter. Prestationsgraden beräknas så att varje students avklarade poäng kan kopplas till studentens (individens) registreringspoäng. Måttet består av de poäng som de aktuella studenterna har tagit samt de tre därpå följande terminerna. Prestationsgraden var /13 för samtliga helårsstudenter, vilket var högre än föregående år. Detta innebär att trenden med en fallande prestationsgrad har stannat av. Kvinnorna uppvisar en högre prestationsgrad än männen, mot männens . Skillnaden i prestationsgrad är stor mellan olika studieformer. Prestationsgraden för program som leder till en yrkesexamen var /13. Kvinnor har även för dessa utbildningar en högre prestationsgrad mot männens . De lägsta prestationsgraderna förekommer för fristående kurser som studeras på distans, där genomsnittet var för samtliga studenter, för kvinnor och för män. Jämfört med /11 har dock prestationsgraden ökat . Genomströmning i utbildning på forskarnivå De som avlade en doktorsexamen hade en genomsnittlig nettostudietid på . Det innebär att utfallet nästan stämmer med den nominella studietiden för en doktorsexamen som uppgår till . Den genomsnittliga nettostudietiden är lika lång för kvinnor som för män. För doktorander som avlade licentiat- examen uppgick den genomsnittliga nettostudietiden till . Den genomsnittliga nettostudietiden är lika lång för kvinnor som för män. Jämfört har någon större förändring av de genomsnittliga nettostudietiderna inte skett. var bruttostudietiden, dvs. den totala tiden i utbildningen utan hänsyn tagen till aktivitetsgrad, för doktors- examen och för licentiatexamen. Examensfrekvensen bland nybörjare i utbildningen på forskarnivå har ökat . Andelen doktorandnybörjare som avlägger examen har t.ex. ökat från av doktorandnybörjarna bland doktorandnybörjarna 2009. infördes den nya examens- kategorin konstnärliga examina på forskarnivå. De konstnärliga doktoranderna utgör mindre än en halv procent av samtliga doktorander och är här sammanräknade med övriga doktorander. För uppgifter i fråga om vetenskaplig produktion, se avsnitt 8.3.2. Svensk forskning i internationell jämförelse. Förmåga att attrahera externa medel för forskning Lärosätenas intäkter för forskning från nationella och internationella forsknings- finansiärer uppgick till och intäkterna från uppdragsforskning, 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 avgifter och finansiella intäkter uppgick till . Jämfört med föregående år var detta en intäktsökning med från nationella och internationella forsknings- finansiärer samt en intäktsökning med 0,2 miljarder från avgifter och finansiella intäkter. I det följande redovisas ett antal resultat som behandlar kvalitet och effektivitet i universitets och högskolors verksamhet. Utifrån utfallet av utbildningsutvärderingar tilldelades universitet och högskolor i särskilda kvalitetsmedel . uppgick kvalitetsmedlen till och uppgick dessa till . Dessa medel har fördelats utifrån en fördelningsnyckel baserad på samtliga utbild- ningar som har fått det högsta omdömet sedan det nuvarande systemet för utbildnings- utvärderingar påbörjades . Tilldelningen tar hänsyn till volymen studenter och längden på de berörda utbildningarna. Fördelningen till respektive universitet och högskola framgår av Tabell 7.5. De lärosäten som inte tilldelats medel ingår inte i tabellen. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Tabell 7.5 Fördelning av kvalitetsbaserad resursfördelning 2013-2015 Kvalitetssäkring av högre utbildning Universitet och högskolor ansvarar för att verksamheten håller hög kvalitet både i utbild- ningen och i forskningen. Av lärosätenas års- redovisningar framgår att det vid mer- parten av universitet och högskolor finns rikt- linjer, mål och handlingsplaner för kvalitets- säkringsarbetet och att ett stort antal insatser har gjorts . slutförde Universitetskanslers- ämbetet den cykel med utbildningsutvärderingar som påbörjades . gavs en arbetsgrupp i uppdrag att biträda Utbildnings- departementet i arbetet med att föreslå hur kvalitetssäkringssystemet för högre utbildning bör utformas. En promemoria med förslag om ett nytt nationellt kvalitetssäkringssystem remissbehandlades (U2015/01626/UH). kostade Universitetskanslers- ämbetets arbete med kvalitetssäkring ca . Motsvarande siffra var ca . Den lägre kostnaden beror bl.a. på att ämbetet avslutade utvärderingscykeln och därmed inte hade full kostnad för denna verksamhet . var dessutom de gemensamma kostnaderna mycket höga på grund av uppstartskostnader vid bildandet av myndigheten. Universitets- och högskolerådet har bedrivit verksamhet inom sina ansvarsområden service, samordning, främjande och utvecklande verksamhet samt internationellt samarbete och mobilitet inom utbildningsområdet. Myndig- heten har inom dessa områden tillhandahållit ett brett utbud av tjänster inom bl.a. antagnings- service, systemförvaltning, information om högskoleutbildning, kompetens och service i tillträdesfrågor, möjlighet till internationellt samarbete samt tillhandahållit statistik och analys inom sina ansvarsområden. Universitets- och högskolerådet har föreskriftsrätt inom bl.a. tillträdesområdet och genomför också bedömning av utländsk utbildning på gymnasial och eftergymnasial nivå. För närmare beskriv- ning av resultaten av bedömningsverksamheten, se avsnitt Bedömning av utländska utbildningar. ansvarar för uppgifter i fråga om kvalitetssäkring, granskning av effektivitet, uppföljning, tillsyn och chefs- utveckling. För en närmare beskrivning av resultatet inom kvalitetsäkringsuppgiften, se avsnitt Redovisning av indikatorernas utveck- ling. Båda myndigheterna har , utöver att fullgöra myndigheternas olika uppgifter, även arbetat med att stabilisera organisationen och verksamheten genom att t.ex. anpassa den till den ekonomiska ramen. Verksamheterna har kontinuerligt följts upp och bedömningen är att de mål som ställts upp för verksamheterna för året i allt väsentligt har uppfyllts. Det är fler kvinnor än män som studerar på grundnivå och avancerad nivå i högskolan. Även valet av ämnesområde skiljer sig mellan kvinnor och män. Tydligast var under /2014 skillnaden inom ämnesområdet vård och omsorg där av helårsstudenterna var kvinnor och var män. Inom ämnesområdet teknik var av helårs- studenterna kvinnor och män. Även när det gäller de anställda vid universitet och högskolor finns det skillnader. Av de ca 19 000 doktoranderna var kvinnor och män. Bland de utländska doktoranderna var skillnaderna desto större. Antalet utländska doktorander uppgick till ca 7 300 individer, varav var kvinnor och män. Könsfördelningen varierar mellan olika anställningskategorier i högskolan men för samtliga kategorier utom professorer är andelen kvinnor mellan 40–. Av adjunkterna var kvinnor och män , det är den enda anställningskategori där majoriteten av de anställda är kvinnor. Av lektorerna var andelen kvinnor och andelen män . Av professorerna var kvinnor och män. Inom den forskande och undervisade personalen fanns det också skillnader mellan kvinnor och män i fråga om anställningsform. Av de tillsvidareanställda var kvinnor och män. Av de tidsbegränsat anställda var kvinnor och män. 2015/16:1 UTGIFTSOMRÅDE 16