rfr · H20WRFR13 · 2015-06-11 00:00:00 — 74 Aktivitetsstöd ges till arbetssökande i arbetslivsinriktad rehabilitering. Sjukersättning ges till individer som troligen aldrig kommer att kunna arbeta heltid på grund av sjukdom, skada eller funktionsnedsättning. Aktivitetsersättning är en tidsbegränsad ersättning för unga personer upp till som har en sjukdom eller funktionsnedsättning som gör att de inte kan arbeta (nedsatt arbetsförmåga under ). Sjuk- eller rehabpenning ges till anställd vars arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom när den sjuklön som arbetsgivaren betalar upphört. 75 , återrapport och 2014. I detta kapitel redovisas de resultat av samordningsförbundens insatser som kan avläsas av resultatredovisning och av förbundens egna lokala uppföljningar. Vidare redogörs för samordningsförbundens syn på resultaten och resultaten av s.k. samhällsekonomiska utvärderingar. Frågan om Finsams samhällsekonomiska effekter och de principiella frågorna och problemen kring uppföljning och utvärdering behandlas i kapitel 8. 6.1 Resultat av individinriktade insatser Enligt regleringsbrevet ska återrapportera resultaten av samordningsförbundens verksamhet till regeringen. Resultaten följs upp med hjälp av som står för Sektorsövergripande system för uppföljning av samverkan och finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. är systemägare och ansvarar för drift, förvaltning och utveckling av . är systemet myndighetsgemensamt, vilket innebär att parterna i Finsam – kommunerna, landstingen, Arbetsförmedlingen och – har ett gemensamt ansvar för att uppgifter om bl.a. insatser, aktiviteter och projekt registreras i . följer upp och redovisar resultat till regeringen två gånger om året.76 De resultat som redovisas är antal deltagare i insatser och förändringar i deltagarnas sysselsättning och behov av offentlig försörjning. Resultaten bygger på samordningsförbundens registreringar i och avser de personer som deltagit i individinriktade insatser och som registrerats med personuppgifter. uppgick dessa till 17 079 personer. Ett problem i är att antalet registrerade med personuppgifter bara utgör av alla registrerade vilket minskar underlaget för uppföljning av resultaten. 18 förbund inom står tillsammans för nästan hälften av alla deltagarregistreringar med personuppgifter i medan övriga 66 förbund står för den andra hälften.77 Deltagare och avslutade insatser Som redovisats i kapitel 5 hade samordningsförbundens individinriktade insatser totalt 39 009 deltagare 2014, varav 18 749 () deltog i s.k. volyminsatser, 3 181 () var anonymt registrerade och 17 079 (44 pro- 76För 2015 endast återrapportering för helåret. 77De nationella aktörernas stöd för utveckling av samordningsförbund. Återrapportering enligt regleringsbreven , Arbetsförmedlingen, och , cent) registrerats med personuppgifter. Antalet individer som påbörjat en insats och som har registrerats med personuppgifter har ökat , från drygt 10 000 till drygt 17 000 . Tabell 9 Antal deltagare i individinriktad insats som registrerats med per- sonuppgift och antal (andel) deltagare som avslutat insats respektive år 7 770 () 8 611 () 8 719 () Källa: återrapportering , 2013 och 2014. Av sammanställningen framgår att antalet deltagare som avslutar en insats ökar något . Ökningen ligger dock inte i paritet med antalet registrerade, som ökade mer . Detta kan delvis förklaras av att nyregistreringar sker under hela verksamhetsåret och att hälften av deltagarna deltar i insatser som varar mer än . En annan förklaring kan vara den stora ökningen av antalet registrerade deltagare 2013 och 2014 och brister i registreringen av avslutade deltagare. Orsaken till att deltagare inte fullföljer en insats kan vara övergång till annan rehabilitering, sjukdom, föräldraledighet, flytt m.m. i absoluta tal har det sammanlagda antalet individer som avslutat en individinriktad insats ökat med tusen individer, från närmare 8 000 personer 2012 till närmare 9 000 personer 2014. Det är hos denna grupp som man kan följa och se förändringar i försörjningsform och sysselsättning före och efter insats. Kvinnor och män i individinriktade insatser deltog 8 892 kvinnor och 8 187 män i olika individinriktade insatser. Kvinnor utgör vanligtvis en större andel än männen i individinriktade insatser: 52–. Av följande sammanställning framgår att en något större andel av männen än kvinnorna deltar i insatser som avser rehabilitering till arbete och studier medan andelen kvinnor som deltar i förberedande insatser är större än bland männen. Tabell 10 Andel kvinnor och män som deltagit i olika typer av individinriktade insatser (%) Källa: FK kompletterande data 2011 och 2012, återrapport . Fler i arbete och studier efter avslutad insats Resultaten i visar att andelen deltagare som avslutat en insats och som gått vidare till arbete eller utbildning ligger på . I absoluta tal handlar det om ungefär 1 500 till 3 000 individer, beroende på hur många som avslutat en insats respektive år. Tabell 11 Antal och andel deltagare som efter avslutad insats gått vidare till arbete eller studier. och/eller studier Källa: FK återrapporter , 2012, 2013 och 2014 samt kompletteringar från FK 2011. överensstämmer inte deluppgifterna med totala antalet deltagare vilket sannolikt beror på dubbelregistrering av deltagare som både arbetar och studerar. Om man ser till andelen som gått till ett ickesubventionerat arbete varierar det mellan 12–av de som avslutat en insats. Andelen deltagare som går vidare till studier ligger kring . Vilken typ av utbildning individen påbörjar eller går tillbaka till registreras inte i och framgår därför inte av statistiken. Jämfört med situationen före en insats ökar andelen deltagare som går till arbete eller studier direkt efter en insats med , vilket framgår av följande sammanställning. Uppgifterna säger dock inget om varaktigheten i resultaten. Tabell 12 Andel deltagare i arbete eller studier före respektive efter insats I arbete/studier före insats I arbete/studier efter insats Antal deltagare som avslutat insats Källa: FK återrapporter , 2013 och 2014. gick av männen vidare till arbete eller studier efter insatsen jämfört av kvinnorna. noterar i sammanhanget att kvinnor totalt utgör en större andel av deltagarna än män.78 Ett annat resultatmått är andelen deltagare som gör en s.k. stegförflyttning. Att deltagarna efter avslutad Finsaminsats skrivs in som aktivt arbetssökande på 78 , återrapport . Arbetsförmedlingen är ett steg på vägen mot förvärvsarbete. det som direkt efter avslutad insats var inskrivna på Arbetsför- medlingen och var det 23 procent.79 Minskad offentlig försörjning efter avslutad insats Samordningsförbundens insatser syftar även till att minska deltagarnas bero- ende av offentlig försörjning och öka möjligheterna till egen försörjning. sultaten för åren 2011–2014 visar att av deltagarna var beroende av någon form av offentlig försörjning före insatsen. Efter insats minskar för- sörjningsberoendet till av deltagarna. ning redovisas deltagarnas försörjningssituation före och efter insats fördelat efter försörjningsform.80 Uppgifterna avser läget direkt efter insats och säger inget om varaktigheten i försörjningen. Tabell 13 Deltagarnas försörjning före och efter insats, andel (%) Ingen offentlig försörjning* Källa: , återrapport , 2012, 2013 och 2014. *Kategorin Ingen offentlig försörjning innefattar även individer som försörjs av närstående. Den viktigaste förändringen efter avslutad insats är att gruppen som inte får någon ersättning av offentlig försörjning ökar med 12–. Andra förändringar som kan nämnas är att behovet av försörjningsstöd minskar med och sjuk- och rehabpenning med 3–. De resultat som redovisats ovan om förändringar i sysselsättning och försörjningsberoende gäller deltagarnas situation direkt efter avslutad insats. En svårighet i Finsam är att redovisa hur varaktiga resultaten är . 79Försäkringskassan, återrapport . 80Försörjningsstöd tidigare kallat socialbidrag handläggs av kommunens socialtjänst. Aktivitetsstöd ges till arbetssökande i arbetslivsinriktad rehabilitering. Sjuk- eller rehabpenning ges till anställd vars arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom när den sjuklön som arbetsgivaren betalar upphört. Sjukersättning ges till individer 30–64 år som troligen aldrig kommer att kunna arbeta heltid på grund av sjukdom, skada eller funktionsnedsättning. Aktivitetsersättning är en tidsbegränsad ersättning för unga personer upp till som har en sjukdom eller funktionsnedsättning som gör att de inte kan arbeta (nedsatt arbetsförmåga under ). att visa resultat på är samkörningar av SUS- data med uppgifter i databasen för sjukförsäkringen (Midas). Samkörningen gör det möjligt att följa förändringar i olika ersättningars omfattning före och efter en insats, stegförflyttningar och hållbarheten i resultat för de deltagare som har ersättning från sjukförsäkringen. Följande resultat baseras främst på deltagare med psykiska diagnoser och avser aktivitetsersättning, sjukersättning och sjukpenning.81 Resultaten visar att andelen unga med hel aktivitetsersättning (inom psykiska diagnoser) minskar från före insatsen till efter avslutad insats och till efter insatsen. har lämnat aktivitetsersättningen och är det som inte har aktivitetsersättning. Av dessa har en femtedel gått till sjukersättning, en tiondel till sjukpenning och övriga står helt utanför sjukförsäkringen. För de deltagare i insatser som har sjukersättning är förändringen olika beroende på diagnos. av deltagarna med psykiska diagnoser har hel sjukersättning före insatsen. Tre och efter avslutad insats minskar andelen till . Av de deltagare som har muskuloskeletala82 diagnoser är det som har hel sjukersättning vid insatsstart, och den andelen minskar till tre och efter insatsen. För deltagare med sjukpenning är det inom psykiska diagnoser som har hel sjukpenning före insats. Den andelen minskar till efter avslutad insats. Av deltagare med muskuloskeletala diagnoser är det som har hel sjukpenning före insatsen. efter avslutad insats har andelen minskat till . Sammanfattningsvis visar resultatredovisning att de individinriktade insatserna leder till att andelen deltagare i arbete eller studier ökar med och att andelen deltagare utan offentlig försörjning ökar . När det gäller varaktigheten i resultaten visar samkörning mellan och Midas att deltagarnas behov av aktivitetsersättning, sjukersättning och sjukpenning minskat efter insatsen och att minskningen kvarstår efter . 6.1.2 Samordningsförbundens uppföljning av insatserna Uppföljningen i samordningsförbunden på lokal nivå genomförs på olika sätt och med olika syften. Vanligtvis gör förbundschefen en kontinuerlig uppföljning för förbundets styrelse och de operativa enheterna som behöver få återkoppling på verksamheten. Redovisningen baseras huvudsakligen på uttagsrapporter ur , ibland kompletterat av rapporter ur egna system. Vid sidan av den reguljära uppföljningen med hjälp av genomför samordningsförbunden särskilda uppföljningar och utvärderingar av enskilda pro- 82Skelett- och muskelsystemet. jekt och verksamheter. Uppföljningen görs i egen regi eller med hjälp av ex- terna utförare från t.ex. universitet, högskolor eller specialiserade företag. förbundens uppföljning ingår också vanligtvis olika typer av brukarundersök- ningar för att följa upp deltagarnas synpunkter. Förbunden redovisar vanligen resultaten av insatserna i sina årsredovis- ningar eller i separata rapporter. Utfallet av insatserna varierar stort mellan förbunden och mellan olika insatser inom respektive förbund. I bilaga 2 som innehåller exempel på verksamheten i nio samordningsförbund redovisas även konkreta resultat av olika projekt och insatser. Redovisningen visar på en stor variation och bredd i såväl insatser som resultat. 6.1.2.1 Resultat av förbundens särskilda uppföljningar Samordningsförbundens egeninitierade uppföljningar av projekt och insatser visar på varierande resultat. Antalet uppföljningar av detta slag är mycket om- Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) sammanställde resul- taten från 94 olika uppföljnings- och utvärderingsrapporter.83 ISF konstaterar bl.a. svårigheten i att dra några slutsatser om sambandet mellan samordnings- förbundens insatser och effekterna på såväl individsom organisationsnivå ef- tersom det inte gjorts några effektutvärderingar. att det framför allt är individer med psykiska och sammansatta problem som fått insatser genom samordningsförbunden. Denna kategori står längst från ar- betsmarknaden och har behov som sällan kan tillgodoses av enbart en myn- Resultatet som återges i rapporterna handlar enligt ISF främst om ökad livskvalitet, förbättrad hälsa och ökad arbetsförmåga. på helhetssyn, samsyn mellan aktörerna, uthållighet och kontinuitet som fram- gångsfaktorer för lyckad samverkan och minskad rundgång. Sedan ISF:s sammanställning och analys gjordes 2010 har samordningsför- bunden tagit fram ytterligare ett stort antal uppföljnings- och utvärderingsrap- Inom den här uppföljningens ram har det inte varit möjligt att gå ige- nom och analysera dessa rapporter. En översiktlig genomgång av ett antal rap- porter indikerar dock att förbundens insatser i de allra flesta fall resulterar i att antalet deltagare som går till arbete eller studier eller som gör stegförflytt- ningar ökar efter avslutad insats och att beroendet av offentlig försörjning Exempel på andra, ”mjuka” resultat som gäller deltagarnas egna upp- levelser och som är vanliga i uppföljningarna är bl.a. ökad livskvalitet och självständighet, stärkt social kompetens, ökad motivation för att aktivera sig, minskad fysisk begränsning och bättre handlingsberedskap, stärkt självkänsla och ökat välbefinnande. 83 Samverkan inom socialförsäkringen (rapport 2010:2), ISF, 2010. Samordningsförbunden genomför löpande ett stort antal brukarundersökningar . De flesta förbunden följer upp varje insats med en undersökning av deltagarnas synpunkter och upplevelser. Uppföljningarna genomförs vanligen med hjälp av enkäter, som förbunden själva tar fram, men också genom intervjuer eller en kombination av båda dessa metoder. Brukarundersökningarna ger vanligtvis övervägande positiva omdömen om insatser, handläggare och förändringar av deltagarnas livssituation. En viktig del i undersökningarna brukar vara synpunkter på hur insatserna kan förbättras. En vanlig synpunkt i brukarundersökningarna är att Finsaminsatsen ger ett mervärde i förhållande till myndigheternas ordinarie verksamhet. Deltagarna anser att de möts med större respekt och intresse, att deras helhetssituation beaktas och att fokus läggs på att lösa just deras problem. Dessutom ges deltagarna mer tid i Finsaminsatser än i myndigheternas insatser, enligt undersökningarna. Det finns också exempel på samordningsförbund som genomfört mer djupgående brukarundersökningar med hjälp av externa utvärderare från universitet och högskolor eller företag. En sådan undersökning genomfördes av Al- vesta samordningsförbund i samarbete med Linnéuniversitetet i I projektet intervjuades 52 personer med fokus på deltagarnas upplevelser av insatsens innehåll och kvalitet och särskilt skillnaden mellan Finsam och de enskilda myndigheterna. Resultatet kan sammanfattas i följande punkter. –Deltagarna har i huvudsak uppfattat Finsams verksamhet som en slutstation för den rundgång i myndighetslabyrinten som kännetecknar många deltagare. –Verksamheten inom Finsam skiljer sig på olika sätt från deltagarnas tidigare erfarenheter av mötet med myndigheter. Insatserna präglas av ett relationellt och motivationsinriktat arbete som bekräftar deltagarnas självförståelse. –Deltagarnas erfarenheter av möten med myndighetsföreträdare före tiden i Finsam beskrivs i termer av upplevelser av social missaktning, upplevelser som ska ses i ljuset av mångåriga erfarenheter av kontakter med flertalet myndigheter och vårdenheter. Dessa kontakter har bestått av lösryckta och icke effektiva åtgärder som i sig har bidragit till att hålla kvar den enskilde i rundgången. –En bristande samverkan mellan myndigheter och vårdenheter kan leda till att det uppstår domänkonflikter. –Myndighetslabyrinten kan betraktas som ett resultat av en icke fungerande samverkan myndigheter emellan där myndigheterna gör överlappande domänanspråk. 84 Ottengrim, : I Finsams hägn – En BIKVA-utvärdering av , (rapportserie i socialt arbete 2012:1). –Finsams funktion i ärenden som kräver samverkan handlar om att samordna de aktörer som kringgärdar den enskilda deltagaren för att koordinera insatserna och skapa domänkonsensus bland de relaterade aktörerna. Studien landar i följande betraktelse: Den bristande samverkan myndigheter emellan där den enskilde fastnar i myndighetslabyrinten kan även förstås i termer av en pervers effekt av den offentliga politiken. Vi behöver därför vara vaksamma på en slentrianmässig retorik som bygger på en snäv kategorisering och etikettering om att det är den enskilde brukaren som är komplex eller svår att hantera samt att det är den enskilde som inte förstår rehabiliteringens många moment. Istället behöver vi rikta fokus mot behovet av myndigheters förändrade arbetssätt i mötet med den enskilde. 6.2 Resultat av strukturinriktade insatser Strukturinriktade insatser syftar till att stärka samverkan mellan myndigheterna och att öka kunskapen om olika gruppers behov. Insatserna kan bestå av förstudier, projektstöd, kompetensutveckling för personal m.m. och riktar sig till såväl personal hos myndigheterna som t.ex. det privata näringslivet. Antalet deltagare i de strukturinriktade insatserna har ökat från 9 000 till närmare 24 000 . Enligt resultatredovisning registrerade 79 av 85 samordningsförbund sammanlagt 376 strukturinriktade insatser . Av dessa handlade om dialog och kommunikation, om utbildning, om kartläggning och hade annan inriktning.85 Av följande sammanställning för åren 2011–2014 framgår att ungefär hälften av deltagarna respektive år medverkade i strukturinriktade insatser om dialog och kommunikation (45–) och en tredjedel i utbildningsinsat- ser (29–). Tabell 14 Antal deltagare i olika typer av strukturinriktade insatser Källa: FK uppföljning av Finsam 2011, 2012, 2013 och 2014 samt kompletterande uppgifter från FK. Uppföljningen visar att det är svårt att bedöma resultatet av de strukturinriktade insatserna. Resultaten kan mätas indirekt i form av en uppfattning om hur samverkan och samordning utvecklas och hur detta påverkar resultaten för de individinriktade insatserna. I förbundens årsredovisningar och i återrapporter framhålls dock att de strukturinriktade insatserna leder till ett förbättrat samarbetsklimat, till kompetenshöjning bland medarbetarna i verksamheterna och till ökad kunskap om Finsam. Förbund som arbetar med integrerad samverkan, t.ex. , formulerar mål för de strukturinriktade insatserna på en detaljerad nivå och kan därmed konstatera om målen har uppfyllts och i vilken utsträckning. 6.3 Kommuner med och utan samordningsförbund Inom den här uppföljningens ram har det inte varit möjligt att göra någon fördjupad studie och jämförelse av rehabiliteringsinsatser i kommuner med respektive utan samordningsförbund. En studie som gjorts vid vid belyser dock denna fråga.86 Syftet med uppsatsen var att utreda vilken betydelse samordningsteam har för att stärka samverkan mellan handläggare och på vilket sätt det påverkar arbetet med individerna. I studien jämfördes två kommuner med varandra – en kommun med Finsam och samordningsförbund och en kommun utan. Av studiens begränsade urval går det inte att dra några generella slutsatser, men resultatet ger ändå en bild av hur skillnaderna kan se ut. Slutsatserna i studien visar att det personliga engagemanget för att samverka och viljan att hjälpa individer att komma ut i arbete är stark både i kommunen med och i kommunen utan Finsam. Förutsättningarna för att få till stånd den samverkan som dess individer behöver skiljer sig däremot åt. I Finsamkommunen har samordningsteamet skapat en tydlig plattform för samverkan genom att handläggarna har fått avsatt tid, en gemensam lokal och givna förutsättningar för att samverka. Detta medför att det finns en kontinuitet i samverkan och att handläggarna slipper etablera nya kontakter i varje ärende. Att sekretessen bryts i samband med att ärenden remitteras till teamet är en viktig förutsättning för arbetsprocessen och samverkan kring individen. Ge- nom att arbeta i samordningsteamet ökar kunskapen om de olika myndigheternas verksamhet, regelverk och uppdrag även om den viktigaste faktorn för att stärka denna kunskap är erfarenhet. Genom att det finns ett gemensamt mål och arbetssätt samt en definierad målgrupp för samordningsteamets verksamhet underlättas enligt studien samverkan och arbetet med individen. Handläggarna vet vilka individer som är aktuella för teamets verksamhet och vilka metoder som finns att tillgå samt vad det slutgiltiga målet är. En unik styrka i Finsamkommunen är att det inom ramen för teamet finns en representation av alla myndigheter vid startandet av varje ärende. Denna samverkan mellan alla berörda parter är sällsynt i kommunen utan Finsam. Samordningsteamets största bidrag till att stärka samverkan är att det finns avsatt tid för att samverka och att någon bär det samordnande ansvaret för att samverkan ska bli av. 86 , : Samverkan inom rehabiliteringsområdet, Förvaltningshögskolan, , 2010. emot är det inte säkert att samverkan nödvändigtvis fungerar bättre i ett sam- ordningsteam eller att fler individer återgår till arbete genom teamets verksam- Ett samverkansteam i Finsamkommunen skapar en långsiktig struktur me- dan man i kommunen utan Finsam är mer beroende av handläggarnas person- liga engagemang och kontaktnät. Även om samverkan kan fungera bra i en kommun utan Finsam kan man med finansiell samordning skapa ännu bättre förutsättningar, konstateras det avslutningsvis. 6.4 Samordningsförbundens bedömning av resultat Enligt vad som framkommit vid möten och intervjuer är de samordningsförbund som kontaktats i den här uppföljningen överens om att de individinriktade insatserna överlag ger goda resultat – särskilt mot bakgrund av att målgruppen är en mycket utsatt grupp. De individer som får ta del av Finsaminsatser lyckas bättre än de som inte får ta del av sådana insatser, enligt förbunden. De menar också att Finsam på ett annat sätt än ordinarie verksamhet kan ta sig an individer som behöver stöd för att närma sig arbetsmarknaden, både i fråga om kontinuitet och fokus på individen. Individens rehabilitering blir till en sammanhållen process. (Delta) framhåller t.ex. att samverkan mellan myndigheter ger nya möjligheter att ta hänsyn till brukarnas olika önskemål och behov, exempelvis genom att korta ned väntetider till vård och behandling eller genom samordnad rehabilitering. Samverkan ger snabbare och effektivare hjälp till personer som hamnat utanför arbetslivet. Samordningsförbunden brottas ofta med frågan om hur varaktiga resultaten av Finsaminsatserna är och hur man kan följa upp detta. Stora förbund kan ha svårare att följa upp de enskilda individerna än mindre förbund på grund av verksamheternas volym. De små förbunden kan ofta ha en bättre överblick genom ett mindre antal deltagare och en närmare kontakt och kännedom på individnivå. I vissa förbund arbetar man med s.k. efterstöd, vilket innebär att man håller kontakten med de insatsdeltagare som gått vidare till arbete eller studier och ger stöd om individen så behöver. i län försöker t.ex. att i vissa projekt göra uppföljning på individnivå . En sådan uppföljning av ett projekt visade att var i arbete efter avslutad insats och efter ett år.87 Under uppföljningsarbetets gång har det inte framkommit några partipolitiska skillnader i synen på Finsam. De kommun- och landstingspolitiker som intervjuats i uppföljningsarbetet, och som är eller har varit ledamöter i samordningsförbundens styrelser, förefaller vara överens om att Finsam är en bra metod som ger gott resultat.