eunbil · H20N3AAF27 · 2015-01-01 00:00:00 — Kommenterad dagordning för Rådet för Utrikes frågor (utveckling) Godkännande av den preliminära dagordningen Post 2015/utvecklingsfinansiering FN:s tredje internationella konferens om utvecklingsfinansiering (Financing for Development, FfD) äger rum i . Konferensen är en uppföljning till de tidigare internationella konferenserna om utvecklingsfinansiering - (2002) och (2008) - och syftar till att enas kring en strategi och globalt partnerskap för hållbar finansiering av den nya globala utvecklingsagendan. Agendan för utvecklingsfinansiering är en fristående process men är ändå innehållsmässigt såväl som politiskt nära knuten till post 2015-agendan och även klimatförhandlingarna. Agendan för utvecklingsfinansiering utgör ett viktigt inspel för genomförande av de nya globala hållbara utvecklingsmålen. Efter toppmötet i - med hållbar utveckling som fokus - har utvecklingsfinansieringen breddats och reflekterar nu kraven på såväl minskad fattigdom som hållbar utveckling. Rådsslutsatser om globalt partnerskap för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling ska antas vid FAC (utveckling) . De ska ligga till grund för EU:s gemensamma position inför FfD-förhandlingarna och genomförandedelen (MoI) av post 2015-agendan. Rådsslutsatserna baseras på Kommissionens meddelande ”A Global Partnership for poverty eradication and sustainable development after 2015” som presenterades . Slutsatserna har förhandlats i relevanta rådsarbetsgupper i och medlemsstaterna har också getts tillfälle att lämna skriftliga kommentarer. Rådsslutsatserna tas vid FAC (utveckling) även upp som diskussionspunkt. De kommer utgöra EU:s gemensamma politiska prioriteringar i de mellanstatliga förhandlingarna och ge en tydlig politisk signal om hur EU ser på utvecklingsfinansieringsagendan. EU talar med en röst i såväl som vid klimatförhandlingarna i . Regeringen vill se en bred agenda för utvecklingsfinansiering med betoning på hållbarhetsaspekter och samstämmighet mellan politikområden för en rättvis och hållbar global utveckling. Pågående diskussioner om utvecklingsfinansiering skapar möjligheter att stärka och utveckla det internationella ramverket som säkerställer att såväl miljömässiga, ekonomiska, som sociala hänsyn präglar genomförandet. Ett tydligt fokus ska ligga på ett bättre resursutnyttjande och ökade finansiella resurser med stärkta mekanismer och instrument för miljö och klimat. Förbättrade åtgärder för inhemsk resursmobilisering, t.ex. för att bekämpa kapital- och skatteflykt, är centrala i förhandlingarna och åtagandet att alla utvecklade länder ska allokera 0,av bruttonationalinkomsten (BNI) till officiellt statligt utvecklingsbistånd () med fokus på låginkomstländer och med en tydlig tidsplan är särskilt angeläget. En strategi för utvecklingsfinansiering bör också främja innovativa finansieringslösningar och samverkan mellan olika flöden för att öka mobiliseringen av, och synergierna mellan, privat och offentligt kapital med tydlig nytta för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. De föreliggande rådsslutsatserna har antagit en bra form då de etablerar principer som EU prioriterar som de lämnar utrymme på detaljnivå vilket gör det möjligt för EU att uppträda som en konstruktiv förhandlingspartner. Regeringen gör bedömningen att vi fått ett gott genomslag för de svenska prioriteringarna i EU:s utkast till rådsslutsatser. En omfattande diskussion förutses om jämställdhet och utveckling liksom möjlighet att gå igenom de rådsslutsatser som ska antas i frågan. 2015 är ett viktigt år för ett ökat EU-engagemang och globala åtaganden för jämställdhet. Det är kvinnokonferensen i ägde rum och antog resolutionen om kvinnor, fred och säkerhet (1325). Antagandet av den nya agendan för hållbar utveckling (post 2015) och konferensen om utvecklingsfinansiering är avgörande för nya målsättningar vad gäller jämställdhet. Det råder bred enighet inom EU vad gäller jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter. Undantaget är frågan om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Utvärderingar visar att EU:s arbete för jämställdhet har brister. Det gäller inte minst genomförandet av för jämställdhet (EU Plan of Action on Gender Equality and Women’s Empowerment in Development 2010-2015). En ny handlingsplan ska antas . Det krävs stärkt ledarskap och ansvarstagande hos EU och dess medlemsstater. Det krävs också resurser och kapacitet. Framsteg kan dock noteras vad gäller den politiska dialogen, koordineringen, partnerskap och EU:s agerande inom ramen för globala utvecklingspolitiska proceser, inte minst post 2015-processen. Jämställdhet och kvinnors och flickors rättigheter ska vara en integrerad del i EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och i allt EU-arbete, inte minst utvecklingssamarbetet. Ledarskap och ansvarsutkrävande måste stärkas på alla nivåer. EU:s nya handlingsplan för jämställdhet ska vara rättighetsbaserad och relevant för samarbetet med EU:s samtliga partnerländer. EU ska aktivt driva jämställdhet i processerna om den hållbara utvecklingsagendan (post 2015) och utvecklingsfinansiering. Situationen i och dess närområde diskuterades vid det extrainsatta . Vid FAC (utveckling) kommer diskussionen troligtvis att handla om vilken roll EU:s utvecklingssamarbete och humanitära bistånd skulle kunna spela i detta sammanhang. Vidare kommer en uppföljning av de rådsslutsatser om migration och utveckling som antogs vid FAC (utveckling) sannolikt att ske. Regeringen framhåller vikten av att intensifiera arbetet på europeisk och internationell nivå med att angripa grundorsakerna som driver människor på flykt. Biståndet kan spela en viktig roll genom att bidra till fattigdomsbekämpning, stärka det konfliktförebyggande arbetet och genom att satsa mer på institutions- och kapacitetsbyggande. Kapacitetsbyggande till stöd för säkerhet och utveckling (train and equip) Kapacitetsstöd för säkerhet och utveckling är en fråga som sätts allt mer i fokus. Ämnet togs upp vid FAC (utrikes) och frågan förväntas även komma upp på Europeiska rådets junimöte. Som grund ligger ett gemensamt meddelande från Kommissionen och höga representanten/vice-presidenten (/VP) Mogherini. Frågan berör såväl EU:s utvecklingspolitik som den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Syftet med diskussionen är att på basis av det gemensamma meddelandet och rådsslutsatser från FAC (utrikes) inleda diskussioner om hur EU:s partnerländer och partnerorganisationer kan förses med ytterligare kapacitet för själva kunna bidra till fred och säkerhet. Med kapacitet avses utrustning och utbildning för att handha denna. Utrustningen kan vara såväl civil som militär, dock inte dödliga vapen. En viktig fråga är hur EU:s ”policyer” och externa instrument bäst kan användas för kapacitetsbyggandet. I EU:s arbete för att stödja säkerhet och utveckling i konfliktdrabbade länder och regioner finns flera huvudverktyg. EU har ett antal insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. På utvecklingsområdet går en stor andel av EU-biståndet till konfliktdrabbade länder. EU ger också direkta bidrag inom säkerhetsområdet till t.ex. regionala organisationer i . I rådsslutsatserna från FAC (utrikes) understryks vikten av bättre koordinering inom området kapacitetsbyggande till stöd för säkerhet och utveckling. Med detta avses framför allt EU-aktörerna inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och utvecklingspolitiken. Mot bakgrund av behovet att finna en hållbar finansiering fick HR/VP Mogherini och Kommissionen i uppdrag att gemensamt närmare undersöka olika alternativ för vägen framåt. Kommissionen och EEAS kan - på basis av det gemensamma meddelandet och rådsslutsatserna från FAC (utrikes) - väntas presentera förslag på ett nytt EU-instrument för stöd till kapacitetsbyggande till stöd för säkerhet och utveckling. Regeringens ståndpunkt: Regeringen stödjer att EU utvecklar kapacitet i utsatta partnerländer till stöd för säkerhet och utveckling. I utvecklande av ett effektivare EU-stöd för kapacitetsbyggande är det för svensk del viktigt att aspekter som respekt för mänskliga rättigheter, miljö och hållbarhet beaktas. Regeringen slår vakt om biståndskriterier. I anslutning till FAC (utveckling) men ej på rådets dagordning Höga representanten/vice-presidenten (/VP) Mogherini väntas göra en kort presentation av sitt arbete med en strategisk översyn av EU:s globala utmaningar. Arbetet har beställts av inför dess möte om den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) och försvarsfrågor. Översynen, och den strategi som sannolikt ger HR/VP i uppdrag att ta fram, skiljer sig från den tidigare europeiska säkerhetsstrategin i sin bredd, då även icke-militära frågor som påverkar vår säkerhetspolitiska miljö beaktas. Exempelvis klimatförändringar, miljö- och humanitära katastrofer, fattigdom, migration, hälsa, pandemier, handel samt ekonomiska flöden. Det är därför viktigt att också EU:s biståndsministrar hålls informerade om det pågående arbetet. Översynen bör också ses i ljuset av de nya globala hållbara utvecklingsmålen. Regeringen välkomnar HR/VP Mogherinis arbete med att se över de globala utmaningar EU står inför i sina externa relationer. Regeringen menar att översynen bör resultera i en bred strategi för EU:s externa agerande som inkluderar även utvecklingspolitiska aspekter, miljö och klimat. En sådan strategi måste utgå från att såväl EU som resten av världen har förändrats och att förändringar i vårt närområde och vår omvärld ständigt pågår. Sedan antagandet av 2003 har EU utvidgats från 15 till 28 medlemsstater och utrustats med nya institutioner på utrikespolitikens område. står EU nu inför omfattande utmaningar, med multipla kriser i det europeiska närområdet och med en pågående omfördelning av globalt inflytande. Säkerhetsstrategin lyfte fram tre strategiska områden för EU: att bemöta hot i form av konflikter och terrorism; att främja en internationell multilateral ordning; och att bygga säkerhet i vårt grannskap. Dessa områden är fortsatt centrala. Men mot bakgrund av utvecklingen av såväl EU:s förmåga som utmaningarna i omvärlden måste en ny utrikespolitisk strategi vara både bredare och mer ambitiös. Den årliga rapporten för ansvarsutkrävande i utvecklingsfinansiering (Accountability Report) För att följa upp EU:s åtaganden från konferenserna om utvecklingsfinansiering i och 2008 tar EU fram en rapport för ansvarsutkrävande i utvecklingsfinansiering. Utöver att redogöra för EU:s bistånd omfattar rapporten bl.a. inhemsk resursmobilisering, utländska direktinvesteringar, remitteringar, privatsektorutveckling, innovativ finansering, klimatfinansiering och biståndseffektivitet. rapport väntas komma ut . Kommissionen kommer vid FAC (utveckling) kort informera biståndsministrarna om rapporten. Regeringen välkomnar transparent rapportering kring hur EU och dess medlemsstater lever upp till sina åtaganden. Det är viktigt att möjliggöra ansvarsutkrävande. Inför konferensen om utvecklingsfinansiering i blir det särskilt relevant att synliggöra de resultat som har uppnåtts sedan de tidigare konferenserna om utvecklingsfinansiering. Arbetsmiddag med FN:s generalsekreterare I samband med FAC (utveckling) har biståndsministrarna en arbetsmiddag med FN:s generalsekreterare . Avsikten är att han ska informera biståndsministrarna om sin syn på hur EU kan vara en konstruktiv aktör i de tre stora utvecklingspolitiska processerna : konferensen om utvecklingsfinansiering (FfD), den nya hållbara utvecklingsagendan (post 2015) och klimatförhandlingarna (COP 21). Dessa tre processer följer sina egna spår men är nära sammanlänkade. Arbetsmiddagen har till viss del koppling till diskussionspunkten om post 2015/utvecklingsfinansiering. Inga förhandlingar eller beslut sker dock vid arbetsmiddagen. Regeringen har en hög ambition för alla de tre stora internationella konferenser som äger rum . Mötena är viktiga var för sig men är även relaterade i substans såväl som politiskt. Ett bra utfall vid konferensen i om utvecklingsfinansiering kommer underlätta för slutförhandlingarna i post 2015-processen i . En lyckad utkomst av post 2015-toppmötet kommer i sin tur skapa positiva förutsättningar för klimatförhandlingarna i . Genom de tre processerna länkas hållbar utveckling, fattigdomsbekämpning och klimatfrågan samman på ett unikt sätt.