rfr · H20WRFR13 · 2015-06-11 00:00:00 — Enligt tjänstemän på central nivå har samarbetet i Nationella rådet och samverkan i rådets arbetsgrupp utvecklats positivt . 58Unga vuxna som varken arbetar eller studerar, . 4 SAMARBETE, SAMVERKAN OCH SAMORDNING ägnar mer tid åt detta arbete . De anser även att rådet och NNS kompletterar varandra och att NNS byggt ut och växlat upp sin Enligt vad som framkommit i uppföljningen kan man från några samord- ningsförbunds sida uppleva att det finns ett visst glapp mellan Nationella rådet Enligt dessa startades Nationella nätverket (NNS) delvis på grund av en bristande dialog mellan förbunden och rådet. man att NNS skulle kunna erbjuda mer utbildning och påverka mer på central 4.5 Bristande kunskap om Finsam och prioriteringar Av de intervjuer som har genomförts inom ramen för den här uppföljningen framgår att kunskapen om Finsam i samhället är mycket begränsad. Utöver de som är verksamma inom samordningsförbunden eller i de insatser som förbunden driver eller i Nationella rådets arbetsgrupper är det få som känner till Finsam. Deltagare i insatser tänker inte i första hand på om det är en Finsaminsats de deltar i – det primära för dem är att insatsen är bra och leder vidare. Inom kommun- och och inom de samverkande myndigheterna, på både lokal och central nivå, är kunskapen om Finsam ofta dålig bland dem som inte är direkt involverade i verksamheten. Skillnaderna mellan Finsaminsatser och andra samverkansformer för rehabilitering respektive myndigheternas ordinarie åtgärder uppfattas sällan av utomstående. I många samordningsförbund uppfattar man den bristande kunskapen på central myndighetsnivå som ett tecken på ointresse för och låg prioritet av Finsam. Orsaken till detta anses delvis vara Finsams unika fyrpartssamverkan där kommuner och landsting/regioner har ett lika stort inflytande som staten och att staten därmed inte kan kontrollera Finsam. Andra orsaker kan enligt förbunden vara det begränsade statsbidraget och förekomsten av andra samverkansformer på rehabiliteringsområdet, t.ex. det förstärkta samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen – där staten har full kontroll. Den otydliga gränsdragningen mellan olika samverkansformer och överlappningen när det gäller målgrupper och insatser främjar inte heller prioriteringen av olika statliga åtgärder. Från dessa samordningsförbund vill man se en tydligare prioritering från statens sida och en uppgradering av Finsam, i första hand inom och Arbetsförmedlingen. 5 Målgrupper, insatser och deltagare I detta kapitel redogörs för utvecklingen av samordningsförbundens målgrupper, deltagare i insatser samt omfattningen och inriktningen av de insatser som görs inom ramen för Finsam. Målgruppen för samordningsförbunden är personer som är i behov av samordnade insatser från flera av de samverkande parterna. I förarbetena till lagen diskuterades flera aspekter för att bestämma och ringa in målgruppen. I avsnitt 2.5 ovan redovisas bakgrunden till fastställandet av målgrupp. Regeringens förslag landade slutligen i en bred målgruppsbestämning som förutsätter kartläggning och analys av lokala förhållanden och behov. Sedan lagens tillkomst har frågan om målgrupper fortlöpande varit föremål för diskussion. De flesta samordningsförbunden anger åldersintervallet 16–i sina beskrivningar av målgruppen. I förarbetena till lagen om Finsam angavs ”förvärvsaktiva 20–” som huvudinriktning för bestämning av målgruppen. I detta utvidgade åldersintervall är det de unga och unga vuxna, dvs. åldersgruppen 16–, med behov av samordnade rehabiliteringsinsatser som alltmer står i fokus för samordningsförbundens insatser. Andra stora målgrupper för samordningsförbunden är personer med komplex problematik och långvarigt utanförskap och individer med psykisk ohälsa. –Individer med komplex problematik har ofta en sammansatt problembild och har hamnat i eller riskerar att hamna i ett långvarigt utanförskap. Det kan handla om såväl medicinska som sociala problem i kombination med att individen aldrig har haft ett arbete eller har varit borta länge från arbetsmarknaden. Det kan även handla om svårigheter att integreras i samhället på grund av språksvårigheter, ofta i kombination med att individen varit med om traumatiska händelser. –Inom gruppen med psykisk ohälsa kan även finnas beroendeproblematik och personer med socialpsykiatrisk problematik. Dessa personer kan också finnas bland andra målgrupper som har en vidare inriktning och där psykisk ohälsa ingår som en del. Insatser för unga har prioriterats av vissa förbund alltifrån förbundets bildande på grund av en hög ungdomsarbetslöshet.59 Prioriteringen av unga är ett resul- 59 Till exempel kommun och kommuner som ingår i samordningsförbundet (har t.ex. haft den högsta ungdomsarbetslösheten i ). 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE tat av omvärldsförändringar och ökad ungdomsarbetslöshet. san och Arbetsförmedlingen har ett regeringsuppdrag att utveckla stödet till ungdomar med aktivitetsersättning.60 Många samordningsförbund påtalar att det inom förbundets område finns allt fler ungdomar som är arbetslösa eller har avbrutit sin skolgång. att ungdomar som har avbrutit sin skolgång eller är arbetslösa har en bakom- liggande problematik, vilket bl.a. visar sig i att antalet unga med neuropsyki- atriska diagnoser ökar. Många samordningsförbund pekar på vikten av att ar- beta förebyggande och att komma in tidigt med insatser. Om man kunde få stopp på inflödet till ungdomsarbetslösheten så skulle man i stället kunna ar- beta med andra grupper inom arbetslivsinriktad rehabilitering, menar t.ex. re- Problematiken är särskilt tydlig i vissa storstadsområden. bundet Nordost framhåller t.ex. sambandet mellan låg utbildning pekar på att unga arbetslösa är en tydlig målgrupp och att förbunden har en unik kompetens på området. samordningsförbund har särskilda insatser för ungdomar som ännu inte kom- mit ut i arbetslivet och som avbrutit sin skolgång, t.ex. Paraplyteamet i Bot- kyrka, Finsam med projektet , samt och med projekt för hemmasittande ungdomar, s.k. Hikikomori. Att arbeta förebyggande med unga innebär också en ökad kontakt med sko- Det finns förbund som arbetar med projekt som ger stöd i eller gymnasieskolan, t.ex. elevbaserat teknikstöd i skolan i och men- torskapsprogram för elever på högstadiet i . framhåller i detta sammanhang kommunernas ansvar för ungdomar som av- brutit sin skolgång och hur detta ansvar skärpts i skollagen. Det innebär att det s.k. informationsansvaret för icke skolpliktiga ungdomar förtydligas och be- nämns i stället aktivitetsansvar för ungdomar. Ansvaret innebär att kommu- nerna har i uppgift att erbjuda de ungdomar som berörs lämpliga individuella Åtgärderna ska i första hand motivera till utbildning. I förbund där man arbetar integrerat och samlokaliserat kan Arbetsför- medlingens regeringsuppdrag – att säkerställa övergången från skola till ar- betsliv för unga med funktionsnedsättning – vävas in i samordningsförbundets Så sker t.ex. i insatsen i . Aktivitetsersättning är en ersättningsform som introducerades för unga t.o.m. som har nedsatt arbetsförmåga eller som på grund av funktions- nedsättning behöver förlänga sin skolgång. Den vanligaste orsaken till aktivi- tetsersättning är psykisk funktionsnedsättning, men många har en kombination av medicinska och psykiska problem. Gruppen har betydligt lägre utbildnings- nivå än unga i allmänhet. Flertalet har aldrig arbetat eller saknar längre erfa- renhet från arbetslivet. 60 Regleringsbrev 2011–2015 för och Arbetsförmedlingen. 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE Det framgår av statistiken över deltagare i samordningsförbundens individinriktade insatser att andelen unga och unga med aktivitetsersättning successivt ökar. Tabell 2 Antal unga 16–och unga med aktivitetsersättning i individriktade insatser Unga 16–29 år Varav unga med aktivitetsersättning Källa: , återrapporter , 2012, 2013, 2014 samt vissa kompletteringar från . I sammanhanget kan nämnas att det totala antalet deltagare (samtliga åldersgrupper med registrerade personuppgifter) uppgick till 17 079 och att unga 16–utgjorde . Genom nätverksträffar, konferenser och studiebesök stimulerade myndigheterna samordningsförbunden att prioritera unga med aktivitetsersättning. En enkätundersökning som genomfördes bland förbunden visade bl.a. att 270 insatser finansierades med koppling till unga med aktivitetsersättning, varav 206 individinriktade och 64 strukturinriktade insatser. I den kartläggning som myndigheterna gjorde 2012 konstateras att samordningsförbund vanligtvis inte riktar sina insatser till individer utifrån ersättningsform. Det är snarare faktorer som rehabiliteringsbehov, ålder och kön som avgör eventuella prioriteringar. För samordningsförbund i mindre kommuner kan det saknas underlag för insatser för en mer avgränsad målgrupp som t.ex. unga med aktivitetsersättning. efterföljande återrapporter visar att nästan alla samordningsförbund prioriterar målgruppen unga med aktivitetsersättning. Enligt vad som framkommit i den här uppföljningen följer de flesta samordningsförbunden kontinuerligt upp förändringar hos målgrupperna och genomför regelbundet kartläggningar och analyser av de lokala förhållandena. Analyserna ligger sedan till grund för förbundens planering och eventuell omriktning av verksamheten. Flera samordningsförbund framhåller att man inte når alla de individer inom målgruppen som har behov av insatser. NNS anför också att många förbund ser att det finns ett mycket större behov än vad man har resurser för. Samordningsförbunden når av de som egentligen har behov av insatser, enligt NNS.61 61 Möte med . 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE 5.2 Jämställdhets- och integrationsperspektiv I förarbetena till beslut om Finsam betonades att jämställdhets- och integrationsperspektivet var viktigt i samordningsförbundens verksamhet. Allt rehabiliteringsarbete, all planering och all uppföljning och utvärdering skulle enligt propositionen genomsyras av ett tydligt köns- och integrationsperspektiv.62 I uppföljningen har det framkommit att jämställdhets- och integrationsperspektivet ofta finns med i samordningsförbundens övergripande planering men det är inte vanligt med insatser som särskilt riktar sig till dessa målgrupper. Det förekommer att samordningsförbund i sin målbeskrivning framhåller att insatser riktar sig till både kvinnor och män eller att kvinnor och män ska erbjudas en likvärdig arbetslivsinriktad rehabilitering (t.ex. Finsam och Väster). När det gäller specifika insatser med ett uttalat jämställdhetsperspektiv visar en genomgång av 30 årsredovisningar (av totalt 83) att endast ett fåtal individinriktade projekt riktades specifikt till målgruppen kvinnor eller män. För kvinnor fanns t.ex. insatsen Unga kvinnor hos Finsam och Finsam och för män Manscentrum hos . Endast en strukturinriktad satsning med ett uttalat jämställdhetsperspektiv förekom . Tillsammans med SKL genomförde samordningsförbunden , Väster och , , , och en satsning kallad Jämnt med Finsam II. Det generella intrycket från den könsdifferentierade statistiken är att det råder en relativt jämn fördelning av kvinnor och män i Finsaminsatserna. Det är något fler kvinnor (2014) som deltar i samordningsförbundens individinriktade insatser än män (2014), men andelen manliga deltagare har ökat något 2012. Ökningen av andelen män hänger sannolikt samman med prioriteringen av åldersgruppen 16–, en grupp där andelen män är något större än andelen kvinnor.63 Om man ser till de olika åldersgrupperna är könsfördelningen mer ojämn. Kvinnor överväger i andel i åldersgrupperna 30–44 och 45–med ett genomsnitt på kvinnor mot män.64 Dessa åldersgrupper utgör dock en mindre andel av deltagarna än unga. I förarbetena till lagen om Finsam omnämns långtidssjukskrivna som en av de grupper som riskerar att hamna mellan stolarna i myndigheternas verksamhet. har antalet sjukskrivna med psykisk ohälsa ökat. Det är en sjukskrivningsorsak som leder till långa sjukskrivningar och risken för psykisk ohälsa är större för kvinnor än för män. Risken är störst i åldern 2002/03:132 s. 1. 63Försäkringskassan, återrapport bilaga 2, återrapport bilaga 3. 64Nationella rådet: 2012, , återrapport , bilaga 2 och återrapport 2014, bilaga 3. 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE 30–enligt en rapport.65 Enligt vad som framkommit i uppföljningen har den ökande andelen kvinnor med psykisk ohälsa inte satt några större spår i samordningsförbundens val av målgrupp eller insatser. fick ett uppdrag av regeringen som syftade till att minska sjukfrånvaron och underlätta återgång till arbete för kvinnor. fördelades till rehabiliteringsinsatser. Projektmedlen utlystes och gick till läns samordningsförbund, , och Finsam i Malmö.66 I det mest lyckade av dessa projekt, , hade kvinnorna i genomsnitt 7,5 års sjukskrivningstid.67 Integrationsaspekten är inte heller särskilt vanlig i samordningsförbundens insatser, enligt vad som framkommit i uppföljningen. I årsredovisningarnas redogörelser för genomförda insatser är specifika insatser i ett integrationsperspektiv relativt sällsynta. I återrapporteringen framhåller att flera insatser har fokuserat på individers svårigheter att integreras i samhället på grund av språksvårigheter, ofta i kombination med att individen varit med om traumatiska händelser.68 Denna bild har inte bekräftats i någon annan återrapportering. Här följer några konkreta exempel på målgrupper och insatser som finansieras av samordningsförbunden. –Nordost har målgruppen flyktingar och andra nyanlända under introduktionstid med behov av rehabilitering. –drev insatsen Spira–integration åren 2012–2014 där målgruppen var unga och vuxna 16–med utländsk bakgrund och med svårighet att etablera sig på arbetsmarknaden. –drev också insatsen Tillväxtfaktor 2012–2014 där målgruppen var unga 16–med försörjningsstöd och nyanlända med akademisk bakgrund. –har målgruppen personer med utländsk bakgrund. Samordningsförbundens verksamhet består huvudsakligen av att finansiera individinriktade och strukturinriktade insatser. –Individinriktade insatser syftar till att individerna uppnår eller förbättrar sin förmåga till arbete eller studier och kan t.ex. vara rehabilitering till arbete eller studier, förberedande eller förebyggande insatser och kartläggning. Den vanligaste insatsen är rehabilitering till arbete eller studier. 2014/15:1 utg.omr. 10 samt Socialförsäkringsrapport 2014:4. 66Försäkringskassan, Utvärdering av projekt . 67Vitalis, A randomized intervention and coordination program aiming at Return to Work for women with long term sick leave (Report), 2014. 68Försäkringskassan, återrapport . 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE –Strukturinriktade insatser syftar till att stärka samverkan mellan myndigheterna och att öka kunskapen om olika gruppers behov. Insatserna kan bestå av förstudier, projektstöd, kompetensutveckling för personal m.m. Med dessa insatser når samordningsförbunden ett allt större antal personer . Det totala antalet deltagare ökade från 37 000 till nästan 63 000 , vilket är en ökning . Den största ökningen av antalet deltagare återfinns i strukturinriktade insatser som ökat med nästan 15 000, från 9 000 till 23 900 under 2014.69 Tabell 3 Antal deltagare i individinriktade och strukturinriktade insatser Källa: uppföljning av Finsam 2011, 2012, 2013 och 2014. Av de 39 000 som deltog i individinriktade insatser 2014 var ca 17 000 registrerade med personuppgifter, 3 000 anonymt registrerade och 19 000 registrerade i s.k. volyminsatser (t.ex. konsultativa eller förebyggande insatser). I sammanhanget kan nämnas att konsultativa och rådgivande insatser eller strukturinriktade insatser ofta kan vara en engångsinsats till skillnad från individinriktade insatser som ofta pågår . Det totala antalet insatser som samordningsförbunden genomför ökade med drygt 300 . Den största ökningen skedde inom strukturinriktade insatser som mer än fördubblades i antal. Tabell 4 Samordningsförbundens insatser, antal Källa: uppföljning av Finsam 2011, 2012, 2013 och 2014. Konkreta exempel på individ- och strukturinriktade insatser återfinns i bilaga 2 där verksamhet och insatser i ett antal samordningsförbund redovisas. Individinriktade insatser inrymmer ett brett spektrum av aktiviteter och kan läggas upp på olika vis i samordningsförbunden. Det går dock att urskilja fyra huvudtyper av insatser. 69 Här medräknas både individer som deltar i rehabiliterande, förebyggande och förberedande insatser, individer som man når i konsultativa insatser samt deltagare i strukturinriktade insatser. Deltagare i strukturinriktade insatser kan vara myndighetspersonal, arbetsgivare m.fl. 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE –Rehabilitering till arbete eller utbildning. Denna insats sker ofta i grupp men kan även vara integrerad med andra aktiviteter på individnivå (t.ex. arbetsträning). Individen ges möjlighet att tillsammans med en coach eller handledare formulera en plan för återgång till arbetslivet. –Förberedande insatser. Insatsen syftar till att aktivera, motivera och stödja individer för att förbereda andra, mer arbetslivsinriktade insatser. Insatsen kan bestå av ett åtgärdspaket där individen får hjälp av bedömnings- och resursteam eller multiprofessionella team. Insatsen syftar till att identifiera individens behov av fortsatt stöd på lokal nivå. –Förebyggande insats. Insatsen syftar till förhindra att individer hamnar i utanförskap, arbetslöshet, ohälsa, etc. Individinriktade insatser syftar till att få deltagarna tillbaka i förvärvsarbete eller närmare arbetsmarknaden eller att de kan återuppta eller påbörja studier. Dessutom finansierar förbunden punktinsatser i form av konsultation och rådgivning genom kundvärdar på medborgarkontor, verksamhet med personligt ombud m.m. Av följande sammanställning framgår att insatser för rehabilitering till arbete eller utbildning utgör mer än hälften (52–) av de individinriktade insatserna medan förberedande insatser utgör en fjärdedel (23–). Tabell 5 Antal individinriktade insatser fördelat efter typ av insats Rehabilitering till arbete/utbildning Källa: , kompletterande data 2011 och 2012, återrapport . De individinriktade insatserna varierar och omfattning. Deltagare skrivs in i projekt eller insatser som pågår i eller . deltog hälften av deltagarna i insatser upp , i insatser upp och i insatser och längre. I uppföljningen har det framkommit att förbunden har olika rutiner när det gäller att identifiera och remittera personer till individinriktade insatser. betonar vikten av att tydligt identifiera vilka individer som ska bli 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE föremål för Finsaminsatser. I ställs t.ex. krav på att individerna ska vara motiverade för att få delta i en insats.70 De strukturinriktade insatserna syftar till att stärka samverkan mellan myndigheterna och att öka kunskapen om olika gruppers behov av arbetslivsinriktad rehabilitering. Insatserna kan bestå av förstudier, projektstöd, kompetensutveckling för personal och insatser för att förbättra samverkan mellan parterna, men även handläggarstöd. Det kan också handla om aktiviteter som syftar till att kunna erbjuda arbetspraktikplatser: aktiviteter som fokuserar på utredning, kartläggning och behovsinventering för att identifiera vilka individer som är i behov av insatser för att klara sin försörjning. Insatserna riktar sig till såväl personal hos myndigheterna som t.ex. det privata näringslivet. Som redovisats ovan har antalet deltagare i strukturinriktade insatser ökat från 9 000 till nästan 24 000 . De strukturinriktade insatserna kan delas in i följande huvudtyper: – Dialog och kommunikation. Fördjupade insatser mellan flera myndigheter i syfte att sprida information, förenkla processer, höja kompetensen och underlätta det gemensamma arbetet. Olika typer av utbildningsinsatser, konferenser och liknande. Exempelvis kartläggning av individer som får en viss form av ersättning från sjukförsäkringen och/eller utredning av vilka rehabiliteringsinsatser som behövs för olika grupper. Även kartläggning av personalens behov av utbildning och kompetensutveckling. – Annan inriktning. Till exempel rekrytering, förstärkning av pågående projekt och insatser med kompetens samt handledarstöd. Gränsdragningen mellan individ- och strukturinriktade insatser kan ibland vara svår att göra eftersom en strukturinriktad insats kan ha koppling till individinriktade insatser. Resultatet av en strukturinriktad insats kan även komma att användas i en individinriktad insats, t.ex. när det gäller metodutveckling. 5.4 Deltagare i insatser Över hälften av deltagarna i de individinriktade insatserna är unga och unga vuxna, dvs. Detta kan jämföras med deltagare i åldern 30–som utgör en fjärdedel och åldersgruppen 45–som utgör en femtedel av alla deltagare. 70 Studier pekar på individens motivation som en av flera faktorer för en lyckad rehabilitering ((Report), 2014, s. 32 och dnr s. 36). 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE Tabell 6 Andel deltagare i individinriktade insatser fördelat efter åldersgrupp (%) Källa: , 2012, 2013 och 2014. *Ingen uppgift för åldersgrupper . Andelen unga som deltar i samordningsförbundens individinriktade aktiviteter ökar , och det är fler män än kvinnor i åldersgruppen 16–. I åldersgrupperna 30–och 45–finns det en tydlig majoritet av kvinnor, under 2013 och 2014.71 Deltagarna i samordningsförbundens insatser har en lägre utbildningsnivå än genomsnittet för invånare i . Tabell 7 Utbildningsnivå bland deltagarna i individinriktade insatser och riksgenomsnitt 2013 (%) Högskola/annan efter- Källa: och (). Av sammanställningen framgår att av deltagarna i samordningsförbundens insatser hade grundskola eller gymnasium som högsta utbildningsnivå jämfört för hela befolkningen. av deltagarna hade eftergymnasial utbildning jämfört för riksgenomsnittet.72 Bland deltagarna har män totalt sett lägre utbildningsnivå än kvinnor. Beroende av offentlig försörjning Deltagarna i Finsaminsatser är i stor utsträckning beroende av försörjning från det offentliga i form av ersättning från kommunen, arbetslöshetskassa, Arbetsförmedlingen eller . hade av deltagarna behov av offentlig försörjning före insatsens start.73 De vanligaste ersättningsformerna är försörjningsstöd (av deltagarna), följt av aktivitetsstöd (), sjuk- eller rehabpenning () och aktivitetsersättning 71Försäkringskassan, återrapport , 2013 och 2014. 72Genomgången grundskola omfattar i även särskola och gymnasiesärskola (, återrapport ). 73Försäkringskassan, återrapport . En deltagare kan ha flera försörjningskällor. 5 MÅLGRUPPER, INSATSER OCH DELTAGARE ().74 Fördelningen kvinnor och män på respektive ersättningsform är i stort sett lika utom för sjuk- och rehabpenning där kvinnorna är dubbelt så många. av kvinnorna hade behov av offentlig försörjning före insats medan andelen män var något lägre (). En tredjedel av de som börjar en individinriktad insats har haft offentlig försörjning . En fjärdedel av deltagarna har haft offentlig försörjning i mellan ett och och närmare en tredjedel har haft offentlig försörjning . Tabell 8 Deltagares tid i offentlig försörjning före insats, andel (%) Upp till 1 år Upp till 3 år Upp till 6 år Upp till 9 år Mer än 9 år Källa: , återrapporter , 2013 och 2014, kompletterande uppgifter från . Av sammanställningen framgår att cirka en tredjedel av deltagarna varit beroende av offentlig försörjning och en fjärdedel . Uppgifterna är relativt stabila över tiden, men en liten minskning har skett i alla grupper som varit beroende av offentlig försörjning i mer är . Detta beror sannolikt på den ökade fokuseringen på unga. Kvinnor och män skiljer sig något åt – andelen kvinnor med i offentlig försörjning är större än andelen män. av kvinnorna har varit i offentlig försörjning jämfört av männen.75 Ett syfte med samordningsförbundens insatser är att minska deltagarnas beroende av offentlig försörjning. Resultaten av insatserna och förändringarna i försörjningsläget redovisas i kapitel 6.