rir · H3B517 · 2015-07-02 00:00:00 — Hög ärendebelastning och långa ledtider är fortfarande NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? ett stort problem för ansvariga myndigheter. Branschvalidering, särskilt inom vissa yrkesområden, anses dock fungera bra även om det är få nyanlända som har fått ta del av insatsen. Detsamma gäller yrkeskompetensbedömning som enligt såväl Arbetsförmedlingen som arbetsgivare är en effektiv insats. Enligt mening krävs att regeringen intensifierar sina insatser för att tydliggöra ansvaret och på olika sätt stimulera en snabbare och effektivare process. 6.3.2 Ökad parallellitet och flexibilitet i Arbetsförmedlingens insatser Arbetsförmedlingen har inom ramen för sitt etableringsuppdrag tillgång till ett flertal insatser. har inte granskat samtliga insatser var och en för sig utan snarare hur de sammantaget svarar mot de nyanländas behov. Utifrån exempelvis granskningen av nystartsjobb och instegsjobb kan dock konstateras att dessa insatser underlättar de nyanländas etablering på arbetsmarknaden, om de används på rätt sätt och . En mer generell iakttagelse från granskningar är emellertid att Arbetsförmedlingens insatser ofta inte är tillräckligt anpassade till de nyanländas behov. En bidragande orsak är svårigheter att ordna meningsfulla aktiviteter, bland annat beroende på brister i Arbetsförmedlingens kartläggning av den nyanländas tidigare utbildnings- och yrkesbakgrund. Arbetsförmedlarna kan också ha svårt att hitta aktiviteter som anknyter till tidigare erfarenheter eller som innehåller en tydlig röd tråd med sikte på arbetsmarknaden. finns krav på att varje nyanländ ska ha schemalagd verksamhet för att få full etableringsersättning. Detta kan också medverka till att kvantiteten av insatser blir styrande över kvaliteten. I sammanhanget kan det konstateras att Arbetsförmedlingen inom ramen för etableringsuppdraget huvudsakligen erbjuder nyanlända förberedande insatser, till exempel CV-skrivning, och i mindre omfattning mer specifikt arbetsmarknadsinriktade insatser som exempelvis yrkespraktik eller arbetsmarknadsutbildning. För nyanlända som saknar utbildning, yrkeserfarenhet och kunskaper i det svenska språket är det särskilt viktigt att få del av aktiviteter som kan föra dem närmare arbetsmarknaden. För många nyanlända skulle en kvalificerad yrkesutbildning vara ett lämpligt alternativ ur såväl individuell som samhällsekonomisk synvinkel. I många fall sätter emellertid bristande språkkunskaper hinder i vägen för detta eftersom möjligheterna till parallella svenskstudier eller att studera på hemspråket är begränsade. Bland annat detta innebär svårigheter för de nyanlända att ta del av den arbetsmarknadsutbildning som finns tillgänglig hos Arbetsförmedlingen. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION 6.3.3Ökad handlingsfrihet och ett utåtriktat arbetssätt I flera av granskningar inklusive slutgranskningen framträder en i stort sett samstämmig bild av Arbetsförmedlingen som en starkt centraliserad, hierarkisk och regelstyrd myndighet som det funnits betydande svårigheter att samverka med på olika nivåer. Från bland annat kommunalt håll framförs att myndigheten tycks ägna mer tid åt att blicka inåt och följa de egna uppföljnings- och rapporteringskraven än åt att vara omvärldsorienterad och ta det samordningsansvar man tilldelats inom etableringsuppdraget. I många fall framhålls visserligen att enskilda handläggare och chefer förtjänstfullt agerar för att bidra till goda och lokalt anpassade lösningar. Men detta tycks vara trots, snarare än på grund av, myndighetens interna styrsystem. Ärendebelastningen för enskilda handläggare som arbetar med etablering är ofta hög. Personalomsättningen har och på vissa kontor varit mycket hög. Detta har försvårat möjligheterna till kontakter med såväl nyanlända som med arbetsgivare och kommuner. intervjuer med arbetsgivare under slutgranskningen visar att Arbetsförmedlingens arbetsgivarkontakter generellt behöver förbättras. Arbetsförmedlingen behöver utveckla ett mer strukturerat och systematiskt arbetssätt och arbeta mer proaktivt och uppsökande för att hjälpa lokala arbetsgivare att hitta rätt kompetens och matcha nyanlända mot praktikplatser och lediga jobb. Arbetsförmedlingen har också inlett en omfattande översyn av sin organisation i syfte att bland annat åstadkomma mindre detaljstyrning och en mer effektiv uppföljning av verksamheten. Enligt mening är det angeläget att detta arbete fullföljs. 6.3.4 En mer ändamålsenlig upphandling Arbetsförmedlingen anser att regelverket för upphandling i vissa avseenden är oklart och i andra avseenden försvårar en effektiv verksamhet. Enligt finns det oklarheter när det gäller myndighetens handlingsutrymme i upphandlingsprocessen. Oklarheterna handlar framför allt om huruvida Arbetsförmedlingen kan anlita kommuner som utförare utan att bryta mot upphandlingsreglerna. Ett annat problem som framförs är de långa överklagandeprocesser som kan uppstå och de negativa konsekvenser detta medför för Arbetsförmedlingens möjligheter att erbjuda relevanta insatser till de nyanlända. Arbetsförmedlingen framför också synpunkter på att upphandling enligt inte alltid är det mest ändamålsenliga för att kunna tillhandahålla sådana tjänster som krävs inom ramen för etableringsuppdraget. Med anledning av detta vill lyfta fram budgetlagens krav på att statlig verksamhet ska bedrivas effektivt och med god hushållning. Detta kan exempelvis innebära NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? att myndigheten under vissa omständigheter bör överväga att bedriva en viss verksamhet i egen regi i stället för att upphandla. Enligt har emellertid myndigheten i stor utsträckning varit styrd mot ett upphandlingsförfarande genom förordningar och regleringsbrev. tidigare granskningar har pekat på ett missnöje på lokal nivå med utbudet av upphandlade tjänster inom ramen för etableringsuppdraget. En bidragande orsak till detta missnöje är, enligt mening, Arbetsförmedlingens organisering av sin upphandling i vid mening, det vill säga inklusive behovsidentifiering samt kontroll och uppföljning av upphandlade tjänster. Oklarheter kring Arbetsförmedlingens handlingsutrymme i upphandlingsprocessen kan också ha bidragit till ett utfall som inte motsvarat den lokala nivåns förväntningar. tillbaka håller Arbetsförmedlingen på att se över och förstärka upphandlingsverksamheten, inklusive hur upphandlingsbehovet identifieras samt leverantörerna följs upp och kontrolleras. Enligt mening är det angeläget att detta arbete genomförs med hög prioritet. 6.3.5Ökad anpassning till kvinnors behov Enligt etableringsreformens intentioner ska insatserna anpassas till enskilda individers skilda förutsättningar och behov. Av granskningar framgår dock att så inte är fallet i tillräcklig utsträckning. En särskild utmaning i sammanhanget gäller anpassningen av insatserna till de nyanlända kvinnornas behov. Den svenska arbetsmarknaden för nyanlända är i hög grad könsuppdelad. Oavsett om man tar hänsyn till ursprungsland, ankomstår eller utbildningsgrad är etableringsgraden väsentligt sämre för kvinnor. Kvinnor deltar i mindre utsträckning i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. De får dessutom generellt sett i högre omfattning än män ta del av insatser som bedöms som mindre relevanta för arbetsmarknadens behov. riskerar sysselsättningsgapet mellan utrikes och inrikes födda kvinnor att öka ännu mer. Enligt mening har dock varken regeringen eller Arbetsförmedlingen haft någon systematisk ansats i sitt arbete för att öka de utrikes födda kvinnornas deltagande i arbetsmarknadsinsatser och arbetslivet. 6.4Tydligare ansvarsfördelning mellan inblandade aktörer Statens åtagande spänner över flera utgiftsområden och genomförs av aktörer på nationell, regional och lokal nivå. En förutsättning för att individen erbjuds rätt insatser är att samverkan mellan inblandade aktörer fungerar. granskningar visar att ansvarsfördelning och GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION samverkan behöver förbättras. Samverkan försvåras av såväl regler som den otydliga ansvarsfördelningen mellan aktörerna men även av olika målbilder och ambitionsnivåer. Också finansieringssystemet reser frågor. Vissa anslag har inte räckt till som myndigheterna i andra fall har lämnat tillbaka betydande belopp till statskassan från andra anslag. Enligt mening är det centralt att dagens oklarheter i ansvarsfördelningen ut. Det gäller exempelvis ansvaret för de sociala frågorna, det dubbla ansvaret för bosättningen samt att landstingen inte har något tydligt uppdrag för de nyanländas hälsa. 6.4.1 Samverkan mellan stat och kommun måste fungera bättre granskning har avsett de statliga insatserna, men även om staten genom Arbetsförmedlingen tagit ett större ansvar för de nyanländas etablering så är kommunerna en fortsatt mycket viktig aktör. Hur staten lyckas etablera en fungerande samverkan på nivå kan därför på många sätt vara direkt avgörande för hur väl etableringen lyckas. Kommunerna har olika förutsättningar att lyckas med etableringen beroende på variationer i mottagande, tillgång till bostäder och lokal arbetsmarknad. granskningar visar dock att en kommun som tar ett ansvar för de nyanlända och lyckas få till stånd en välfungerande samverkan med myndigheter, näringsliv och det civila samhället gör ganska stor skillnad i utfallet. finns det tydliga indikationer på problem i hur samspelet fungerar. Samverkan på regional och lokal nivå varierar i omfattning och organisation av arbetet, och den har på många håll försvårats av att Arbetsförmedlingen inte deltagit i önskvärd utsträckning på grund av tids- och resursbrist. Vidare har Arbetsförmedlingens organisationsstruktur, bland annat med marknadsområden som inte överensstämmer med länsgränserna, försvårat samverkan. Kommuner anställer endast i begränsad omfattning nyanlända från etableringsuppdraget eller ordnar praktik. I många fall avvaktar dessutom kommunen, eftersom man inte ser denna grupp som sitt ansvar förrän etableringsperioden och tiden med statlig ersättning inom garantierna är slut. Enligt bedömning motverkar detta etableringsreformens intentioner där tidiga insatser framhålls som mycket betydelsefulla för de nyanländas etablering. 6.4.2 Tydligare ansvar för de sociala frågorna Det övergripande syftet med etableringsreformen är att underlätta och påskynda nyanländas etablering. För att åstadkomma detta krävs också insatser för att se till att nyanlända och deras anhöriga får en stabil social situation. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? finns en oklarhet vad gäller ansvaret. Många kommuner uppger att de tar ett stort ansvar för det sociala stödet som det inte är alldeles uppenbart vad man egentligen menar ingår i begreppet. Även arbetsförmedlare får ägna en stor del av sin tid åt att hjälpa nyanlända med olika typer av frågor som rör den sociala situationen. En slutsats från granskning av etableringslotsarna är att lotsarna fick ägna mycket tid att lösa frågor som rörde den sociala situationen trots att tanken var att lotsarna skulle hjälpa den nyanlända att få sysselsättning i form av arbete eller utbildning. Trots uppenbara problem hos vissa leverantörer fanns goda exempel där lotsarna gjorde en betydelsefull insats. Här krävs enligt ett tydliggörande av vad som ligger i ansvaret för den sociala situationen och vem som ska ta det. Liknande problem finns när det gäller hälsofrågorna. Landsting och regioner involveras i förhållandevis låg utsträckning i insatserna för nyanlända och det saknas ett genomgående hälsoperspektiv på nyanländas etablering, vilket enligt har försvårat och fördröjt etableringen för nyanlända med hälsoproblem. Ett annat område där flera myndigheter är inblandade och handläggningstiderna långa är bedömning och validering av invandrade akademikers kompetens. 6.4.3 En styrning som främjar flexibilitet och lokala lösningar Frågan om nyanländas etablering på den svenska arbetsmarknaden kan ses som en evig fråga som inte har ett givet svar. Ett sätt för staten att hantera frågan är att man bygger upp administrativa strukturer som är flexibla och kan anpassa sig till en föränderlig omvärld. Syftet är då inte att uppnå ett specifikt mål utan att berörda organisationer självständigt ska kunna uppfatta hur problemen förändrar sig och se hur lösningarna för att hantera problemen ändrar sig. Myndigheter kan därför inte förvänta sig att politikerna ska ge detaljerade direktiv hur problemen ska hanteras utan måste kunna lösa dessa själva. I enlighet med detta synsätt ligger inte lösningen i en mer detaljerad styrning av myndigheterna. I stället krävs en styrning som ger myndigheterna möjlighet att i ökad utsträckning hitta lösningar på lokal nivå. Enligt mening innebär detta dock inte att den grundläggande ansvarsfördelning som infördes genom etableringsreformen behöver ändras. Utvecklingsarbetet bör snarare inriktas mot ett fortsatt reformarbete och justeringar som exempelvis underlättar för och stimulerar Arbetsförmedlingen till att agera mer utåtriktat och med fokus på att hitta lösningar som är bäst för den nyanlända. Arbetsförmedlingen och övriga berörda parter bör dessutom på ett tydligt sätt stimuleras att samarbeta med utgångspunkt i de nyanländas behov. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION I detta avsnitt redovisar sina rekommendationer till regering och berörda myndigheter. Rekommendationerna är indelade utifrån de förbättringsområden som behandlats i föregående avsnitt. Inledningsvis redovisas övergripande rekommendationer. Regeringen bör pröva om de samlade statliga resurserna kan fördelas på ett effektivare sätt inom och mellan integrations-, arbetsmarknads- och utbildningsområdena för att underlätta och påskynda de nyanländas etablering. Regeringen bör skyndsamt överväga och vidta åtgärder för att minska bristen på bostäder i framför allt kommuner med goda förutsättningar för nyanländas etablering på arbetsmarknaden. Regeringen bör i ökad utsträckning ta ett nationellt ansvar för landets flyktingmottagande. Möjligheterna till sysselsättning bör därvid vara en viktig utgångspunkt. Regeringen bör se över såväl ansvar som former för hur asylsökande och nyanlända får hjälp med att ordna sitt boende. Regeringen bör, i sin aviserade översyn av ersättningssystemet till kommunerna, särskilt beakta att de kommuner som tar emot ett stort antal nyanlända i relation till sin befolkning har förutsättningar att klara av sina åtaganden. Regeringen bör ge berörda myndigheter, företrädesvis och , i uppdrag att utreda boendesituationen för nyanlända med fokus på trångboddhet och folkbokföring. I uppdraget bör ingå att belysa hur omfattande problemet med trångboddhet är bland nyanlända samt att bedöma boendestatistikens kvalitet. 6.5.3Röd tråd och progression i etableringsinsatserna Regeringen bör aktivt verka för att öka de nyanländas deltagande i den reguljära vuxenutbildningen. Därtill bör regeringen genomföra åtgärder som bidrar till att arbetssökande med kort utbildning i jobb- och utvecklingsgarantin fullgör grundskole- och gymnasieutbildning inom ramen för vuxenutbildning. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Regeringen bör uppdra åt Arbetsförmedlingen att utforma en bred strategi för hur myndigheten på ett effektivt sätt ska tillhandahålla de tjänster som krävs inom ramen för etableringsuppdraget. En central del av uppdraget bör vara att slutföra det arbete som inletts för att stärka myndighetens upphandlingsverksamhet. Uppdraget bör även omfatta att närmare undersöka möjligheten att involvera landets kommuner som leverantörer inom etableringsuppdraget. I strategin bör också ingå en analys av under vilka omständigheter egen regi kan vara att föredra framför upphandling. Arbetsförmedlingen bör göra en översyn av de samlade åtgärder och insatser som erbjuds nyanlända inom etableringsuppdraget. Syftet med översynen bör vara att skapa ett mer individanpassat och kvalitativt serviceutbud som bättre förmår tillvarata och utveckla nyanländas kompetens och rusta för en senare arbetsmarknadsetablering. Arbetsförmedlingen bör verka för ett systematiskt lärande och erfarenhetsutbyte inom myndigheten när det gäller att främja framgångsrik etablering av nyanlända. Inriktningen på ett sådant arbete kan exempelvis vara att identifiera framgångsrika vägar och projekt samt goda exempel för individer med olika typer av bakgrund, förutsättningar och målsättningar. Arbetsförmedlingen bör vidareutveckla arbetet med arbetsgivarkontakter. Ett sätt att göra detta kan vara att i större utsträckning tillhandahålla branschansvariga kontaktpersoner på Arbetsförmedlingen i syfte att förbättra samarbetet med såväl offentliga som privata arbetsgivare. Arbetsförmedlingen bör aktivt verka för att öka utrikes födda kvinnors deltagande i arbetsmarknadsrelaterade insatser utifrån arbetsmarknadens behov. bör säkerställa att personer som har beviljats uppehållstillstånd men som är inskrivna i mottagningssystemet i väntan på kommunplacering erbjuds åtminstone en miniminivå av etableringsförberedande insatser. Fler inskrivna än bör få samhällsinformation samt erbjudas möjlighet till undervisning i svenska, praktik eller arbete. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Länsstyrelserna bör genom sina samordningsinsatser verka för att fler kommuner erbjuder målgruppsanpassad och yrkesinriktad utbildning i svenska för invandrare (sfi). 6.5.4Tydligare ansvarsfördelning mellan inblandade aktörer Regeringen bör mer aktivt än verka för ett bättre samarbete mellan Arbetsförmedlingen, kommuner och arbetsgivare. I samband med detta bör regeringen överväga hur länsstyrelsernas nuvarande roll kan stärkas och utvecklas. Regeringen bör analysera hur behovet av socialt stöd hos de nyanlända ska tillgodoses samt förtydliga ansvaret mellan olika aktörer för att stödja nyanlända i praktiska frågor relaterade till hur de ordnar sitt liv i . Regeringen bör stimulera landsting och regioner att aktivt medverka inom ramen för etableringsuppdraget. Syftet bör vara att i ett tidigare skede kunna upptäcka eventuella behov av hälso- och sjukvård som annars skulle riskera att försena etableringen samt skapa en bättre samverkan mellan hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och berörda kommuner. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION har genomfört följande intervjuer under granskningen: , arbetsmarknadsförvaltningen, . , utbildningsförvaltningen, . Privat aktör 1, . Privat aktör 2, . Privat aktör 3, . Privat aktör 4, . Privat aktör 5, . Privat aktör 6, . Privat aktör 7, . Privat aktör 8, . Privat aktör 9, . Privat aktör 10, . Arbetsförmedlingens huvudkontor, avdelningen för leverantörsutveckling, . NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Arbetsförmedlingens huvudkontor, avdelningen för integration och etablering, . Arbetsförmedlingens huvudkontor, upphandlingsavdelningen, . Arbetsförmedlingen, marknadsområde 1, . Nyanländ 1–8. Intervjuer genomförda vid fyra tillfällen mellan och 2015-04- 20 på fyra skilda arbetsförmedlingskontor. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Förordning 2000:634 om arbetsmarknadspolitiska program. Förordning 2007:414 om jobb- och utvecklingsgarantin. Förordning 2007:813 om jobbgarantin för ungdomar. Förordning 2007:1030 med instruktion för Arbetsförmedlingen. Förordning 2007:1364 om Arbetsförmedlingens samarbete med kommuner om arbetsmarknadspolitiska program. Förordning 2010:408 om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. Förordning 2010:409 om etableringssamtal och etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Förordning 2010:1122 om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. Förordning 2010:1138 om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. Lag 1994:137 om mottagande av asylsökande m.fl. Lag 2007:1030 med instruktion för Arbetsförmedlingen. Lag 2007:1091 om offentlig upphandling. Lag 2008:344 om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Lag 2008:962 om valfrihetssystem. Lag 2009:47 om vissa kommunala befogenheter. Lag 2010:197 om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Ds 2013:2 Delaktighet – Utmaningar för jämställdhet, demokrati och integration. Ds 2015:26 Avskaffandet av systemet med etableringslotsar. SOU 2004:21 Egenförsörjning eller bidragsförsörjning? Invandrarna, arbetsmarknaden och välfärdsstaten. SOU S2010:04 Vid arbetslivets gränser. Sysselsättning, matchning, barriärer 1974–2010. SOU 2012:69 Med rätt att delta – nyanlända kvinnor och anhöriginvandrare på arbetsmarknaden. Utredningen om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare (). SOU 2013:20 vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet. SOU 2014:60 Det ska vara lätt att göra rätt – Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Utredningen om åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 2006/07:1 Budgetpropositionen . Utgiftsområde 13 och 14. 2008/09:1 Budgetpropositionen . 2009/10:1 Budgetpropositionen . Utgiftsområde 13, 16 och 20. 2009/10:55 En politik för det civila samhället. 2009/10:60 Nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering – egenansvar med professionellt stöd. 2012/13:188 Permanent utvidgad målgrupp för etableringslagen. 2011/12:1. 2013/14:1 Budgetpropositionen . 2013/14:104 Insatser för vissa nyanlända invandrares etablering m.m. 2014/15:1 Budgetpropositionen . GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION betänkande 2006/07:AU1, utgiftsområde 13 och 14. betänkande 2008/09:AU1, utgiftsområde 13. betänkande 2009/10:AU1, utgiftsområde 13. betänkande 2009/10:AU7, Nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering – egenansvar med professionellt stöd. betänkande 2011/12:AU1, utgiftsområde 13. betänkande 2013/14:AU1 utgiftsområde 13. betänkande 2013/14:AU9, Insatser för vissa nyanländas etablering, m.m. 2008/09:155. Rskr 2009/10:115. 2009/10:233. 2011/12:66. 2013/14:110. 2013/14:368. Regeringsbeslut (A2014/4473/A) Regleringsbrev för avseende Regeringsbeslut (Ju2013/8626/SIM) Uppdrag till att genomföra en systemanalys från ansökan om asyl till bosättning eller återvändande. Regeringsskrivelse (2009/10:233) Egenmakt mot utanförskap – redovisning av regeringens strategi för integration. Pressmeddelande () 8,6 miljoner för att säkra valideringsarbete. Pressmeddelande () Satsningar för att förbättra nyanländas etablering. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Pressmeddelande () Arbetsmarknadspolitiska satsningar i vårbudgeten. Överenskommelse (IJ2009/2235/UF) Överenskommelse mellan regeringen, idéburna organisationer inom integrationsområdet och Kommuner och Landsting. Arbetsförmedlingen (2011) Arbetsmarknadsutsikterna – prognos för arbetsmarknaden –2012. Arbetsförmedlingen (2013a) Arbetsförmedlingens återrapportering . Etablerings av vissa nyanlända – statistik kring etableringsuppdraget, . Arbetsförmedlingen (2013b) Rapport om fördjupad granskning av kompletterande aktörer, . Arbetsförmedlingen (2014a) Arbetsförmedlingens återrapportering . Etablering av vissa nyanlända – etableringsuppdraget, . Arbetsförmedlingen (2014b) Arbetsmarknadsutsikterna – prognos för arbetsmarknaden –2016, . Arbetsförmedlingen (2014c) Utbildningsexplosion i befolkningen – men får akademikerna arbete i nivå med sin utbildning. Arbetsförmedlingen (2015a) Arbetsförmedlingens återrapportering . Arbetsförmedlingen (2015b) Arbetsförmedlingens återrapportering . Uppdrag till Arbetsförmedlingen att utveckla metoderna för och omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens, . Arbetsförmedlingen (2015c) Arbetsförmedlingens återrapportering . Etablering av vissa nyanlända – statistik kring etableringsuppdraget, . Arbetsförmedlingen (2015d) Kvarts miljard i Arbetsförmedlingens arbetsgivarsatsning. Arbetsförmedlingen (2015e) Lyft fram din kompetens med hjälp av validering, (hämtad ).