rfr · H30WRFR4 · 2015-12-17 00:00:00 — uppfattar att regionen anser att för mycket pengar går till Malmö.94 Ystads kommun anser att den största delen av de regionala bidragen i går till västra , dvs. de kommuner som ligger nära regionens cent- rum. , bl.a. och , uppges inte få så mycket även om verksamheten där är lika bra. Man upplever därför att man inte blir sedd. En av de besökta kulturverksamheterna i , Konstitutet,95 konstaterar att insatser och resurser inom bild och form i till stor del är koncentre- rade till . Konstitutet vill lyfta flera verksamheter på andra håll i länet 93Malmö Stadsteater, intervju . 94Malmö Stadsteater, intervju . 95Konstitutet är en samordnande resursplattform för bild och form i . 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING och menar att modellen främjar spridning över hela länet. Konstitutet har på- börjat en dialog med vissa kommuner om hur man kan arbeta mer lokalt. Kon- stitutet betonar att det är viktigt att också kommunerna är med och finansierar verksamheten. Modellen fyller en viktig funktion när det gäller att kunna ar- beta på både läns- och kommunnivå. De tre län som har besökts har framfört att de arbetar för att utjämna olik- heter inom länet. Exempelvis arbetar utifrån målet att alla ska ha tillgång till kultur. Detta är något som regionen uppger att man ständigt tar upp i dialogen med kommunerna. inser man att alla kommuner inte kan ha ett eget utbud. Möjlighet att delta i och utöva kulturverksamheter i små och glest be- folkade kommuner Uppföljningen visar att möjligheterna att delta i och utöva kulturverksamheter skiljer sig mycket mellan stora och små kommuner. De små kommunerna har inte samma möjligheter som de större kommunerna. En av de små kommuner som har ingått i uppföljningen är . Kommunens tjänstemän beskri- ver situationen på följande sätt: är inte med i scenkonstkarusellen eftersom man inte har någon större scen. Det finns inte heller någon konst- eller teaterförening i kom- munen, vilket gör att det är svårt att få till kommunen. är uppsättningarna så stora att de inte kan komma till . har ingen uppsättning anpassats för att göra föreställningar i möjliga. Inför starten av scenskonstkarusellen diskuterades svårigheterna för mindre kommuner att ta emot olika typer av uppsättningar. Upplands- museets vandringsutställning om romer är anpassad för gågatan i och gick inte heller att ta till . Författar- och konsertkarusellen fungerar dock bra. Man ger sju konserter ute i olika kommundelar och man betalar per invånare. Författarkarusellen fungerar också bra och ger möjligheter att erbjuda invånarna ”smalare” litteratur – när kommunen står som ensam arrangör tvingas man däremot satsa på enbart säkra kort. För litteraturen har kultursamverkansmodellen gjort stor skillnad.96 En befolkningsmässigt liten men ytmässigt stor kommun är som menar att det är en nackdel för en glest befolkad kommun när statliga medel fördelas utifrån antal invånare eller antal barn (t.ex. Skapande skola). Det gör att man inte kan ta del av större uppsättningar. Ett annat problem är att det saknas scener och arrangörer, vilket gör att man inte kan ta del av det som erbjuds. menar att man måste ha förståelse för att stora institutioner finns centralt placerade. Ett problem är dock att de små medel kommunerna har går till resekostnader. i län anser att mycket pengar går till kulturen i kommun och mindre till det övriga länet. Landsbygden är en outnytt- jad resurs – t.ex. finns det gott om lokaler, vilket annars kan vara ett problem. Landsbygden kan levandegöras med hjälp av kulturen, men det är inte tydligt 96 , intervju . 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING hur ser på förhållandet mellan staden och landet. ser t.ex. inte att ställer krav på turnéer i länet. Tillväxtanalys har i en rapport lyft fram att förslag har framförts om att kultursamverkansmodellen borde ”balanseras” så att den bättre tillgodoser små, fattiga kommuners behov.97 Ökade regionala krav på turnéer i länen Ett sätt att utjämna olikheter inom respektive län är att ställa krav på att re- gionala institutioner ska t.ex. turnera inom sitt län. I uppföljningen har ett antal regionala kulturinstitutioner, bl.a. teatrar, uttryckt en oro för att kultursamver- kansmodellen innebär krav på ökad turnéverksamhet inom respektive region. Kraven har hanterats på olika sätt. konstaterar att det finns flera små kommuner i Västerbot- ten som inte kan ta emot , även om man kommer med små Modellens konstruktion borde ha lett till att politiker i länets kommuner skulle ha blivit mer medvetna om kulturen, men det har inte hänt Operan och regionen är överens om att man borde vara ute mer i kom- munerna, men det saknas arrangörer. konstaterar att det innan modellen infördes fanns en oro för att länets kommuner skulle kräva turnéer, vilket anser att man inte är organiserad för och vilket inte heller understöds av huvudägarens, Upp- sala kommuns, ägardirektiv. menar att dock har haft förståelse för att eventuella turnéer i teaterns regi skulle vara onödigt re- har betonat att förutom teaterns sätt att organisera, planera och konstruera finns det inte några scener att spela på i flera av de andra kommunerna och dessutom är centralorten så placerad att det är nära att ta sig dit från hela länet. Teatern har även inlett ett samarbete med länstrafiken för att ytterligare underlätta för besökarna att ta sig till och från Därmed menar att man uppfyller uppdrag att understödja professionell scenkonst i länets alla åtta kommuner. konstaterar att man har ett uppdragsområde som är större än värdkommunen . Modellen i sig påverkar inte bidragsfördel- ning utifrån geografiska aspekter. Inom kulturarvsområdet finns inget tänk vad konstaterar att teatern har i sitt uppdrag att spela reper- toarteater i men för alla i regionen. Teatern vill vara en angelägenhet för hela regionen, men har inte ett turnéuppdrag från ägare och styrelse och därmed heller inte ekonomi för att turnera i någon större omfattning. strukturen i regionen gör det möjligt för alla att ta sig enkelt till för ett teaterbesök, vilket många gör.98 97Tillväxtanalys (2015). 98Det finns fem stadsteatrar i de större städerna i ; i andra residensstäder finns det länsteatrar. Stadsteatrarna kom till genom den statliga kulturpolitiken och är en del av den 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING Möjligheten för publiken att åka till kulturevenemang är viktig I uppföljningen har flera aktörer tagit upp frågan om möjligheten för publiken att ta sig till olika kulturevenemang. i län har exempelvis gjort en satsning på s.k. kulturbussar. har ett avtal med Lokaltrafik (UL) och betalar en summa pengar som er- bjuder skolbarnen i länets kommuner att åka med kulturbuss. kom- mun har lyft fram detta samarbete med UL och menar att det är mycket positivt att skolelever kan åka gratis till kulturevenemang under vissa tider. Kommu- nen uppger att det förs diskussion om att det ska gälla även för förskolor och fritidshem samt under loven. tycker inte att det behöver vara fel att kulturverksamheter är lokaliserade till en stor kommun och att invånarna tar sig dit från andra delar av regionen. Ett exempel är att man ordnat gratis resor till för barn i samband med Eurovision 2013 och Barnens Bästa Biennal – staden menar att detta är också en del av infrastrukturen för kultur. Samarbete viktigt för att nå målen Ett antal aktörer har framfört att små och svaga regioner måste samarbeta med andra regioner för att klara av uppdraget. Exempelvis KLYS har pekat på några exempel på detta, bl.a. samarbetet mellan och samt Femklöversamarbetet runt . I uppföljningen har det också pekats på att nätverk är viktiga eftersom mindre kommuner inte har möjlighet att ha alla kompetenser. kom- mun menar att genom samarbeten lär man sig av varandra, och man bygger upp kompetens. Ett exempel är Slingan, ett samarbete mellan fem mindre kommuner i . har framfört att de mindre kommunerna bör kunna samarbeta mera för att marknadsföra och lyfta varand- ras unika historia och arrangemang. Som exempel nämns Dagermanpriset i och Fridegård i . Kommunen menar att bör stödja och underlätta ett samarbete för de mindre kommunerna. uppger att man vill verka för och stimulera att kommuner ska samarbeta för medborgarnas bästa. Regionen vill främja samverkan mellan kommunerna. Detta sker ofta men inte alltid i de fyra regiondelarna i . I en rapport från Tillväxtanalys konstateras att modellen har gjort att kom- munerna har fått större kunskap om varandra, vilket både bäddat för mer sam- arbete kommunerna emellan och gjort det lättare för var och en att hitta sin egen specialisering. Enligt Tillväxtanalys verkar modellen också ha ökat sam- arbetet mellan olika regioner. I rapporten konstateras att samverkan är ett nyckelord när man pratar om kultur i glesbygd: Att arbeta tillsammans och göra saker ihop stärker sammanhållningen i byarna och sammanhållning är ett starkt argument för att bo kvar. Små kulturföretagare som går ihop om utbud och marknadsföring blir starkare tillsammans. Kommunerna har en viktig uppgift i att förmedla kontakt och 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING peka på möjlig samordning mellan olika aktörer. Samarbete mellan det of- fentliga och civilsamhället är nödvändigt för att få ut så mycket som möj- ligt av de begränsade resurser som står till buds.99 Enligt kulturpolitiska mål ska alla ha möjlighet att delta i kulturli- vet och kulturpolitiken ska främja allas möjlighet till kulturupplevelser och till att utveckla sina skapande förmågor. Särskilt barns och ungas rätt till kultur ska uppmärksammas. I uppföljningen har det uppmärksammats att det görs olika insatser för att främja allas möjlighet till deltagande, kulturupplevelser och utveckling av skapande förmåga. Som exempel på det arbete som sker framför att man t.ex. har uppmärksammat frågor kring funktionshinder i arbetet med kulturplaner, dvs. att institutionerna ska redovisa hur man ska åtgärda enkelt avhjälpta hinder för personer med funktionsnedsättning och ta fram en hand- lingsplan. menar att detta har haft betydelse. menar att modellen ger förutsättningar för att utveckla olika insatser i syfte att öka t.ex. social inkludering. har även uppmärksammat hur man arbetar med nationella minoriteter i kulturplanerna. Även inom detta område har det hänt flera saker i samband med arbetet med kulturplanerna. menar att institutionerna är duktiga på att arbeta med barn- och ungdomsfrågor. Modellen har inneburit möjligheter att sätta press på vissa frågor, t.ex. till- gänglighet, minoritetsfrågor och interkulturella/internationella frågor. Bland annat menar att det är positivt. Musik i menar att modellen gör att kraven på vad staten vill få ut av institutionerna blir tydligare vad gäller t.ex. socioekonomiska aspekter och integration. Kultur- planerna gör kraven tydligare, men det kan vara svårt att leva upp till dem. Musik i försöker att definiera målgrupperna i samhället och arbetar bl.a. genom den s.k. karusellen för att nå en ny publik. kommer man genom ett samarbete med sfi bjuda in nyanlända till där de får tillfälle att lyssna till organisationens tre ensembler (Öppna dörrar). I ett första steg bjuds 1 500 personer i in och sedan ska det spridas över hela länet. inleds ett samarbete med musikskolorna i och kring El Sistema,100 med musikskolornas pedagoger i ett socialt projekt. Ett annat projekt är konsertserien med hemliga gäster. 99Tillväxtanalys (2015). 100Stiftelsen har som ändamål att i främja vård och uppfostran av barn och lämna bidrag för undervisning eller utbildning genom att som del i den globala rörelsens ”El Sistema” vision genom musik medverka till att utveckla och skapa en positiv social för- ändring i barns liv. 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING Modellen har inte påverkat arbetet med att nå nya grupper Flertalet aktörer har i uppföljningen uppgett att det alltid finns en ambition att nå ut till nya grupper, men att modellen i sig inte har påverkat detta. Flera kulturinstitutioner menar att modellen inte har inneburit någon skillnad vad gäller arbetet med exempelvis olika socioekonomiska grupper. Man menar att det uppdraget var tydligt även tidigare när man fick bidrag direkt från Kultur- rådet. Ett exempel kan hämtas från : arbetar särskilt med barn och unga samt har ett inter- nationellt perspektiv. Teatern har också en tillgänglighetsgrupp. Teatern har gjort en uppsättning tillsammans med en grupp unga med självskade- beteende vid ett behandlingshem (Vi känner ingen smärta). Den uppsätt- ningen skulle dock ha satts upp även om inte kultursamverkansmodellen hade funnits.101 Ett annat exempel kan hämtas från : arbetar ständigt med att nå ut till nya grupper. Detta ar- bete görs oberoende av modellen. Som exempel kan nämnas att operan till hösten kommer att göra en satsning på dance för att nå nya grup- per.102 Västerbottensteatern i menar att riktlinjer som formuleras inom ra- men för samverkansmodellen tydliggör inriktningar mot sociala aspekter, men att verkligheten inte är så enkel. Som exempel på sociala prioriteringar nämns att man har låtit översätta sommarteatern till olika invandrarspråk, som flyktingar och andra nya målgrupper inte har råd att betala biljettpriset. Ett annat problem är att de regionala och kommunala ägarna vill att teatern prioriterar barnföreställningar, som arrangörerna inte längre anser sig ha råd att köpa in föreställningarna. formulerar sig på följande sätt: Arbetet med kulturarvet ska handla om allas vårt kulturarv. Modellen i sig kanske inte påskyndar arbetet med att nå nya grupper, men den motverkar inte heller. menar att barns tillgång till kultur prioriteras och att man har ett nära samarbete med olika aktörer om social hållbarhet. Kul- turmiljön är viktig i t.ex. integrationsfrågor.103 Även t.ex. menar att modellen inte har påverkat frågor om ett vidgat deltagande. Teatern menar att är progressiv när det gäl- ler delaktighetsfrågor och har tydliga mål för detta arbete. ger t.ex. föreställningar på olika språk för att nå en större publik. Teatern betonar även att det är viktigt att nå ungdomar. Teatern är en del av Malmös kulturpo- litik och har bl.a. tre dramapedagoger som arbetar i skolorna. har startat en ny verksamhet för unga, Unga teatern, som man menar har nationell bäring. och har varit mycket positiva till detta, medan det uppges ha funnits tveksamhet från regionens sida. 101Uppsala stadsteater, intervju . 102Norrlandsoperan, intervju . 103Länsstyrelsen , intervju . 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING Ordföranden och vice ordföranden i kulturnämnd menar att modellen i sig inte påverkar vilka som tar del av kultur, men att den inte heller De menar att hade kunnat vara mer styrande genom att ange vad regionerna bör satsa på. I har det t.ex. genomförts sats- ningar på nationella minoriteter och ungdomar. En av de frågor som har behandlats i uppföljningen är hur de nationella mino- riteterna uppmärksammas inom kultursamverkansmodellen. besöket i lyfte flera aktörer upp frågan om hur den samiska kul- turen stöds av kultursamverkansmodellen. En av de intervjuade aktörerna är som bildades 1977 och har till uppgift att tillvarata och främja samiska intressen. mar är samer och övriga som stöder samer. Såhkie verkar för att sprida inform- ation om samer och den samiska kulturen. Umesamiskan talas av mindre än 100 personer. anordnar man Ubmejen Biejvieh (Samiska veckan i ) för 15:e gången. Under Ubmejen Biejvieh genomförs över 100 aktivi- teter och man samarbetar med många kulturaktörer, t.ex. mu- seum, och olika bildningsförbund samt andra samiska orga- nisationer, även från och . Såhkie driver även Tráhppie, ett sa- miskt kulturhus, med kafé och butik som ligger på Gammlia i . anordnar bl.a. utställningar, konserter, författarträffar och föreläsningar. Såhkie har länge fått stöd från och när Region bilda- des flyttades kontakterna dit. I den nuvarande kulturplanen för är samisk kultur prioriterad. Stödet till Såhkie ingår där, liksom det kulturhisto- riska arbete om den samiska kulturen som utförs av . Såhkie menar att man behöver kunna synliggöra samisk kultur men att det inte är möjligt med modellen: Den samiska kulturen följer inte regionens gränser utan sträcker sig till andra delar av samt och . Det går inte att få gehör för dessa behov från regionens politiker.104 Föreningens verksamhet på och den samiska veckan fi- nansieras av kommunen, med medel från (nationella minoriteter och verksamhetsstöd), , av regionen samt med egna intäkter från ett kafé och en butik. har verksamheten också haft stöd från , sponsorstöd från lokala företag samt EU- Kultursamverkansmodellen har dock inte bidragit till ökad finansiering då föreningen uppfattar att regionens medel redan är låsta och att det inte har skett någon ökning totalt av det statliga stödet, snarare en minskning. menar att regionen borde ge föreningen ett större stöd för att synliggöra och problematisera den samiska kulturen och samiska framtidsfrågor såsom språk, kultur, identitet, näringar och inte minst rennäringen. 104 , intervju . 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING Såhkie har framfört att det är ett dilemma att vara en ideell förening som är inlemmad i den ordinarie administrativa strukturen och ha ambi- tioner bortom det lokala och regionala. Föreningen har framfört att Sameting- ets kulturavdelning har vissa medel, men de har legat stilla och har därför urholkats. Föreningen har betonat att den samiska infrastruk- turen är över huvud taget svag. Såhkie gör anspråk på att bli ett nationellt sa- miskt kulturcentrum, bortom lokala och regionala intressen. Man har bjudit in kulturministern till en dialog om den nationella samiska kulturpolitiken. För- eningen har konstaterat att kommun gjorde mer för den samiska kul- turen under än vad staten gjort . Såhkie skulle vilja se en översyn av statens insatser för samisk kultur. kommuns kulturansvariga samarbetar med den person som är anställd för att handlägga samefrågor och man försöker åstadkomma samar- beten för att erbjuda samisk kultur till invånarna. erbjuds samisk teater i kommunen. De samiska föreställningarna är dock dyrare än andra föreställ- ningar. Dessutom har man både nordsamiska, sydsamiska, umesamiska och lulesamiska grupper i kommunen och i skolorna och det är därför svårt att tillgodose alla behov. Kommunen samverkar med föreningen och Teater – en men saknar motsvarande funktion i Tär- naby. I stället får man samarbeta med skolorna. Många olika frågor slås ibland ihop I uppföljningen har det framkommit exempel på att frågor om t.ex. nationella minoriteter, migration och integration slås ihop. Bland annat har konstate- rat att frågor rörande etniska organisationer, nationella minoriteter, migration och integration ofta slås ihop till ett litet stycke i kulturplanerna. menar att t.ex. minoritetsfrågor borde vara en egen rubrik i regionernas kulturplaner. menar att i praktiken arbetar många kulturföreningar med integrations- frågor, men att detta inte syns i kulturplanerna. Det är svårt att utläsa av kul- turplanerna om regionerna har satsat på t.ex. de etniska organisationerna. Ungdomskulturen synliggörs inte alltid Flera aktörer har pekat på att det kan vara svårt att nå ungdomskulturen inom ramen för kultursamverkansmodellen. I uppföljningen har dock flera exempel på insatser inom området framkommit. Ett sådant är projektet kultur Väs- terbotten där projektledaren pekar på att modellen kan synliggöra behov. Ju fler som söker exempelvis arrangörsstöd, desto tydligare blir det att det finns behov av stöd. Projektledaren och de intervjuade ungdomarna menar att det finns gott om kulturintresserade ungdomar, men att man måste arbeta uppsö- kande, lyssna och vara beredd att slipa ned trösklar för att få med dem i reg- ionens kulturarbete. Vill man verkligen få med ungdomarna i kulturplanear- betet krävs resurser. I Region har man genom projektet arbetat för att säkerställa att ungdomar kommer med i kulturplanearbetet och att de ges inflytande. 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING Projektet kultur har emellertid avslutats och någon möj- lighet att göra verksamheten permanent uppges inte finnas , trots att det finns en regional finansiering som staten hitintills inte har matchat. gionen har framfört att målgruppen unga kan söka arrangörsbidrag till aktivi- teter av och med unga och regionala utvecklingsbidrag för nyskapande verk- samheter som då förutsätter att projekten/arrangemangen kommer från ungas egna idéer; detta får gärna ske i samarbete med någon av kulturkonsulenterna inom t.ex. film, dans eller musik. Regionen framhåller att även ungdomsorga- nisationer får verksamhetsbidrag mot bakgrund av fastställda mål och villkor. I konstaterar bl.a. Musik i Syd att det är en utmaning att nå ungdoms- Den svåraste gruppen att nå bedöms vara en publik på mellan 15 och Ett skäl kan vara att musik förknippas med miljön där den spelas, och Musik i Syd frågar sig om institutionernas verksamhet kanske är för ”välorga- niserad, snygg och ren”. Musik i Syd konstaterar vidare att det finns ett stort förändringsbehov när det gäller sättet att arbeta och behovet att tänka mer från ett medborgarperspektiv – samhället ger institutionerna ett stort förtroende och de måste betala tillbaka till medborgarna. Alla institutioner måste fundera på hur exklusiv man vill och kan vara. kommun anser att man inte har varit så stark inom ungdomskul- Kommunen uppger sig t.ex. vara dålig på områdesbevakning inom Kanske känner inte ungdomskulturen heller till att man kan pekar på att regler kan vara hindrande, t.ex. krav på att kulturverksamheten ska vara organiserad i en förening. rar att det är enklare att stödja nydanande ungdomskultur utanför institution- erna, t.ex. inom ramen för projekt eller festivaler. vara en bra metod, eftersom både nytt och experimentellt kan tas med. nat bra sätt att nå nya grupper är genom konsulenter. Viktigt att följa kulturutbudet för prioriterade grupper genomförde kulturutskottets uppföljnings- och utvär- deringsgrupp en utfrågning. Vid utfrågningen underströk Myndigheten för kulturanalys att det är viktigt att följa vilka konsekvenser som samverkansmo- dellen kan komma att få på utbudet av kultur för vissa prioriterade grupper. Modellen fångar inte upp förnyelse mer än tidigare modeller Ett av de kulturpolitiska målen är att främja konstnärlig förnyelse. ningen visar att kultursamverkansmodellen i sig inte verkar ha påverkat möj- ligheterna att fånga upp nyskapande kultur. Flera aktörer har pekat på att det kan vara svårt för nya verksamheter att ta sig in i modellen. utveckling är områden som man alltid har arbetat med på institutionerna. samverkansmodellen är det utvecklingsbidraget som kan leda till förnyelse. Modellen fångar inte upp nyskapande kultur mer än vad den tidigare modellen 4 KULTURSAMVERKANSMODELLEN: MÅL OCH STYRNING för resursfördelning gjorde. menar att det alltid är svårt för nya kulturuttryck att komma in i bidragsgivningen, och att detta inte har med kul- tursamverkansmodellen att göra. I stället är det viktigt att institutionerna är öppna för nya uttryck och verksamheter. Flera kulturchefer i regionerna har betonat att ett av grunduppdragen i re- gionerna är att hitta nya former för kultur. Kultursamverkansmodellen upplevs inte ha påverkat möjligheten till förnyelse inom kulturlivet. Man upplever i stället att det särskilt är det utvecklingsbidrag som fördelas av som styr detta. Det har framförts att kultursamverkansmodellen i sig ännu inte har gett några effekter vad gäller att främja nyskapande kultur. Exempelvis menar att mycket av det som tas upp i kulturplanerna omfattar den ordinarie verk- samheten och att mycket litet känns som något nytt. menar att modellen i sig inte stöder förnyelse. Organisationer som står för förnyelse, t.ex. ungdomar, invandrare och alternativ kultur, uppges inte ha varit med i de dialoger som förs inför kulturplanerna. Svensk Scenkonst menar att modellen i sig inte genererar nyskapande.