rir · H3B57 · 2015-04-29 00:00:00 — Totalt av handläggarna har angett att samordningsförbunden fyller en ganska oviktig eller helt oviktig funktion. angav att de inte hade någon uppfattning i frågan. 175Finsams webbplats, . 176Detta framkommer i fritextsvar i handläggarenkät. 177Fråga 27 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . Här avses den andel av handläggarna som arbetar i kommuner med samordningsförbund. 178Detta framkommer i fritextsvar i handläggarenkät. med aktivitetsersättning, s. 11–12. 179Intervju med Kommuner och Landsting, . I myndigheternas regleringsbrev anges att och Arbetsförmedlingen genom samverkan med andra relevanta aktörer och inom ramen för samordningsförbundens verksamhet ska verka för att unga med aktivitetsersättning ska uppnå eller förbättra sin arbetsförmåga.180 , och ska tillsammans stödja utvecklingen av samordningsförbundens verksamhet inom ramen för finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Arbetet ska ske i samråd med Kommuner och Landsting.181 och Arbetsförmedlingen har aktivt verkat för att befintliga samordningsförbund ska prioritera insatser som rör unga med aktivitetsersättning.182 Samordningsförbunden bygger på frivillighet hos deltagande aktörer och det varierar vilken part som är drivande.183 Enligt kommer det att bildas flera nya samordningsförbund , framför allt i Stockholmsområdet.184 Det saknas insatser för dem som inte är redo för arbetslivsinriktad rehabilitering handläggarenkät visar att av handläggarna anser att det saknas insatser på en nivå mellan daglig verksamhet och de högre krav som ställs på personer som deltar i Arbetsförmedlingens arbetslivsinriktade rehabilitering.185 Även arbetsförmedlare som har intervjuat bekräftar behovet av insatser för denna grupp.186 I utredningen på brådska framhålls att Arbetsförmedlingen behöver erbjuda insatser även för dem som behöver mer tid för att kunna närma sig arbetsmarknaden.187 Representanter för Arbetsförmedlingen hänvisar till att myndigheten tillhandahåller insatser med långsiktig träning och utveckling av arbetsförmågan. Arbetsförmedlingen menar dock att det kan finnas behov av ytterligare insatser, men att dessa inte ryms inom Arbetsförmedlingens uppdrag där målsättningen är att individen successivt ska komma närmare en anställning på den reguljära arbetsmarknaden.188 180Regleringsbrev för budgetåren 2012–2015 avseende Arbetsförmedlingen och regleringsbrev för budgetåren 2012-2015 avseende . 181Regleringsbrev för budgetåren 2014–2015 avseende och regleringsbrev för budgetåren 2014-2015 avseende Arbetsförmedlingen. 182Arbetsförmedlingen och , Förstärkt stöd till unga med aktivitetsersättning. Återrapportering enligt regleringsbreven , s. 5. 183Intervju med , . 184Intervju med , . 185Detta framkommer i fritextsvar för fråga 37 i handläggarenkäten. 186I fem av tio djupintervjuer tar arbetsförmedlarna upp att de saknar insatser mellan daglig verksamhet och arbetslivsinriktad rehabilitering. 187SOU 2012:102, Brist på brådska, s. 138. 188Intervju med Arbetsförmedlingen, . AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? konstaterar att det behov av insatser som handläggarna vid beskriver tycks svara mot den typ av insatser som Att många handläggare upplever en avsaknad av den typen av insatser kan bero på att samordningsförbund inte finns i samtliga kommuner och att platserna i samordningsförbundens projekt är begränsade. 3.2.4Utbudet av insatser varierar över landet Det saknas en kartläggning av vilka insatser som erbjuds över landet Enligt företrädare för har det inte gjorts någon kartläggning av vilka insatser som finns att tillgå runt om i landet för personer med aktivitetsersättning. har heller inte analyserat befintliga insatser gentemot behov. Eftersom projekt (ESF-projekt och projekt inom samordningsförbund) startar och avslutas löpande är det svårt att på central nivå förvalta ett sådant material samt löpande ha kunskap om vilka insatser som finns på respektive ort. Kunskapen om vilka insatser som finns att tillgå finns dock lokalt.189 Inte heller Arbetsförmedlingen uppger sig ha möjlighet att göra en sammanställning på central nivå av vilka lokala insatser som finns över landet, med hänvisning till att upphandlade avtal med leverantörer löpande slutar gälla och därmed blir sådan information snabbt inaktuell. Även hänvisar till att kunskapen om utbudet av insatser finns på lokal nivå.190 kan således konstatera att det på central nivå saknas information om vilka insatser som runt om i landet erbjuds unga med aktivitetsersättning. Variationer när det gäller ESF-projekt, samordningsförbund och Arbetsförmedlingens insatser granskning visar att det finns lokala skillnader i utbudet av insatser till gruppen unga med aktivitetsersättning. Skillnaderna kan till viss del förklaras av att en del kommuner saknar samordningsförbund.191 Det finns också stora lokala variationer i pågående ESF-projekt mellan kommunerna.192 När det gäller Arbetsförmedlingens insatser visar granskningen att utbudet (till exempel kurser) varierar mellan olika kontor och att mindre orter inte kan tillhandahålla vissa insatser på grund av ett för litet underlag.193 189Intervju med , . 190Intervju med Arbetsförmedlingen, . 191Intervju med och , , intervju med , . 192Intervju med och , , djupintervjuer med arbetsförmedlare vid Arbetsförmedlingen, Arbetsförmedlingen och , Effektutvärdering av insatser för unga med aktivitetsersättning, s. 7. 193Djupintervjuer med arbetsförmedlare vid Arbetsförmedlingen, intervju med Arbetsförmedlingen, . Företrädare för bekräftar att förutsättningarna att ge insatser efter behov är väldigt olika mellan olika kommuner, dels eftersom vissa har samordningsförbund och andra inte, dels eftersom vissa har ett större utbud av ESF-projekt. Det saknas enligt således inte en specifik typ av åtgärd generellt i kommunerna, utan det finns snarare behov av mer variation av insatser för unga med aktivitetsersättning.194 3.2.5Behov av nya åtgärder I en underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen gör författarna bedömningen att Arbetsförmedlingen visserligen tillhandahåller en stor omfattning av verktyg med att dessa inte tycks ha avsedda effekter. Författarna ifrågasätter även hur långt man kommer med myndighetssamordning i traditionella former när det gäller arbetet med unga Mot denna bakgrund föreslås vissa policyförändringar för att underlätta för unga lågutbildade att etablera sig i arbetslivet. Bland annat menar rapportförfattarna att aktivitetsersättningens passiviserande karaktär borde ersättas med aktiverande och kompetenshöjande insatser utifrån ett klart arbetslivsfokus. Författarna föreslår också en utbildningsgaranti för alla upp till , att samverkan via en dörr in-konceptet bör prövas i samtliga kommuner och att arbetsmarknadens parter måste förmås ta ett större ansvar.195 3.2.6Orsaker till att många med aktivitetsersättning inte har insatser ligger i samordningsproblem och systemets incitamentsstrukturer granskning har identifierat två områden med problem som leder till att personer med aktivitetsersättning inte får insatser efter behov. Det första rör problem i samordningen mellan myndigheterna, vilket behandlas i kapitel 4. Det andra rör problem med incitamentsstrukturer kring ersättningen (se kapitel 5), vilket bland annat kan leda till att personer inte söker sig vidare till studier eller till arbete via Arbetsförmedlingen. När aktivitetsersättningen infördes var det uttalade syftet att ersättningen skulle verka för aktivitet för unga med aktivitetsersättning. Enligt en tidigare kartläggning som genomfört saknade dock av personerna med aktivitetsersättning insatser. Denna bild har bekräftats i intervjuer med företrädare för . 194Intervju med , . 195Olofsson, J. & Östh, J. (2011), Förtidspensionering av unga – en fråga om utsortering efter utbildningsnivå och socioekonomisk bakgrund? 52–53. AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? konstaterar att aktivitetsersättningen, som ska verka för aktivitet, är en passiv ersättning för en stor del av målgruppen. kan konstatera att det saknas uppgifter om vad det är för typ av insatser som gruppen unga med aktivitetsersättning tar del av. Eftersom sådan statistik är central för att ska kunna följa upp om syftet med ersättningen uppfylls, ser flera problem med att inte för sådan statistik. Statistiken är vidare nödvändig för att internt ska kunna styra handläggningen mot målet att aktivera de enskilda individerna. granskning har visat att det saknas insatser för unga med aktivitetsersättning som står långt från arbetsmarknaden. Vidare är det få som tar del av de aktiviteter där personer med aktivitetsersättning kan få ersättning av för vissa kostnader. kan också konstatera att det är tveksamt om aktiviteter fungerar som ett steg mot arbetslivet. Det finns sannolikt även ett behov av mer stöd för den gruppen som inte omfattas av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. anses generellt fylla en viktig funktion när det gäller att aktivera unga med aktivitetsersättning. I granskningen har det framkommit att det efterfrågas mer insatser av den typ som samordningsförbunden erbjuder. Samtliga samordningsförbund ska dela på , något som enligt Kommuner och Landsting är för lite när medlen sprids över landet. saknas dessutom samordningsförbund i 50 kommuner vilket skapar en variation över landet när det gäller utbudet av insatser. Även utbudet av ESF-projekt för gruppen skiljer sig åt över landet. Det finns ingen nationell sammanställning av tillgängliga insatser på olika orter över landet. Vidare konstaterar att projektverksamhet skapar brist på kontinuitet och innebär ett system som är svårt att överblicka. 4 Samordning av rehabiliterande insatser Samhällets rehabiliteringsinsatser utformas inom ramen för olika huvudmäns ansvar, uppgifter och regelsystem. Hälso- och sjukvården ansvarar för de medicinska insatserna, kommunen för de sociala insatserna, arbetsgivaren för de arbetsplatsinriktade insatserna och Arbetsförmedlingen för de arbetsmarknadspolitiska insatserna. ansvarar för att samordna de olika rehabiliteringsinsatserna.196 I detta kapitel beskrivs vad samordningsuppdrag innebär samt hur samverkan med Arbetsförmedlingen, kommuner och övriga aktörer fungerar. Här beskrivs också de ansträngningar som gjorts för att staten som arbetsgivare ska kunna bereda plats för fler unga med aktivitetsersättning. I samband med införandet av aktivitetsersättningen 2003 utökades samordningsuppdrag. Det nya uppdraget, som regleras i socialförsäkringsbalken,197 gäller både på individnivå och på strukturell nivå. På individnivå ska behov av samordning identifieras och ska verka för rehabiliterande och aktiverande insatser för att en individ ska få eller återfå arbetsförmåga. På strukturell nivå innebär uppdraget att skapa förutsättningar för en effektiv samverkan mellan olika aktörer198 där ska verka för att den försäkrades arbetsgivare och arbetstagarorganisation, hälso- och sjukvården, Arbetsförmedlingen och andra myndigheter som berörs av rehabiliteringen av den försäkrade, var och en inom sitt verksamhetsområde vidtar de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering av den försäkrade.199 196Arbetsförmedlingen och , Förstärkt stöd till unga med aktivitetsersättning. Återrapportering enligt regleringsbreven , s. 19. 19730 kap. 8–10 §§ SFB (2010:110). 198Arbetsförmedlingen och , Förstärkt stöd till unga med aktivitetsersättning. Återrapportering enligt regleringsbreven , s. 11. 19910 § 30 kap. SFB (2010:110). AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? Samordningsansvaret medför dock inte att övertar det ansvar respektive rehabiliteringsaktör har för genomförande och kostnader för insatser för den försäkrade.200 Av Socialförsäkringsbalken framgår också att utövar tillsyn över de insatser som behövs för rehabiliteringssamverkan.201 Företrädare för menar dock att myndigheten inte ser på detta uppdrag som att utöva tillsyn i traditionell bemärkelse, det vill säga som en tillsynsmyndighet med ett tillsynsuppdrag. anser att tillsyn utövas på individnivå genom att följa upp hur det går för den enskilde individen.202 4.1.1Resursförstärkning och nytt klassificeringssystem för att underlätta prioriteringar I studien med aktivitetsersättning menar att det uppstår långa perioder av inaktivitet hos många försäkrade. Insatser planeras och påbörjas men uppföljningsarbetet fungerar bristfälligt. Studien visar att ett alltför stort ansvar för att leda processen framåt åläggs de försäkrade själva.203 blev således uppmärksammad på att det behövdes mer medel till handläggningen av aktivitetsersättningen. utökade därför resurserna . preliminära tilldelning av medel har omfördelat ytterligare medel för att stärka arbetet med unga som har aktivitetsersättning.204 Trots att myndigheten själv har skjutit till resurser till handläggningen av ersättningen så anger att man har svårt att sköta samordningsuppdraget på det sätt som är avsett.205 har även infört ett nytt klassificeringssystem för att utifrån samordningsbehov skapa förutsättningar för en differentierad handläggning.206 Handläggarna vid klassificerar ärenden utifrån sex olika kategorier: 200Försäkringskassans webbplats, roll och ansvar. 20130 kap. 8 § SFB (2010:110). 202E-post från , . 203Försäkringskassan, med aktivitetsersättning, s. 6. 204I preliminära omfördelning av resurser har omfördelat ytterligare till handläggning av aktivitetsersättningen. Faktagranskning av om aktivitetsersättningen, . 205Intervju med , , workshop . 206Försäkringskassan, Processen för aktivitetsersättning version 1.0. aktiv samordning, arbetslivsinriktad rehabilitering aktiv samordning, övrig samordning och planering endast av aktiviteter samordning är inte aktuellt vilande aktivitetsersättning förlängd skolgång207 Syftet med klassificeringen är att få en tydlig bild av samordningsbehovet hos unga med aktivitetsersättning. Genom klassificeringen kan mer systematiserat än arbeta differentierat på individnivå samt med ledning, styrning av resurser och fördelning av ärenden.208 Detta är enligt nödvändigt eftersom resurserna är begränsade. prioriteras ärenden som klassificeras som aktiv samordning, arbetslivsinriktad rehabilitering och aktiv samordning, övrig – det vill säga de ärenden där personer med aktivitetsersättning står närmast arbetsmarknaden. betonar dock att det är viktigt att samtliga grupper får det stöd och den hjälp de behöver.209 har även dels infört nya rutiner vad gäller möten med individer som har aktivitetsersättning, dels upprättat individuella utvecklingsplaner. 4.1.2Problem med tidsbrist kvarstår Utifrån egen uppskattning av resursbehov saknas motsvarande 10 årsarbetskrafter för handläggning av aktivitetsersättningen. Denna uppskattning baseras på den omfördelning av medel som gjort 2014 och 2015.210 Uppskattningen bygger på en framtagen processkalkyl i kombination med prognostiserade volymer i aktivitetsersättningen.211 207Aktiv samordning, arbetslivsinriktad rehabilitering: Kunden bedöms ha förutsättningar att öka sin förmåga till arbete eller studier med arbetslivsinriktade insatser. Aktiv samordning, övrig: Kunden bedöms ha förutsättningar att öka sin förmåga till arbete eller studier men är först i behov av medicinska eller sociala rehabiliteringsinsatser. Samordning och planering endast av aktiviteter: Kunden bedöms inte ha förutsättningar att öka sin förmåga till arbete eller studier . Aktiviteter pågår eller planeras med syfte att bibehålla kundens nuvarande funktionsförmåga eller hälsotillstånd. Samordning är inte aktuellt: Kunden bedöms inte ha förutsättningar att öka sin förmåga till arbete eller studier . Det bedöms inte heller vara aktuellt med aktiviteter. Vilande aktivitetsersättning: Det finns ett beslut om vilande aktivitetsersättning på grund av arbete eller studier. Aktiviteter kan pågå parallellt. Förlängd skolgång: Det finns ett beslut om aktivitetsersättning på grund av förlängd skolgång. Aktiviteter kan pågå parallellt. 208Försäkringskassan, Faktagranskning av om aktivitetsersättningen, . 209Intervju med , . omfördelning av medel till aktivitetsersättningen på är fortfarande preliminär. 211Försäkringskassan, Faktagranskning av om aktivitetsersättningen, . AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? för enkät till handläggare vid motsvarade resursglappet, det vill säga skillnaden mellan behov av antal handläggare och faktiskt antal handläggare, 60 årsarbetskrafter. granskning visar att många av de problem som studien med aktivitetsersättning lyfte fram fortfarande kvarstår. Totalt av de handläggare som har svarat på enkät anger till exempel att det som är mest avgörande för att en försäkrad har en aktivitet,212 är att personen själv är pådrivande och kommer med förslag på aktiviteter medan av handläggarna anger att det är den försäkrades behov som är mest avgörande.213 Av enkäten framgår att de personer som behöver hjälp och stöd men som handläggarna på har mindre kontakt med, är de som inte själva tar initiativ till möten med sin handläggare på samt de som mår psykiskt dåligt.214 Denna bild bekräftas av studie De handläggare som har svarat på enkät uppger att det är rimligt att ansvara för ungefär 65 ärenden om man ska hinna följa upp, samordna och verka för att insatser kommer till stånd.216 visar enkäten att handläggarna ansvarar för i genomsnitt 118 ärenden.217 Det bör även tilläggas att av handläggarna angav att mer tid eller färre ärenden skulle öka förutsättningarna att ge unga med aktivitetsersättning insats efter behov.218 Av diagram 3 framgår att av de handläggare som har svarat på enkät är av uppfattningen att en betydligt större eller en något större andel av dem som får aktivitetsersättning skulle kunna gå vidare till insatser vid Arbetsförmedlingen, tidigare än vad som sker idag.219 212Med aktivitet avses aktivitet efter ansökan om särskild ersättning hos . 213Fråga 21 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 214Fråga 20 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 215Försäkringskassan, med aktivitetsersättning, s. 60–62. 216Fråga 14 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . Frågan bygger på antagandet att handläggaren arbetar heltid och enbart har ansvar för ärenden som rör aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga. 217Detta är genomsnittliga siffror – det kan således finnas stora lokala variationer. Se fråga 7 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . Avser endast ärenden för nedsatt arbetsförmåga. 218Fråga 18 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 219Fråga 16 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . Om du skulle ha ansvar för det antalet ärenden som du bedömer är rimligt, hur tror du att det skulle påverka dina kunders möjligheter att (tidigare än vad som sker ) gå vidare till insatser vid Arbetsförmedlingen? som jag anser är Totalt 174 personer svarade på frågan. Det är inte bara handläggarna vid som ifrågasätter den höga ärendemängden – även analytiker på har uttryckt att dagens ärendemängd är för stor för att handläggarna ska kunna ge kvalificerat stöd till varje individ.220 Prioritering av ansökningsärenden vid tidsbrist I uppdrag ingår att bedöma rätten till och besluta om ersättning, betala ut ersättning om den enskilde bedöms ha rätt till sådan samt samordna insatser och utöva tillsyn över dessa. När en ansökan om aktivitetsersättning kommer in till ska myndigheten lämna besked om huruvida personen har beviljats aktivitetsersättning eller inte . Vid intervjuer med handläggare vid har det framkommit att handläggarna i första hand prioriterar att handlägga ansökningar om aktivitetsersättning framför uppföljning och samordning, när det uppstår tidsbrist.221 Handläggare vid har vid intervju med bekräftat att detta bland annat beror på att för statistik över hur många ansökningar som behandlas 220Intervju med , (b), intervju med , . 221Detta framkommer även i studie med aktivitetsersättning. Se även intervju med , . AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? i tid.222 för ingen motsvarande statistik över uppföljning och samordning. Av de handläggare som har svarat på enkät anger att ansökningsärenden i allmänhet ska prioriteras framför uppföljning och samordning medan anger att ansökningsärenden samt uppföljning och samordning ska prioriteras lika.223 har inte i detalj granskat kalkyl när det gäller behov av handläggare och kan därför inte uttala sig om de antaganden som har gjorts vid beräkningarna. konstaterar att den resursförstärkning som genomfört sannolikt kommer att minska den genomsnittliga ärendemängden något. gör dock bedömningen att resursförstärkningen inte kommer minska ärendemängden till en nivå som handläggarna anser vara rimlig.224 Vidare är det enligt , svårt att bedöma huruvida mer resurser till handläggning inom nuvarande system är ett effektivt verktyg för att aktivera unga med aktivitetsersättning. Detta beror på övriga problem som framkommit i granskning, bland annat att utbudet av insatser inte motsvarar gruppens behov. 4.1.3Ett uppdrag utan gräns? Många unga vuxna med funktionsnedsättningar har kontakt med många olika instanser i samhället och har särskilt stora behov av hjälp och stöd för att få alla delar i livet på plats. samordningsuppdrag innebär bland annat att myndigheten måste ta hänsyn till att situationen för personer med aktivitetsersättning kan se väldigt olika ut. Företrädare för beskriver det som att det inte finns någon gräns för hur mycket arbete en handläggare kan lägga ned på att samordna insatser på individnivå.225 222År 2014 genomförde Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, en granskning av handläggningen av förmåner (assistansersättning, vårdbidrag och handikappersättning) till personer med funktionsnedsättning. Ett intressant samband som framkommer i ISF:s rapport är att kontor med hög beviljandegrad får bättre betyg från de försäkrade. har i sin verksamhetsplan valt att lyfta fram Kundernas förtroende för ska öka som enda övergripande mål. ISF betonar att det är viktigt att tar hänsyn till sambandet mellan en hög beviljandegrad och bra betyg från de försäkrade i sin styrning och uppföljning. Detta gäller inte enbart de förmåner som studeras i rapporten utan generellt för myndighetens verksamhet. Se Inspektionen för socialförsäkringen, Produktivitet och kvalitet vid lokala försäkringscenter, s. 12–13. 223Fråga 6 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 224I granskningen har det framkommit att handläggarna vid ansvarar för ungefär dubbelt så många ärenden som de anser att det är rimligt att ansvara för, för att de ska hinna följa upp ärenden, samordna och verka för att insatser kommer till stånd. 225Intervjuer med , och , workshop , fritextsvar i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . Som tidigare nämnts upplever handläggare vid en stor tidsbrist i sitt dagliga arbete. Totalt av de handläggare som har svarat på enkät bedömer att en orsak till att många personer med aktivitetsersättning inte är i en insats är att handläggaren inte hinner med samordning och uppföljning.226 Detta framkommer även i flera fritextsvar i handläggarenkäten: Vi hinner ju inte och det är inte bara ärendemängden. Det är som att simma i lera. [] Man måste börja hos och psykiatrin, utan dem kommer vi ingenstans. De här människorna har inte ens ordning på sin vardag, hur i himlens namn ska vi kunna rehabilitera dem till arbete? Vi har ett aktivt förhållningssätt på i arbetet med unga som har aktivitetsersättning, men vi kan inte klara detta själva. Vi behöver mycket mer samarbete med andra aktörer till exempel kommunen, som framförallt är sanktionerat från högre instans.227 4.2Samordning och samarbete mellan och Arbetsförmedlingen