rfr · H20WRFR11 · 2015-01-01 00:00:00 — som idrottslärare arbetade jag på Järnåkraskolan i . tyckte många kollegor med mig att det var allt fler barn som började skolan med en otränad, oerfaren motorik. Vad berodde det på, och vad kunde vi göra åt det? Vi märkte också att elevernas motorik verkade hänga ihop med deras självförtroende. De blev mer inbundna och gick lite mer för sig själva och hade inte så lätt att få kamrater. De lekte inte med de andra barnen på skolgården i samma utsträckning. Att vara med på idrottslektionerna var ibland svårt. Det var lätt att man glömde gymnastikkläderna hemma så att man slapp vara med kamraterna. När kamraterna frågade om de ville vara med och spela fotboll svarade de: Nej, jag sitter hellre här med mitt datorspel. De vill ju inte gärna visa att de är lite klumpigare, lite långsammare och inte kan eller inte vågar klättra upp i trädet som de andra gör. Det är tydligt vad man inte kan göra med kroppen. För små barn är det väldigt viktigt att de hittar sin roll i gruppen. För att vara med de andra i gemenskapen behövs det att man kan röra sig och känna sig trygg i sin kropp. Lärarna sa också att koncentrationsförmågan i klassrummet var orolig. Det var som att det fanns myror i byxorna på dessa elever, och det var svårt att sitta stilla. Kunde vi göra någonting åt detta? Jag hade mina erfarenheter som idrottslärare, men jag vill också påpeka att det finns stöd i forskningen och många teorier, till exempel Bandura`s self- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN efficacy, som stöder den negativa spiralen, men också att det finns en positiv utveckling. Vi försökte vända detta i , ge barnen trygghet i deras motoriska rörelser, automatisera vardagliga rörelser så att barnen kunde koncentrera sig på annat och inte behövde tänka på vad deras armar och ben gjorde. När barnen lyckades med någonting, till exempel att lära sig att hoppa hopprep, var det lätt att tro att barnen också kunde lära sig andra saker. När kamraterna såg att man kunde lära sig olika saker, då växte ju barnen. De blev raka i ryggen och fick ett bättre självförtroende, och lärarna sa att det var lugnare i klassrummet. kunde lärarna nå fram när han var intresserad av att lära sig – ofta handlar det ju om pojkar. var han också intresserad av vad som hände i klassrummet. Forskare i har konstaterat – och det vet vi väl alla – att ingen inlärning utan koncentration. Man behöver ha koncentrationsförmåga. Här är några bilder från motorikobservationerna i . Vi hade också en hel del forskningsfrågor innan vi startade. Skulle vi vetenskapligt kunna visa det som vi kände på oss? Hur gör vi , och vad behövs det för mätinstrument? En viktig milstolpe har varit att utveckla mätinstrumentet tionsschema. MUGI står för Motorisk Utveckling som för Inlärning. Det blev ju lite att sticka ut hakan när vi startade . Men vet vi faktiskt att man med rörelse kan komma ganska långt med både det ena och det andra. vill jag betona att skolämnet idrott och hälsa har ett egenvärde som är väl så viktigt, och vi ser att det har betydelse för många olika funktioner. En övning i observationsschemat var att kunna hoppa så kallat höjdhopp, springa och ta sig över med ett galoppsprång. Det har varit viktigt att barnen inte skulle känna att det var en testsituation, utan man skulle göra övningar så likt en vanlig gymnastiktimme som möjligt. Det ska vara rörelseglädje. Därför blev jag extra glad när en pojke utbrast: Åh, det är som , fast gratis! Vilken insikt när man går i andra klass att tycka att övningarna var som ! Ofta sa barnen: , det här kan vi väl göra igen! Ja, det var länge sedan. MUGI observationsschema kan sammanfattas med att vi mäter grovmotorik, närmare bestämt balansförmåga och koordinationsförmåga. Tanken när det utformades var att det skulle vara ett stöd, ett pedagogiskt hjälpmedel när vi ville veta vilka barn som behövde motorikstöd. Det är viktigt att fånga upp barnen . Därmed inte sagt att det kan vara . Det är aldrig . Alla människor kan lära sig någonting, men det är lite mer tacksamt att jobba med yngre barn, helst innan de har kommit på att det där med rörelse inte är så kul eller att jag inte är lika snabb som de andra. Man ska helst fånga upp dem innan eventuella motorikproblem hinner att bli allvarliga för barnen. Det är tio till tolv barn tillsammans med en ledare i en grupp. Sedan är det någon som sitter på bänken och för anteckningar. Jag vill betona att rörelseglädje är ett viktigt mål. 2014/15:11 STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Vi mäter ingen styrka, inte maximal hastighet eller maximal uthållighet, utan det handlar om de vardagliga rörelserna som man kan behöva för att hitta balansen när man snubblar till på en trottoarkant, så att man slipper ramla. I och med och den forskning som vi har bedrivit inom det har det också varit nödvändigt att testa mätinstrumentet för validitet och reabilitet. Vi har kunnat visa att det uppfyller kraven för att delta i en vetenskaplig studie, förutom att vi använder det som ett pedagogiskt hjälpmedel. När det gäller barn som behöver extra motorikträning har vi fokuserat vestibulär stimulering, det vill säga att få fart på vätskan i båggångarna i innerörat, så att man ska kunna rulla, snurra, gunga, rutscha och vara upp och ned. Vi har också tittat på grovmotorisk utveckling i form av att rulla, åla, krypa och automatisera allting som kommer ganska tidigt i utvecklingen. Barn som behöver extra stöd behöver ju samma sak som alla barn, fast kanske på lite annat sätt och med lite annat fokus. Principerna för träningen har varit att lyckas i stället för att misslyckas. Om barnen redan har upptäckt att de inte är lika snabba eller inte kan delta i kamraternas lekar gäller det för läraren och att få barnen att känna att de lyckas. Och hur får man det då? Ja, det ska inte vara någon träning som barnen vet att de inte kan. Det kan kanske tyckas motsägelsefullt, men för ledaren eller läraren är det viktigt med kunskap om motorisk utveckling så att man kan ta ett steg tillbaka och automatisera det utvecklingssteg som kommer före, så att barnen känner sig trygga och förhoppningsvis själva kan ta steget vidare. Det handlar alltså om automatisering av färdigheter på den nivå som kommer före den som barnen inte kan. Det har varit bra att fråga barnen första gången vi träffas: Vad tycker du skulle vara bra att kunna? En annan fråga: Vad skulle du vilja lära dig? Vid det här laget vet ni väl alla vad man vill lära sig, om man inte riktigt hänger med i kompisarnas lekar. Då ser ni framför er hur man slår till en boll. Har ni spelat ? Man misslyckas en gång och en gång till och kamraterna ropar: Ta det platta, ta det platta! Och alla i utelaget springer fram och ropar: Ta lyra, ta lyra! Sedan får man ställa sig i skamvrån för man har misslyckats . Om det är det som barnen behöver lära sig kan vi börja där. Sedan kan vi gå vidare till andra saker. är ett väldigt grymt spel. Det kan man spela på många olika sätt, men det är ett av de grymmaste bollspelen. Inför de nationella proven – diagnostiska prov – i svenska hade barnen i interventionsgruppen, alltså de till vänster, fått gymnastik i skolan och de andra har haft . Vi såg också signifikanta skillnader när det gäller skrivförmåga och läsförmåga. Något som är intressant är ju också att jämförelsegrupperna faktiskt hade signifikant bättre läsförmåga när de började skolan. Interventionsgruppen har alltså gått i kapp, men har också gått förbi. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN I matematik såg vi också stora skillnader i rumsuppfattning, vilket kan vara bra när man löser problem i matematiken. En del matematikproblem är formulerade så att man ska ta ställning till hastighet och bedöma avstånd. Det kan man lära sig om får röra sig på olika stora ytor i förhållande till andra. Om vi bara skulle jämföra pojkar med pojkar är skillnaderna ännu större och signifikanta skillnader i alla olika delar av matematiken. Detta finns dokumenterat i doktorsavhandlingen men också i en bok som kom . Doktorsavhandlingen omfattar i . Sedan har vi gått vidare och gjort motorikobservationer också när eleverna slutade nian. Då fick de göra övningar som var tänkta för 6–7-åringar. Men de gjorde dem gladeligen – vi förändrade lite utifrån GIH:s nytidstest och använde hopprep i stället för rockringar. Vi satte också upp häckar som man skulle springa över. Motorisk status i årskurs 9 visar stora skillnader mellan interventionsgrupp och jämförelsegrupp. Jag ska vara ärlig och säga att skolan kan utveckla mycket, men inte till , så vi har fortfarande en liten del som har några små eller stora brister i motorik. Jag kopplar detta till vad man kan lära sig i andra skolämnen. I interventionsgruppen blev av barnen behöriga att söka till gymnasieskolan. De uppfyllde alla mål som krävdes för att komma in på gymnasiet. I hela landet just det året var det som kom in på gymnasiet. 7 procents skillnad, är det mycket? Det är faktiskt väldigt mycket. Det är 14 000 elever som inte klarar mål, utan de går vidare till så kallade IV-program. Kan man göra någonting för dessa 14 000 är det värt en hel del, tycker jag. Jag kan inte låta bli att titta på kopplingen mellan motorik och lärande. Av dem som har motoriska brister är det som klarar . 97 av dem som har god motorik klarar mål, vilket vi egentligen förväntar oss att ska göra. Men vi kom för elever med god motorik. En annan undersökning som vi har gjort i visar också kopplingen mellan IV-program och att delta i idrott och hälsa. Vi har ju diskuterat här ganska mycket hur det är med frånvaron. Frånvaron är hög, vilket inte är så förvånande för oss som jobbar med idrott och hälsa. På IV- programmen i hade av dessa elever varit med på idrott och hälsa. Och hur stor del är det bland vanliga elever generellt i landet? Jag tror att det är som säger att de alltid deltar i gymnastiken. Det är alltså stor skillnad. De sa också att av dem aldrig blev svettiga eller andfådda. Vi vet vad det betyder för hälsoperspektivet. Vi kan alltid diskutera definitionen av hälsoperspektivet. Men så fort man rör sig har det med hälsa att göra, eller hur? Om man gör en undersökning och tittar på hälsoperspektivet måste man ta med att rörelse är en viktig del av hälsa. 2014/15:11 STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Slutsatsen när det gäller daglig idrott och hälsa är att det är ett möjligt sätt att förbättra motorik och skolprestationer och öka andelen elever som klarar mål och behörighet till gymnasiet. Vi har publicerat detta i några studier. Vi har också tittat på självförtroendet. Vi har tittat på betyg i idrott och hälsa. I interventionsgruppen fanns det inte en enda elev som saknade betyg i idrott och hälsa – hade betyg. Men i andra undersökningar såg vi att det rör sig mellan som saknar betyg . Den senaste publikationen har jag skrivit tillsammans med . Den handlar om målen, hur man ska uppnå dem och bli behörig till gymnasieskolan. Det har gjorts en hälsoekonomisk analys av Bunkeflomodellen. har gjort ett jättearbete och tittat på skillnader i hälsa mellan olika stadsdelar i . Då undrar man: Vad skulle hända om man införde daglig idrotts- och hälsoundervisning i ? Jo, då skulle man tjäna 59 miljoner i ökat produktionsvärde. Om en större andel elever blir behöriga och går på gymnasiet har de en större chans att få ett arbete och betala skatt till kommunen. Dessutom skulle man tjäna 56 miljoner efter det att barnen har slutat i minskade sjukvårdskostnader. Kostnaden för detta är 16 miljoner – per elev. Om man satsar det skulle man i ett tioårsperspektiv efter avslutad grundskola tjäna per elev. Det här är i ett långtidsperspektiv, men man måste tänka framåt. slutsats är att man bör förstärka ämnet idrott och hälsa för samtliga barn i Malmös skolor. blev utsett till gymnastikkommun och idrottskommun för detta. De optimala åtgärderna är att man ökar idrott-och-hälsa-undervisningen och erbjuder specialundervisning i motorik för elever som behöver det. Några som är duktiga på att erbjuda extra motorisk träning är studenter i . Bilden visar studenter i som genomförde motorikobservationer. Där får studenterna vara beredda att ge extra motorikträning, eftersom det nu är obligatoriskt med idrott och hälsa i skolorna i . Där hade vi en konsensuskonferens. Vi var tre personer som representerade : , , , , och jag själv. Då konstaterades det som finns på hemsidan – kunst.dk – att fysisk aktivitet ökar bildningen av ämnen som kan främja hjärnans utveckling. Fysisk aktivitet ökar också hjärnans motståndskraft mot kognitiv svaghet till följd av ålder och sjukdom. I den nya danska folkeskolan har man också infört att eleverna ska röra sig . Lagändringen formulerades: Undervisningstiden ska anpassas så att eleverna får motion och rörelse i genomsnitt . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN I har man ett spännande projekt som det går att läsa om på dess hemsida. Där genomförde de motorikobservationer och gav eleverna motoriskt stöd i detta. Man konstaterar att man ska fortsätta att arbeta på detta sätt, och det gjorde man redan innan lagändringen. Förutom daglig fysisk aktivitet – alla har inte kommit lika långt som – har man som stöder skolorna. ska man lägga ut ett motorikpaket, och man har sneglat på . De tänker använda MUGI till detta. Ni har fått det här på svenska, och får ni det också på danska. Jag vill avsluta med att säga att det finns hopp. Barn är väldigt duktiga på att hitta saker som de behöver träna på, om de får tid och möjlighet och ytor att röra sig på – helst med vägledning av en klok vuxen som ser utvecklingspotentialen. Ordföranden: , ! Då lämnar jag ordet till . , Gymnastik- och : Det har landat en del frågor på GIH . Några svar har jag byggt in i min presentation, de andra får vi lämna till frågestunden. Mitt upplägg till presentation är inspirerat av en författare som före påskveckan sa: Det är oundvikligen så, att när ljus kastas på något nytt, så faller skugga på något annat. kastar vi ljus på temat idrott och fysisk aktivitet i skolan som ett sätt att stärka inlärning och hälsa. Då finns det anledning att också rikta ljuset på forskning om idrott och hälsa i ett större sammanhang. Min presentation kommer därför att landa i en slutsats att fysisk aktivitet i skolan är en undervärderad investering där helheten är mer än summan av varje enskild del. Jag börjar , när de första rekommendationerna kom om fysisk aktivitet som ett sätt att förebygga och stärka hälsan. Först kom rekommendationer för vuxna, sedan kom rekommendationer för barn. Det finns forskargrupper som menar att per dag är för lite. Reformen och rekommendationerna kommer i när svensk skola går över till ett målstyrt system där vi också tappar av tiden på gymnasieskolan och där minskningen blir för . Då har vi inte räknat in de fysisk aktivitet per dag. vet vi att det finns förslag i . Rekommendationerna kommer i då forskare börjar uppmärksamma övervikt och fetma i världen, något som drabbar såväl västländerna som utvecklingsländerna. Inte heller har undgått att påverkas. I en Lancetartikel konstaterades att mellan av unga mellan finns i denna kategori. Men vad har då detta för betydelse i relation till dagens tema? Forskare konstaterar nu att nivån på barnens allsidiga rörelseförmåga har gått ned. Det innebär för individen ökad rörelseosäkerhet, vilket påverkar självbilden och lusten att vilja delta i vissa former av rörelse och fysisk aktivi- 2014/15:11 STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Studier uppmärksammar även det starka sambandet mellan styrka och motoriskt kunnande. Att ha en muskelstyrka där individen klarar av att bära och hantera sin egen kropp har betydelse. Det är en nödvändighet för att utveckla det motoriska kunnandet. De övningar man har följt upp motsvarar de övningar som finns i de svenska kunskapskraven för årskurs 6. Det handlar om grundläggande och sammansatta rörelseformer. I detta ingår att springa, hoppa, balansera, hänga, stödja och viss rörlighet. Motorisk kompetens är en aspekt av barns och ungas förutsättningar för att delta i själva utövandet av fysisk aktivitet. Om själva utövandet vet vi att det är stora skillnader i en och samma skolklass. Medan vissa elever tar kanske 20 000 eller 25 000 steg per dag, , vet vi att det i samma klass finns elever som tar 6 000 till 7 000 steg per dag, . En idrottslektion kan bidra med mellan 2 000 och 2 500 steg. När man jämför data och kan vi se en minskning bland pojkarna i årskurs 5 men inte bland pojkar och flickor i årskurs 2. Den här korta inledningen ger en viss bakgrund till de rubriker vi möter som handlar om omvärldens krav på mer träning för sexåringar, debatter om bildskärmar eller hur mycket stillasittande vi ska acceptera. Det finns också rubriker om att idrott ger bättre betyg och om att vuxna börjar kräva att skolgympan ska tillbaka. Låt mig återkomma till det. Först vill jag göra en jämförelse med andra länder, de analyser man har gjort och vad man har kommit fram till där. I förstärker man ämnet till . Då ska man komma ihåg att man har ett särskilt ämne för hälsa i den finska skolan. I startar man från en hög nivå med , men man har ändå bestämt sig för att förstärka med fysisk aktivitet per dag. var inne på det. Men i har man villkorat att det måste ske under pedagogisk ledning. och vill stärka träningen av den motoriska kompetensen. Man ser behov av utbildade lärare. I har man fått lära sig en läxa. I samband med att apartheid avskaffades tog man nämligen bort idrott och hälsa i skolan. Man ansåg att det fanns viktigare ämnen som borde ha företräde. börjar man tillsätta lärare som speciellt kan utbildas i motoriskt kunnande. Vilka förväntningar kan vi då ha på ämnet idrott och hälsa? Vad säger forskningen? I ämnets beskrivning står: Att ha färdigheter i och kunskaper om idrott och hälsa är en tillgång för både individen och samhället. Ämnet ska ha en bredd av aktiviteter och stimulera kroppslig förmåga. Av forskningen framgår att det finns en bredd av aktiviteter men att vissa innehåll dominerar, bland annat bollspel, bollekar och samarbetsövningar, ofta med en tävlingslogik i botten. Men vi vet också, vilket Skolinspektionen och flera andra har påpekat, att ämnet är populärt. Det startar på en otroligt hög nivå, men populariteten sjunker med åldern. Innehållet och populariteten är oberoende av faktorer som lokaler, antalet elever i grupperna eller vilken tid som står till förfogande. Vi vet också att undervisningen huvudsakligen sker i storgrupp. Man har alltså ett slags kollektiv undervisning när man bedriver undervisning i idrott STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN Detta kan vi tala mer om . Men det innebär alltså att ämnet har en tendens att möta redan föreningsaktiva elever. Forskning visar också att det är oklart, både för lärare och elever, vad som egentligen är viktig kunskap i ämnet. Man lär sig att delta i idrott, men vad det fördjupat innebär och vilka krav det ställer på ämnesinnehåll, undervisning, betyg och bedömning, råder det osäkerhet om. Vad är ett kunskapsämne som handlar om kroppsligt kunnande och förståelse? Ska idrott och hälsa bli mer likt andra teoretiska ämnen, eller behöver vi välja en annan väg? Elever uttrycker önskemål om fysisk aktivitet , men de uttrycker också önskemål om en förändrad undervisningsform. Kursplanen är öppet skriven, likaså kunskapskraven. Man kan säga att det omgivande politiska landskapet både stöttar och hindrar ämnet idrott och hälsas målsättning och målinförlivande. Det innebär att det finns ett stort tolkningsutrymme där gamla traditioner lätt kan fortleva. Jag vill också lägga till att det inte har gjorts några granskningar av lärarutbildningarnas innehåll i jämförelse med skolämnets behov och inriktning. Detta väcker frågor, både om innehållet av hälsodidaktik i lärarutbildningarna och om vilken status läraryrket och ämnet har. För att göra bilden ännu mer komplicerad vill jag betona att detta med tillgänglighet och deltagande i idrott och fysisk aktivitet är starkt knutet till social klass, kulturell bakgrund, geografisk ort, ålder och delvis också till kön. I skolan finns alla barn. Men vilket samband mellan olika värden har då hittats i studier om fysisk aktivitet, idrott och hälsa som också rör ämnet idrott och hälsa? En grupp forskare har identifierat sex olika kapitalformer efter en genomgång av litteraturen. Man har tittat på interventionsstudier där man har ökat tiden för idrott och fysisk aktivitet i organiserad form. Bilden beskriver de sex olika kapitalformerna. Med hjälp av dessa vill forskarna påvisa befintliga och framtida värden som stimuleras av att delta i fysisk aktivitet och idrott. Noteras kan att en av forskarna i den här gruppen är , som är en av de mest framträdande när det gäller kognitiv utveckling och fysisk aktivitet. Att fysiskt kapital utvecklas om man deltar i organiserad, regelbunden fysisk aktivitet är kanske inte så konstigt och överraskande. Att man också kan utveckla sitt motoriska kunnande i en känslig ålder under uppväxten är inte heller överraskande. Men tillägget att hälsosamt, fysiskt aktivt beteende spårar in i vuxenlivet är ett viktigt tillägg, likaså att inaktivt beteende spårar in i vuxenlivet. När det gäller individuellt kapital, alltså personliga och sociala färdigheter, som uthållighet, självdisciplin, engagemang, bör det också påpekas att de stärks av deltagande i idrott och fysisk aktivitet. Det är tillgångar som är avsevärda och viktiga i en alltmer brusande omvärld. Att fysisk aktivitet sedan bidrar och har ett samband med ett ökat intellektuellt kapital eller kognitivt kapital är naturligtvis högintressant för dagens tema, men sambandet mellan ökad koncentrationsförmåga och uthållighet är starkt, robust och kommer som en bonus. Det är dock något svagare samband, än så länge, mellan kognitiva 2014/15:11 STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN funktioner och fysisk aktivitet. Här behövs mer forskning. Det finns ett samband, men det är inte lika robust som detta med uthållighet och koncentration. Det här leder över till att vi också måste inse att vi inte kan låta en skugga falla över värden som handlar om emotionellt och socialt kapital när vi talar om idrott och fysisk aktivitet. Det finns starka samband med att elever deltar regelbundet i fysisk aktivitet när det gäller välmående, självkänsla, antidepressiva effekter och stressreducerande. Det skapar socialt samspel, känsla av tillhörighet, nätverk och viss status. Det är kanske inte heller några nyheter men bör inte glömmas bort. Jag landar i den slutsats som jag aviserade från start. Jag vill hävda att det finns stöd i forskningen för att organiserad idrott och fysisk aktivitet under uppväxtåren är en undervärderad investering. Min slutsats är att bör ta lärdom av de analyser som andra länder redan har gjort och fundera på vad som är lämpligt i ett svenskt sammanhang. För att göra detta tror jag att det finns behov av en tvärvetenskapligt sammansatt arbetsgrupp som genomlyser vilka val och strategier som passar bäst för svensk skola och för ämnet idrott och hälsa. Ordföranden: tack! kommer några kommentarer från , idrottslärare, som representerar i , och , idrottslärare, från Idrottslärarna i . Därefter finns det möjlighet för ledamöterna att ställa frågor. , : bildades . Det är i stort den förening som har stått för den fortbildning som har funnits i det här landet, ofta i samarbete med universiteten. Till exempel har vi en fortbildningshelg i samband med vår stämma i . Jag möter i en idrottslärarkår som är engagerad och villig att utvecklas. Som har framhållits här tidigare finns det en polarisering mellan tid för ämnet och den kvalitet som ska finnas i ämnet. Jag har lite svårt att säga att det ena skulle utesluta det andra. Om vi inte behöver för idrott och hälsa skulle man ju kunna dra ned tiden för att öka kvaliteten i andra ämnen i motsvarande mån. första del hade ämnet , och man hade friluftsliv.