rfr · H20WRFR6 · 2015-03-26 00:00:00 — Analysen av de data som samlats in och arbetet med att sammanställa denna rapport har genomförts juni–. De bedömningsresultat som har publicerats efter ingår således inte i undersökningens analyser. Därmed är i synnerhet resultaten för omgång 6 inte kompletta (se också avsnitt 2.1). Andra intressenters syn på reformerna redovisas i andra delstudier i undersökningen. De studerandes och avnämarnas upplevelse redovisas i delredovisning 4 (undersökningens första fas) och i en slutrapport (undersökningens andra fas). En intervjuundersökning bland rektorerna har haft fokus på den högsta ledningens upplevda effekter av autonomi- och kvalitetsreformerna (se delredovisning 2, Sørensen och Mejlgaard, 2014). I delredovisning 1 (Kalpazidou , 2014) har man gått igenom relevanta dokument, och de båda reformerna har där satts in i en större historisk och aktuell kontext. Resultaten från de fyra delredovisningarna läggs samman i en huvudrapport som ger en samlad bild av de effekter av de båda högskolereformerna som har visat sig . Presentationen av de insamlade uppgifterna i enkätundersökningen har av hänsyn till informanterna anonymiserats, såtillvida att respondenterna inte kan identifieras vare sig i den akademiska miljön eller på lärosätena. Respondenterna utlovades anonymitet i enkätundersökningen för att både positiva och negativa upplevelser skulle komma fram. 3 Resultat av enkätundersökningen Undersökningen bland de studieansvariga är tematiskt uppdelad i en rad underämnen. Dessa är förtecknade i kapitel 2, och framställningen och analyserna av de insamlade resultaten i detta kapitel följer samma struktur. Således motsvarar innehållet i ett avsnitt i kapitel 3 ett tema i kapitel 2 och en avdelning i enkäten i appendix 6.2, det vill säga att avsnitt 3.1 motsvarar tema A och avdelning A i enkäten och så vidare. Det överordnade fokuset i undersökningen är (oavsett tema) 1.förväntningar före utvärderingen av utbildningen 2.lärdomar under utvärderingens gång 3.efterföljande effekter eller konsekvenser av utvärderingen. Metodbeskrivning, datainsamling och enkät beskrivs samlat i appendix 6.1 och 6.2. En stor del av utbildningarna uppfattade sig själva som tvärvetenskapliga, medan en ännu högre andel ansåg att de (också) var en traditionell akademisk utbildning (se tabell 2). Till exempel ansåg av masterutbildningarna att de i ”hög” eller ”mycket hög” grad var både tvärvetenskapliga och traditionella akademiska utbildningar. De studieansvariga betraktade även en väsentlig del av kandidat-, magister- och masterutbildningarna i ”hög” eller ”mycket hög” grad som yrkesinriktade utbildningar. Andelarna är intressanta, eftersom undersökningen bland rektorer (, 2014) indikerar att just tvärvetenskapliga utbildningar och yrkesinriktade utbildningar kan ha haft svårare att uppnå omdömet ”hög” kvalitet i utvärderingarna jämfört med de traditionella akademiska utbildningarna (se också avsnitt 3.12 där respondenterna har ombetts att ange i vilken grad de instämmer med en rad slutsatser från rektorsundersökningen. Tabell 2 De studieansvarigas egna uppfattningar om utbildningarnas kategoritillhörighet. Andelen som i ”hög” eller ”mycket hög” grad instämmer i att deras utbildning är en tvärvetenskaplig, yrkesinriktad och/eller traditionell akademisk utbildning, i procent Anm.: De studieansvariga kan svara ja på flera utbildningskategorier, till exempel att utbildningen är både tvärvetenskaplig och yrkesinriktad, eller att den både är traditionellt akademisk och tvärvetenskaplig. Procentandelarna i varje kolumn visar andelen av de utbildningsansvariga som i ”hög” eller ”mycket hög” grad karakteriserar sin utbildning som tillhörande en viss utbildningskategori. 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN Respondenterna representerade utbildningar som hade fått alla tre typerna av omdömen, det vill säga ”mycket hög”, ”hög” och ”bristfällig” kvalitet (se tabell 3). kände för enkätundersökningen ännu inte till utvärderingsresultatet för sin utbildning. Tabell 3 Utbildningstyp och utvärderingsresultat, i procent Anm.: De med ”okänt resultat” avser i första hand utvärderingar från omgång 6, men också vissa från omgång 5. De utbildningar som ingick i utvärderingarna har sorterats i ämnesgrupper, vilket och utvärderingsomgångar ger en heterogen samling av utbildningstyper i varje omgång (se tabell 4 och 5). Denna skillnad inom de enskilda omgångarna gör analysmöjligheterna något svårare, såtillvida att de skillnader som framgår av tabell 4 och tabell 5 snarare kan användas som en förklaring än som en grund för analys i de följande kapitlen. Tabell 4 Utbildningstyperna fördelade på de sex utvärderingsomgångarna, i procent Tabell 5 Utbildningstyperna fördelade inom varje utvärderingsomgång, i procent 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN 3.1 Kvalitetssäkringssystemet – bedömningsunderlag Kvalitetssäkringssystemets innehåll – tema A i undersökningen – bestämdes på en övergripande nivå och fastställdes i regeringens proposition om kvalitetsreformen (prop. 2009/10:139), medan den praktiska utformningen och genomförandet av kvalitetssäkringssystemet fastställdes av () och () (2010, 2012). Utvärderingarna har endast i mindre utsträckning ändrat innehåll och fokus från det att de första utvärderingarna inleddes till det att de sista utvärderingarna inleddes , vilket innebär att de har samma huvudfokus. Vid de första utvärderingsomgångarna var det exempelvis svårt att finna färdigutbildade (alumner) och företrädare för näringslivet att intervjua om utbildningarnas kvalitet, vilket gjorde att dessa delar prioriterades ned i många av de senare utvärderingsomgångarna. De studieansvariga tillfrågades om vilka bedömningsunderlag som användes i utvärderingen av deras utbildning (se tabell 6). Vidare har samma studieansvariga angett vilka bedömningsunderlag de helst skulle vilja användes i utvärderingen av deras utbildning, förutsatt att de bara fick välja mellan de underlag som används i kvalitetssäkringssystemet (se tabell 7). Tabell 6 Utbildningstyp och använt bedömningsunderlag, i procent Kvalitetsreformen innebär utvärderingar av utbildningar på grundnivå och avancerad nivå vid de svenska högskolorna och universiteten. Mycket små utbildningar är undantagna från utvärderingar (se , , 2012, och fotnot 5). De utvärderade utbildningarna har bedömts i ett gemensamt system med fokus på lärandemängden och lärandekvaliteten hos de färdigutbildade, i första hand genom en utvärdering av de studerandes självständiga skriftliga arbeten och lärosätenas självvärdering, men även andra bedömningsunderlag kan ingå i utvärderingen (se tabell 6, Kalpazidou , 2014, Sørensen och Mejlgaard, 2014). Tabell 6 visar att studenternas självständiga skriftliga arbeten, helt i linje med intentionen i kvalitetsreformens fokus på resultat, har använts i utvärderingen av i stort sett samtliga utbildningar oavsett utbildningstyp. 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN gäller lärosätenas självvärdering. Detta skiljer sig däremot från den prioritering som de studieansvariga skulle vilja se (se tabell 7) eftersom bara mellan en fjärdedel och en tredjedel vill att dessa underlag ska användas vid utvärderingen av deras utbildning. I två tredjedelar av utvärderingarna har de studerandes bedömning tagits med i bedömningsunderlaget, men bara av de utbildningsansvariga ville att dessa skulle tas med i bedömningsunderlaget. Enkätundersökningar bland alumner nedprioriterades snabbt efter omgång 1 eftersom det var mycket svårt att samla in data i fråga om dessa. Den låga andelen på som har använt enkäter bland alumner som underlag gäller i första hand utvärderingarna i omgång 1. Det är dock värt att notera att 35–av de studieansvariga ansåg att enkätundersökningar bland alumner skulle ingå i bedömningsunderlaget. Andelen med platsbesök av eller webbdialog med bedömningskommittén avspeglar också en utveckling där det under de första omgångarna stod klart att platsbesök var mycket resurskrävande och att en webbdialog kunde användas i stället. De studieansvariga är dock klart mer positiva till platsbesök än till webbaserad dialog (se tabell 6 och tabell 7). Tabell 7 Utbildningstyp och önskat bedömningsunderlag, i procent Oavsett vad de studieansvariga ansåg om det använda bedömningsunderlaget höll ungefär hälften i ”hög” eller ”mycket hög” grad med om att utvärderingen gav ett rättvisande resultat (se tabell 8). Eftersom av de studieansvariga angav att utvärderingen i ”viss” grad gav ett rättvisande resultat kan man säga att det råder ett rimligt samband mellan det bedömningsunderlag som användes och utbildningens utvärderingsresultat. av de studieansvariga såg inget samband alls. Som tabell 8 visar fanns det en klart större förståelse för att bedömningsunderlaget gav ett rättvisande resultat bland utbildningar med omdömet ”mycket hög” kvalitet. Omvänt var förståelsen väsentligt lägre bland utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet. 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN Tabell 8 De använda bedömningsunderlagen gav ett rättvisande utvärderingsresultat. Andelen som instämmer i ”hög” grad eller ”mycket hög” grad, i procent (jfr tabell 2) Anm.: Varken kolumner eller rader ger summan . Kvalitetsresultaten är från den första utvärderingen, om dessa redan är kända. Tvärvetenskaplig utbildning, yrkesutbildning och traditionellt akademisk utbildning har angetts av respondenterna själva och definieras som i tabell 2. Om de studieansvariga tillfrågas mer specifikt om delar av bedömningsunderlaget får man en motsvarande bild som i tabell 8 (se tabell 9). Karaktäristiskt är att omkring hälften av de studieansvariga upplevde en hög grad av överensstämmelse mellan å ena sidan utvärderingsresultatet och bedömningsmaterialet och å andra sidan bedömningens beslutsargumentation (se tabell 9), men också att en motsvarande andel inte upplevde samma grad av överensstämmelse. Särskilt magisterutbildningarnas studieansvariga höll i mindre grad med om att beslutsunderlagets argumentation i ”hög” eller ”mycket hög” grad var rättvisande. Det märktes därmed en viss diskrepans mellan utvärderingsresultatet och beslutsunderlagets dokumentationsmaterial bland de studieansvariga (se tabell 8 och 9). 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN Tabell 9 Utvärderingsresultatet och de olika delarna av bedömningsmaterialet stämde överens. Andelen som instämmer i ”hög” grad eller ”mycket hög” grad, i procent 3.2 Förväntningar på utvärderingens resultat De studieansvariga hade i allmänhet höga förväntningar på den egna utbildningens kvalitet. I det här avsnittet behandlas de studieansvarigas förväntningar på och mottagande av utvärderingens resultat – i första hand används frågorna i tema B i enkätundersökningen (se appendix 6.2). Före utvärderingarna förelåg det genomgående en stor tilltro bland de studieansvariga till att utbildningarna skulle bli bedömda att hålla ”hög” eller ”mycket hög” kvalitet i utvärderingarna. Fördelningen av förväntningarna på resultatet är någorlunda likartad oavsett utbildningstyp. Dock hade knappt var femte bland master- och magisterutbildningarna inte några förhandsförväntningar på resultatet över huvud taget. Mot bakgrund av vilket omdöme som utbildningarna faktiskt fick var förväntningarna varken entydigt optimistiska eller pessimistiska. Genomsnittligt överensstämde förväntningarna någorlunda med de faktiska resultaten; där det blev skillnad var det minst lika ofta bättre resultat än förväntat som sämre resultat än förväntat som var orsaken till skillnaden. Tabell 10 Förväntat omdöme, i procent Bland de utbildningar där resultatet var känt är det bara var fjärde studieansvarig som inte överraskades av utbildningens omdöme (se tabell 11). Omvänt blev var sjätte i ”hög” eller ”mycket hög” grad överraskad över omdömet – den största andelen fanns bland yrkes- och magisterutbildningarna. Att det rådde en utbredd osäkerhet om resultaten framgår av att av 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN de studieansvariga i ”lägre” eller ”viss” grad blev överraskade över utbildningens omdöme (se tabell 11). Tabell 11 Andelen av de studieansvariga som var överraskade över utbildningens omdöme, i procent I hög eller mycket I viss eller lägre Anm.: Alla med ännu ”okänt” resultat har inte svarat på denna fråga (jfr tabell 3 och appendix 6.2). i ljuset av de studieansvarigas relativt påfallande osäkerhet om bedömningsresultatet är mottagandet av resultatet på lärosätet också intressant, då rektorerna i intervjuer i den andra delstudien gav uttryck för att bedömningarna överlag träffade rätt, men dock med enskilda stora oförklarliga fluktuationer. Tabell 12 och tabell 13 visar hur bedömningsresultatet för den enskilda utbildningen mottogs såväl internt på lärosätet som utanför detta. Bedömningsresultatet blev ganska positivt mottaget internt på lärosätet när det var positivt. Även om detta resultat i viss mån är förväntat var det särskilt bland utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet som resultatet togs emot negativt på lärosätena (se tabell 12). Av utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet mottog resultatet internt med en pragmatisk realistisk inställning, medan såg resultatet som en katalysator för (nödvändiga) förändringar (visas inte i tabell). Av de studieansvariga såg resultatet som en bekräftelse på ett aktuellt förändringsbehov. Slutligen såg resultatet som en bekräftelse på ett behov av sådana förändringar som de redan höll på att genomföra. I den andra änden av skalan ligger utbildningarna med omdömet ”mycket hög” kvalitet, där 65, 21, av de utvärderade utbildningarna såg pragmatiskt på resultatet, som en katalysator och som en bekräftelse på dels ett aktuellt förändringsbehov, dels redan igångsatta förändringar (visas inte i tabell). 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN Tabell 12 Bedömningsresultatets mottagande internt på lärosätet, i procent Anm.: Alla med ännu ”okänt resultat” har inte svarat på denna fråga (jfr tabell 3). Hur bedömningsresultatet togs emot av lärosätenas omvärld framgår av tabell 13. Till skillnad från det interna mottagandet visste en något lägre andel av de studieansvariga hur deras utbildnings bedömningsresultat mottogs externt utanför lärosätet eftersom kategorin ”Vet inte” är markant större. Det var utbildningarna med omdömet ”mycket hög” kvalitet som oftast fick en positiv reaktion, medan utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet oftast fick negativa reaktioner. Tabell 13 Bedömningsresultatets mottagande utanför lärosätet, i procent Anm.: Alla med ännu ”okänt resultat” har inte svarat på denna fråga (jfr tabell 3). Före utvärderingarna har de studieansvariga kunnat organisera arbetet på lärosätet på en mängd olika sätt. På motsvarande sätt var ledningen mer eller 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN mindre insatt i olika utbildningar. I det här avsnittet behandlas och används enkätresultat om den interna organisationen (se tema C i appendix 6.2). av de utvärderade utbildningarna hade redan före utvärderingen en kvalitetssäkringsenhet på lärosätet, medan fick en kvalitetssäkringsenhet parallellt med utvärderingen (visas inte i tabell). Bara av de studieansvariga förväntade sig inte alls att en kvalitetssäkringsenhet skulle inrättas. Mer talande är dock att av de studieansvariga inte visste om det fanns någon central kvalitetssäkringsenhet på deras lärosäte eller inte. Den andelen varierade varken med utbildningstyp eller bedömningsresultat. Nästan alla utbildningsansvariga angav också att de hade haft ett systematiskt kvalitetssäkringsarbete på utbildningen redan före utvärderingen (se avsnitt 3.6). Det var till och som i ”hög” grad hade ett systematiskt kvalitetssäkringsarbete. Om man vidare ser på vilka ledningsnivåer som visade ett intresse för det förberedande arbetet inför utvärderingen märktes ett ökat intresse ju närmare ledningsnivån man kom, det vill säga avdelningschef, utbildningschef, institutionschef, dekanus etc. (visas inte i tabell). Av de studieansvariga angav att rektorn och den högsta ledningen i ”hög” eller ”mycket hög” grad visade ett intresse. Andelen steg till när det gällde dekanus och fakultetsledning och slutligen till när det gällde institutionsledningen. Mest anmärkningsvärt är att institutionsledningen och dekanus inte visade något större intresse. Intresseandelen varierar i stort sett inte beroende på utbildningstyp, men är lägre bland utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet. Detta skulle kunna tyda på att utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet har en lägre generell uppbackning från den lokala ledningen. När de studieansvariga tillfrågades om konkreta delar i förberedelsearbetet inför utvärderingen samt effekter för lärosätenas organisation av kvalitetssäkringen under den pågående utvärderingen svarade de enligt vad som anges i tabell 14. Andelarna visas inte för de olika utbildningstyperna eftersom de inte varierar nämnvärt beroende av typ. Av tabell 14 framgår att det finns en väsentlig skillnad när det gäller att själv kunna organisera utbildningsinnehållet och delvis när det gäller vägledning och organisering av kvalitetssäkringen. av utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet kunde själva i ”hög” eller ”mycket hög” grad organisera och bestämma utbildningens innehåll. Motsvarande andelar för utbildningarna med omdömet ”hög” och ”mycket hög” kvalitet var . Detta indikerar ett omvänt samband mellan den studieansvarigas möjlighet att själv organisera och bestämma utbildningens innehåll och utbildningens risk att få omdömet ”bristfällig” kvalitet. Ett alltför litet inflytande för den studieansvariga kan till exempel resultera i mindre utveckling av utbildningen och därmed en större risk för omdömet ”bristfällig” kvalitet. Det kan dock förmodligen även finnas andra orsaker och förklaringar. Att färre bland utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet än bland övriga utbildningar i ”hög” eller ”mycket hög” grad 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN fick anvisningar och vägledning av den egna ledningen eller kvalitetsansvariga stöder i viss mån en sådan förklaring. Utvärderingen av utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet visade sig oftare leda till organisationsförändringar av det interna kvalitetssäkringsarbetet. Det skedde för av utbildningarna med omdömet ”bristfällig” kvalitet i motsats till 11–bland utbildningarna med omdömet ”hög” och ”mycket hög” kvalitet. Vidare visar resultaten i tabell 14 att relativt få av utbildningarna har använt erfarenheter från andra utbildningars utvärderingar på det egna lärosätet eller från andra lärosäten. Tabell 14 Innehåll i utbildningen, förberedelse av utvärderingen och organisationsförändringar. Andelen som instämmer i ”hög” grad eller ”mycket hög” grad, i procent Kunde själv organisera och be- stämma innehållet i utbildningen från det egna lärosätet i förberedel- från andra lärosäten i förberedelsen Fick anvisningar och vägledning av den egna ledningen eller kvalitets- ansvariga i förberedelsen av utvär- Utvärderingen ledde till föränd- ringar av hur kvalitetssäkrings- Anm.: *) Alla med ännu ”okänt resultat” ingår också i kategorin ”Alla” (jfr tabell 3). 3.4 Uppfattning om utvärderingskriterierna Kvalitetsreformen ledde till att utbildningarna ska mätas i tre dimensioner, nämligen 1) kunskap och förståelse, 2) färdighet och förmåga och 3) värderingsförmåga och förhållningssätt.7 Dessa utvärderingskriterier översätts i en rad under- och delmål i ett samarbete mellan lärosätenas studieansvariga och 7 Målen i examensbeskrivningen utgör grunden för kvalitetsreformens utbildningsutvärderingar. Dessa mål är 1) kunskap och förståelse, 2) färdighet och förmåga och 3) värderingsförmåga och förhållningssätt. 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN UKÄ (tidigare HSV). I detta avsnitt undersöks hur de studieansvariga har upplevt denna översättning av utvärderingskriterierna och huruvida de upplever att dessa har gett ett rättvisande bedömningsresultat. Insamlad evidens från enkätundersökningens temaavsnitt D används här (se appendix 6.2). Inledningsvis angav de studieansvariga i hur hög grad de anser att kvalitetssäkringssystemet är användbart och tillämpligt för just deras utbildning (se tabell 15). Eftersom svaren varierar mer med bedömningsresultatet än med utbildningstypen, är tabell 15 uppställd efter bedömningsresultat. De studieansvariga på utbildningar med omdömet ”mycket hög” kvalitet ansåg att det använda utvärderingsunderlaget gav ett rättvisande resultat, medan de studieansvariga på utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet inte alls höll med om detta (se tabell 8). När frågan i stället gällde huruvida kvalitetssäkringssystemets delar i ”hög” eller ”mycket hög” grad mäter om utbildningen håller hög kvalitet föll andelen studieansvariga som instämde ganska markant bland utbildningarna med omdömet ”hög” och ”mycket hög” kvalitet (se tabell 15). Resultaten i tabell 15 visar genomgående att de studieansvariga med omdömet ”bristfällig” kvalitet var mindre positiva och ansåg att de använda målen och indikatorerna var mindre användbara för att utvärdera deras utbildning. Något tillspetsat ansåg de att just utvärderingen av deras utbildning skulle ha bedömts på ett annat sätt, till exempel utifrån deras egna kvalitetsmål. Oaktat utbildningstyp framgår det av tabell 15 att det bara fanns några få avvikelser från genomsnittet för ”alla”. Av analyserna framgår dock att jämfört med de andra ansåg endast hälften så stor andel av de studieansvariga vid magisterutbildningarna att kvalitetssäkringssystemets delar i ”hög” eller ”mycket hög” grad mäter om utbildningen håller hög kvalitet (visas inte i tabell). Bland de studieansvariga för magisterutbildningarna fanns också en betydligt lägre andel som ansåg att utvärderingsresultatet var jämförbart med utvärderingsresultatet för andra motsvarande utbildningar. Slutligen fanns det bland yrkesutbildningarna, och delvis även bland kandidatutbildningarna, en lägre andel utbildningsansvariga som ansåg att självständiga skriftliga arbeten var en bra kvalitetsindikator för deras utbildning. Att det självständiga skriftliga examensarbetet var en bra utbildningskvalitetsindikator hade störst stöd bland magister- och masterutbildningarna. 3 RESULTAT AV ENKÄTUNDERSÖKNINGEN Tabell 15 Utvärderingskriterierna och bedömningsresultatet. Andelen som instämmer i ”hög” grad eller ”mycket hög” grad, i procent mäter om utbildningen håller hög Utbildningen har utvärderats med tillräckligt relevanta under- och del- Det självständiga skriftliga exa- mensarbetet är en bra kvalitetsindi- med resultatet för andra motsva- Egna kvalitetsmål ger en mer rättvi- De använda under- och delmålen var rättvisande för utbildningens Tradition med avslutande skriftliga Anm.: *) Alla med ännu ”okänt resultat” ingår också i kategorin ”Alla” (jfr tabell 3). I debatten om kvalitetsreformen har det förekommit en del diskussion om övergången från processfokus, som självvärderingar är ett exempel på, till resultatfokus, som de skriftliga examensarbetena är ett exempel på (se delredovisning 1, Kalpazidou , 2014). Även om det i tabell 15 framgår att en lika stor andel, oavsett bedömningsresultat, hade en tradition av skriftliga arbeten, och även om andelarna i tabell 16 visar att arbetet med självvärderingarna har varit svårt och tidskrävande, så vill över hälften av de studieansvariga att självvärderingarna i ”hög” eller ”mycket hög” grad ska användas mer i utbildningsutvärderingarna (se tabell 16). Ytterligare en tredjedel av de studieansvariga ansåg att självvärderingarna i viss eller mindre grad borde användas mer i utbildningsutvärderingarna. Resultaten i tabell 16 visar vidare att särskilt de studieansvariga på utbildningar med omdömet ”bristfällig” kvalitet oftare i ”hög” eller ”mycket hög” grad upplevde att självvärderingen inte användes, oftare saknade en schablon för självvärderingen eller någon att lära erfarenheter av, och oftare hade svårt att dra nytta av HSV:s/UKÄ:s anvisningar. Omkring hälften av alla studieansvariga blev överraskade över den krävande arbetsinsatsen bakom självvärderingarna.