rir · H3B517 · 2015-07-02 00:00:00 — De flesta kommuner har en överenskommelse med om flyktingmottagande. har 275 av landets 290 kommuner en överenskommelse, vilket är 3 färre än 2014. –2013 varierade antalet kommuner med överenskommelse mellan 268 och 276.111 kom länsstyrelserna överens med kommunerna om ett mottagande på drygt 7 600 platser. Av granskning 2014 framgick emellertid att en tredjedel (2 500) av dessa platser inte fanns tillgängliga för anvisning av nyanlända.112 I granskningen visades också att det finns stora kostnadsbesparingar att göra genom att utnyttja anvisningsbara platser i högre utsträckning. hade kunnat anvisa 2 500 fler personer som bor i anläggningsboende hade detta motsvarat en kostnadsbesparing i mottagningssystem med per månad.113 granskning visade också att det finns stora skillnader mellan kommuntalen och det faktiska mottagandet i många kommuner. En bidragande orsak till detta är den höga andelen egenbosatta i vissa kommuner, eftersom de egenbosatta inte ingår i kommuntalen. Exempel på kommuner som tar emot betydligt fler än överenskommet är , och men det finns också kommuner som tar emot färre, till exempel och Vaxholm.114 Sammantaget visade granskning att läns- och kommuntalen har svaga styreffekter. De berörda aktörerna ansåg inte heller att läns- och kommuntalen var ändamålsenliga styrmedel för att öka kommunernas 111Migrationsverket (2015f) Överenskommelser om flyktingmottagande och mottagna 2014 och 2015. 112Att platser inte har använts innebär dock inte att det finns lediga lägenheter i kommunerna. Se (2014:15). 113Beräkningen baseras på 2 500 personer med uppehållstillstånd i anläggningsboende samt en genomsnittlig boendedygnskostnad på multiplicerad (en månad). Uppgiften om genomsnittlig boendedygnskostnad är hämtad från (2013c) Systemanalys av asylprocessen – en analys av ett komplext system utifrån en systemansats. 114Riksrevisionen (2014:15) s. 38. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION mottagande av nyanlända eller för att uppnå en jämnare spridning av antalet nyanlända mellan länen.115 Tillgången till bostäder – inte jobb – styr nyanländas placering fastställer länstalen – det vill säga det antal nyanlända som man förväntar sig att länet sammanlagt ska ta emot – görs detta bland annat med utgångspunkt i länets arbetsmarknadssituation.116 Men när länsstyrelserna ska komma överens med en kommun om det antal nyanlända som man åtar sig att ta emot (kommuntalet) så är det till stor del andra faktorer som i praktiken styr, framför allt tillgången till bostäder. Det innebär att nyanlända som behöver hjälp med att skaffa bostad i många fall inte anvisas till kommuner där de har bäst förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden. 3.3.2Storstadskommuner tar emot en lägre andel än tidigare har gett konsultföretaget i uppdrag att belysa hur nyanlända fördelar sig över landet och hur denna fördelning är relaterad till olika faktorer som arbetslöshet, sysselsättning, bostadsmarknad och etableringsgrad. Vidare har med utgångspunkt i prognos över kommunmottagandet tagit fram två scenarier på etableringsgradernas utveckling. Framställningen i detta avsnitt bygger huvudsakligen på Swecos rapport. För att närmare analysera kommunmottagningen och dess utveckling har landets 290 kommuner delats in i 5 kommungrupper. Indelningen är densamma som myndigheten använder sig av, dock med undantag för att två kategorier har slagits ihop till en.117 Den geografiska indelningen framgår av nedanstående karta. 116Ett problem i sammanhanget som diskuteras senare i rapporten är att Arbetsförmedlingen vid fastställande av länstalen använder arbetslöshet snarare än sysselsättningstillväxt, vilket hade varit lämpligare. 117Kategorierna avlägset respektive mycket avlägset belägna landsbygdskommuner har slagits ihop till en kategori. Anledningen är dels för att det underlättar analysen med färre kategorier, dels för att ta hänsyn till statistiksekretessen som inte medger allt för finfördelat datamaterial. Tillväxtanalys indelning utgår från principer och antaganden som lagts fast av och , och den bygger på geografiskt högupplöst befolkningsstatistik (kilometerrutor) och tillgänglighetsberäkningar (orter och den nationella vägdatabasen). Ytterligare detaljer kring kommunindelningen återfinns i (2015c). NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Karta 3.1 kommuner ur ett stad-och-land-perspektiv Storstadskommuner (29) Täta kommuner nära en större stad (103) Täta kommuner avlägset belägna (28)) Landsbygdskommuner nära en större stad (70) Landsbygdskommuner avlägset belägna (45) Landsbygdskommuner mycket avlägset belägna (15) Källa: Tillväxtanalys och (2015c). har antalet kommunmottagna ökat kraftigt och prognosen för innebär fortsatt kraftiga ökningar. I relation till övriga kommuntyper har storstädernas andel av mottagandet minskat, oavsett om man mäter som andel av det totala antalet kommunmottagna eller i relation till befolkningen. sjönk storstädernas andel av de kommunmottagna från knappt en tredjedel () till drygt en femtedel (). hamnade nästan var fjärde kommunmottagen i en storstad ().118 118 Se bilaga 2 för en mer utförlig redovisning. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Tabell 3.2 Kommunmottagna per 1 000 invånare 2005–2014 Källa: , bearbetningar av (2015c). Som framgår av tabell 3.2 ovan var mottagandet 2005 relativt jämt fördelat mellan de olika kommungrupperna. Man tog i stort sett emot en nyanländ per 1 000 invånare. hade storstadskommunerna det största kommunmottagandet i förhållande till folkmängden. Därefter har det inträffat ett skifte. har gruppen avlägset belägna landsbygdskommuner tagit emot flest nyanlända per 1 000 invånare medan storstadskommunerna tagit emot minst antal. De avlägset belägna landsbygdskommunerna tog 2014 emot 7,5 nyanlända per 1 000 invånare jämfört med 2,8 för storstadskommunerna. I absoluta tal innebär det att avlägset belägna landsbygdskommuner ökat från sammanlagt 614 kommunmottagna 2005 till 4 896 kommunmottagna 2014. 3.3.3EBO söker sig till storstäder medan ABO styrs till glesbygd Av diagram 3.2 och 3.3 nedan framgår hur det relativa kommunmottagandet fördelar sig mellan nyanlända som kommer från ABO respektive EBO.119 119I sin statistik har definierat kategorierna på följande sätt: ABO är en före detta asylsökande som beviljats uppehållstillstånd och som efter anvisning av Arbetsförmedlingen eller har bosatt sig i en kommun. EBO är en före detta asylsökande som beviljats uppehållstillstånd och som har ordnat boende i en kommun på egen hand – antingen som asylsökande eller i samband med att personen fått uppehållstillstånd. I det här sammanhanget betyder alltså ABO att man fått hjälp med sin kommunplacering medan EBO innebär att man har ordnat boendet i mottagande kommun på egen hand. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Diagram 3.2 Andel kommunmottagna "EBO" efter kommungrupp och mottagningsår Landsbygdskommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Täta kommuner nära en större stad Källa: och (2015c). Vid en jämförelse mellan de båda diagrammen framgår tydligt att det finns olika mönster för kommunmottagandet beroende på om den nyanlända kommer från EBO eller ABO. När den nyanlända själv har styrt sitt boende söker man sig till storstadskommuner och täta kommuner nära en större stad. Tendensen är visserligen något vikande men ungefär tre fjärdedelar av de kommunmottagna som kommer från EBO hamnar alltjämt i eller kring storstäder 2014; perioden –2013 ligger denna andel mellan 80 och 90 procent.120 För gruppen anhöriga är mönstret mycket likt det som gäller för EBO.121 120En möjlig förklaring till minskningen 2014 kan vara att de nyanlända som kommit saknar anknytningar i . 121Sweco (2015c) s. 9 f. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Diagram 3.3 Andel kommunmottagna "ABO" efter kommungrupp och mottagningsår (procent) Landsbygdskommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Täta kommuner nära en större stad Källa: och (2015c). När det gäller de nyanlända som fått hjälp av Arbetsförmedlingen eller med sin bosättning ser situationen helt annorlunda ut.122 Där är visserligen andelen som kommer till storstäder i stort sett över åren men på en mycket lägre nivå än för dem som är egenbosatta. Andelen av dem som får hjälp med sitt boende och som kommer till landsbygdskommuner och avlägset belägna kommuner ökar markant ; 2014 uppgår den andelen till . Det kan också konstateras att det finns en betydande sekundäromflyttning av nyanlända där strömmarna går från landsbygd till större städer och storstad. 122Migrationsverket anvisar boende till kvotflyktingar samt nyanlända som inte omfattas av etableringsuppdraget. Sammantaget utgör detta en mindre andel av de personer som totalt kommunplaceras. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? Tabell 3.3 Sekundäromflyttning för nyanlända personer 20–, procentuell andel Storstäder och deras förorter (36 000 personer) Större städer, deras förorter och pendlingskommuner (46 000 personer) Övriga kommuner (23 000 personer) Beräkningar av (2015b). Av tabell 3.3 framgår att i stort sett alla () som först bosatte sig i en storstad eller en förort till denna bodde kvar i samma kommunkategori . Av dem som först bosatte sig i en större stad eller en förort till denna bodde nästan lika många () kvar i samma kommunkategori Ungefär 23 000 nyanlända hade sin första bosättning i kategorin övriga kommuner, det vill säga till stor del glesbygdskommuner. Av dessa hade en tredjedel flyttat till antingen en storstad () eller en större stad (). 3.3.4Sysselsättningen ökar i storstäderna men minskar i glesbygd I nedanstående tabell redovisas sysselsättningsutvecklingen –2013 för de olika kommuntyperna. Nästan hälften () av de nya jobben har tillkommit i storstäderna. Därefter kommer kategorin täta kommuner nära en större stad, som svarar för av Övriga kommuntyper svarar tillsammans för av sysselsättningstillväxten. I absoluta tal har ökningen av nya jobb i storstadskommunerna varit närmare 150 000 . Detta kan jämföras med knappt 13 000 i avlägset belägna landsbygdskommuner. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Tabell 3.4 Ökning av förvärvsarbetande nattbefolkning 2010–2013 per kommungrupp, antal och procent Andel (%) nära en större stad Källa: , registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (/RAMS). Beräkningar av (2015c). Utvecklingen illustreras också av nedanstående diagram (3.4). Där framgår bland annat att storstadskommunerna haft en förhållandevis kraftig sysselsättningsökning () . Täta kommuner nära en större stad har en motsvarande ökning på . Övriga kommunkategorier ligger i stort sett eller minskar något. Diagram 3.4 Förvärvsarbetande nattbefolkning 20–jämfört med Täta kommuner nära större stad Täta kommuner avlägset belägna Landsbygdskommuner nära en större stad Databearbetning av (2015c). NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? 3.3.5Etableringen går snabbare i storstäderna I tabell 3.5 nedan redovisas den genomsnittliga etableringsgraden uppdelad på olika kommunkategorier. Tabell 3.5 Genomsnittlig förvärvsfrekvens (procent) fördelat efter tid sedan mottagningsår och kommunkategori123 Täta kommuner nära en större stad Täta kommuner avlägset belägna Landsbygdskommuner nära en större stad Källa: , bearbetningar av (2015c). Som framgår är etableringsgraden påtagligt starkare bland nyanlända i storstadskommuner jämfört med i övriga kommunkategorier. I genomsnitt har storstadskommunerna haft högre etableringsgrad än de övriga kommunkategorierna över de fyra åren sedan mottagandet i kommunen. Skillnaden är störst gentemot täta kommuner nära en större stad och minst i förhållande till täta kommuner som är avlägset belägna. Avlägset belägna landsortskommuner förbättrar sina resultat markant det tredje och fjärde året. I sin analys av utvecklingen konstaterar att det har inträffat ett skifte . I början av perioden gick det snabbare för nyanlända att etablera sig i landsbygdskommuner medan det har gått snabbare i storstadskommuner. I takt med att andelen nyanlända har ökat på landsbygden har andelen sysselsatta successivt minskat där. Landsbygdskommunerna tycks ha närmat sig ett tak för hur många som kan sysselsättas.124 3.3.6 Sysselsättningskonsekvenser – ett räkneexempel avsnitt har visat att kommuner från kommungrupper där sysselsättningsutvecklingen varit svag har ett förhållandevis stort antal kommunmottagna. har på uppdrag illustrerat 123Förvärvsfrekvenserna har beräknats som fyraåriga genomsnitt. Värdet för år 0 har beräknats som ett medelvärde av åren 2010–2013, värdet för år 1 som ett medelvärde av åren 2009–2012 och så vidare. Förvärvsfrekvenserna utgår från de kommunmottagnas kommungrupp vid mottagningsåret men det har även tagits hänsyn till om en person har flyttat till kommun i en annan kommungrupp, för att ta hänsyn till den inrikes omflyttning som sker efter mottagningsåret. Se vidare (2015c) s. 19. 124Sweco (2015c) s. 5 och 22. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION tänkbara konsekvenser av en sådan felmatchning genom ett räkneexempel. Det måste betonas att syftet med räkneexemplet inte är att exakt skatta framtida etableringsgrader utan enbart att illustrera betydelsen av kommunplaceringens geografiska fördelning. Utgångspunkten för räkneexemplet är prognos över antalet kommunplacerade. Utifrån antagande om bland annat samma åldersfördelning för de nyanlända som skattar etableringsgraden de närmaste fyra åren dels utifrån mottagande, dels utifrån en fördelning av mottagandet som i större utsträckning styrs av sysselsättningshänsyn.125 Tabell 3.6 Skattad skillnad i sysselsättning för nyanlända i åldersgruppen 20–mellan mottagande och ett sysselsättningsstyrt mottagande, antal förvärvsarbetande Databearbetningar av (2015c). Enligt räkneexemplet förväntas etableringsgraden bli högre redan vid mottagningsåret om de kommunmottagna fördelas utifrån den observerade sysselsättningsökningen. efter mottagningsåret är skillnaden högre, andra året är den högre och tredje året är den högre. Skillnaden i antalet förvärvsarbetande varierar utifrån prognos. För de kommunmottagna med 2017 som mottagningsår skulle skillnaden enligt räkneexemplet bli drygt 1 000 fler förvärvsarbetande efter mottagningsåret. Detta är ett räkneexempel men det illustrerar ändå enligt mening vilken storleksordning effekterna av ett mer sysselsättningsinriktat mottagande skulle få. 3.3.7Kommunmottagande i relation till sysselsättningsutvecklingen Som framgått ovan är sysselsättningstillväxten i landet starkt koncentrerad till storstadskommuner och täta kommuner nära större städer. Tillsammans svarar dessa för av sysselsättningstillväxten 2010–2013. 125I den alternativa fördelningen fördelas de kommunmottagna proportionellt mot den observerade sysselsättningstillväxten i respektive kommungrupp. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? I storstadskommunerna tenderar också de nyanländas arbetsmarknadsetablering att gå snabbare än i andra kommuntyper. Av tidigare redovisning har emellertid också framgått att de nyanlända i allt lägre utsträckning kommer till kommuner med hög sysselsättningstillväxt. Detta gäller särskilt för de nyanlända som får hjälp av Arbetsförmedlingen eller med sitt boende. En viktig aspekt av de nyanländas förutsättningar att snabbt etablera sig på arbetsmarknaden är således var de bosätter sig. I nedanstående karta illustreras hur mottagandet av nyanlända förhåller sig till sysselsättningsutvecklingen i respektive kommun. Karta 3.2 Kommunmottagna i relation till folkmängd och ökningen av förvärvsarbetande 2010–2013 6,3–163 (73) 2,5–6,2 (72) 1,2–2,5 (72) –0,4–1,2 (73) Källa: , Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS), antal förvärvsarbetande (nattbefolkning) 2010–2013. , antal kommunmottagna 2010–2013. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION I kartan har landets kommuner delats in i fyra lika stora grupper utifrån deras mottagande av nyanlända i relation till sysselsättningsutvecklingen.126 Den grupp med högst kvot tar således emot relativt få nyanlända i relation till sin sysselsättningsutveckling. Kommunerna med en lägre kvot har tvärtom tagit emot relativt många i relation till antalet nya jobb. Som framgår är utrymmet att ta emot fler nyanlända i relation till sysselsättningstillväxten huvudsakligen koncentrerat till storstadskommunerna och deras omgivning. Nedanstående diagram redovisar samma uppgifter i relation till antalet sysselsatta respektive folkmängd i kommunen. I den övre kvadranten till vänster i diagrammet återfinns de kommuner som har det lägsta mottagandet i förhållande till sin sysselsättningsutveckling. Diagram 3.5 Kommunernas mottagande i relation till ökningen av antalet förvärvsarbetande 2010–2013 Ökning i antal förvärvsarbetande i relation till folkmängden Landsbygd (130) Täta kommuner (131) Storstäder (29) Källa: , Registerbaserad arbetsmarknadsstatistik (RAMS), antal förvärvsarbetande (nattbefolkning) 2010–2013. , antal kommunmottagna 2010–2013. Utifrån målsättningen om en ökad arbetsmarknadsetablering för de nyanlända vore det således önskvärt om dessa kommuner ökade sitt kommunmottagande. Kommunerna i den övre högra kvadranten har också en god sysselsättningsutveckling men tar redan emot förhållandevis många nyanlända. Ur etableringssynpunkt kan det hävdas att det är bra om dessa 126Ökningen av antalet förvärvsarbetande personer (nattbefolkningen) –2013 har dividerats med antalet nyanlända som tagits emot i kommunen . På så sätt har en kvot erhållits som visar antalet nya jobb per kommunmottagen nyanländ. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? kommuner fortsätter att ta emot förhållandevis många nyanlända. kan detta ställa ökade krav på infrastrukturinvesteringar och andra åtgärder för att minska risken för trångboddhet och utanförskap. Av diagrammet framgår att det tycks finnas en tendens till att nyanlända hamnar i kommuner som har sämre etableringsförutsättningar. Detta är i linje med vad som redovisats tidigare i detta kapitel. Det är också i linje med vad som framförts i en artikel av två svenska forskare. I artikeln konstateras att egenförsörjning är av avgörande betydelse för nyanländas integrering och att detta var huvudtanken bakom etableringsreformen 2010. framgår att de nyanlända trots reformens intentioner placeras just i kommuner där det är ont om jobb och där förutsättningarna för jobbtillväxt är svaga.127 3.3.8Bristen på bostäder är störst i storstäderna har också analyserat tillgänglig statistik om bostadsbyggande och bostadsbrist.128 I absoluta tal har visserligen bostadsbyggandet –2013 varit störst i storstadskommuner och täta kommuner nära större stad. Men när bostadsbyggandet sätts i relation till folkökningen är bostadsbyggandet lägst i storstadskommunerna, och det har också varit förhållandevis lågt under en ganska (se tabell 3.7). Inte (26 av 29) av storstadskommunerna uppgav i bostadenkät att det rådde bostadsbrist. uppgick andelen till 97 procent.129 127Wennström, , Özge (2015) Den geografiska spridningen av kommunplacerade flyktingar i , i Ekonomisk Debatt, årgång 43, nummer 4, s. 52–68. 128Sweco (2015c) s. 13 f. 129Ökningen kan förklaras av att ett par kommuner växlat sin bedömning olika år mellan bostadsbrist till balans. Begreppet balans ger utrymme för tolkningar och resultaten bör därför inte övertolkas. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Tabell 3.7 Andelen kommuner som bedömt att det råder brist på bostäder i kommunen (procent) Källa: bostadsenkät . Den minskade tillgången på bostäder syns tydligast om man ser på hur många kommuner som i bostadsenkät uppgett att det råder överskott på bostäder. uppgav 80 av landets 290 kommuner att det fanns ett överskott på bostäder i kommunen. hade detta antal sjunkit till endast 39 kommuner. Ingen av storstadskommunerna uppgav 2005–2013 att det råder överskott på bostäder. För samtliga övriga kommungrupper har antalet kommuner med överskott på bostäder dessutom minskat . Efter i normalfallet högst skrivs den nyanlände ut från etableringsuppdraget. Därmed upphör också etableringsersättningen och den nyanlände omfattas inte längre av etableringslagen. Efter etableringsperioden kan den som är anvisas till jobbgarantin för ungdomar. Under deltagande i jobbgarantin lämnas utvecklingsersättning eller aktivitetsstöd. Den som är anvisas i stället till jobb- och utvecklingsgarantin, vilket berättigar till aktivitetsstöd. Den som inte har uppfyllt ett arbetsvillkor har endast rätt till aktivitetsstöd i jobb- och utvecklingsgarantin. Ungdomar som har deltagit i jobbgarantin för ungdomar kan anvisas till jobb- och utvecklingsgarantin. Efter att ha deltagit i jobb- och utvecklingsgarantin är personen hänvisad till kommunens försörjningsstöd ifall han eller hon inte ordna sin försörjning på annat sätt. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? 3.4.1Knappt var tionde har ett arbete utan stöd Arbetsförmedlingen följer upp de nyanländas status 90, efter etableringsperiodens slut. Enligt den senaste redovisningen har total 15 774 personer som haft en etableringsplan lämnat etableringsuppdraget och 9 570 av dem lämnade etableringsuppdraget . Knappt var tredje person () som lämnade etableringsuppdraget 2014 arbetade eller studerade efter utskrivning, vilket var en ökning jämfört med . Andelen ökar endast marginellt men det sker en ökning jämfört med 2013.130 Av de nyanlända som avslutade sin etableringsplan 2014 hade ett arbete utan stöd . Motsvarande andel för män var och för kvinnor . hade denna andel stigit till , varav 7 för män och 4 för kvinnor.131 I nedanstående tabell (3.8) redovisas de senaste tillgängliga uppgifterna för utfallet . Tabell 3.8 Andelen nyanlända (procent) med avslutad etableringsplan som efter avslut var i arbete eller utbildning (mättillfälle ) Summa 1–4 Källa: Arbetsförmedlingen (2014) Arbetsförmedlingens återrapportering . Etablering av vissa nyanlända – etableringsuppdraget (). Tabellen visar att av samtliga som avslutat sin etableringsplan hade ett arbete eller studerade () . Knappt var tionde person () hade ett arbete utan statligt stöd. De flesta som hade ett arbete med stöd hade ett instegsjobb.132 Kvinnor går vidare till arbete både med och utan anställningsstöd i betydligt lägre utsträckning än män. Personer som etableringsinsatser fortfarande bedöms ha behov av stöd kan anvisas till de arbetsmarknadspolitiska programmen jobb- och 130Arbetsförmedlingen (2015c) s. 75 f. 132Instegsjobb för nyanlända är en subventionerad anställning som infördes . Den subventionerade anställningen ska beviljas från uppehållstillstånd. Anställningen ska kombineras med att den nyanlända läser sfi. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION utvecklingsgarantin eller till jobbgarantin för ungdomar.133 Statistik från Arbetsförmedlingen visar att deltog i ett arbetsmarknadspolitiskt program efter avslutad etableringsplan. Av dessa var inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin och i jobbgarantin för ungdomar.134 3.4.2 har inte etableringsreformen ökat sannolikheten för jobb har på uppdrag av regeringen genomfört en första utvärdering med syfte att studera effekterna av etableringsreformen på de nyanländas etablering mätt i sysselsättning, löneinkomst och deltagande i reguljär utbildning ett till efter ankomsten. En första delrapport lämnades till regeringen . Effekterna har mätts genom att jämföra nyanlända i reformen med en jämförelsegrupp som deltog i kommunernas tidigare introduktionsåtgärder. Resultatet visar att det inte var någon större skillnad mellan de två grupperna vad gäller sannolikheten att vara sysselsatt ett till efter ankomsten. hade varit sysselsatta 2011 respektive hade deltagit i reguljär utbildning. Utfallet för kvinnorna var betydligt sämre än för männen. Kvinnor hade 15 procentenheters lägre sannolikhet än männen att vara sysselsatta ett till efter mottagandet och 14 procents lägre lön.