rir · H3B514 · 2015-06-16 00:00:00 — noterar också att regeringens problembild gällande evighetsgäldenärerna bygger på att skuldsaneringslagen inte kommer till användning. De förslag som regeringen planerar att lägga syftar därmed till att göra fler evighetsgäldenärer ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? medvetna om och nyttja möjligheten att ansöka om skuldsanering. problembild som framkommer i de citerade betänkandena bygger istället på att kraven för att beviljas skuldsanering bör lättas upp genom att prognostiden för kvalificerad insolvens bör förkortas. har utökat sin skuldsaneringsverksamhet utan synliga försämringar i vare sig produktivitet eller kvalitet. Eftersom andelen beviljade ansökningar varit stabil innebär det ökade inflödet av ansökningar också att fler gäldenärer har fått skuldsanering. kan dock konstatera att väntetiden inom skuldsaneringsverksamheten har ökat något. Eftersom inte uppvisar några produktivitetsförsämringar drar slutsatsen att tendensen till ökade väntetider beror på det stora ärendeinflödet. kan konstatera att antalet presumtiva skuldsaneringsgäldenärer har ökat 2015 jämfört med , trots lagändringar och utökad skuldsaneringsverksamhet. Sannolikt tyder detta på att inflödet av individer som hamnar i allvarlig skuldsättning är större än det utflöde som skuldsaneringsverksamhet har kapacitet att upprätthålla. vill här lyfta fram att det finns forskning som pekar mot att tiden i överskuldsättning påverkar hälsan. Lång tid i överskuldsättning kan leda till kronisk ohälsa, vilket inte botas av skuldsanering. Därmed finns det en risk för att allt längre väntetider inom skuldsaneringsverksamheten innebär att skuldsaneringslagens syfte om att människor ska kunna återgå till ett drägligt liv inte uppfylls. vill i sammanhanget peka på en risk som är kopplad till regeringens syn på problemet med evighetsgäldenärer (presumtiva skuldsaneringsgäldenärer). Som nämndes ovan är regeringens syn att grundproblemet är att fler inte ansöker om skuldsanering. De åtgärder som regeringen aviserat riktas därför mot att fler ska ansöka om skuldsanering. I granskningen framkommer att väntetiderna hos har ökat på grund av det kraftigt ökade ärendeinflödet. Mot den bakgrunden uppstår en risk för att väntetiderna ökar än mer förutsatt att regeringen vidtar åtgärder som får fler att ansöka om skuldsanering. ställde inledningsvis upp följande bedömningsgrund rörande utvecklingen av skuldsaneringsärendena: En tillfredställande utveckling av antalet beviljade skuldsaneringsansökningar innebär a) att fler beviljas skuldsanering och b) att antalet svårt skuldsatta gäldenärer är eller minskar. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Utifrån den ovan beskrivna utvecklingen kan konstatera att det första villkoret (a) är uppfyllt: Fler har beviljats skuldsanering . andra villkoret (b) är däremot inte uppfyllt – Antalet svårt skuldsatta gäldenärer (presumtiva skuldsaneringsgäldenärer) har ökat. slutsats är att de åtgärder som regeringen vidtagit inom skuldsanering har fått effekt i så motto att fler sökt och beviljats skuldsanering. Det är en positiv utveckling. Dock har antalet presumtiva skuldsaneringsgäldenärer fortsatt att öka, trots att insatserna lett till att skuldsaneringsverksamheten utvecklats positivt. betyder att åtgärderna som vidtagits inte lyckats stävja ökningen av antalet svårt skuldsatta gäldenärer. Detta är viktigt att framhålla i ljuset av att regeringens aviserade förslag syftar till att minska antalet svårt skuldsatta genom att vidta åtgärder för att fler ska ansöka om skuldsanering. vill här framhålla att det finns andra åtgärder (som inte ingår i granskningen) som sannolikt påverkar antalet presumtiva skuldsaneringsgäldenärer. Exempel på sådana åtgärder är reglering kring kreditgivning samt utbildningsinsatser. Mot bakgrund av ovan presenterade iakttagelser och slutsatser samt de stora kostnader som överskuldsättning medför rekommenderar följande: Regeringen bör säkerställa att skuldsaneringsverksamheten hos har kapacitet att klara av det ökande ärendeinflödet utan att väntetiderna blir för långa. Lång tid i skuldsättning är starkt förknippat med ohälsa. Att bibehålla eller öka kapacitet blir särskilt viktigt i ljuset av att regeringen aviserat åtgärder som syftar till att fler ska ansöka om skuldsanering. De kostnader som uppstår skulle sannolikt kunna täckas av exempelvis minskade utgifter inom sjukvården till följd av minskad ohälsa bland överskuldsatta. Regeringen bör stödja i det fortsatta arbetet med att identifiera presumtiva skuldsaneringsgäldenärer i syfte att informera dem om möjligheterna till skuldsanering. bör fortsätta att utveckla arbetet med att identifiera presumtiva skuldsaneringsgäldenärer i syfte att informera om möjligheterna till skuldsanering. Inom ramarna för detta är det viktigt att fortsätta undersöka orsakerna till att antalet presumtiva skuldsaneringsgäldenärer ökar. ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? 6.3Budget- och skuldrådgivningens förutsättningar Granskningens tredje revisionsfråga lyder: Har regeringen skapat förutsättningar för en ändamålsenlig budget- och skuldrådgivningsverksamhet? kan konstatera att de stora variationer inom den kommunala budget- och skuldrådgivningen som tidigare påtalats kvarstår. Väntetiderna är fortsatt långa i många kommuner, av kommunerna uppfyller inte rekommendation om en väntetid . har antalet årsarbetskrafter ökat något , vilket är positivt. Vidare kan det konstateras att det förebyggande arbetet inom budget- och skuldrådgivningen är näst intill obefintligt – av tiden ägnas åt sådant arbete. har både riksdag och regering pekat på vikten av förebyggande arbete . Även inom forskningen framhålls vikten av förebyggande insatser för att kunna vända en negativ skuldutveckling. Gällande statligt finansiellt stöd till budget- och skuldrådgivningen höjdes det generella statsbidraget till kommunerna med , med anledning av förändringar i skuldsaneringslagen. Enligt var det dock endast en liten andel av medlen som kom verksamheten till gagn. I sammanhanget har noterat att det finns studier som pekar på att enskilda kommuner har svaga ekonomiska incitament för att satsa på budget- och skuldrådgivning. stöd till budget- och skuldrådgivningen är i stora drag uppskattat av dem som arbetar inom verksamheten. Det finns dock synpunkter på stödets omfattning och utformning. kurser har blivit mer specifikt som det finns ett brett kunskapsbehov hos rådgivarna. Vidare finns det efterfrågan på fördjupningskurser bland mer erfarna budget- och skuldrådgivare. har dock begränsade resurser för att utöka kursverksamheten. IT-systemet Boss som ansvarar för har varit under konstruktion . Utvecklingen har blivit försenad, vilket bland annat inneburit begränsade möjligheter att ta fram mer detaljerad statistik kring budget- och skuldrådgivningen. Förseningen har också inneburit att projektet tagit mer resurser i anspråk än planerat. Vidare kan konstatera att Inspektionen för vård och omsorg – som är ansvarig för tillsyn över budget- och skuldrådgivningen – inte anser sig kunna utföra tillsyn över budget- och skuldrådgivning som inte sorterar under socialförvaltningen i kommunerna. Myndigheten kan inte heller – enligt uppgift – granska verksamhetens kvalitet eftersom det saknas tydliga krav och GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER mål för verksamheten. kan dock konstatera att regeringen har uttryckt att tillsynen ska kunna utföras även i de fall kommunen organiserat verksamheten utanför . Den kommunala budget- och skuldrådgivningen spelar en central roll i skuldsaneringssystemet. Verksamheten har dock lidit av brister , vilka bland annat kommer sig av att verksamheten på flera håll är nedprioriterad. bedömning är att detta i sin tur har framförallt tre anledningar: För det första inkluderar verksamheten ingen myndighetsutövning vilket gör det förståeligt att verksamheten prioriteras ned till förmån för verksamhet som innebär myndighetsutövning mot enskild. För det andra är kommunens incitament att satsa på verksamheten i många fall svaga. För det tredje finns det inga tydliga mål eller krav för verksamhetens omfattning eller kvalitet – det utövas heller ingen statlig tillsyn över verksamheten. vill i sammanhanget peka på bedömning av effekten av höjningen av det generella statsbidraget 2010. Enligt var det endast en liten del av medlen som kom att användas inom budget- och skuldrådgivningen. bedömning är att detta bland annat kan förklaras av att enskilda kommuner inte prioriterar verksamheten i tider av resursbrist, mot bakgrund av de orsaker som nämnts ovan. Gällande stödet från statliga myndigheter till budget- och skuldrådgivningen kan konstatera att stödet generellt sett är uppskattat av de kommunala rådgivarna. Dock har rollen som rådgivare blivit mer komplex . Detta ställer nya och högre krav på rådgivarnas kompetens. Generellt sett är rådgivarnas behov av kunskap brett. kan det konstateras att utbud av kurser har blivit mer specifikt . bedömning är att även om kurserna som erbjuder är uppskattade så finns det en diskrepans mellan rådgivarnas breda behov och det kursutbud som erbjuds. Här ska dock påpekas att å sin sida – inom ramen för begränsade resurser – har att prioritera mellan olika typer av stödinsatser. bedömning är vidare att den nämnda diskrepansen mellan behovet av utbildning och kursutbud utgör en risk i så motto att behovet av kvalificerad ekonomisk rådgivning på lokal nivå sannolikt kommer att öka i takt med att skuldsättningen ökar. Gällande regleringen av tillsynen kan det påpekas att är medveten om de stränga prioriteringar som måste göras när det gäller tillsyn över socialtjänst och sjukvård. utgångspunkt har dock varit ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? att granska vilka förutsättningar som finns för att utöva statlig tillsyn över den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Det kan konstateras att det finns allvarliga brister i regleringen av tillsynen. För det första anser att myndigheten endast kan utöva tillsyn över budget- och skuldrådgivningen i de fall verksamheten sorterar under socialförvaltningen i den ansvariga kommunen. innebär det att verksamheten i 100 kommuner faller utanför IVO:s tillsynsmandat. För det andra saknas det enligt krav och mål för budget- och skuldrådgivningen vilket gör det omöjligt för myndigheten att granska verksamhetens kvalitet. kan även konstatera att baserar sin tillsyn på en riskanalys. Budget- och skuldrådgivningen är inte ett indikerat riskområde i myndighetens nuvarande riskanalys. slutsats är därmed att det sannolikt inte kommer ske någon tillsyn över budget- och skuldrådgivningen inom en överskådlig framtid. ställde inledningsvis upp följande bedömningsgrunder gällande förutsättningar för en ändamålsenlig budget- och skuldrådgivning: a) att det stöd som statliga myndigheter lämnar är behovsanpassat och b) att verksamheten regleras på ett sätt som möjliggör tillsyn i syfte att säkerställa att kommuninvånarna får tillgång till tjänsten och att den är likvärdig. Det första villkoret, att de statliga myndigheternas stöd är behovsanpassat bedöms till största delen var uppfyllt, även om behovet av kunskap bland rådgivarna är bredare än det mer specifika kursutbudet. vill dock uppmärksamma att den ökande skuldsättningen i kombination med budget- och skuldrådgivarnas komplexa uppgift sannolikt kommer att ställa högre krav på utbildningens bredd och omfattning framöver. Det andra villkoret gällande reglering som möjliggör tillsyn bedöms däremot inte vara uppfyllt. Utifrån vad som nämnts ovan är bedömning att dagens reglering har allvarliga brister gällande förutsättningarna att genom tillsyn säkerställa att kommuninvånarna får tillgång till en likvärdig tjänst. Mot bakgrund av ovan presenterade iakttagelser och slutsatser rekommenderar följande: Regeringen bör tydliggöra regelverket som styr den statliga tillsynen över den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Detta för att säkerställa att Inspektionen för vård och omsorg har förutsättningar att utföra tillsyn över verksamheten inom samtliga kommuner samt granska verksamhetens kvalitet. Regeringen bör ta fram tydliga grundkrav och mål för den kommunala budget- och skuldrådgivningen. Detta för att möjliggöra ändamålsenlig tillsyn, men också för att stärka verksamhetens roll. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Regeringen bör förstärka resurser för stöd till den kommunala budget- och skuldrådgivningen i syfte att bättre matcha de kommunala rådgivarnas behov inom till exempel utbildning. Regeringen bör ta initiativ till att bilda ett nätverk mellan berörda myndigheter och aktörer vars syfte ska vara att samverka kring frågor som rör överskuldsatta och budget- och skuldrådgivning. Nätverket bör bestå av aktörer som på olika sätt kommer i kontakt med, och hänvisar till den kommunala budget- och skuldrådgivningen (se figur 2). Utöver dessa rekommendationer vill också uppmana regeringen att närmare undersöka alternativa sätt att finansiera rådgivningsverksamheten. Ett exempel som kan framhållas är , där den brittiska motsvarigheten till budget- och skuldrådgivning delvis finansieras av en avgift som tas ut från aktörer på den brittiska finansmarknaden. Avgiften tas ut av motsvarighet till . Skuldsättningen bland privatpersoner ökar och allt fler hamnar i allvarlig och långvarig skuldsättning – så kallad överskuldsättning. Att vara överskuldsatt innebär för många försämrad livskvalitet och ökad risk för Syftet med skuldsaneringssystemet är att förebygga överskuldsättning samt erbjuda en lösning när alla andra möjligheter är uttömda. I av ökad skuldsättning är därför skuldsaneringssystemets effektivitet av stort intresse. Av den anledningen har syftet med granskningsrapporten varit att granska effektiviteten i skuldsaneringssystemet. Vad som ska inkluderas i systemet kan givetvis diskuteras – det finns åtgärder som påverkar skuldsättningen som ligger utanför den avgränsning som görs i granskningen. Det kan dock konstateras att skuldsaneringssystemet är att betrakta som ett system i så motto att ett flertal olika delar tillsammans ska samverka och lösa ett problem. I rapporten har vi valt att inkludera följande tre delar i skuldsaneringssystemet: skuldsaneringsverksamhet, och stöd till den kommunala budget- och skuldrådgivningen samt den kommunala verksamhetens övergripande förutsättningar. Granskningen visar att det finns brister i skuldsaneringssystemets effektivitet. Bristerna kommer till uttryck på fyra sätt. För det första ökar antalet individer i allvarlig och långvarig skuldsättning, trots att allt fler ansöker om och beviljas skuldsanering. För det andra är behovet av stöd och kunskap hos de kommunala rådgivarna större än vad de statliga myndigheterna har resurser att erbjuda. För det tredje finns det stora variationer inom den kommunala ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? budget- och skuldrådgivningen. Verksamheten förefaller vara lågt prioriterad bland kommunerna, väntetiderna är i vissa fall långa. För det fjärde är andelen förebyggande arbete nästintill obefintligt. Den kommunala budget- och skuldrådgivningen har av regering och riksdag pekats ut som en central del av skuldsaneringssystemet. Staten kan dock inte styra den kommunala verksamheten på samma sätt som man styr statliga myndigheter. I stället kan staten påverka kommunerna genom finansiering och lagstiftning. När staten lägger ut en central del av ett system på nivå är det viktigt att staten också skapar ändamålsenliga förutsättningar för verksamhetens genomförande. bedömning är att variationerna mellan kommunerna till viss del beror på att det finns brister i den statliga regleringen kring budget- och skuldrådgivningen. Dessa brister bidrar sannolikt till att verksamheten ofta får stå tillbaka till fördel för andra kommunala verksamheter med tydliga mål och krav, vilka dessutom omfattas av aktiv tillsyn. Bristen på tydliga mål och krav i kombination med utebliven tillsyn innebär sannolikt att finansiella tillskott via det generella statsbidraget riskerar att i stort sett bli verkningslösa. I en situation där prioriteringar måste göras utgör den bristfälliga regleringen kring budget- och skuldrådgivningen en nackdel för verksamheten. Vidare har den enskilda kommunen svaga ekonomiska incitament att satsa på budget- och skuldrådgivning. Detta beror på att vinsterna från lyckade insatser är långsiktiga och dessutom till stor del tillfaller andra offentliga aktörer än kommunen själv. De svaga incitamenten innebär sannolikt att verksamhetens position försvagas ytterligare. kan vidare konstatera att forskningen pekar på att långvarig skuldsättning ofta leder till passivitet. För att bryta passiviteten och ta tag i situationen – och exempelvis söka skuldsanering – krävs ofta professionell hjälp. Brist på sådan professionell hjälp kan sannolikt öka risken för att en skuldsituation förvärras. Mot den bakgrunden är de påtalade bristerna inom budget- och skuldrådgivningen ett allvarligt problem. De stora variationerna mellan kommunerna innebär vidare att medborgarna inte har samma möjligheter att få hjälp att ta sig ur, eller på ett tidigt stadium förhindra, en problematisk skuldsituation. Ju tidigare en problematisk skuldsituation kan hanteras, desto bättre är det för både individen och för samhället i stort. Kvalificerad hjälp och rådgivning i ett tidigt skede minskar risken för att skuldsättningen blir allvarlig och långvarig. Det får i sin tur flera positiva effekter. För det första kan individens livssituation förbättras genom att stressen över att vara skuldsatt minskar, vilket i sin tur minskar risken för ohälsa och utanförskap. innebär en återtagen kontroll över den egna ekonomin en ökad vilja att delta på arbetsmarknaden. För det andra kan hjälp och rådgivning i ett tidigt skede innebära att skuldsanering helt kan undvikas. Sammantaget leder bra insatser i ett tidigt GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER skede till minskat personligt lidande samt besparingar inom sjukvården och inom de statliga och kommunala myndigheterna. Därmed är statliga insatser som syftar till att stärka sådan verksamhet sannolikt samhällsekonomiskt effektiva på lång sikt. När det gäller tidsaspekten vill också lyfta fram de ökade väntetiderna inom skuldsaneringsverksamhet. Det finns forskning som pekar på att ju en individ befinner sig i överskuldsättning, desto sämre blir hälsan. Att skuldsanering kan komma i fråga innan kronisk ohälsa uppstått är därmed viktigt för att skuldsaneringen ska leda till en återgång till ett normalt och drägligt liv. I sammanhanget är det också viktigt att peka på att regeringens aviserade åtgärder syftar till att fler ska ansöka om skuldsanering. Om ansökningarna ökar ytterligare, utan att kapacitet förstärks, finns en risk att väntetiderna ökar än mer – och därmed också kostnaderna för sjukvård. samlade bedömning är att de ändringar som gjorts inom skuldsaneringssystemet har lett till förbättringar. Antalet som ansöker om och beviljas skuldsanering har ökat kraftigt. Detta är en positiv utveckling. Vidare är det positivt att regeringen vidtagit flera åtgärder som syftar till att framöver förbättra arbetet mot överskuldsättning. Dock kvarstår flera av de brister som tidigare utvärderingar har observerat. Antalet svårt skuldsatta fortsätter att öka och bristerna inom den kommunala budget- och skuldrådgivningen är fortsatt Detta beror till viss del på brister i de förutsättningar som staten skapat för verksamheten. Med tanke på att skuldsättningen i landet ökar, ökar också risken för överskuldsättning. Överskuldsättning orsakar stort personligt lidande och betydande samhällskostnader. Ju en individ befinner sig i skuldsättning, desto svårare blir vägen tillbaka. Åtgärder som syftar till att förebygga överskuldsättning och rehabilitera svårt skuldsatta är därför av stor vikt. Som nämndes i rapportens första kapitel diskuterades den allmänna betalningsmoralen i samband med den första skuldsaneringslagens införande. Det fanns en farhåga att möjligheten till skuldsanering skulle drabba betalningsmoralen negativt. De rekommendationer som ger ovan medför inga juridiska lättnader i möjligheten att beviljas skuldsanering. Rekommendationerna tar istället fasta på att förbättra och förstärka det befintliga systemet. Mot den bakgrunden är bedömning att de föreslagna åtgärderna kan vidtas utan risk för att den allmänna betalningsmoralen försämras. ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER , , (2011) Skuldsaneringslagen: En kommentar till lag. , (2011). En studie av vägar in och ut ur ekonomiska svårigheter. Diss., Linnéuniversitet. Hintikka, J., Kontula, O., Saarinen, P., , A., Koskela., & Viinamäki, H. (1998). Debt and suicidal behaviour in the Finnish general population. Acta Psychiatr Scand, 98, 493–496. 2013/14: CU11 Insolvens- och utsökningsrätt. 2011/12: CU19 Skuldsanering, m.m. 2010/11: CU9 Ändringar i skuldsaneringslagen m.m. 2005/06: LU35 Ny skuldsaneringslag. 2000/01: RR4 revisorers förslag angående tillämpning av skuldsaneringslagen. Bet.2000/01: LU12 Utvärdering av skuldsaneringslagen. Bet.1993/94: LU26 Skuldsaneringslag. Bet.1992/93: LU49 Skuldsanering. Dir. 2012:30 Skuldsanering för evighetsgäldenärer. Dir. 2012:31 Strategi för att motverka överskuldsättning. Dir. 2007:29 Samordnat insolvensförfarande. Dir.2002:139 Översyn av skuldsaneringslagen. 2010/11:31 Bättre möjlighet till skuldsanering. 2005/06:124 Ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande. ÖVERSKULDSÄTTNING– HUR FUNGERAR SAMHÄLLETS STÖD OCH INSATSER? 1993/94:123 Skuldsaneringslag. Prop.2009/10:1 Budgetpropositionen ,utgiftsområde 25, Allmänna bidrag till kommuner och landsting. 1993/94:150 Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /95 m.m. bilaga 13. SFS 2006:548 Skuldsaneringslag. SFS 1987:672 Konkurslag. SFS 1974:152 Kungörelse om beslutad ny regeringsform. Förordning (2007:975) med instruktion för Datainspektionen. Förordning (2009:607) med instruktion för . Förordning (2007:781) med instruktion för . dom i mål C432/11. SOU 2004:81 Ett steg mot ett enklare och snabbare skuldsaneringsförfarande. SOU 2008:82 Vägen tillbaka för överskuldsatta. SOU 2013:72 Ut ur skuldfällan. SOU 2013:78 Överskuldsättning i kreditsamhället? SOU 2014:44 F-skuldsanering – en möjlighet till nystart för serösa företagare. 2012/13:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen. 2014/15:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen. Regeringsbeslut Fi2010/5805 Uppdrag till Statskontoret om framtagande av underlag för proportionalitetsbedömning m.m. (2014) Omvärldsanalys – . (2008) Alla vill göra rätt för sig – överskuldsättningens orsaker och konsekvenser. , Delrapport från projektet – De största ingivarna av allmänna mål, dnr. 754-15/121. , Slutrapport – från verkställighet till skuldsanering. Intern rapport daterad . GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER årsredovisningar 2007–2014. , Nya kommunturnén – ett pilotprojekt. Intern rapport daterad . (2012) Budget- och skuldrådgivning – en introduktion. Statskontoret 2011:22 Tänk efter före. Om viss styrning av kommuner och landsting. 2014:12 Är skuldsanering rehabiliterande? 2015:2 Kommunernas budget- och skuldrådgivning – en lägesrapport . 2003:04 Överskuldsättning – omfattning, orsaker och förslag till åtgärder. 2011:7 Budget- och skuldrådgivning – beskrivning av en viktig verksamhet. 2014:1 Kommunernas budget- och skuldrådgivning – en lägesrapport . 2011:11 Budget- och skuldrådgivning – en kortsiktig kostnad eller en lönsam social investering? 2011:10 Istället för vräkning. (2010) Var tog de fem miljonerna vägen? 2013:10 Kommunernas budget- och skuldrådgivning – en lägesrapport . 2014:2 Finansiell stabilitetsrapport. revisorer 2000/01: RR4 Tillämpning av skuldsaneringslagen, bilaga 1. Inspektionen för vård och omsorg, remissvar dnr 10.1 – 41189/2013-2 Inspektionen för vård och omsorg, remissvar dnr 10.1 – 2143/2014