rfr · H30WRFR1 · 2015-10-13 00:00:00 — att förklara varför jag som ansvarig minister inte reste invändningar till att göra förvärvet. Slutsatsen för min del var att jag hade väldigt lite fakta att grunda en tvek- samhet på gentemot styrelsen, och reste därför inte invändningar mot att Jag tar naturligtvis på mig det fulla ansvaret för regeringen I och med att jag var informerad om processen så får också hela regeringen anses vara informerad. Jag anser därmed att jag i mitt beredningsansvar har gjort det som på mig ankommer och ser inga konstitutionella brister i handläggningen av Vill påminna om att det var styrelsen i som tog beslutet och som därmed också bär ansvar för detsamma. beslutade utskottet att upprepa sin inbjudan till . inkom med följande svar: Jag har i mitt tidigare brev till KU förklarat svårigheten för mig att komma till KU efter att det gått hela och där kunna svara på era frågor på ett fullgott sätt. Jag vet att departementen gett er detaljerade svar på hän- delseförloppet i ärendet. Till detta så har jag gett er en beskrivning av det övergripande läget som gällde när frågan avgjordes och när bolaget tog sitt Jag bedömer att departementens svar, min egen beskrivning och olika utfrågningar kan ge er det underlag ni behöver i er granskning och avstår därmed att komma till KU:S utfrågning i ärendet. gjorde inte något ytterligare försök att få son att komma till utskottet. I betänkande 2013/14:KU20 s. 205 anförde ut- Att den dåvarande näringsministern inte har medverkat i en utfrågning i granskningen har försvårat för utskottet att klarlägga hän- Utskottet anser att det är allvarligt att ett f.d. statsråd bryter mot rådande praxis att medverka i en utfrågning i Utskottet kommer med anledning av detta att ta initiativ till att utvärdera frågan om en reglering av före detta statsråds medverkan i riks- dagens utövande av kontrollmakten. I en reservation (M, FP, C, KD) anfördes följande (bet. 2013/14:KU20 s. 328): Detta betänkande berör statsrådens tjänsteutövning och regeringsärende- Frågan om f.d. näringsminister med- verkan i en utfrågning under granskningen av detta ärende behandlas i an- Det kan nämnas att utskottet beslutade att bjuda in Thand , som var politiskt sakkunnig på från , till en sluten utfrågning. till detta och erbjöd sig att svara på skriftliga frågor. OMRÖSTNINGAR I KU:S UTREDNINGSARBETE OCH GRANSKNINGEN AV REGERINGENS HANTERING AV AB:S FÖRVÄRV AV NUON BILAGA 4 utskottet att ställa ett antal skriftliga frågor till . Ut- skottet fick skriftliga svar från . Utskottet ställde vidare skriftliga frågor till två opolitiska före detta tjänstemän i . Tjänstemännen inkom med skriftliga svar, i enlighet med utskottets önskemål. En av tjänstemännen skickade dessutom ett brev till utskottet på eget initiativ i stort sett som utskottet beslutade att ställa skriftliga frågor till henne. Brevet skickades in som en följd av uttalanden under utskottets utfrågningar där det hade uttryckts tveksamhet om kvaliteten i tjänstemannens analys inför förvärv av Nuon. Under granskningen hölls offentliga utfrågningar med , tidigare ordförande för , , tidigare statssekreterare vid , finansminister samt statsminister . Krav på medverkan i andra länders kontrollorgan I denna bilaga redovisas den relevanta rättsliga regleringen för följande länder: , , , , , , , , och . I gruppen ingår således de nordiska grannarna samt några centrala europeiska länder och anglosaxiska länder. För varje land beskrivs mycket översiktligt det grundläggande statsskicket. Inledningsvis sammanfattas också kontrollorganens befogenheter. I en promemoria som finns i utredningens arkiv hos återges relevanta rättsregler på varje lands språk. hade ett semipresidentiellt system.307 Efter att alltmer makt har överflyttats från presidenten till parlamentet och regeringen har landet övergått till ett parlamentariskt system. Ytterst ansvarar regeringen inför som kan avskeda en enskild minister eller regeringen i sin helhet. En ny grundlag trädde i kraft . Det finns ingen skyldighet att medverka i den granskning som utförs av grundlagsutskottet och de finska fackutskotten. Någon sanningsförsäkran tilllämpas inte. Kontrollorgan: grundlagsutskottet och fackutskotten I finns två typer av granskningar som utförs av utskott: dels den politiska granskning som sker i fackutskotten, dels den mer rättsliga granskning som grundlagsutskottet, den finska motsvarigheten till svenska , bedriver.308 Samtliga fackutskott har möjlighet att granska förvaltningen inom det egna ansvarsområdet. Utskotten har rätt att få utredningar från regeringen eller respektive departement i frågor som hör till utskottets behörighetsområde. Fackutskotten kan även kalla ministrar till förhör och gör så regelbundet. granskning är inriktad på lagenligheten i ministrarnas handlande.309 Uppkommer en fråga om en minister har agerat på ett lagstridigt sätt behandlas detta av grundlagsutskottet i form av ett s.k. ministeransvarighetsärende. Grunden för granskningen är det juridiska ansvar som åläggs ministrar enligt grundlagen. Enligt grundlagen kan ett beslut om att väcka åtal 307Bågenholm 2012 s. 37 f. 308Skriftliga uppgifter från , vid den finska . 309116 § grundlagen. KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN BILAGA 5 fattas om en minister uppsåtligen eller av grov oaktsamhet på ett väsentligt sätt har brutit mot de skyldigheter som hör till dennes uppgifter eller i övrigt förfarit på ett lagstridigt sätt i sin ämbetsutövning. har rätt att hålla utfrågningar inom stängda dörrar. Re- geringstjänstemän och andra sakkunniga hörs inom stängda dörrar vid utfrågningar. När ett ministeransvarighetsärende har blivit anhängigt ska den person vars agerande undersöks ges tillfälle att avge förklaring och bemöta det material som föreligger i ärendet.310 Detta är att se som tillfällen som erbjuds den person som är föremål för undersökningen. Utskottet har inte behörighet att ålägga en minister eller en f.d. minister att infinna sig för att höras av utskottet. Resultatet av granskningen, dvs. bedömningen av huruvida det agerande som granskas är att betrakta som lagenligt eller, presenteras i en rapport. Därefter är det som fattar beslut om åtal ska väckas. Under de två senaste valperioderna () behandlade grundlagsutskottet ett ministeransvarighetsärende per valperiod.311 Frågan om skyldighet att medverka och sanningsförsäkran Det finns ingen skyldighet i lag eller annan författning för ministrar att infinna sig för att höras av ett riksdagsutskott. Detta gäller såväl fackutskott som grundlagsutskottet. Vanligtvis hörsammar ministrarna utskottens kallelser och infinner sig personligen, men det förekommer undantag.312 Vid riksdag behandlade grundlagsutskottet lagenligheten i den dåvarande statsministerns ämbetsåtgärder i samband med en upphandling. Statsministern gavs tillfälle att ge förklaring och bemötande samt att komma för att höras personligen av utskottet. Han infann sig inte personligen men inkom med skriftliga uppgifter till utskottet. Statsministerns förfarande väckte ingen diskussion. Däremot väckte det debatt när statsministern inte infann sig för att höras av ekonomiutskottet, utan förordnade att en annan minister skulle höras i stället. Under den debatt som följde anförde talmannen att ministrar i allmänhet har hörsammat utskottens kallelser. Statsministern meddelade dock, när debatten uppstod, att han skulle informera i den aktuella frågan och hans förfarande ledde inte till några andra åtgärder. Edgång eller sanningsförsäkran tillämpas inte av utskotten. Enligt grundlagen är en konstitutionell monarki där makten delas mellan monarken (den styrande makten), (den lagstiftande) och domstolarna. I praktiken är monarkens roll dock mycket begränsad och är 310Lagen (196/2000) om riksrätten och behandling av ministeransvarighetsärenden . 311Skriftliga uppgifter från , vid den finska . 312Skriftliga uppgifter från , vid den finska . BILAGA 5 KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN en helt igenom parlamentarisk demokrati där den styrande maken ligger hos regeringen.313 Regeringen är ansvarig inför och har skyldighet att fortlöpande informera om sin verksamhet. Det föreligger inte någon skyldighet att medverka i kontrollog kon- stitusjonskomiteens granskning, och någon sanningsförsäkran tillämpas inte. har dock en särskild inkallningsrätt enligt grundlagen för det fall personer inte infinner sig för att lämna upplysningar på frivillig väg. Kontrollorgan: Kontrollog konstitusjonskomiteen Regeringens förehavanden granskas av ett av stående utskott, kontroll- og konstitusjonskomiteen. Detta utskott inrättades 1993. Liksom övriga utskott har kontroll- och rätt att hålla öppna utfrågningar för att inhämta information i aktuella ärenden. Kontroll- och har även möjlighet att enligt särskilda regler hålla s.k. kontrollhøringer vid misstanke om försummelser, felaktigheter eller klandervärt beteende från regeringens sida. Denna möjlighet infördes i arbetsordning, forretningsorden 1995.314 Utfrågningarna ska ha stöd av en tredjedel av utskottets ledamöter och är offentliga om inte en majoritet i utskottet beslutar annorlunda. Detta är den vanligaste formen av utfrågningar i utskottet. antog ett Reglement for åpne kontrollhøringer som i förhållande till arbetsordningen mer i detalj reglerar vad som gäller vid en utfrågning i utskottet. Frågan om skyldighet att medverka och sanningsförsäkran När utskott kallar personer för att komma och förklara sig eller redogöra för något är detta att betrakta som inbjudan eller en uppmaning.315 Av § 27 forretningsorden framgår att en minister som har kallats till förhör av ett utskott avgör själv dels om han eller hon överhuvudtaget vill infinna sig till förhör, dels om han eller hon vill besvara utskottets frågor. Utskotten får följaktligen förlita sig på att inbjudna personer inställer sig på frivillig basis. I praxis har utskotten inte heller haft några problem med att få personer att komma och medverka. Någon edgång eller liknande tillämpas inte. Vad som anges i § 27 forretsningorden gäller även när kontroll- och håller s.k. kontrollhøringer. Även i detta sammanhang grundas de inbjudna personernas närvaro på frivillighet. Av Reglement for åpne kontrollhøringer framgår att personer som bjuds in till en utfrågning ska informeras om vad utskottet önskar information om. Den som ska lämna upp- 313Bågenholm 2012 s. 55 f. 314Bremdal 2011 s. 234. 315Fliflet 2005 s. 324. KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN BILAGA 5 lysningar kan framföra önskemål om att utfrågningen helt eller delvis ska hållas inom stängda dörrar. Framförs ett sådant önskemål ska utfrågningen avbrytas, och frågan avhandlas inom stängda dörrar. Ett särskilt, om än sällan använt, förfarande finns för det fall en person som ombetts att infinna sig för att lämna upplysningar muntligen vägrar att infinna sig.316 Enligt § 75 h grundlagen har möjlighet ”at kunne fordre Enhver til at møde for sig i Statssager”. Detta innebär att har en särskild inkallningsrätt som omfattar alla medborgare, dvs. såväl ministrar som tjänstemän och privatpersoner. Undantagna är endast medlemmar av den kungliga familjen. Bestämmelsen syftar till att tillgodose behov av upplysningar, särskilt då inom ramen för kontrollen av regering och förvaltning. Om en person inkallas under åberopande av § 75 grundlagen innebär det att personen har en skyldighet att infinna sig. Den inkallade personen har då även s.k. forklaringsplikt, vilket medför att de frågor som ställer måste besvaras fullt ut. Eftersom regler om tystnadsplikt som är föreskrivna i författningar av lägre rang än grundlag faller bort i sammanhanget, anses denna skyldighet vara omfattande. Skyldigheten att infinna sig och lämna upplysningar är straffsanktionerad.317 Befogenheten att tillämpa förfarandet enligt § 75 h grundlagen är knuten till som institution. Det har inte bedömts vara möjligt att delegera den till utskotten. Förfarandet kräver därför ett särskilt beslut i plenum, där en majoritet röstar för att en kallelse ska göras i enlighet med grundlagsbestämmelsen. Av inkallelsen ska framgå ”den sak eller de saker som tinget ønskar forklaring om”318. En sådan kallelse ska övervägas först efter att en minister eller en tjänsteman nekat till att infinna sig eller lämna efterfrågade uppgifter på frivillig väg.319 I förhållande till enskilda gäller en större restriktivitet när det gäller att nyttja förfarandet. I praxis har inkallningsrätten endast tillämpats sporadiskt. Förfarandet aktualiserades då flera personer, bl.a. två f.d. ministrar, vägrade att inställa sig till en utfrågning i samband med en granskning i kontroll- och konstitutionskommittén. Efter att flera utskottsledamöter förklarat att de avsåg att gå vidare och väcka frågan om inkallelse enligt grundlagstadgandet, valde personerna i fråga att infinna sig. Utskottet anförde i den efterföljande rapporten att åberopandet av grundlagsbestämmelsen hade varit nödvändigt för att få alla inbjudna att infinna sig till utfrågningen.320 316Följande är hämtat ur Fliflet 2005 s. 323 f. 317Rapport til fra utvalget til å utrede kontrollfunksjon, Dokument nr 14(2002–2003) s. 2. 318Se § 49 forretningsorden. 319Rapport til fra utvalget til å utrede kontrollfunksjon, Dokument nr 14(2002–2003) s. 29 320Instillling frå kontrollog konstitusjonskomiteen om Forsvarets bruk av midlar under & Experimentation (NOBLE), Inst. 169 S (2010-2011) s. 10. BILAGA 5 KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN har ett parlamentariskt styrelseskick med en maktdelning mellan den verkställande, den lagstiftande och den dömande makten.321 Formellt delar monarken den verkställande makten med regeringen och den lagstiftande makten med parlamentet, men i praktiken är monarkens inflytande mycket begränsat. Det finns 25 stående utskott i och dessa har till uppgift att kontrollera regeringen vid sidan av det löpande arbetet.322 Detta sker genom att frågor ställs till ministrarna som också bjuds in till utskotten för att lämna upplysningar muntligt. rättsliga granskning, granskningen av huruvida den statliga förvaltningen i sin tjänsteutövning efterlever de rättsliga kriterier som satts upp, sker huvudsakligen i två former. Den ena är s.k. parlamentariska kommissioner, som är sammansatta av ledamöter från . möjlighet att tillsätta en sådan kommission är grundlagsfäst, men det finns inga rättsliga regler om vittnesplikt, sanningsförsäkran eller kommissionens möjlighet att vidta sanktioner. Det anses dock att parlamentariska kommissioner skulle kunna vända sig till domstol för att kräva att få del av muntlig och skriftlig information.323 Den här typen av kommissioner är dock mycket ovanliga. Senaste gången en parlamentarisk kommission tillsattes var i juni 1945.324 Det har väckt kritik att organ inom parlamentet är direkt involverade i utredningar av en rättslig karaktär. Det är i stället den andra typen av kontrollorgan, s.k. undersøgelseskommissioner, som har kommit att bli den främsta formen för granskande uppdrag. Det råder en allmän upplysningsplikt i förhållande till de danska undersökningskommissionerna. Detta innebär en skyldighet att lämna såväl muntliga som skriftliga upplysningar. Straffrättsliga regler kan aktualiseras för det fall felaktiga uppgifter lämnas till en . trädde en lag om undersökningskommissioner i kraft.325 Ge- nom lagen introducerades en ny ordning för granskning av fel och försummelser i den statliga förvaltningen. I lagen anges bl.a. hur dessa kommissioner tillsätts, vilken sammansättning de ska ha och vilka typer av uppdrag det kan 321Bågenholm 2012 s. 71 f. 322Bremdal 2011 s. 235. 323I kartläggning Parliamentary committees of inquiry in national systems: a comparative survey of EU Member States (2010) beskrivs befogenheterna på följande sätt s. 23: […] the rule does not apply in practice, but it is assumed in the literature that a parliamentary could bring an action to court to order a citizen or an authority who refuses to supply information to provide this information. The sentence would then be enforced by the enforcement court under the normal rules of the Act. 324Därefter har olika former av undersökningsorgan tillämpats, se Talevski m.fl. 2002 s. 9 f. 325Lov om undersøgelseskommissioner, Lov nr 357 af 2. . KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN BILAGA 5 röra sig om. De befogenheter som kommissionerna har inom ramen för uppdraget framkommer också av lagen. En tillsätts av justitieministern som också utser dess medlemmar. Parlamentet styr emellertid över tillsättandet av en kommission, genom att justitieministern ska tillsätta en sådan om fattar beslut om det. Samråd ska då också ske med parlamentet kring kommissionens uppdrag och sammansättning. Det är därför motiverat att betrakta undersökningskommissioner som en del av den parlamentariska kontrollen.326 En kan bestå av en eller flera medlemmar. Minst en av medlemmarna ska vara jurist.327 Denna person ska leda arbetet. Övriga medlemmar kan ha annan sakkunskap. I lagen ges en mycket generell beskrivning av vilka typer av frågor som kan föranleda att en inrättas – det ska vara fråga om spörsmål ”af almenvigtig betydning”328. Det kan exempelvis vara fråga om att undersöka och redogöra för ett faktiskt händelseförlopp.329 I anknytning till detta kan kommissionen få i uppdrag att utreda om det finns grund för att utkräva rättsligt ansvar av någon av de personer som berörs av utredningen. Det understryks i lagen att undersökningskommissioner inte har någon dömande makt. När det gäller ministrar är uppdraget begränsat till att redogöra för de faktiska omständigheter som har relevans för eget ställningstagande om ministrars politiska eller rättsliga ansvar.330 En av de pågående undersökningskommissionerna granskar om de danska migrationsmyndigheterna har följt internationella förpliktelser om att bevilja medborgarskap till statslösa personer.331 En annan är den s.k. , som har i uppdrag att utreda beslutet om danskt deltagande i 2003.332 Denna kommission tillsattes 2012 och har på sig att nå klarhet i frågorna. Frågan om skyldighet att medverka och sanningsförsäkran När det gäller medverkan i undersökningskommissionernas verksamhet är utgångspunkten att var och en har en lagstadgad upplysningsplikt. Upplysningsplikten innebär en skyldighet att på begäran överlämna handlingar till en , samt att lämna skriftliga redogörelser och muntliga upplysningar som vittne vid utfrågningar (afgive vidneforklaring).333 Om det blir nödvändigt kan kommissionen formellt kräva att få del av vissa upplysningar. Skulle upplysningsplikten ändå inte uppfyllas, kan följden bli att 326Nielsen 2011 s. 204. 327§ 1–2 lov om undersøgelseskommissioner. 328§ 1 Stk. 1 lov om undersøgelseskommissioner. Detta motsvarar vad som gäller för inrättande av parlamentariska kommissioner. 329§ 4 Stk. 4 lov om undersøgelseskommissioner. 330Talevski m.fl. 2002 s. 71. 333Talevski m.fl. 2002 s. 20. BILAGA 5 KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN personen i fråga hämtas av polis eller döms att betala böter.334 Detta kan bli aktuellt om ett vittne utan lagligt förfall uteblir från en utfrågning eller vägrar att svara på frågor utan godtagbara skäl. Det finns vissa undantag från vittnes- plikten – detta gäller ministrar som kan riskera straffansvar, tjänstemän i den statliga förvaltningen som kan riskera straff- eller disciplinansvar och andra personer, bl.a. om de riskerar straffansvar. Om kommissionen inte leds av en domare tillämpas särskilda regler.335 Upplysningsplikten gäller ändå, men kommissionen saknar tvångsbefogen- heter för att kunna kräva att få del av efterfrågade uppgifter. nödvändigt har kommissionen i sådana fall rätt att vända sig till domstol som Detta kan leda till att uppgifter i stället lämnas muntligen inför Lagen innehåller ingen uttrycklig bestämmelse om sanningsförsäkran. ligt huvudregeln lämnar dock inkallade vittnen uppgifter under straffansvar. Om felaktiga uppgifter lämnas är allmänna straffrättsliga regler tillämpliga, som anger att böter eller fängelse kan utdömas.336 har ett parlamentariskt styrelseskick. Parlamentet, som består av de båda kamrarna representanthuset och senaten, har som huvuduppgifter att stifta lagar och att granska regeringsmakten. Såväl regeringen som enskilda ministrar är ansvariga inför parlamentet.337 Det nederländska parlamentets utredningsutskott har långtgående möjligheter att begära in olika typer av upplysningar. Den som kallas till en utfrågning har en skyldighet att infinna sig, även ministrar. Vid utfrågningar lämnas uppgifter under ed och felaktiga uppgifter kan leda till åtal för mened. Kontrollorgan: tillfälliga utskott Det nederländska parlamentet har rätt att ta initiativ till att inrätta utredningar med uppgift att granska regeringen. Denna rätt (enquêterecht) följer av grundlagen och tillkommer både senaten och representanthuset, oberoende av varandra.338 Dessa utredningar beskrivs som det mest kraftfulla instrumentet som parlamentet har till sitt förfogande i rollen som övervakare av regeringen.339 I flera fall har utredningarna resulterat i att en regeringsmedlem har avgått.340 Grundlagstadgandet innebär att kamrarna i princip är fria att tillsätta utredningar i situationer där man misstänker att oegentligheter har förekommit, men 334 Se § 10 Stk. 2 lov om undersøgelseskommissioner som hänvisar till retsplejelovens § 178. 335 Talevski m.fl. 2002 s. 21 f. 336 Straffeloven §§ 158–160. 337 Uppgifter från representanthusets webbplats, Parliamentary Inquiry. 338 Art. 70 konstitutionen. 339 Uppgifter från representanthusets webbplats, Parliamentary Inquiry. 340 Kortmann och Bouvend’Eert 1993 s. 80. KRAV PÅ MEDVERKAN I ANDRA LÄNDERS KONTROLLORGAN BILAGA 5 också beträffande andra frågor där man anser att det finns behov av ytterligare information.341 Utöver att utreda ansvarsfrågan i situationer där fel kan ha begåtts, är syftet med utredningarna också att ta fram fakta och belysa händelseförlopp för att bidra till policyförbättringar.342 I praktiken har de flesta utredningarna initierats av representanthuset, medan senaten mera sällan har utnyttjat denna möjlighet.343 har representanthuset genomfört tio stycken parlamentariska utredningar.344 Bland annat har händelserna före och efter då en nederländsk FN-styrka var på plats varit föremål för en sådan utredning. Det finns också en granskning av en misslyckad satsning på ett höghastighetståg, kallat Fyra, mellan och Belgien.345 Ett beslut om att genomföra en utredning i en viss fråga leder till att ett särskilt, temporärt, utskott inrättas inom parlamentet. Det färdigställda resultatet av utredningen presenteras i form av en rapport som sedan debatteras i plenum. Frågan om skyldighet att medverka och sanningsförsäkran Ett utredningsutskott som inrättats enligt ovan samlar in sakuppgifter både genom skriftligt material och muntliga utfrågningar. Förfarandet är närmare reglerat i en särskild lag om inomparlamentariska utredningar.346 Ett utredningsutskott har enligt lagen vidsträckta möjligheter att begära in information, t.ex. i form av skriftliga redogörelser, av praktiskt taget vem som helst.347 Personer som kallas in till utfrågningar är skyldiga att infinna sig för att lämna uppgifter. Denna skyldighet omfattar även ministrar och statssekreterare. Om en sådan kallelse inte hörsammas är det möjligt att kalla in en person genom domstolsbeslut. Böter kan utdömas.348 Det finns även regler som möjliggör frihetsberövande av personer som vägrar infinna sig, under maximalt . Utfrågningar i utredningsutskotten är som regel offentliga och väcker ofta stort massmedialt intresse.349 Inkallade personer lämnar uppgifter under ed. Detta innebär att den som lämnar oriktiga uppgifter i samband med utfrågningarna kan åtalas för mened.