rir · H3B57 · 2015-04-29 00:00:00 — På vissa håll i landet finns upparbetade kontaktvägar mellan Arbetsförmedlingen, och kommunen, medan det på andra håll saknas strukturerad samverkan.286 Uppfattningen om hur samordningen mellan de statliga myndigheterna och kommunen fungerar vad gäller samordningen kring personer med aktivitetsersättning skiljer sig åt över landet. Av diagram 5 framgår att av de handläggare som har svarat på enkät upplever att samarbetet fungerar mycket bra eller ganska bra medan upplever att samarbetet fungerar mycket dåligt eller ganska dåligt.287 Handläggarna vid upplever att samarbetet med kommunen fungerar bättre på mindre orter. Det finns även skillnader mellan olika regioner. Detta är samma mönster som vid samarbetet med Arbetsförmedlingen. Handläggarna vid önskar främst mer gemensamma möten med kommunen, att kommunen ger mer återkoppling, mer strukturerade kontaktvägar samt mer förståelse kring varandras verksamheter, uppdrag och regelverk.288 284Se bland annat kommentarer till lagen (1994:260) om offentlig anställning av (Karnov). 285Försäkringskassan, med aktivitetsersättning, s. 5. 286Riksrevisionens djupintervjuer med arbetsförmedlare vid Arbetsförmedlingen, enkät till handläggare vid . 287Fråga 31 i enkät till handläggare på som arbetar med aktivitetsersättning. 288Fråga 32 i enkät till handläggare på som arbetar med aktivitetsersättning. AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? Hur upplever du ditt samarbete med kommunen (daglig verksamhet) avseende samordningen kring kunder med aktivitetsersättning? Totalt 185 personer svarade på frågan.289 öppna jämförelser290 mellan alla landets kommuner visar att av kommunerna har angett att de har överenskommelser på ledningsnivå med Arbetsförmedlingen respektive om LSS- handläggares samverkan i enskilda ärenden.291 Enligt och Arbetsförmedlingen indikerar detta att det finns behov av att på strukturell nivå förbättra förutsättningarna för en utvecklad samverkan.292 4.4.2Övergång från daglig verksamhet till förvärvsarbete och insatser vid Arbetsförmedlingen genomförde 2008 en enkätundersökning hos samtliga dagligverksamheter i 80 slumpmässigt utvalda kommuner.293 Av undersökningen framgår att av de dagliga verksamheterna anser att det i deras verksamhet finns deltagare som skulle kunna, och som vill, gå vidare till annan sysselsättning. Andelen som anses ha möjlighet 2892 personer () svarade att vederbörande inte har någon kontakt med kommunen (daglig verksamhet) då det inte är relevant för någon av dennes kunder. 290Öppna jämförelser är ett verktyg för analys, uppföljning och kvalitetsutveckling inom och hälso- och sjukvårdens verksamheter på lokal, regional och nationell nivå. gör öppna jämförelser på uppdrag av regeringen. 291Socialstyrelsen, Öppna jämförelser av stöd till personer med funktionsnedsättning enligt LSS 2013, s. 18. 292Arbetsförmedlingen och , Effektutvärdering av insatser för unga med aktivitetsersättning, s. 10. 293Urvalet omfattade totalt 1 016 dagliga verksamheter, varav 886 kommunala och 130 enskilda verksamheter. att gå vidare till annan sysselsättning uppskattas av företrädare för dessa verksamheter till av det totala antalet deltagare.294 finns ingen uppföljning av flödet mellan daglig verksamhet och Arbetsförmedlingen och hur detta varierar över landet. Enligt LSS tillhör det kommunens uppgift att medverka till att personer som omfattas av LSS får tillgång till arbete eller studier.295 I förarbetena framgår att det är angeläget att möjligheten till ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden eller inom prövas regelbundet.296 Av de handläggare som har svarat på enkät anger att rutinerna och kommunikationen mellan och kommunen är bristfällig när det gäller att fånga upp personer i daglig verksamhet via LSS, vilka skulle kunna ha en annan mer arbetsnära insats.297 av handläggarna anger att de i regel alltid följer upp ärenden hos kommunen.298 När det gäller kontakten mellan handläggarna på och personer med aktivitetsersättning uttrycker handläggarna att de inte har kontakt med vissa grupper, trots att dessa personer är i behov av kontakt och stöd. Till denna grupp hör de som har daglig verksamhet och som skulle kunna komma vidare till annan mer arbetslivsinriktad verksamhet.299 I studien med aktivitetsersättning såg indikatorer på att ärenden där det finns beslut om daglig verksamhet via LSS ofta handläggs med utgångspunkt att den försäkrade är omhändertagen av kommunen.300 Detta är något som framkommit också i granskning. Företrädare för och Kommuner och Landsting beskriver det som att det finns olika kulturer i landet hur man arbetar med unga med aktivitetsersättning. Vissa kommuner ser daglig verksamhet som omsorg medan andra arbetar mer arbetslivsinriktat.301 För att de personer med aktivitetsersättning som befinner sig i daglig verksamhet ska ha samma möjligheter att komma vidare till arbete eller studier som övriga med aktivitetsersättning, är det en förutsättning att handläggarna på 294Socialstyrelsen, Daglig verksamhet enligt LSS – en kartläggning, s. 25. 295Se 15 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 1992/93:159, s. 90–91, bet. 1992/93:SoU19, rskr. 1992/93:321. 297Fråga 33 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning på . motsvarar den andel som har svarat dåliga eller mycket dåliga. Totalt har svarat varken bra eller dåliga, har svarat ganska bra eller mycket bra, har svarat ingen uppfattning. 298Fråga 35 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 299Fråga 20 i enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid . 300Försäkringskassan, med aktivitetsersättning, s. 6. 301Intervju med , , intervju med Kommuner och Landsting, . AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? samt LSS-handläggarna vid kommunen, arbetar utifrån ett arbetslivsinriktat perspektiv med denna grupp. I och Arbetsförmedlingens gemensamma återrapportering anger myndigheterna att man inlett ett utvidgat samarbete med kommunerna avseende personer med aktivitetsersättning som befinner sig i daglig verksamhet. Syftet är att aktörerna gemensamt ska ge personer med aktivitetsersättning som har förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden det stöd de behöver för att klara övergången från daglig verksamhet till lönearbete.302 Enligt företrädare för handlar detta samarbete i första hand om regeringsuppdraget303 angående projektverksamhet och utvärdering av nya former av arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser. I övrigt arbetar man, enligt företrädare för , på lokal nivå med att ta fram överenskommelser om hur man till exempel ska kunna fånga upp personer som vill ta steget vidare från daglig verksamhet.304 4.4.3 bidrar till bättre samarbete Av enkät till handläggare som arbetar med aktivitetsersättning vid framgår att handläggare som arbetar i kommuner med samordningsförbund uppfattar att samarbetet fungerar bättre än de handläggare som arbetar i kommuner som saknar förbund.305 saknas samordningsförbund i 50 av landets kommuner. 4.5Samordning med hälso- och sjukvården Många personer som uppbär aktivitetsersättning har stora behov av kontakter med hälso- och sjukvården. Som exempel kan nämnas att en majoritet av gruppen har problem med psykisk ohälsa.306 Andra personer kan ha andra vårdbehov kopplade till sin funktionsnedsättning. Företrädare för såväl som Arbetsförmedlingen har i intervjuer med uttryckt att myndigheterna har svårt att genomföra sina respektive uppdrag på grund av problem kopplade till samverkan med hälso- och sjukvården.307 Bland annat påverkar långa väntetider i hälso- och 302Arbetsförmedlingen och , Förstärkt stöd till unga med aktivitetsersättning. Återrapportering enligt regleringsbreven , s. 24. 303Regeringsbeslut, Uppdrag angående projektverksamhet och utvärdering av nya former av arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser, S2013/6630/SF. 304Intervju med , . 305Resultatet är signifikant på fem procents nivå. 306Inspektionen för socialförsäkringen, Unga med aktivitetsersättning, s. 35–36. 307Intervju med , , intervju med Arbetsförmedlingen, . sjukvården möjligheterna för personer att gå vidare med andra insatser.308 anger att det behöver ske en utveckling av samverkan på strukturell nivå för att utveckla förutsättningarna för ett effektivt samarbete mellan , Arbetsförmedlingen och hälso- och sjukvården.309 Arbetsförmedlingen beskriver det som att gränssnittet mellan en rehabilitering som ägs och förvaltas inom hälso- och sjukvården och en arbetslivsinriktad rehabilitering inte är helt enkel att identifiera. Det finns inga tydliga gränser mellan områdena och en person kan behöva insatser inom båda områdena . Arbetsförmedlingen betonar därför vikten av att göra vårdgivarna till en tydligare aktör både inom ramen för det förstärkta samarbetet men också inom Arbetsförmedlingens uppdrag överlag. Eftersom det förstärkta samarbetet har som utgångspunkt att förkorta tiderna i sjukförsäkringen bedömer Arbetsförmedlingen att det är viktigt att vårdgivare kommer in tydligare och framför allt tidigare i processen.310 I regleringsbrev för anges att i samråd med och tillsammans med hälso- och sjukvårdens företrädare ska vidta åtgärder som syftar till att vidareutveckla strukturer för kontaktvägar tidigt i sjukfallet mellan , hälso- och sjukvården och andra aktörer som exempelvis arbetsgivare och Arbetsförmedlingen.311 I sitt svar till regeringen identifierar en rad utvecklingsområden som bland annat innebär skapandet av ett nationellt samverkansforum som involverar Arbetsförmedlingen, och hälso- och sjukvården. Ett annat utvecklingsområde är koordinerande funktioner hos hälso- och sjukvården samt kontaktpersoner och samverkansfunktioner hos samtliga aktörer.312 Utredningen trygghet och bättre försäkring lyfter fram att hälso- och sjukvårdens hantering av sjukskrivningar måste fokusera mer på att hjälpa sjukskrivna tillbaka i arbete. För att förstärka hälso- och sjukvårdens insatser föreslås bland annat att krav på samverkan införs i hälso- och sjukvårdslagen. När det bedöms nödvändigt för att patienterna ska kunna återgå i förvärvsarbete ska , om patienten medger det, samverka med patientens arbetsgivare, och Arbetsförmedlingen.313 Vidare anger utredningen att Arbetsförmedlingens kontakter med hälso- och 308Intervju med , . 309Försäkringskassan, Svar på uppdrag i regleringsbrev: samlad redovisning avseende utvecklat samspel mellan och hälso- och sjukvården samt andra aktörer i sjukskrivningsprocessen, s. 3. 310Intervju med Arbetsförmedlingen . 311Försäkringskassans regleringsbrev för , s. 5. 312Försäkringskassan, Svar på uppdrag i regleringsbrev: samlad redovisning avseende utvecklat samspel mellan och hälso- och sjukvården samt andra aktörer i sjukskrivningsprocessen, s. 3–4. 313SOU 2015:21, Mer trygghet och bättre försäkring, s. 68–69. AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? sjukvården behöver förbättras och att Arbetsförmedlingen bör ges möjlighet att ha direktkontakt och samverka med hälso- och sjukvården och andra rehabiliteringsansvariga för att kunna stödja återgång i arbete.314 4.6Samordning ur ett individperspektiv I gruppen unga med aktivitetsersättning finns personer med mycket omfattande funktionsnedsättningar, vilka troligtvis aldrig kommer att kunna arbeta. Men det finns också unga som har en nedsättning av arbetsförmågan som med hjälp av insatser kan förbättra denna. För unga med potentiell arbetsförmåga är behovet av aktiva insatser riktade mot arbete stort eftersom gruppen löper stor risk att aldrig etablera sig på arbetsmarknaden, vilket får negativa sociala och ekonomiska konsekvenser för den enskilde. I en underlagsrapport315 till studie med aktivitetsersättning genomfördes en kvalitativ undersökning riktad mot personer med aktivitetsersättning.316 Många av personerna i undersökningen beskriver långa perioder av inaktivitet och sysslolöshet. Insatser och aktiviteter har varit sporadiska och ofta har en insats avlösts av månader, ibland till och med år, av sysslolöshet. Flera av deltagarna upplever brist på kontinuitet när det gäller de insatser de har tagit del av. Avbrotten mellan olika insatser blir långa, och varje ny insats innebär att personerna i fråga måste börja om från början beträffande till exempel rutiner och sociala sammanhang.317 4.6.1Insatsernas syfte är otydligt Insatserna i kommunens och Arbetsförmedlingens regi upplevs, enligt deltagarna i ovan nämnda undersökning av , gå ut på att aktivera dem genom olika typer av praktikplatser. De praktikplatser som anordnas genom Arbetsförmedlingen upplevs vara på riktigt och ligga närmast ett vanligt jobb medan praktikplatserna inom LSS upplevs som något 314SOU 2015:21, Mer trygghet och bättre försäkring, s. 75. 315Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden. 316Målgrupp för undersökningen var personer som uppbär aktivitetsersättning. Samtliga ungdomar hade en pågående insats av arbetslivsinriktad karaktär. Intervjupersonerna fördelade sig jämt över följande typ av insatser: arbetslivsinriktad insats via Arbetsförmedlingen, aktivitet inom aktivitetsersättningen samt daglig verksamhet anordnad av kommunen inom ramen för LSS. Totalt medverkade 21 personer i undersökningen. 317Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden, s. 23. att fylla dagarna med.318 Få av deltagarna i studien känner till syftet med de aktiviteter som beviljas av Försäkringskassan.319 De tillfrågade har svårt att själva förklara varför de deltar i just den insats de deltar i. De vet varken syfte eller mål med insatsen och vanligtvis finns det ingen fastställd handlingsplan som syftar framåt. För många av personerna fungerar insatserna enbart som ett tidsfördriv. Deltagarna beskriver att de känner sig luttrade med ett flertal olika insatser, eftersom de upplever att det inte händer så mycket mer än att de har någonting att göra . De personer som bytt verksamhet beskriver att platserna avlöst varandra utan egentlig förklaring och utan planering framåt.320 4.6.2Otillräcklig kontakt med handläggaren vid Inom ramen för sin avhandling aktivitetsersättning genomförde djupintervjuer med unga som får aktivitetsersättning. Hon drar slutsatsen att kontakten mellan en ung person med aktivitetsersättning och handläggaren skiljer sig avsevärt från ärende till ärende och att den ibland utgörs av icke-kontakt. träffas man med jämna mellanrum. känner de unga inte till att det finns en personlig handläggare på med ansvar just för det egna ärendet.321 Denna bild bekräftas delvis även i studie. Några deltagare i studien beskriver att de inte känner till möjligheten till ersättning för olika typer av aktiviteter. Andra beskriver att det är ovanligt att de diskuterar lämpliga aktiviteter och syftet med dessa med kontaktpersonen på Försäkringskassan.322 granskning visar att det förstärkta samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och i stora delar fungerar väl, i synnerhet i de delar av landet där det finns ett nära samarbete mellan myndigheterna och där det finns upparbetade kontaktvägar. Såväl som Arbetsförmedlingen ser dock ett behov av att samordningsuppdrag förtydligas. 318Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden, s. 24. 319Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden, s. 30. 320Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden, s. 24–26. 321Hultqvist, S. (2014), Att göra aktivitetsersättning – om målförskjutning och icke-kontakt vid förtidspension för unga, s. 107–108 och 167. 322Försäkringskassan, Personer med aktivitetsersättning – behov av stöd och hjälp för att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden, s. 30. AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? Få personer med funktionsnedsättning i åldern 20–som hade en anställning med lönesubvention 2012 var anställda hos statliga arbetsgivare. kan konstatera att de ansträngningar som gjorts för att öka möjligheterna för personer med funktionsnedsättningar att erbjudas arbete inom statlig sektor inte har haft avsedd effekt. I granskningen har det framkommit att det är få som går över från daglig verksamhet till mer arbetslivsinriktade insatser hos till exempel Arbetsförmedlingen. En förklaring till detta kan vara att vissa kommuner främst ser daglig verksamhets funktion som omsorg samt att handläggarna vid inte prioriterar att följa upp hur insatser fortlöper hos kommunen. För att de personer som befinner sig i daglig verksamhet ska ha samma möjligheter att komma vidare till arbete eller studier som övriga personer med aktivitetsersättning är det en förutsättning att handläggarna på samt LSS-handläggarna vid kommunen, arbetar utifrån ett arbetslivsinriktat perspektiv med denna grupp. kan konstatera att har svårt att genomföra sitt samordningsuppdrag och sitt tillsynsuppdrag på det sätt som det är avsett. Detta beror bland annat på att handläggarna på ansvarar för ungefär dubbelt så många ärenden som de själva anser är rimligt för att hinna följa upp ärenden, samordna och verka för att insatser kommer till stånd. Granskningen har visat att detta påverkar de ungas möjlighet till insatser. De personer som i första hand prioriteras är inte heller alltid de som behöver mest hjälp utan ofta de som tar egna initiativ och själva hör av sig till sin handläggare vid . samordningsuppdrag på individnivå beskrivs av företrädare för som ett uppdrag utan gräns bland annat eftersom många unga vuxna med aktivitetsersättning har stora behov av hjälp och stöd samt att situationen för personer med aktivitetsersättning ser väldigt olika ut. utredningar visar hur unga med aktivitetsersättning upplever långa perioder av inaktivitet och sysslolöshet. Vidare upplever de att de slussas runt mellan olika aktiviteter och insatser utan att veta syftet med dessa och utan att ha en plan framåt. Långa väntetider i hälso- och sjukvården hindrar myndigheterna från att genomföra sina respektive uppdrag. Eftersom det förstärkta samarbetet har som utgångspunkt att förkorta tiderna i sjukförsäkringen kan konstatera att det är viktigt att hälso- och sjukvården blir en tydligare aktör inom ramen för det förstärkta samarbetet och att hälso- och sjukvården kommer in tydligare, och framför allt tidigare, i processen. 5 Incitament för arbete och studier När aktivitetsersättningen infördes var ett av reformens syften att unga försäkrade skulle få ett särskilt stöd som stimulerar till aktivitet utan att den ekonomiska tryggheten riskeras. Ett ytterligare syfte med reformen var att aldrig ge upp hoppet om att en individ ska kunna utföra någon form av arbete eller habilitering/rehabilitering.323 Riksdag och regering vill således stimulera unga vuxna med funktionsnedsättningar till en aktiv livsstil för att så många som möjligt ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Så som systemet med aktivitetsersättning är uppbyggt finns dock ett antal incitament som medför att unga vuxna med funktionsnedsättning riskerar att bli kvar i aktivitetsersättningen istället för att ta steget mot studier eller arbetslivet. I detta kapitel redogörs för kartläggning av ekonomiska incitamentsstrukturer för gruppen unga med aktivitetsersättning. Det finns relativt lite forskning när det gäller hur ekonomiska incitament påverkar förtidspensionärers arbetskraftsdeltagande. Norska forskare har dock funnit evidens för att arbetskraftsdeltagandet bland förtidspensionärer i ökade vid förbättrade ekonomiska incitament.324 I olikt (2010) konstaterades att den ekonomiska situationen för personer med funktionsnedsättning inte har studerats i tillräcklig utsträckning i och att regeringen borde ta initiativ till en översyn av den ekonomiska situationen.325 Det finns en rad olika bidrag som ges till unga med funktionsnedsättning. Ungdomar som på grund av sin funktionsnedsättning behöver extra tid för att slutföra sina grundläggande gymnasiestudier eller går i särskola326 har rätt 2000/01:96, s. 80–81. 324Ravndal Kostøl, A. & Mogstad, M. (2014), Recipients to Return to Work. 325Socialstyrelsen, Alltjämt olikt – levnadsförhållanden för vissa personer med funktionsnedsättning, s. 13–14. 326Detta gäller även dem som går i särvux, specialskola, riksgymnasierna för döva och hörselskadade samt rh-anpassad utbildning. (Rh-anpassad utbildning är speciellt anpassad för ungdomar med svåra rörelsehinder.) AKTIVITETSERSÄTTNING – EN ERSÄTTNING UTAN AKTIVITET? till aktivitetsersättning för förlängd skolgång.327 De ungdomar som har beviljats sådan ersättning får en utbetalning på efter skatt.328 Många av dem som beviljas aktivitetsersättning för förlängd skolgång övergår sedan till att få aktivitetsersättning för nedsatt arbetsförmåga.329 Storleken på den inkomstrelaterade aktivitetsersättningen beräknas med utgångspunkt i en ramtid som baseras på en antagandeinkomst.330 Ersättningen kan fås i fyra olika nivåer beroende på hur stor arbetsförmåga individen anses ha.331 Av de som får aktivitetsersättning har hel ersättning.332 Totalt har ersättningens garantinivå, vilken ligger på mellan 7 770–beroende på ålder.333 En försäkrad som får aktivitetsersättning kan även få så kallat bostadstillägg. Bidragets storlek beror dels på hur stora kostnader personen har för sitt boende, dels på hur stora inkomster personen har. Endast den del av boendekostnaden som inte överstiger för ett ensamhushåll räknas med – den del av hyran som överstiger blir den enskilde inte ersatt för. Totalt av hyreskostnaden räknas med i bostadstillägget och således är det maximala beloppet man kan få per månad.334 När beräkningen ska göras tar hänsyn till kapital och andra inkomster, vilket får som konsekvens att tillägget kan minska.335 Taket för förmögenhet är . Därefter minskar bostadstillägget.336 Totalt av gruppen med aktivitetsersättning fick 327Det innebär att deras sista år i gymnasieskolan finansieras genom sjukförsäkringen, inte inom ramen för det ordinarie studiestödssystemet. 328Andra gymnasister har en ersättning på . 329SOU 2008:102, Brist på brådska, s. 76. 330Ramtiden är en bestämd period bakåt i tiden innan det så kallade försäkringsfallet inträffat. Ramtiden är olika lång beroende på personens ålder. Antagandeinkomsten består av genomsnittet av de tre högsta årsinkomsterna . Årsinkomster över 7,5 prisbasbelopp räknas inte med. För aktivitetsersättningen finns också vissa alternativregler, där bland annat den sjukpenningsgrundande inkomsten kan vara en del av underlaget för att beräkna den inkomstrelaterade ersättningen. Detta beror på att yngre personer som drabbats av arbetsoförmåga i större utsträckning än äldre saknar en långvarig etablering på arbetsmarknaden och således ofta saknar inkomster från att grunda den inkomstrelaterade ersättningen på. 331Hel ersättning, 75 procents ersättning vid 75 procents arbetsoförmåga, 50 procents ersättning vid 50 procents arbetsoförmåga, 25 procents ersättning vid 25 procents arbetsoförmåga. 332Avser uppgifter , se , med aktivitetsersättning, s. 38. 333De som är får i ersättning, därefter ökar ersättningen gradvis till för dem som är . Avser belopp 2014. Se e-post från , . Den övre gränsen för det särskilda bostadstillägget, som kan beviljas personer med inkomster under skälig levnadsnivå är . Maxbeloppet har varit oförändrat . 335Försäkringskassan, med aktivitetsersättning, s. 116–117. 336Försäkringskassans webbplats, Bostadstillägg – till dig som har aktivitetsersättning eller sjukersättning. I genomsnitt låg det utbetalade bostadstillägget på . Handikappersättning kan beviljas det år man fyller . Ersättningen kan beviljas på tre olika nivåer – , eller