eunbil · H20N35AC6A · 2015-01-01 00:00:00 — Ju2015/1447/EU Kommenterad dagordning för rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) den 12– Godkännande av den preliminära dagordningen Se bifogad preliminär dagordning. Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Ordförandeskapet har ännu inte meddelat något om dagordningspunktens innehåll. Medlemsstaterna förväntas inte avge någon ståndpunkt. Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. Migrationstryck: trender och fortsatta insatser Diskussion (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Information från kommissionen och relevanta EU-myndigheter samt diskussion. Dokument: har ännu inte presenterats. dokument: 14141/14 JAI 765 88 215 RELEX 215 COMIX 544 och 14141/14 ADD 1 (röstförklaring), Faktapromemoria 2013/2014: FPM 34 – Meddelande om Arbetsgruppen för . behandlad vid samråd med : inför () den 24–, inför den 5–, inför ER den 19–, inför den 3–, den 5–, den 9–och den 4–. behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: överläggning i SfU inför den 5–, den 3–och den 4–; information till SfU inför den 5–och den 9–. Efter de allvarliga olyckorna i , då hundratals migranter omkom på resan till , enades EU på den 7–om att sådana tragiska händelser var en EU-angelägenhet som krävde gemensamma ansträngningar. Efter sammankallade kommissionen medlemsstaterna till en särskild arbetsgrupp för att diskutera möjliga åtgärder, Task Force (TFM). deltog vid båda tillfällena. Kommissionen tog , med utgångspunkt i diskussionen i arbetsgruppen, fram ett meddelande där 37 operationella åtgärder listades. I de strategiska riktlinjerna på RIF-området som antogs vid ER den 26–konstateras att fokus även i fortsättningen borde vara att fullständigt genomföra de åtgärder som presenteras i kommissionens meddelande. I syfte att uppnå konkreta resultat på kort sikt tog det italienska ordförandeskapet fram ett icke-papper där ytterligare prioriteringar bland åtgärderna i kommissionens meddelande görs. Icke-pappret omvandlades på den 9–till rådsslutsatser. Vid beslutet om antagande framförde följande röstförklaring: ”stöder rådets slutsatser och betonar att det är viktigt att se till att personer i behov av internationellt skydd kan komma till EU på lagliga vägar.” I rådsslutsatserna fastställs tre prioriterade områden för att förhindra att fler personer förolyckas på sin väg till : samarbete med tredjeländer, förbättrad förvaltning av de yttre gränserna och Frontex samt åtgärder på medlemsstatsnivå– mottagande och upptagande av fingeravtryck. Vid den 4–diskuterades frågan återigen och samtliga medlemsstaterna var överens om vikten av att fortsätta att arbeta aktivt för att genomföra åtgärderna i slutsatserna. Regeringen välkomnar det fortsatta arbetet med att genomföra de åtgärder som presenterades i rådslutsatserna av den 9–. Regeringen anser att ett välfungerande europeiskt asylsystem där alla medlemsstater lever upp till den gemensamma lagstiftningen och där asylsökande tas emot och får sin ansökan prövad på ett likvärdigt sätt är den viktigaste garantin för solidaritet inom EU. Samtliga medlemsstater måste även, i samråd med UNHCR, ge skydd åt fler genom vidarebosättning. Vi ska vidare verka inom EU för att skapa fler lagliga vägar för att söka asyl inom unionen. Det är även viktigt att fokusera det långsiktiga och strategiska samarbetet med transit- och ursprungsländer i ett brett och heltäckande migrationsperspektiv och att arbeta med grundorsaker till att människor väljer eller tvingas välja att fly. Regeringen anser vidare att det är viktigt att berörda aktörer, utifrån de budgetära ramar som finns, prioriterar bland de åtgärder som föreslås och strävar efter ett samordnat, resultatinriktat och operativt resultat. Vi har generellt en restriktiv hållning gällande kostnadsökningar och anser att alla EU-resurser ska tas tillvara och användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Regeringen anser att mer kan göras inom ramen för nuvarande regelverk, instrument och budgetramar. Behovsanalyser och resursfördelning ska samordnas av Frontex inom ordinarie mekanismer och budgetramar – även efter större katastrofer. Frontex och dess insatser som räddar liv bör utvecklas och förstärkas inom sitt nuvarande mandat. Asylrätten ska värnas vid Frontexsamordnade operationer. Terrorismbekämpning: uppföljning av uttalandet av från Europeiska rådets medlemmar och det gemensamma Rigauttalandet av från EU:s justitieministrar och inrikesministrar Genomförande av åtgärderna (Sr Ygeman) Avsikten med behandlingen i rådet Ordförandeskapet önskar följa upp de båda uttalandena om kampen och arbetet mot terrorism och diskutera hur de åtgärder som ryms i de båda uttalandena ska genomföras. I samband med det informella ministermötet för rättsliga och inrikes frågor i utfärdades ett gemensamt uttalande om kampen mot terrorism. Uttalandet från var ett bidrag till diskussionerna vid det informella där det sedermera antogs ett uttalande om arbetet mot terrorism. Uttalandet från har tre huvuddelar: 1) säkerställa allmänhetens säkerhet, 2) förebygga radikalisering och värna om värden samt 3) samarbeta med internationella partner. Uttalandet ska följas upp vid . Se vidare i bifogad promemoria. (ev.) Schengenutvidgningen Utkast till rådets beslut om ramen för den fullständiga tillämpningen av bestämmelserna i i Republiken och Antagande (Sr Ygeman) Avsikten med behandlingen i rådet (ev.) Antagande av rådets beslut om och Schengenanslutning Processen för utvärdering av och förmåga att tillämpa inleddes –2008. Rådet antog slutsatser som konstaterade att och formellt avslutat utvärderingsprocessen och visat sig redo att tillämpa på ett korrekt sätt. Därmed fanns förutsättningar att genom ett enhälligt rådsbeslut formellt ange från vilket datum ska tillämpas i sin helhet i förhållande till staterna, vilket huvudsakligen innebär att personkontrollerna vid de inre gränserna tas bort. Ett motstånd mot anslutning från vissa länder har emellertid stoppat upp anslutningsprocessen. Motståndet motiveras av de brister och uppvisat inom kampen mot korruption och organiserad brottslighet. Dessa brister ligger formellt utanför det område som utvärderas igenom Schengens utvärderingsmekanism men har synliggjorts genom den särskilda samarbets- och kontrollmekanism (cooperation and verification mechanism – CVM) som och är föremål för sedan sitt inträde i EU. Mekanismen inrättades då de två anslutande medlemsstaterna inte fullt ut ansågs kunna uppfylla kraven som ställs för ett fördjupat samarbete inom rättsliga och inrikesfrågor. Mekanismen syftar till att stödja de två medlemsstaternas fortsatta åtgärder för att uppnå hållbara och irreversibla reformer och därigenom tillgodogöra sig det ömsesidiga förtroende inom medlemsskapskretsen som det fördjupade samarbetet fordrar. Vid och togs frågan om anslutning upp och ett antal medlemsstater deklarerade då att de fortfarande inte ansåg att och var redo att anslutas till Schengenområdet. Det fanns därmed inte förutsättningar för något enhälligt rådsbeslut. I stället beslutades att man ska ta fram förslag till beslut som innebär att den vid tidigare tillfällen föreslagna tvåstegsanslutningen används. Tvåstegsanslutningen innebär att man först lyfter gränskontrollen vid staternas luft- och sjögränser och låter rådet återkomma med beslut om när landgränserna ska lyftas. och har berättigade förväntningar på att kunna anslutas fullt ut till . kräver en gemensam yttre gränskontroll fullt förtroende för att regeltillämpningen ska fungera bra i alla delar. Det finns inför kommande rådsmöte inget förslag till beslut. Det saknas därför förutsättningar för regeringen att formulera en ståndpunkt. Den grekiska regeringens färdplan på asylområdet (uppföljning av reviderade handlingsplan för asyl- och migrationshantering) Information från den grekiska delegationen (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. behandlad vid samråd med : Inför RIF-råden , , den 7–, den 25–, den 6–, den 7–och den 9–. behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Inför RIF-råden , , den 7–, den 25–, den 6–, den 7–och den 9–. presenterade en nationell handlingsplan för asylreform och nationell migrationshantering vars syfte var att bygga upp en fungerande asylmyndighet, förbättra mottagningsvillkoren för asylsökande samt genomföra EU:s gemensamma regelverk på asylområdet. kom kommissionen och överens om att den grekiska handlingsplanen skulle revideras. Den reviderade handlingsplanen prioriterade åtgärder för att skapa en fungerande gränskontroll som lever upp till , ett effektivt mottagandesystem, en reformering av asylprocessen i linje med EU:s gemensamma regelverk på asylområdet och en plan för hantering av balansen av asylärenden. Den reviderade planen sträckte sig till . Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) samordnade det praktiska stödet och många medlemsstater har bistått med personal till stödkontorets olika expertpooler/stödteam. De första asylstödteamen placerades ut i . bidrog via med flera experter framför allt inom områden som rör ärendehantering och ärendebalans, mottagnings- och förvarsverksamheten samt fondförvaltning. Vissa framsteg har gjorts och har tagit konkreta steg mot upprättandet av ett fungerande asyl- och mottagningssystem. Ytterligare framsteg måste dock göras inom alla de områden som den tidigare handlingsplanen täckte, framförallt inom mottagningssystemet. UNHCR rapporterade om att mottagnings-förhållandena i allmänhet var otillfredsställande och särskilt för personer med särskilda behov (ex. ensamma kvinnor och barn utan vårdnadshavare). har dessutom fortfarande en omfattande ärendebalans som behöver tas omhand. Det finns även oklarheter kring hur förmår absorbera pengar från EU samt hur finansiering nu ska ske när den reviderade handlingsplanen löpt ut. Regeringen anser att det är viktigt att fortsätter arbetet med att leva upp till det gemensamma regelverket på asylområdet. Det är av central betydelse att eventuella fortsatta stödinsatser från kommissionen och EASO till finansieras inom befintliga budgetramar, koordineras väl och att det sker en kontinuerlig uppföljning och utvärdering av de utförda insatserna. Det är viktigt att alla tillgängliga EU-resurser tas tillvara och används på ett effektivt sätt. som det är angeläget att EU gemensamt bidrar till att bygga upp kapaciteten i , är det viktigt att understryka att varje enskild medlemsstat har en skyldighet att leva upp till det gemensamma regelverket på asylområdet. Det har ännu inte presenterats några övriga frågor. Förslag till och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) (första behandlingen) Partiell allmän riktlinje (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska nå en överenskommelse om partiell allmän inriktning rörande kapitel II, VI och VII. Den viktigaste EU-rättsakten på dataskyddsområdet är det s.k. dataskyddsdirektivet som antogs 1995. Direktivets syfte är dels att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter i samband med behandling av personuppgifter, dels att underlätta ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlemsstaterna. Dataskyddsdirektivet har i svensk rätt genomförts genom personuppgiftslagen och ett antal särregleringar i förhållande till denna lag, t.ex. patientdatalagen och kustbevakningsdatalagen. presenterade kommissionen ett förslag till en genomgripande reform av om skydd för personuppgifter. Förslaget innebär bl.a. att dataskyddsdirektivet ska ersättas av en allmän dataskyddsförordning. Förslaget till förordning har därefter förhandlats i behörig rådsarbetsgrupp. Förslaget har behandlats vid samtliga möten . Därvid har riktlinjedebatter hållits bl.a. i fråga om att införa en riskbaserad ansats i regleringen, att skapa ökad flexibilitet för den offentliga sektorn, att utvidga det s.k. hushållsundantaget i regleringen och att utvidga regleringens territoriella tillämpningsområde. Frågan om att skapa en mekanism för enhetlighet vid behandling av personuppgifter med gränsöverskridande inslag har diskuterats vid flera av rådets möten. Vid träffades en överenskommelse om partiell allmän inriktning när det gäller förordningens kapitel V, som innehåller bestämmelser om överföring av personuppgifter till stater och internationella organisationer utanför EU och EES. Vid träffades en överenskommelse om partiell allmän inriktning när det gäller kapitel IV, som främst innehåller bestämmelser om de personuppgiftsansvarigas skyldigheter. Vid träffades en överenskommelse om partiell allmän inriktning när det gäller kapitel IX, som främst innehåller bestämmelser som definierar utrymmet för medlemstaterna att anta nationella bestämmelser om undantag från förordningen i vissa avseenden (bl.a. när det gäller yttrandefriheten och allmänhetens tillgång till allmänna handlingar), och när det gäller artiklarna 1(2)a, 6(3) och 21, som innehåller bestämmelser som klargör utrymmet för nationella kompletterande föreskrifter rörande offentlig sektor. Som förbehåll för dessa överenskommelser har gällt att inget är överenskommet förrän allt är överenskommet, att överenskommelsen inte binder förhandlingarna till några horisontella frågor och att beslutet inte ger ordförandeskapet mandat att inleda triologer med . Vid nu aktuellt rådsmöte är avsikten att nå en överenskommelse om partiell allmän inriktning rörande kapitel II, VI och VII. Kapitel II innehåller grundläggande bestämmelser om principerna för behandling av personuppgifter. I kapitel VI och VII finns bestämmelser om tillsynsmyndigheternas självständighet, uppgifter och befogenheter samt om inrättandet av en ny , Europeiska dataskyddsstyrelsen (EDPB), som bl.a. ska ha som uppgift att fatta vissa beslut i ärenden med gränsöverskridande inslag. I kapitel VII regleras också den nya mekanismen för enhetlig tillämpning av förordningen (one-stop-shop). Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten Lägesrapport (Sr Ygeman) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska få information om läget i förhandlingarna och hålla en riktlinjedebatt om artikel 29 rörande förslaget att kunna ingå en så kallad förlikning med den misstänkte, i stället för att väcka åtal. Kommissionens förslag till förordning om inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten (European Public Prosecutor’s Office, Eppo) presenterades . Det stod tidigt klart att en majoritet av medlemsstaterna var positiva till inrättandet av Eppo men det var uppenbart att det förelåg stora meningsskiljaktigheter om hur Eppobjs ledningsstruktur och behörighet skulle se ut. fick kommissionens förslag s.k. gult kort. Tillräckligt många nationella parlament, bland annat , hade då lämnat in motiverade yttranden med innebörden att de ansåg att kommissionens förslag stred mot subsidiaritetsprincipen. Kommissionen stod emellertid fast vid förslaget men förklarade att man skulle beakta subsidiaritetsinvändningen i de fortsatta förhandlingarna i rådet. Vid den 4 – bekräftades att Eppobjs högsta beslutande organ bör vara ett kollegium bestående av en europeisk åklagare från respektive medlemsstat och att Eppobjs behörighet att handlägga brott mot EU:s finansiella intressen bör vara primär och inte exklusiv som först föreslogs. Förhandlingstempot har varit fortsatt högt och det nuvarande ordförandeskapet har som ambition att nå en överenskommelse avseende betydande delar av förslaget, artikel 1–33, vid rådets möte . Vid det kommande rådsmötet avser ordförandeskapet att ge information om förhandlingarna och hålla en riktlinjedebatt endast om artikel 29 rörande förslaget att kunna ingå en så kallad förlikning med den misstänkte, i stället för att väcka åtal. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets direktiv om provisorisk rättshjälp för frihetsberövade misstänkta eller tilltalade och om rättshjälp inom ramen för förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder (första behandlingen) Allmän riktlinje (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska uppnå en överenskommelse om allmän inriktning. Kommissionen presenterade ett paket med processuella rättigheter. I paketet ingår förslaget till direktiv om provisorisk rättshjälp för frihetsberövade misstänkta eller tilltalade personer i straffrättsliga förfaranden och om rättshjälp i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder. Förslaget kompletteras av en rekommendation om rättshjälp för misstänkta eller tilltalade i straffrättsliga förfaranden. Tillsammans med övriga förslag i paketet innebär direktivförslaget att samtliga steg tagits enligt den färdplan för processuella rättigheter som antogs under ordförandeskap 2009. Direktivförslaget kompletterar det redan antagna direktivet (2013/48/EU) om rätt till tillgång till försvarare. Med rättshjälp avses i förslaget finansiering och stöd från staten för att misstänkta och tilltalade ska kunna utöva sin rätt till tillgång till försvarare. Kommissionen föreslår minimiregler som ger frihetsberövade misstänkta och tilltalade en ovillkorlig rätt till provisorisk rättshjälp från det att de frihetsberövats, och under alla omständigheter innan de förhörs. Den provisoriska rättshjälpen ska gälla till dess ett slutligt beslut fattats i frågan om den misstänkte eller tilltalade är berättigad till rättshjälp enligt medlemsstatens egna kriterier. För det fall den enskilde inte är berättigad till rättshjälp ska medlemsstaten ha rätt att från den enskilde återkräva kostnaderna för den provisoriska rättshjälpen. I kommissionens förslag ges också rätt till rättshjälp för eftersökta personer i förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder från det att personen grips i den verkställande medlemsstaten. Rättshjälpen ska i sådana fall täcka kostnaden för en försvarare i den verkställande medlemsstaten, och vid behov, även en assisterande försvarare i den utfärdande medlemsstaten (s.k. dual defence). Syftet är att ska uppnå en överenskommelse om en allmän inriktning i enlighet med ordförandeskapets kompromissförslag. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets förordning om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) (första behandlingen) Allmän riktlinje (Sr Ygeman) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska uppnå en överenskommelse om allmän inriktning för hela förslaget. Eurojust, med säte i , , inrättades genom ett rådsbeslut . var en av initiativtagarna till beslutet. Mot bakgrund av Lissabonfördraget, Stockholmsprogrammet och den gemensamma överenskommelsen om EU:s decentraliserade organ (se nedan), presenterade kommissionen förslaget till förordning om Eurojust. Förordningen, som kommer att ersätta samtliga tre nu gällande rådsbeslut, inrättar Eurojust som ett EU-organ och ska reglera organets verksamhet vid Eurojust. Förslaget om Eurojust presenterades som ett lagstiftningspaket tillsammans med förslaget till förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten. Nedan följer en kortfattad beskrivning av den verksamhet som bedrivs vid Eurojust. Eurojust har till uppgift att främja och förbättra samordning och samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter i deras utredningar och åtal rörande grov gränsöverskridande brottslighet, särskilt när den är organiserad. Eurojust bedriver ingen egen brottsutredande verksamhet. – kollegiet – består av en nationell medlem från varje medlemsstat. Den nationella medlemmen ska vara åklagare, domare eller polisanställd med motsvarande behörighet. Till stöd för kollegiet finns en administration som leds av den administrativa direktören. Eurojust lämnar biträde när en åklagare behöver påskynda en framställning om rättsligt samarbete (t.ex. rättslig hjälp eller europeisk arresteringsorder) som sänts till en annan medlemsstat. Eurojust kan även bistå med samordning av utredningar och åtal som pågår i flera medlemsstater och som har samband med varandra. Vid sidan av den nu beskrivna operativa verksamheten ansvarar kollegiet även för en stor del av den administrativa ledningen av Eurojust, bland annat när det gäller verksamhetsplanering och budgetarbete, rekrytering, lokalfrågor och upphandlingar. träffade kommissionen, rådet och en överenskommelse om hur EU:s decentraliserade organ ska organiseras . Detta gjordes mot bakgrund av att EU:s drygt trettio decentraliserade organ vuxit fram och under olika politiska förutsättningar, vilket inneburit att de fått en tämligen varierande organisation och struktur. Genom överenskommelsen skapades förutsättningar för en harmonisering av myndigheternas organisation. antog rådet en partiell allmän inriktning som avsåg samtliga artiklar i förordningen utom de som tar sikte på förbindelserna med den europeiska åklagarmyndigheten, personuppgiftsfrågor och tystnadsplikt och sekretess. Vid det tillfället lämnade en skriftlig deklaration med innebörden att vi föreslår att öppenhetsförordningen (och rådets förordning [EG] nr 1049/2001 av om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar)ska tillämpas på all verksamhet inom Eurojust. Rådet har att ta ställning till en allmän inriktning för hela förslaget. Några detaljer förhandlas dock fortfarande men förväntas vara klara till rådets möte. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 (första behandlingen) Partiell allmän riktlinje1 (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska uppnå en partiell allmän inriktning om de artiklar som omfattas av kompromissförslaget. presenterade kommissionen ett förslag till en förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar. Förslaget omfattar bl.a. handlingar som gäller födsel, äktenskap och namn. För att en officiell handling ska kunna åberopas inför en myndighet utanför den medlems-stat där den har utfärdats krävs det i många länder administrativa formaliteter som syftar till att styrka en handlings äkthet (autentisering). Det rör sig bl.a. om krav på legalisering (t.ex. ett intyg om att en namnteckning eller en stämpel är äkta), en apostille eller bestyrkta kopior. Förslaget innebär att alla sådana krav på administrativa formaliteter ska tas bort. I anslutning till detta föreslås att ett administrativt samarbete ska inledas mellan medlemsstaternas myndigheter. Myndigheterna ska inom ramen för samarbetet kunna kontrollera om en utländsk officiell handling eller bestyrkt kopia är äkta. Det föreslås också att s.k. flerspråkiga standardformulär ska kunna användas inom unionen för vissa kategorier av officiella handlingar. Detta innebär att behovet av översättningar av officiella handlingar begränsas. Förslaget innehåller också vissa regler om översättning av officiella handlingar. Förhandlingarna om förslaget inleddes . Förslaget har varit högt prioriterat under det lettiska ordförandeskapet. Ordförandeskapet har presenterat ett kompromissförslag som omfattar den större delen av förordningens artiklar. Vid rådsmötet vill ordförandeskapet att en överenskommelse om partiell allmän inriktning ska ingås i fråga om de artiklar som omfattas av kompromissförslaget. Den partiella allmänna inriktningen ska inte omfatta de delar av förordningen som gäller artiklar om bl.a. översättning av officiella handlingar och de flerspråkiga standardformulären. Den partiella allmänna inriktningen ska inte heller omfatta skälen eller bilagorna till förordningen.