rfr · H30WRFR1 · 2015-10-13 00:00:00 — Arbetsrättsliga tvister och disciplinära förfaranden avseende offentliga makthavare anses också falla in under artikeln.303 Tvister som gäller politiska rättigheter, t.ex. rätten att få kandidera i ett val, anses dock inte utgöra en civil rättighet i artikelns bemärkelse.304 300Ds 2005:9 s. 32. 301Danelius 2012 s. 162. 302Danelius 2012 s. 155. 303Se 2012 s. 158 och de rättsfall som han hänvisar till där. 304Se 2012 s. 160 och dom av i målet Pi- erre-Bloch mot . BILAGA 2 VISSA JURIDISKA FRÅGOR Dom i målet Welch mot Dom i målet mot Dom i målet mot Dom i målet Coëme m.fl. mot Dom i målet Prada mot (Grand Chamber) C-63/83, C-376/02, Stichting ”Goed Wonen” RÅ 1988 ref. 132 RÅ 1996 ref. 57 RÅ 2001 ref. 56 RÅ 2003 ref. 88 RÅ 2004 ref. 82 NJA 1977 not B 36 NJA II 1986 s. 309 , P m.fl. 2013 Kriminalrättens grunder 2 uppl., : Iustus. , U 1997 ”Retroaktiv lagstiftning i europaperspektiv – om betydelsen av allmänna rättsgrundsatser” i till . , H 2012 Mänskliga rättigheter i europeisk praxis 4 uppl., : juridik. , J 1997 ”Retroaktiv rättsprövning – Regeringsrättens dom i ” i Förvaltningsrättslig tidskrift 1997, s. 283. , J 2001 ”Miljövårdskraven i tiden” (1), i Förvaltningsrättslig tidskrift 2001, s. 3. Fahlbeck, R 2013 Lagen om skydd för företagshemligheter. En kommentar och rättsöversikter. 3 uppl., : juridik. VISSA JURIDISKA FRÅGOR BILAGA 2 Fast, K 2011”Om skyddet mot retroaktiv beskattning – i belysning av Regeringsformen och ” i Skattenytt , s. 118. Fitger m.fl., , version , Juridik, internetutgåva tillgänglig på zeteo.nj.se. , T och , B 1999 Nya förvaltningslagen med kommentarer. 5 uppl., : juridik. Lavin, R 2010 Viteslagstiftningen – en kommentar. 2 uppl., : juridik. Lavin, R, Karnovs kommentar till lagen (1985:206) om viten, uppdaterad . Perklev, A 2005 ”Några frågor om retroaktivitet inom straffrätten” i 2005 s. 1039. Strömholm, S 1996 Rätt, rättskällor och rättstillämpning – en lärobok i allmän rättslära. 5 uppl., : juridik. Wainikka, C 2010 Företagshemligheter – en introduktion. Warnling-Nerep, W 2015 Rättsmedel – Om- och Överprövning av Förvaltningsbeslut. Warnling-Nerep, W 2008/2009 ”Till frågan om legalitet och retroaktivitet i svensk rätt” i Juridisk 2008/2009 nr 4, s. 835. , B och , U, Zeteos kommentar till förvaltningsprocesslagen, version . Bilaga 3 Vissa frågor om villkor för statsråd I 6 kap. 2 § regeringsformen anges att ett statsråd inte får inneha någon anställning. Han eller hon får inte heller inneha något uppdrag eller utöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för honom eller henne. I denna bilaga beskrivs hur frågor om jäv för statsråd hanteras. Vidare diskuteras olika medel, främst ekonomiska, att frammana f.d. statsråds medverkan i KU:s granskning. Frågan om vite har behandlats i bilaga 2. Intressekonflikter för statsråd – en frivillig ordning för att undvika jäv m.m. i regeringsarbetet Det finns frivilliga överenskommelser om hur statsråd ska agera. tillsattes en regeringens etikkommitté inom . Kommitténs arbete omfattade framför allt vissa utredningsuppgifter. Frågor om statsråds förmögenhetsinnehav och etiken i samband därmed fick särskild uppmärksamhet sedan statsminister bildat regering . Kommittén överlämnade promemorian intressekonflikter för statsråd, som i huvudsak behandlar rätten för statsråd att inneha bisysslor m.m., jäv vid behandlingen av regeringsärenden, riktlinjer för statsråds förmögenhetsförvaltning och gåvor till statsråd. I promemorian anfördes att ansvaret för att iaktta de regler som gäller i sådana hänseenden i första hand faller på vederbörande statsråd själv. Kommittén anförde dock bl.a. att även statsministern har ett ansvar i sammanhanget. Statsministerns ansvar aktualiseras enligt kommittén närmast vid regeringsbildningen eller vid ändringar i regeringens sammansättning men gäller också under regeringens bestånd. Promemorian blev föremål för allmän beredning inom den dåvarande regeringen, och det bestämdes att en arbetsgrupp inom regeringen närmare skulle bereda de frågor som togs upp i promemorian och därefter redovisa arbetet för statsministern och övriga statsråd. Gruppen utarbetade ett utkast till slutsatser varefter regeringen lät teckna ned vissa kommentarer, Etikfrågor i regeringsarbetet, som vägledning för statsråd vid bedömningen av etiska frågor i regeringsarbetet. I skrivelse 1996/97:56 Intressekonflikter för statsråd redovisade den då sittande regeringen under statsminister resultatet av sina strävanden att utveckla rutiner som säkerställer att statsråds förmögenhetsinnehav eller engagemang i andra verksamheter inte leder till intressekonflikter, insiderproblem eller jäv i uppdraget som statsråd. Särskilt påpekades att rutinerna byggde på överenskommelser mellan statsråden. De rutiner som överenskommits gällde bl.a. offentlig redovisning av värdepappersinnehav genom en förteckning hos Statsrådsberedningen. En ordning av sådan innebörd har senare närmare stadfästs genom regeringsbeslut VISSA FRÅGOR OM VILLKOR FÖR STATSRÅD BILAGA 3 1997 och 2006 samt överenskommelser mellan statsråden (2013/14:KU20 s. 307 f.). har inte någon regering funnit anledning att formalisera den ordning som tillämpas (2013/14:KU20 s. 323, ). Av granskningsbetänkande 2013/14:KU20 framgår att den tillämpade ordningen har vidareutvecklats genom att även korttidsaffärer med finansiella instrument ska framgå av förteckningen. behandlade skrivelse 1996/97:56 i sitt betänkande 1996/97:KU25. Utskottet hade ingenting att invända mot redovisningen i skrivelsen men noterade att de redovisade rutinerna till stor del byggde på överenskommelser mellan de sittande regeringsledamöterna. Utskottet ansåg det önskvärt att principer som var gemensamma för olika regeringar kunde nås för hur jävssituationer och andra intressekonflikter ska undvikas. Det kunde därför enligt utskottets mening finnas anledning för regeringen att initiera partiöverläggningar i dessa frågor. Några sådana partiöverläggningar har veterligen inte ägt rum. Dåvarande statsminister berörde i en utfrågning inför statsministerns ansvar. Han anförde att statsministern har det yttersta ansvaret för att i möjligaste mån förebygga att det uppstår intressekonflikter och jävssituationer i regeringsarbetet, vid regeringsbildning, vid ändringar i regeringens sammansättning men också under regeringens arbete. Ansvaret för att följa regler och rutiner ligger enligt vad anförde ytterst på statsrådet själv (bet. 2013/14:KU20 Del 3 s. 127 f.). Statsminister framförde i en utfrågning inför att han talade med samtliga tilltänkta statsråd och att han såg till att alla tilltänkta statsråd fick ett fördjupat samtal för att 6 kap. 2 § regeringsformen skulle uppfyllas (bet. 2014/15:KU20 Del 3 s. 221 f.). Enligt uppgifter i nyhetsförmedlingen efter regeringsskiftet har statsminister vid bildandet av den tillträdande regeringen ställt som villkor att alla ministrar ska medverka i den konstitutionella granskningen fullt ut, även efter att de slutat som ministrar.305 Vissa medel att frammana f.d. statsråds medverkan i KU:s granskning Ersättningsvillkor för avgångna statsråd En tänkbar påföljd för att vägra att medverka i konstitutionella granskning skulle i fråga om statsråd som avgått kunna vara att ta ifrån dem sådana ekonomiska förmåner som följt av uppdraget som statsråd. De villkor som inträder för statsråd vid avgången redovisas kortfattat i betänkande 2012/13:URF1 Omställningsstöd för riksdagsledamöter. Redovisningen återges här. 305 ”tuffa krav på ministrarna”, . BILAGA 3 VISSA FRÅGOR OM VILLKOR FÖR STATSRÅD Den nu gällande ordningen om arvoden och avgångsersättning till statsråd finns i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden m.m. är statsrådsarvodet enligt denna ordning inte längre automatiskt kopplat till riksdagsledamöternas arvoden. En särskild myndighet under , , har till uppgift att bestämma om förmånerna. Se om detta i SOU 1993:22, skr. 1992/93:240, bet. 1993/94:KU11, SFS 1993:1425. Avgångsersättning fastställs i enlighet med riktlinjer som nämnden beslutar om (se numera protokoll ). Av dessa framgår bl.a. att avgångsersättning motsvarar statsrådsarvodet vid avgångstidpunkten. Avgångsersättning lämnas normalt men kan, om det finns särskilda skäl, lämnas under än eller begränsas till beloppet. Avräkning från ersättningen sker för pensionsgrundande inkomst, obeskattad inkomst från utlandet, delpension och annan kontant förmån. Avräkning görs inte för arvoden av tillfällig natur, såsom tidningsartiklar eller föredrag, om dessa inkomster sammantagna understiger . Avgångsersättningen kan jämkas av om det f.d. statsrådet som får avgångsersättning i väsentlig mån utfört arbete åt annan utan särskild ersättning. Avgångsersättning räknas som pensionsgrundande inkomst. Statsråds avgångsersättning berättigar till jobbskatteavdrag enligt 67 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229). beslut får inte överklagas. Statsrådens villkor i fråga om inkomstgaranti beslutas av regeringen. Dessa regler finns i dels förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning (chefsförordningen), dels i förordningen (AgVFS 2003:1 B 1) om inkomstgaranti och tjänstepension för statsråd. I den senare förordningen anges att den förra förordningen ska tillämpas med de tillägg och undantag som anges i den senare förordningen. Reglerna knyter an till Pensionsavtal för arbetstagare hos staten m.fl., PA 03. Enligt 5 § i den senare förordningen har ett statsråd inte rätt att uppbära inkomstgaranti för tid då statsrådsarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd betalas ut. I övrigt finns inga tillägg eller undantag vad gäller frågan om minskning av inkomstgarantin, och för statsråd gäller således vad som i den delen är föreskrivet i chefsförordningen. Av 10 § chefsförordningen framgår att inkomstgarantin ska minskas med inkomst av anställning eller något annat förvärvsarbete. Med inkomst av anställning och annat förvärvsarbete avses bl.a. inkomst som är pensionsgrundande, sådan inkomst av anställning utomlands som inte beskatttas i och andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag. I övrigt innebär regleringen följande. Efter tiden med avgångsersättning har ett f.d. statsråd som fyllt vid avgången och varit statsråd (eller haft viss statlig chefsanställning) i oavbruten följd rätt till inkomstgaranti fram till . För hel inkomstgaranti krävs minst tolv tjänsteår. Hel inkomstgaranti är av pensionsunderlaget (beräknat på ett medeltal av vissa årslöner) till den del detta svarar mot högst 20 inkomstbasbelopp och av pensionsunderlaget till den del detta överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp. Inkomstgarantin är värdesäkrad i anknytning med prisbasbeloppet. Inkomstgaranti ska minskas med hänsyn till sådana andra inkomster som nämnts. Minskningen beräknas enligt huvudregeln som skillnaden mellan av årsinkomsten och ett prisbasbelopp för den som har rätt till hel inkomstgaranti. VISSA FRÅGOR OM VILLKOR FÖR STATSRÅD BILAGA 3 Denna beskrivning ger vid handen att indragning av ekonomiska förmåner knappast skulle kunna fungera som sanktion om ett f.d. statsråd vägrar att medverka i KU:s granskning. Många f.d. statsråd skulle undgå sanktionen. Den skulle slå mer eller mindre slumpmässigt och inte bli så effektiv att den skulle kunna anses motiverad. Den offentliga makten utövas under lagarna (1 kap. 1 § tredje stycket regeringsformen). Brott är enligt 1 kap. 1 § (BrB) gärning som är beskriven i BrB eller annan lag och för vilken straff är föreskrivet. Enligt 1 kap. 3 § BrB är böter ett straff. I 11 kap. 4 § regeringsformen (RF) fastslås att rättskipningsuppgifter inte får fullgöras av i vidare mån än vad som följer av grundlag eller riksdagsordningen. Denna bestämmelse kan sägas ge uttryck för en fundamental maktdelning mellan och domstolarna och förbjuder den förra att syssla med rättskipning om inte en sådan uppgift direkt framgår av RF eller riksdagsordningen (RO). De undantag det är fråga om är bl.a. inblandning i beslut om åtal (t.ex. 4 kap. 12 § RF) och beslut om tillstånd att nyttja statlig egendom (9 kap. 9 § RF). Den praktiska verkan av bestämmelsen är att inte genom lag kan ge sig själv uppgifter att t.ex. utfärda tillstånd eller besluta om ingrepp mot enskilda (och [2015] Regeringsformen – en kommentar s. 245) Av redogörelsen framgår att böter kan utdömas endast av domstol som påföljd för brott. Det förekommer föreskrifter om vissa bötesliknande pålagor som benämns avgifter. Som exempel kan nämnas överlastavgifter, skattetillägg, förseningsavgifter enligt skatteförfattningar m.m. Typiskt för dem är att de utkrävs som sanktion för överträdelse av någon bestämmelse och således inte innebär att det allmänna lämnar någon motprestation. Inom den statsrättsliga litteraturen intar sådana avgifter en något omdiskuterad ställning mellan egentliga avgifter och brottspåföljder såsom böter. Denna diskussion gäller huvudsakligen frågan i vad mån det är möjligt att delegera normgivningsbefogenhet i fråga om sådana avgifter till regeringen. Det är inte rimligt att tänka sig att skulle delegera befogenheten att föreskriva om en sanktionsavgift för f.d. statsråd som vägrar att infinna sig till utfrågning av till regeringen. Föreskrifter om en sådan avgift får alltså anses förutsätta lagbeslut av . I sak torde en sanktionsavgift få ses som en bötesliknande pålaga. Frågor om tillgång till domstolsprövning uppkommer. BILAGA 3 VISSA FRÅGOR OM VILLKOR FÖR STATSRÅD Om förordnanden att inneha uppdrag Vid beslut om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet (12 kap. 5 § regeringsformen). Denna föreskrift omfattar inte förordnanden att inneha uppdrag, exempelvis uppdrag som ledamot av en styrelse eller nämnd vid en statlig myndighet. I fråga om statligt ägda aktiebolag gäller aktiebolagslagen. utses av bolagsstämman, och 12 kap. 5 § RF är inte tillämplig. Anmälan i kammaren av försummelse I lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen anges att ska inrätta och föra ett register som ska ge en samlad information om riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen i den omfattning som är motiverad av ett befogat allmänt intresse. Varje ledamot ska göra en skriftlig anmälan från det att sammanträtt första gången efter ett val eller från den senare tidpunkt då uppdraget som riksdagsledamot påbörjades. Om en ledamot inte fullgör skyldigheten att anmäla uppgifter till registret ska talmannen vid ett kammarsammanträde meddela att ledamoten inte fullgjort skyldigheten. Talmannen har inte meddelat något sådant vid ett kammarsammanträde. lade Arbetsgruppen för uppförandekod, m.m., fram en slutrapport. Arbetsgruppen, som bestod av en företrädare för varje riksdagsparti, fann det motiverat med en uppförandekod för svenska riksdagsledamöter. En uppförandekod är en avsiktsförklaring som görs på alla riksdagsledamöters vägnar. Uppförandekoden är i sig inte juridiskt bindande och är inte ett avtal eller en ed. Koden bygger i stället på antagandet att ledamöter accepterar att följa koden den dag de påbörjar ledamotsuppdraget. Koden tar upp jäv, gåvor och redovisning av ekonomiska tillgångar. Talmannen ska vid ett kammarsammanträde meddela om ett agerande har befunnits stå i strid med uppförandekoden. Så långt liknar förfarandet det som gäller för det ekonomiska registret. När det gäller uppförandekoden ska det enligt rapporten emellertid också framgå vilken del av uppförandekoden som har överträtts och vilket agerande det är som bedömts stå i strid med koden. Omröstningar i KU:s utredningsarbete och granskningen av regeringens hantering av AB:s förvärv av Nuon I denna bilaga redovisas förekomsten av omröstningar under utredningsskedet i granskningen 1998/99–2013/14 samt 1987/88, då utskottet bl.a. granskade regeringens åtgärder med anledning av mordet på . 306 Endast enstaka omröstningar om huruvida en viss utredningsåtgärd ska vidtas har förekommit. I övrigt har omröstningar gällt tidsplanen för enskilda granskningsärenden. I bilagan redovisas också inhämtandet av upplysningar i granskningen av regeringens hantering av AB:s förvärv av Nuon (bet. 2013/14:KU20 s. 132 f.). Omröstningar 1998/99–2013/14 I ett fall har utskottet röstat om huruvida en viss utredningsåtgärd ska vidtas. Vid sammanträdet behandlade utskottet granskningsärendet om regeringens handläggning av naturkatastrofen i (särsk. prot. 2005/06:19 § 1). Överläggningen gällde frågan om att anskaffa ytterligare upplysningar om närvaron i . Efter överläggningen kvarstod två förslag till skriftliga frågor. Utskottet röstade då om förslagen. De ledamöter som tillhörde S, V och MP röstade för förslag A och de ledamöter som tillhörde M, FP, KD och C för förslag B. Det konstaterades att utskottet hade fattat beslut i enlighet med förslag A. De ledamöter som tillhörde S avgav röstförklaring: Vi vill ej medverka till att ställa frågor som bygger på att misstror de svar regeringen lämnar. De omröstningar som härutöver förekommit /99 har gällt tidsplanen för ett enskilt granskningsärende. Vid sammanträdet behandlades granskningsärendet Vissa frågor i samband med Sydafrikasatsningen (särsk. prot. 1999/2000:45 § 3). Vice ordföranden yrkade på att den fortsatta behandlingen av ärendet skulle anstå . Ordföranden ställde proposition enligt följande: ”Den som vill att den fortsatta behandlingen skall anstå röstar ja, den det ej vill röstar nej. Innebörden av nej är att granskningen skall fortsätta .” Ledamöter tillhörande S och V röstade ja, ledamöter tillhörande M, KD, C och FP röstade nej och ledamoten tillhörande MP avstod. Ordföranden konstaterade att utskottet hade beslutat att fortsätta behandlingen av granskningsärendet . 306 Redogörelsen bygger på promemorian Omröstningar i KU:s granskningsarbete av () samt på en genomgång av utskottets särskilda protokoll 2011/12– 2013/14. BILAGA 4 OMRÖSTNINGAR I KU:S UTREDNINGSARBETE OCH GRANSKNINGEN AV REGERINGENS HANTERING AV AB:S FÖRVÄRV AV NUON I det ovan nämnda granskningsärendet om regeringens handläggning av na- turkatastrofen i behandlade utskottet vid sammanträdet den 31 ja- nuari 2006 ett förslag till tidsplan för utfrågningar i ärendet (särsk. prot. 2005/06:18 § 4). Ordföranden föreslog bordläggning av frågan om tiden för utfrågningarna i ärendet till sammanträdet . den begärde då att frågan skulle avgöras vid dagens sammanträde. den ställde proposition. Ledamöter som tillhörde S och V röstade för att frågan skulle avgöras vid det aktuella sammanträdet medan de ledamöter som till- hörde M, FP, KD och C röstade emot. Ledamoten tillhörande MP lade ned sin Härefter konstaterades att tidsplanen för utfrågning antagits. I granskningsärendet om regeringens beredning av ärendet om utförsäljning av statliga bolag yrkade ledamöter tillhörande S, V och MP vid sammanträdet att utskottets granskning borde inledas direkt (särsk. prot. 2006/07:36 § 4). Ledamöterna som tillhörde M, C, KD och FP anförde å sin sida att granskningen borde inledas med övriga gransk- ningsanmälningar som inkommit efter den ”gränsdag” som utskottet hade haft i sin planering för vårens arbete. Ordförande ställde proposition på frågan om utskottet skulle inleda granskningen i ärendet . S-, V- och MP-ledamöterna biföll förslaget medan M-, C-, KD- och FP-ledamöterna motsatte sig det. ledamoten begärde en anteckning till protokollet med innebörden att om ut- skottet hade beslutat att nu inleda granskning borde även granskning i ett visst annat granskningsärende inledas. 2007 togs ärendet upp på nytt (särsk. prot. 2007/08:2 § 4, se även 2007/08:1 § Ledamöter tillhörande S, V och MP motsatte sig att ärendet nu skulle Vidare föreslog S-ledamöterna att granskningen skulle utvidgas; något uttryckligt beslut med anledning av förslaget finns inte nedtecknat i pro- Härutöver kan nämnas att /07–2007/08 förekom det vid ett antal tillfällen att en ledamot lät anteckna till protokollet en avvikande uppfattning e.d. från den som beslutats av utskottet under utredningsskedet (särsk. prot. 2006/07:10 § 4, 2006/07:26 § 3, 2007/08:31 § 3, 2007/08:32 § 4). Omröstningar 1987/88 /granskning förekom en omröstning om huruvida en viss utredningsåtgärd skulle vidtas. Vid sammanträdet yrkade en ledamot tillhörande M under behandlingen av ärendet om regeringens åtgärder med anledning av mordet på att en redan inplanerad utfrågning av statsministern även skulle omfatta det ärendet (särsk. prot. 1987/88:20 § 20.6). Han yrkade vidare att en överåklagare och en förutvarande justitieminister skulle inbjudas till utskottet. Ordföranden yrkade i stället att utskottet skulle avvakta resultatet av den s.k. parlamentarikerkommissionens utredning och att ett sammanträffande mellan kommissionens ordförande och företrädare för utskottet skulle äga rum. OMRÖSTNINGAR I KU:S UTREDNINGSARBETE OCH GRANSKNINGEN AV REGERINGENS HANTERING AV AB:S FÖRVÄRV AV NUON BILAGA 4 Utskottet beslutade efter votering att bifalla ordförandens förslag. I M-le- damotens reservation anfördes bl.a. att utskottsmajoriteten inte velat bifalla moderata utskottsrepresentanters yrkanden att inbjuda personer till utskottet. Därutöver förekom några omröstningar rörande tidsplanen i ett granskningsärende. Vid sammanträdet reserverade sig en ledamot tillhörande VPK mot utskottets beslut att ta upp ett granskningsärende om motorvägsutbyggnad i först vid nästföljande års granskning (särsk. prot. 1987/88:13 § 13.2). Vid sammanträdet diskuterades utskottets granskning av (särsk. prot. 1987 /88:38.3). En C-ledamot yrkade att utskottet skulle sammanträda . Ordföranden yrkade avslag på förslaget. Utskottet beslutade med åtta röster mot sju i enlighet med ordförandens yrkande. (sammanträdde utskottet likväl .) Härutöver förekom reservationer i ytterligare ett antal fall. Vid sammanträdet reserverade sig en S-ledamot mot den praktiska uppläggningen av kommande utfrågningar (särsk. prot. 1987/88:9 § 9.1). Liknande reservation gjordes av en ledamot tillhörande VPK (särsk. prot. 13 § 13.1). Vid sammanträdet reserverade sig en FP- och en C-ledamot mot utskottets beslut om rutinerna för handhavande av hemligt eller ojusterat material vid utskottsutfrågningar (särsk. prot. 1987/88:42 § 42. Ytterligare en omröstning ägde rum vid sammanträdet (särsk. prot. 1987/88:48 § 48.2). En suppleant tillhörande VPK yrkade under behandlingen av granskningsärendet om regeringens åtgärder med anledning av mordet på att utskottet skulle koncentrera sig på den rättsliga prövningen och inte gå in på politiska bedömningar. En ledamot tillhörande M yrkade att utskottet utifrån den rättsliga granskningen skulle dra slutsatser i enlighet med de regler och den praxis som gäller för utskottets arbete. Utskottet biföll det senare yrkandet med sju röster mot en, medan sju ledamöter avstod från att rösta. VPK-suppleanten reserverade sig mot beslutet. S- ledamöterna uttalade att de inte ville motsätta sig de borgerliga ledamöternas önskemål. Granskningen av regeringens hantering av AB:s förvärv av Nuon granskade regeringens hantering av AB:s förvärv av Nuon (bet. 2013/14:KU20 s. 132 f.). Utskottet beslutade att bjuda in f.d. näringsminister till en utfrågning i granskningen. inkom ett brev från till (bet. 2013/14:KU20 Del 2 Utredningsmaterial s. 284). I brevet anfördes bl.a. följande: Jag ber att få tacka för inbjudan till utfrågning i KU med anledning av köp av Nuon 2009. Då detta tilldrog sig så känns det svårt för mig att kunna komma till KU och svara på alla frågor, efteråt. Mycket har hänt och jag har inte varit inne BILAGA 4 OMRÖSTNINGAR I KU:S UTREDNINGSARBETE OCH GRANSKNINGEN AV REGERINGENS HANTERING AV AB:S FÖRVÄRV AV NUON i detaljer i ärendet på väldigt länge så jag skulle ha svårt att svara på dylika Det hade varit en helt annan sak om granskningen varit kort efter Jag vet också att departementen har svarat skriftligen på era frågor och jag har inget mer att tillägga. Jag vill dock ge min beskrivning av det övergripande läget, då 2009, för