rir · H3B517 · 2015-07-02 00:00:00 — 158Anslagspost 1:4 Ersättningar till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare inom utgiftsområde 13. Totalt disponibelt belopp var 1 . 159Anslagspost 1:4 Ersättningar till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare inom utgiftsområde 13. Totalt disponibelt belopp var 1 . 160Arbetsförmedlingen (2015h) Årsredovisning , s. 141. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Arbetsförmedlingen också behöva ha en viss buffert av programmedel för att kunna säkerställa ersättningen till leverantörer av lotstjänster. En annan förklaring är en kombination av Arbetsförmedlingens lägre förvaltningsanslag för arbetsförmedlare inom etableringsuppdraget och ett högt inflöde av deltagare. Detta har, enligt Arbetsförmedlingen, fått som konsekvens att arbetsförmedlarna haft svårare att hinna ta fram individuella planer med relevanta programinsatser, vilket i sin tur har resulterat i ett lägre användande av denna anslagspost.161 Arbetsförmedlingens totala förvaltningskostnader för etableringsuppdraget uppgick till drygt 701 miljoner kronor.162 Motsvarande kostnader var . Anslaget används för förvaltningskostnader (bland annat personal och lokaler) med anledning av uppdraget enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare.163 Regeringen har styrt Arbetsförmedlingen mot att upphandla en stor del av sin verksamhet från kompletterande aktörer. Framför allt har detta gällt de arbetsmarknadspolitiska programmen, jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar.164 Bland annat har regeringen i förordning reglerat att arbetsmarknadsutbildning ska upphandlas.165 Arbetsförmedlingen har också styrts mot att tillhandahålla tjänster inom ramen för valfrihetssystem.166 Central upphandling som anpassas till lokala förhållanden har Arbetsförmedlingen valt att upphandla breda ramavtal där man ställt krav på att innehållet ska kunna anpassas till lokala förutsättningar. har upphandlingsfrågorna centraliserats och någon separat upphandling görs inte längre på regional eller lokal nivå. Arbetsförmedlingen delar vanligen upp ett upphandlingsprojekt i flera geografiska delområden för att på så sätt kunna ställa krav på att innehållet anpassas till de lokala förutsättningarna. Skulle man i stället genomföra separata upphandlingsprojekt för varje geografiskt område så skulle detta enligt Arbetsförmedlingen bli betydligt dyrare. 161Uppgift kommunicerad till från Arbetsförmedlingen . 162Arbetsförmedlingen (2015h) s. 141. 163Anslag 1:1:2 Nyanländas etablering inom utgiftsområde 14. 164Se regleringsbrev för budgetåren 2008, 2009, 2010 och 2011 avseende Arbetsförmedlingens verksamhet. 16512 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program. 166Se regleringsbrev för budgetåren 2012 och 2013 avseende Arbetsförmedlingens verksamhet. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? påpekar att ju mer man anpassar kravbilden i respektive delområde desto mer komplicerad och tidskrävande blir utvärderingen av anbud. Man framhåller också att risken för fel generellt sett ökar vid komplicerade upphandlingar. Enligt finns det ingenting i som begränsar möjligheterna att anpassa förfrågningsunderlagen till lokala förhållanden. Myndigheten konstaterar dock att sådana avgränsningar måste vara förenliga med de grundläggande principerna för upphandling. De får exempelvis inte innebära att en potentiell anbudsgivare utesluts i onödan.167 Arbetsförmedlingen framhåller att myndighetens upphandlingar överprövas i hög utsträckning, som överprövningarna mycket sällan (i av fallen) innebär att myndigheten tvingas rätta eller göra om en upphandling. Utdragna överprövningsprocesser kan få till följd att en viss insats inte finns tillgänglig och när den väl gör det så kan behovsbilden ha förändrats. Kan vara svårt att få lämpliga leverantörer i glesbygd När det gäller upphandlingar i glesbygd kan det enligt Arbetsförmedlingen ibland vara svårt att få till en ömsesidig lönsamhet eftersom deltagarantalet där ofta är lågt.168 I kommuner som , och däremot är det lättare att få volym och att förutse behoven mer långsiktigt. I glesbygden kan det också vara svårare för leverantörerna att nyetablera sig eftersom investeringskostnaderna kan vara för höga i förhållande till antalet deltagare.169 Dessa problem anses vara tydligast vid upphandlingar av valfrihetssystem enligt LOV. Enligt är det framför allt i glesbygd som det skulle vara lämpligt att involvera kommunerna för att tillhandahålla tjänster inom etableringsuppdraget. Oklart om Arbetsförmedlingen kan anlita kommunerna Genom förordningen (2007:1364) om Arbetsförmedlingens samarbete med kommuner om arbetsmarknadspolitiska program avser regeringen att tydliggöra förutsättningarna för att anordna arbetsmarknadspolitiska program på lokal nivå. Enligt förordningen får Arbetsförmedlingen ingå överenskommelser med kommuner om genomförande av 167Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen . 168Arbetsförmedlingen (2014a) s. 45. 169Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen, . GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION arbetsmarknadspolitiska program om inte är tillämplig, eller om någon lämplig leverantör inte har kunnat utses genom upphandling.170 Arbetsförmedlingen anser emellertid att det finns oklarheter i myndighetens handlingsutrymme i upphandlingsprocessen. För det första kan det enligt Arbetsförmedlingen vara oklart om den aktuella arbetsmarknadspolitiska insatsen omfattas av eller ej. För det andra anser man det oklart om och i så fall under vilka förutsättningar man kan tilldela en kommun ett kontrakt vid ett upphandlingsförfarande. Enligt har valt en mycket sträng tillämpning av EU-direktiven om upphandling vilket i vissa situationer leder till ett regelverk som inte är helt ändamålsenligt. Enligt myndigheten är det tveksamt om upphandlingsreglerna så som de är utformade i svensk lagstiftning är den mest ändamålsenliga lösningen för att tillhandahålla det som i sammanhanget kallas sociala eller andra särskilda tjänster och som bland annat innefattar arbetsmarknadspolitiska insatser. Arbetsförmedlingen lyfter bland annat fram följande för att belysa problembilden: Arbetsmarknadspolitiska tjänster är komplexa. De kräver hög grad av individanpassning, en aktiv medverkan av deltagaren och de kan utföras på många olika sätt. Tjänsternas komplexitet leder till att det är svårt att definiera, mäta och verifiera relevanta kvalitetskriterier. Mycket av det som är kvalitet i arbetsmarknadspolitiska tjänster uppstår dessutom som tjänsten utförs. ställer i praktiken höga krav på att upphandlande myndighet ska definiera, mäta och poängsätta kvalitet, och det helst innan tjänsten börjar utföras. begränsar i viss mån möjligheterna att bygga långsiktiga och strategiska partnerskap, vilket är en vanlig metod i privat sektor för att bemöta den typ av utmaningar som nämns ovan. Ramavtal får exempelvis inte vara längre än . De totala transaktionskostnaderna för att genomföra tjänster via upphandling tenderar inte sällan att underskattas. Bland annat eftersom det kan bli både svårt, dyrt och tidskrävande att följa upp. Brister i uppföljningen av upphandlade insatser Ett område som enligt granskningar varit problematiskt och i viss mån eftersatt är Arbetsförmedlingens uppföljning av upphandlade 1701 § förordningen (2007:1364) om Arbetsförmedlingens samarbete med kommuner om arbetsmarknadspolitiska program. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? tjänster.171 Upphandlingsavtalen reglerar vilka målgrupper som ska delta i insatserna och vad dessa ska innehålla, men i praktiken uppstår ofta problem. Arbetsförmedlarna får ägna mycket tid åt att kontrollera leverantörerna för att försöka säkerställa att de nyanlända får de tjänster som bekostats med statliga medel. Som exempel på bristande kvalitet kan nämnas utbildningsinsatser som huvudsakligen består av självstudier samt kartläggningsinsatser som inte tillför någon ny information.172 Etableringslotsarna, som Arbetsförmedlingen beslutat lägga ned, tydliggör bristerna i och betydelsen av en fungerande kvalitetssäkring och uppföljning.173 Av granskning framgick att Arbetsförmedlingen inte tillräckligt följde upp och kontrollerade leverantörer inom lotssystemet. Enligt var det också svårt att utestänga oseriösa lotsar. Arbetsförmedlingen har sett över sin leverantörsuppföljning med anledning av flera kritiska rapporter.174 fattade myndigheten beslut om en ny modell för leverantörsuppföljning. Modellen omfattar alla externt upphandlade leverantörer som tillhandahåller tjänster till arbetssökande.175 Enligt innebär modellen att myndigheten har blivit mer proaktiv som hanteringen av klagomål ska gå snabbare.176 Ett inslag i den nya modellen är systematiserade leverantörsdialoger på olika nivåer. Inom Arbetsförmedlingens marknadsområden finns så kallade leverantörsråd som ska tillvarata erfarenheter från dialogerna. modellen förväntas innebära en bättre anpassning av upphandlingen till lokala behov. ska också uppföljningen förbättras och på ett tydligare sätt knytas till de tjänster som upphandlats.177 Enligt ledning kan dock effekterna av vidtagna åtgärder ännu inte bedömas.178 171Riksrevisionen (2014:11) och (2014:14). 172Riksrevisionen (2014:11). 173Se Arbetsförmedlingen (2015d) Arbetsförmedlingen avslutar tjänsten etableringslots, Pressmeddelande . 174Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen, . För rapporter om Arbetsförmedlingen uppföljning, se till exempel SOU (2014:60) Det ska vara lätt att göra rätt – Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten; (2013:7), Valfrihetssystemet inom Arbetsförmedlingen 2013; Arbetsförmedlingen (2013b) Rapport om fördjupad granskning av kompletterande aktörer, . 175Arbetsförmedlingens (2015h) s. 98. 176Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen, . 177Intervju med företrädare för Arbetsförmedlingen, . 178Arbetsförmedlingen (2015h) s. 156. GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION Även har haft en lägre resursanvändning än den tilldelning som myndigheten har fått. För anslag inom utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet handlar det om som inte betalade ut för avsedda ändamål 2014.179 Motsvarande summa var knappt 379 miljoner kronor.180 fördelar ersättning till kommuner som erbjuder svenska för invandrare (sfi) för personer i anläggningsboende. Av de som avsattes för detta ändamål användes dock endast . Det beror enligt på att anslaget tillkom i ändring av regleringsbrev , vilket medförde att endast ett fåtal kommuner hann ansöka om ersättning 2014.181 I regeringens vårändringsbudget föreslå att ytterligare anslås för detta ändamål för 2015.182 fördelar även ersättning för hyreskostnader i syfte att underlätta för kommuner att ta emot personer från anläggningsboenden. betalade ut 2014. Motsvarande summa 2013 var av tilldelade 15 miljoner kronor.183 Anledningen till det låga anslagsutnyttjandet under bägge åren var att få kommuner ansökte om denna ersättning.184 Som visade i en granskning 2014 har denna ersättning haft liten effekt på mottagandet.185 Kommuner och landsting har rätt till särskild statlig ersättning för vissa kostnader för personer som har ansökt om eller beviljats uppehållstillstånd. Det är som beslutar om och betalar ut statsbidragen.186 Vissa ersättningar betalas ut utan ansökan medan kommuner och landsting behöver ansöka om vissa andra. 179Migrationsverket (2015e) s. 157. För utgiftsområde 8 Migration handlar det om som inte har använts för avsedda ändamål. Sammantaget för utgiftsområdena 8 och 13 var det som inte användes. Detta kan jämföras med som inte användes 2013. 180Migrationsverket (2014) Årsredovisning 2013. s. 134. 181Migrationsverket (2015e) s. 157. 182Pressmeddelande från , . 183Migrationsverket (2014) s. 134 och 145. 184Migrationsverket (2015e) s. 157 och 171. 185Riksrevisionen (2014:15) s. 105. 186Vilka ersättningar kommuner och landsting kan få regleras av förordning (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? En kommun som har en överenskommelse med i sitt län om mottagande av nyanlända får en årlig grundersättning (motsvarande fem prisbasbelopp). Ersättningen, som uppgår till 2015, ges för att kommunen ska kunna upprätthålla en basorganisation för flyktingmottagandet. Utöver detta får varje kommun, oavsett om kommunen träffat en överenskommelse, för varje mottagen nyanländ en schablonersättning som betalas ut . Ersättningen ska täcka kommunens initiala kostnader för mottagande och praktisk hjälp vid bosättning samt för bland annat utbildning i svenska för invandrare, samhällsorientering, tolk och vissa kostnader för ekonomiskt bistånd. Schablonbeloppet är för barn och vuxna till och med och för vuxna och äldre.187 4.4.1Ökade kostnader för mottagandet betalade ut till kommuner och landsting för mottagandet av nyanlända med beviljade uppehållstillstånd. Det är en ökning jämfört med . Drygt hälften av kostnaderna avser mottagandet av ensamkommande barn. Inkluderat asylsökande barn och vuxna uppgick de sammanlagda kostnaderna till nära 12,2 miljarder kronor.188 4.4.2 Prestationsbaserade ersättningar för ökat mottagande Som ett incitament för att stimulera kommunerna att ta emot fler nyanlända införde regeringen två nya former av ersättningar – prestationsbaserad ersättning för högt mottagande och prestationsbaserad ersättning efter anvisning (kvotflyktingar och personer anvisade från Migrationsverkets anläggningsboenden). Ersättningarna betalas ut till kommuner som tog emot fler nyanlända i förhållande till sin folkmängd än vad som motsvarar medianvärdet för ett sådant mottagande hos samtliga kommuner. De kommuner som kan få ersättning delas in i tre grupper. Den tredjedel som tog emot flest nyanlända i förhållande till sin folkmängd har rätt till per bosatt nyanländ under innevarande år, den tredjedel som tog emot näst flest har rätt till per nyanländ och den resterande tredjedelen har rätt till per bosatt nyanländ. De tre kommuner som hade högst andel nyanlända 2014 var , och Högsby.189 187Migrationsverket (2015a) Ersättning för personer med uppehållstillstånd som betalas ut till kommuner utan ansökan Ersattning-for-personer-med-tillstand-utan-ansokan.html (hämtad ). 188Migrationsverket (2015e) s. 56 och 157. 189Migrationsverket (2015a). GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION 4.4.3 Statsbidragen anses inte ge kommunerna kostnadstäckning Som visade i en granskning 2014 anser en majoritet av kommunerna att den statliga ersättningen i vissa delar inte täcker kostnaderna för mottagandet. bedömer inte heller att införandet av prestationsbaserade ersättningar innebär att de kommer att ta emot fler anvisade nyanlända. Ett särskilt problem anses vara glappet mellan de statliga ersättningssystemen; är vanligt att kommunerna får gå in med kompletterande försörjningsstöd i väntan på inskrivning i etableringsuppdraget.190 4.5Samverkan mellan stat och kommun Etableringen av nyanlända involverar en mängd aktörer – statliga, kommunala och privata aktörer samt aktörer från det civila samhället. För att nå etableringsreformens mål om en ändamålsenlig och snabb etablering av nyanlända krävs en väl utvecklad samverkan mellan samtliga dessa aktörer. 4.5.1Olika former av samverkan på lokal och regional nivå Arbetsförmedlingen har tagit initiativ till så kallade lokala överenskommelser (LÖK) som upprättas mellan Arbetsförmedlingen, kommunen och andra aktörer. Myndigheten är sammankallande och ansvarar för att den följs upp och revideras. Till stöd i arbetet finns ett särskilt framtaget metodstöd. På regional nivå kan motsvarande regionala överenskommelser (RÖK) upprättas mellan myndigheter och andra aktörer. , alternativt ett kommun- eller regionförbund, är sammankallande för dessa. Enligt etableringslagen har ett ansvar för att främja samverkan mellan berörda kommuner, myndigheter, företag och organisationer som anordnar aktiviteter för nyanlända. har emellertid inte något specifikt ansvar för att säkerställa att det finns en koppling mellan de lokala och regionala överenskommelserna. För att följa upp insatser och organisering på regional och lokal nivå genomför länsstyrelserna en enkät om mottagande och etablering av nyanlända (den så kallade ). I enkäten framgår att cirka två tredjedelar av kommunerna har en lokal överenskommelse.191 och kommunerna deltar , primärvården/och i störst utsträckning i det 190Riksrevisionen (2014:15) s. 118. Det så kallade glappet avser perioden från utskrivning från (dagersättning) till inskrivning hos Arbetsförmedlingen (etableringsersättning). 191Länsstyrelsen i (2015) Mottagande och etablering av nyanlända 2014 – Enkätundersökning riktad till samtliga kommuner, s. 11–13. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? lokala överenskommelsearbetet.192 För att främja kommunernas insatser för nyanlända fördelar länsstyrelserna på nationell nivå även så kallade § 37-medel för att bland annat skapa beredskap och kapacitet i kommunerna.193 Samverkan mellan berörda myndigheter sker på central nivå genom den så kallade samverkansdelegationen, vilken består av representanter från Arbetsförmedlingen, , , länsstyrelserna samt Kommuner och Landsting (SKL). Delegationen ska fungera som en bas för myndigheterna där man kan diskutera gemensamma policyfrågor . Under delegationen har även en rad arbetsgrupper bildats kring bland annat bosättning, ersättningar samt hälsofrågor. Slutgranskningen visar att en utmaning för att få till en bra samverkan är att hitta rätt organisatoriska ingångar till myndigheter och andra aktörer, skapa en gemensam målbild och få alla aktörer delaktiga i arbetet. Etableringsreformen har medfört en uppdelning av ansvaret mellan stat och kommun utifrån vem som står för individens försörjning . Nyanlända som deltar i aktiviteter enligt etableringsplanen hos Arbetsförmedlingen är berättigade till statlig etableringsersättning. Nyanlända som har lämnat etableringsreformen men som fortfarande inte är etablerade kan få aktivitetsersättning om de deltar i jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för ungdomar. För de nyanlända som står utan försörjning kan kommunen vid behov och efter prövning svara för försörjningsstöd. I enlighet med lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter bedriver en majoritet av landets kommuner någon form av verksamhet inom arbetsmarknadspolitikens område.194 Enligt socialtjänstlagen (2001:453) får kommunerna också begära att den som får försörjningsstöd ska delta i praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet om den enskilde inte har kunnat erbjudas någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd.195 Verksamheten kan bestå av olika typer av utbildningar, praktikplatser och subventionerade anställningar eller att kommunen arbetar aktivt mot olika arbetsgivare. En förklaring till att kommunerna bedriver sådan verksamhet kan vara att man inte anser att Arbetsförmedlingen är tillräckligt aktiv när det s. 29, diagram 2. 193Se förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. 194Lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter; Kommuner och Landsting (2011) Kommunerna och arbetsmarknadspolitiken. En redogörelse för aktuell lagstiftning och samverkansformer, s. 23–24. 195Se 4 kap 4 § socialtjänstlag (2001:453). GRANSKAR: ETABLERING OCH INTEGRATION gäller att matcha vissa grupper mot arbetsmarknaden. Det kan exempelvis gälla utrikes födda, ungdomar eller arbetssökande som står långt ifrån arbetsmarknaden.196 Ett exempel på en kommun som arbetat aktivt är som byggt upp kontakter med stora arbetsgivare i kommunen, till exempel och , i syfte att få dessa företag att anställa nyanlända. Kommunen har även arbetat aktivt med nystartsjobb inom den kommunala verksamheten samt inlett ett samarbete med en folkhögskola i regionen. En bidragande orsak till kommunernas engagemang i arbetsmarknadsfrågor är ekonomi. Utöver uteblivna skatteintäkter har vissa kommuner betydande utgifter för försörjningsstöd, vilket kan motsvara en stor post i kommunens budget. För kommunernas del är det ekonomiskt mest fördelaktigt om arbetslösa lyckas hitta egen försörjning men även en övergång till exempelvis Arbetsförmedlingens program innebär minskade utgifter för kommunen. En grundläggande tanke med etableringsreformen är att nyanlända snabbt ska få kontakt med arbetslivet. I synnerhet på mindre orter utgör kommunen generellt sett en mycket viktig aktör även i egenskap av arbetsgivare. Av granskningar framgår emellertid att nyanlända endast i begränsad omfattning anställs av eller får praktik i en kommun, även om stora variationer går att observera.197 I vissa fall avvaktar kommunen, eftersom man inte ser denna grupp som sitt ansvar förrän etableringsperioden och tiden med statlig ersättning inom garantierna är slut. I andra fall prioriterar kommunen att i första hand ta emot invånare med försörjningsstöd för praktik eller anställning, vilket kan medföra att det blir svårare för Arbetsförmedlingen att konkurrera om dessa platser. Detta riskerar därmed att motverka etableringsreformens intentioner där tidiga insatser framhålls som betydelsefulla för nyanländas etablering. Regelverket kring arbetsmarknadsinsatserna kan därtill verka begränsande. granskning av instegsjobb och nystartsjobb visar att kommunerna har tydliga incitament att välja nystartsjobb framför instegsjobb. Skälet till detta är att den anställda efter anställningsperiodens slut kvalificerar sig till statlig arbetslöshetsersättning i stället för att riskera att återgå till kommunalt försörjningsstöd.198 4.5.3Svårt att samverka på lika villkor Möjligheterna till en effektiv samverkan har i flera avseenden påverkats av den styrning genom marknadslösningar som etableringsreformen fört med sig. Gynnsamt för en väl fungerande lokal samverkan är att det finns 196Intervju med , ; intervju med kommun, . 197Riksrevisionen (2014:11) s. 92. 198Riksrevisionen (2013:17) s. 84. NYANLÄNDAS ETABLERING – ÄR STATENS INSATSER EFFEKTIVA? handlingsutrymme och beslutskapacitet finns för de lokala aktörerna att röra sig med. Samverkansrelationer kan därmed sägas vara horisontella, i den mening att de sker mellan parter som inte formellt lyder eller beslutar under eller över varandra. Etableringsreformen har däremot fört med en ny struktur av horisontella relationer, främst i formen av Arbetsförmedlingens upphandlade tjänster över vilka de lokala aktörerna äger ett mycket litet inflytande. Detta får som konsekvens att både formella och informella hinder skapas för att samordna insatserna. Även länsstyrelserna är en viktig aktör i samverkan mellan stat och kommun. Hur länsstyrelserna i praktiken genomför sitt samverkansuppdrag samt hur väl olika satsningar fallit ut varierar dock mellan olika län. Vanligen finns det olika forum för samverkan där företrädare på olika nivåer möts . Dock finns variationer mellan länen kring vilka aktörer som är representerade i arbetet och hur aktiva dessa har varit. En brist som framkommit i granskningar är att viktiga aktörer ibland inte finns representerade i de forum för samverkan som upprättats samt att de företrädare som skickas inte alltid har mandat att ingå överenskommelser.199 I intervjuer genomförda inom ramen för slutgranskningen uppger Arbetsförmedlingen att myndighetens lokala kontor ofta förväntas ta ett samordnande ansvar, men att myndighetens handläggare till följd av tids- och resursbrist inte alltid har kunnat prioritera detta.200 Att samverkan aktörer emellan innebär behov av resurser uppmärksammas även av i , som betonar att de så kallade § 37-medel som finns tillgängliga för kommuner att söka för att skapa beredskap och kapacitet i mottagandet både behöver förstärkas och kunna riktas mot andra frågor vid sidan om bosättning.201 4.6Det civila samhällets roll i integrationsarbetet Både riksdag och regering har framhållit vikten av att det civila samhället involveras i etableringen av nyanlända.