rfr · H30WRFR1 · 2015-10-13 00:00:00 — , T 2005 ”Objektivitetsprincipen” i , L (red): Offentlighetsrättsliga principer. , A, m.fl. 2012 Regeringsformen med kommentarer. Foyer, L 1997 ”och offentligheten” i Brobyggare – En vänbok till . : Nerenius & Santérus förlag. Halje, L 2002 ”Hur stor del av vår lagstiftning härrör från EU?” i Arvet från – reflektioner kring den svenska förvaltningsmodellen och EU, 2012:2op, : Sieps. Hefftler, C et al, red. 2015 The Palgrave Handbook of National Parliaments and Union. Hegeland, H 2006 Nationell EU-parlamentarism. arbete med EU- frågor. : Santerus Academic Press. Hirschfeldt, J 1999 ”Kommissioner och andra undersökande utredningar – en utflykt i gränsmarkerna mellan politik och juridik”, i till . : Iustus förlag. m.fl. 2012 Grundlagarna – Regeringsformen Successionsordningen Riksdagsordningen, 3 uppl., : juridik. , M 2005 1971–2002 – Enkammartiden – , . Lavin, R 2010 Viteslagstiftningen – en kommentar, 2 uppl., : juridik. Lerwall, L 2009 ”JO och 1 kap. 9 § regeringsformen” i JO – Lagarnas väktare. Nergelius, J 2014 Svensk statsrätt. , G och Ragnemalm, H 1980 grundlagar. Rapporter från 2008/09:RFR14 Konstitutionella kontrollfrågor. Rapporter från 2011/12:RFR6 Frågeinstituten som kontrollinstrument: En utvärdering. (volym 1 och 2). Schäder, G 2005 ”Regeringen styr riket och är ansvarig inför – något om skillnaden mellan konstitutionellt och politiskt ansvar” i till Hans Ragnemalm. : Juristförlaget i . Sejersted F 2002 Kontroll og konstitusjon: statsrettslige studier av kontrollvirksomhet. Sterzel, F 2009 Författning i utveckling. : Iustus förlag. Sterzel, F 2013 Finansmakten i författningen. : Iustus förlag. , H 2006 Allmän förvaltningsrätt. 23 uppl., : Liber. Tarschys, D 2002 Huru skall statsvercket styras – som arena för genomlysning och kontroll. Utredningar från 1995/96:URD2, seminarium : KU:s granskning – juridik eller politik? (red.) 2014 : juridik. I denna bilaga finns en orienterande överblick över frågor om kvardröjande förpliktelser. Vidare behandlas frågor om retroaktivitet samt vite och möjligheten till överklagande. Frågan om kvardröjande förpliktelser är relevant för diskussionen om skyldigheten för personer som lämnat sina uppdrag att medverka i granskning. Retroaktivitet aktualiseras om en eventuell reglering skulle avse personer som redan har lämnat sina uppdrag. Frågan om vite och möjligheten till överklagande är relevant för överväganden om bör ha rätt att förelägga vite för personer som inte hörsammar en inbjudan till utskottet. Det finns inte något formellt hinder mot att tar upp frågor som ligger en bit bakåt i tiden till granskning. Något som ter sig angeläget att granska från konstitutionell synpunkt kan bli känt först efter det att en beaktansvärd tid förflutit. I 2008/09:RFR14 Konstitutionella kontrollfrågor påpekas att utskottet knappast har dragit sig för att i sådana fall inleda en närmare undersökning. Den enda givna gränsen bakåt följer av att den nya regeringsformen började gälla 1974.188 I det följande undersöks i vilka sammanhang det förekommer att förpliktelser som sammanhänger med en tidigare anställning eller ett uppdrag kan göras gällande även efter att anställningen eller uppdraget upphört. Inom ramen för ett anställningsförhållande har såväl arbetsgivare som arbetstagare förpliktelser gentemot varandra.189 När anställningen upphör, upphör också de förpliktelser som parterna haft mot varandra under anställningen.190 Det finns dock undantag från denna regel - situationer då förpliktelser som sammanhänger med en anställning inte upphör, utan kvarstår även efter att anställningsavtalet har upphört. Sådana kvardröjande förpliktelser kan vara författningsreglerade eller följa av avtal som slutits mellan arbetsgivare och arbetstagare. Det tycks inte finnas några studier eller andra framställningar som behandlar denna företeelse på ett samlat sätt.191 De exempel på kvardröjande förpliktelser som ges här ska inte betraktas som uttömmande. Exemplen som ges berör olika yrkesgrupper, och förpliktelsernas innehåll skiljer sig åt. 188Rapport från 2008/09:RFR14 s. 42 f. 189Fahlbeck 2013 s. 127 f. 190Fahlbeck 2013 s. 142. 191Skriftliga uppgifter från , senior professor vid vid , , vice ordförande i och , professor i civilrätt vid . VISSA JURIDISKA FRÅGOR BILAGA 2 Frågor om ombudsmän och om vittnesplikt Enligt 13 kap. 6 § andra stycket regeringsformen är de myndigheter och personer som står under JO:s tillsyn skyldiga att på begäran lämna upplysningar och yttranden. Syftet med utredningsarbetet är att JO ska få ett sakligt underlag för sin prövning.192 En offentliganställd person som inte efterföljer JO:s begäran eller dröjer med att svara anses åsidosätta sin tjänsteplikt. Frågan uppkommer då om informationsskyldigheten gentemot JO kan göras gällande även efter det att en offentliganställd lämnat sin befattning. Vid kontakt med JO har det framkommit att så inte anses vara fallet; informationsskyldigheten anses inte kvarstå efter anställningens upphörande.193 I ett ärende då denna fråga aktualiserades gav JO en f.d. tjänsteman, som hade avslutat sin anställning vid den tid då utredningen genomfördes, möjlighet att yttra sig men anmodade inte personen att göra det. Uppgiftsskyldigheten till JO har med andra ord bedömts vara en förpliktelse som sammanhänger med anställningen och som upphör då anställningen avslutas. En sådan slutsats svarar mot regeringsformens lydelse. När det gäller att vittna i domstol – ett annat sammanhang när enskilda bidrar till en utredning genom att återge vad han eller hon erfarit i en viss situation – gäller en generell, lagstadgad skyldighet. föreskriver en allmän vittnesplikt.194 Eftersom denna förpliktelse gäller alla har det inte ansetts finnas behov av någon ytterligare reglering, t.ex. för särskilda yrkesgrupper.195 När exempelvis poliser kallas för att vittna om vad de erfarit i sin tjänsteutövning är den allmänna vittnesplikten tillämplig, likaså om en polis kallas som vittne efter det att han eller hon avslutat sin tjänstgöring inom polisväsendet. Skyldigheten att lämna uppgifter till JO är med andra ord kopplad till befattningen som offentliganställd, och den anses upphöra när anställningen tar slut. Vittnesplikten omfattar alla och den förutsätter inte någon viss anställning eller uppdrag. Ingen av skyldigheterna kan sägas vara av karaktären kvardröjande förpliktelse. 192Eka m.fl. 2012 s. 525. 193Skriftliga uppgifter från , föredragande ombudsmän. 194Enligt 36 kap. 1 § får var och en, som inte är part i målet, höras som vittne. I brottmål får dock målsäganden inte vittna. 195Skriftliga uppgifter av , chefsjurist vid . BILAGA 2 VISSA JURIDISKA FRÅGOR Ansvar för felaktigheter begångna under en tidigare anställning finns det regler om ansvar, straffrättsligt och disciplinärt, för offentligt anställda. Reglerna finns nu i lagen (1994:260) om offentlig anställning, , och i . Det straffrättsliga ansvarssystemet avser generellt sett allvarligare handlingar än de disciplinära. I har man samlat reglerna om disciplinansvar för de flesta statsanställda. Lagen gäller dock inte statsråden, ombudsmän, riksrevisorerna m.fl. och är endast delvis tillämplig i förhållande till Justitiekanslern och justitieråden.196 Ett författningsreglerat disciplinansvar saknas på den övriga arbetsmarknaden.197 De disciplinpåföljder som får meddelas med anledning av tjänsteförseelser enligt är varning och löneavdrag. Frågan om disciplinansvar prövas av den myndighet där arbetstagaren är anställd. I större myndigheter sker prövningen ofta i en personalansvarsnämnd. Ett exempel är . När det gäller högre chefer som generaldirektörer och överdirektörer är det i stället som beslutar i frågor om disciplinansvar. Kan då disciplinpåföljder bli aktuella om den anställde har avslutat sin anställning? Enligt 19 § första stycket får disciplinpåföljd inte meddelas efter det att arbetstagarens anställning har upphört eller uppsägning har ägt rum. I förarbetena anges att i och med att ett anställningsförhållande är upplöst eller uppsägning ägt rum finns det i allmänhet inte längre några skäl för arbetsgivaren att ingripa.198 Detta gäller emellertid enligt andra stycket inte om arbetstagaren övergår från en myndighet till en annan inom domstolsväsendet, inom åklagarväsendet eller mellan och Säkerhetspolisen. En övergång från till Säkerhetspolisen eller tvärtom medför alltså inte att möjligheten att utkräva disciplinansvar bortfaller.199 De bestämmelser om disciplinansvar som finns i är inte tillämpliga för vissa yrkesgrupper. Hit hör de som kan meddelas disciplinpåföljd enligt lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m., för förseelser som omfattas av den lagen. Lagen tillämpas på anställd personal i krigstid och under internationella militära insatser och för Försvarsmaktens icke anställda personal oavsett om det är fredstid eller krigstid. Enligt får någon disciplinpåföljd inte meddelas sedan arbetstagaren slutat sin anställning. I motsats till detta gäller enligt den nu aktuella lagen att ”den som lagen inte längre gäller 196Se 3 § . 197För de kommunalt anställda gäller emellertid ett kollektivavtalsreglerat disciplinansvar som i stort sett är identiskt med LOA:s. Den privata sektorn har kollektivavtal om disciplinansvar bara på något eller några avtalsområden. 1993/94:65 s. 87. 2013/14:110 s. 593 f. VISSA JURIDISKA FRÅGOR BILAGA 2 för får med tillämpning av lagen åläggas disciplinpåföljd och ersättningsskyldighet för förfarande då lagen gällde för honom eller henne.” I förarbetena anförs att det måste anses nödvändigt att det i ett militärt disciplinsystem för värnpliktiga m.fl. finns en möjlighet för myndigheten att besluta om disciplinansvar även sedan vederbörande ryckt ut.200 Särskilda ansvarssystem är tillämpliga för yrkesgrupper med yrkeslegitimation, som läkare, psykologer, barnmorskor, veterinärer och lärare. Då en legitimerad person har visat sig vara olämplig att utöva yrket kan särskilda ansvarsnämnder pröva om det finns grund för att återkalla legitimationen.201 Eftersom det är frågan om lämplighet att utöva yrket som står i fokus vid en sådan prövning så utgör den omständigheten att den legitimerade har avslutat den anställning där lämpligheten att utöva yrket ifrågasattes inget hinder mot en återkallelse av legitimationen.202 Det straffrättsliga ansvaret för offentligt anställda framgår av 20 kap. 1 § . Enligt bestämmelsens första stycke ska den som vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosatt vad som gäller för uppgiften dömas för tjänstefel. Den omständigheten att anställningen har upphört saknar betydelse vid prövningen av om en straffbar gärning begåtts, men detta kan få betydelse vid bestämningen av påföljd. Liksom i fråga om andra brottsbestämmelser begränsas tillämpningen tidsmässigt av de allmänna reglerna om preskription (i detta fall ).203 Skyldighet att bevara handlingar Legitimerad personal inom hälso- och sjukvården har en skyldighet att föra patientjournal.204 Den som har drivit enskild verksamhet och upphör med det har även fortsättningsvis ett ansvar för att patientjournalerna tas om hand på ett sådant sätt att obehöriga inte kan få del av uppgifter om patienterna. Den tidigare vårdgivaren ska också även i fortsättningen pröva patienters och närståendes begäran om att få ta del av patientjournalerna. En journalhandling ska sparas efter det att den sista uppgiften fördes in i handlingen.205 Enligt bokföringslagen (2006:874) gäller att viss räkenskapsinformation ska bevaras och förvaras av sju år.206 I enskild näringsverksamhet är det alltid den fysiska personen som är ansvarig för arkiveringen av företagets räkenskapsinformation, utrustning och system.207 Om verksamheten 200NJA II 1986 s. 309. 201Se 8 kap. 3 § patientsäkerhetslagen (2010:659) och 27 kap. 4 § skollagen (2010:800). 202Uppgiften har stämts av med , respektive med vid Skolinspektionen. 20335 kap. 1 § . 2043 kap. patientdatalagen (2008:355). 2053 kap. 17 § patientdatalagen. 2064 kap. 1 § 3 bokföringslagen. 207Bokföringsnämndens vägledning, Bokföring, från . BILAGA 2 VISSA JURIDISKA FRÅGOR överlåts behåller den fysiska personen arkiveringsskyldigheten. kenskapsinformationen ändå till förvärvaren måste det i avtal säkerställas att överlåtaren även i fortsättningen kan fullgöra sina skyldigheter mot externa Överlåtaren kan inte avtala bort ansvaret för arkiveringen. näringsverksamheten kvarstår arkiveringsskyldigheten för räkenskapsinfor- mationen, utrustning och system arkiveringstiden ut. Sammanfattningsvis kan en enskild näringsidkare i vissa fall ha en kvar- dröjande förpliktelse att bevara information i enlighet med vad lagen kräver, även efter att yrkesverksamheten har överlåtits eller upphört. mer en generell föreskrift som gäller alla än en kvardröjande förpliktelse mel- lan enskilda eller i förhållandet mellan det allmänna och vissa enskilda. Förbud mot att röja eller använda sig av uppgifter från tidigare anställning Inom den offentliga sektorn – offentlighets- och sekretesslagen Offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL) innehåller regler om förbud att lämna ut allmänna handlingar och om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet.208 Förbudet riktar sig bl.a. mot personer som under anställning hos en myndighet fått kännedom om sådana uppgifter.209 De sekretessregler som omfattas av OSL rör ett flertal områden inom den offentliga sektorn, exempelvis inom hälso- och sjukvård, skolväsendet, polis- och domstolsväsendet m.m. I de flesta sekretessbestämmelser begränsas den tid som sekretess för en uppgift i en allmän handling högst kan gälla.210 Sekretesstidens längd varierar beroende på vilket skyddsintresse som har föranlett sekretessen. När det t.ex. gäller skyddet för enskildas personliga förhållanden är sekretesstiden i regel femtio eller . Handlingar som avser enskildas eller det allmännas ekonomiska förhållanden kan dock i allmänhet hållas hemliga i högst . Detta innebär att tystnadsplikten normalt kvarstår när den anställning eller det uppdrag inom vars ram den sekretessbelagda informationen erhållits upphör.211 Det gäller oavsett om en person avgår med pension eller övergår till annan tjänst. En befattningshavare är således skyldig att iaktta sekretess också sedan han eller hon har lämnat sin befattning.212 I 20 kap. 3 § finns bestämmelser om ansvar för den som bryter mot en lagstadgad tystnadsplikt. Bestämmelsen riktar sig till alla som bryter 2081 kap. 1 § OSL. 2092 kap. 1 § OSL. 210Lenberg, E, m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (, Zeteo) kommentaren till 7 kap. 5 §. 211Lenberg, E, m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (, Zeteo) kommentaren till 2 kap. 1 §. Se också Fahlbeck 2013 s. 229. 212Lenberg, E, m.fl., Offentlighets- och sekretesslagen (, Zeteo) kommentaren till 2 kap. 1 §. VISSA JURIDISKA FRÅGOR BILAGA 2 mot lagstadgad tystnadsplikt, privatperson eller offentlig funktionär. Böter eller fängelse i högst kan utdömas. Det övervägande antalet lagar med straffsanktionerad tystnadsplikt hänvisar till denna bestämmelse.213 På den privata arbetsmarknaden – sekretessklausuler Regleringen i OSL avser ”det allmänna” men inte samhället i övrigt. För privatanställda finns inte någon motsvarighet till OSL, men för vissa grupper gäller ändå lagfästa tystnadsplikter. Några exempel är tystnadsplikt för privatpraktiserande läkare214 och för personer som är verksamma inom enskilt bedriven skolverksamhet.215 Av de aktuella bestämmelserna framgår uttryckligen att tystnadsplikten kvarstår även efter att personen i fråga slutat sin yrkesutövning. Vid åsidosättande av reglerna kommer ansvar enligt bestämmelse om brott mot tystnadsplikt i fråga. Det flesta privatanställda omfattas inte av någon lagfäst generell tystnadsplikt. Som en del av den allmänna lojalitetsplikt som åligger arbetstagare gäller dock ett förbud mot att avslöja något som är ägnat att skada arbetsgivaren.216 När anställningen avslutas upphör i princip även arbetstagarens lojalitetsplikt mot arbetsgivaren. Genom avtal kan skyldigheten att iaktta tystnadsplikt dock utsträckas till att gälla även efter det att anställningen har upphört.217 En sekretessklausul innebär att arbetstagaren även efter avslutad anställning har tystnadsplikt beträffande vissa förhållanden som rör arbetsgivaren. Sekretessklausuler förekommer vanligtvis tillsammans med regler om förbud mot konkurrens (mer om detta längre fram). Det finns inga lagregler som anger vad en sekretessklausul får innehålla. Utgångspunkten är att avtalsfrihet råder och att de begränsningar som finns framgår av avtalslagen.218 Bestämmelsen i 20 kap. 3 § avser brott mot lagstadgad tystnadsplikt. Brott mot avtalad tystnadsplikt är inte någon straffbelagd gärning. Däremot kan civilrättsliga sanktioner i form av skadeståndsskyldighet m.m. komma i fråga då skyldigheten eftersätts i dessa fall.219 Förbud mot att utnyttja eller röja företagshemligheter finns en särskild lag om skydd för företagshemligheter.220 För den som är arbetstagare innebär lagen ett rättsligt ansvar för hantering av arbetsgivarens företagshemligheter som han eller hon fått del av i tjänsten. Med begreppet företagshemlighet avses information om affärs- eller driftsförhållanden i en näringsidkares rörelse som näringsidkaren håller hemlig och vars rö- 213Fahlbeck 2013 s. 229. 214Se 6 kap. 12–14 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 215Se 29 kap. 14 § skollagen (2010:800). 216SOU 2008:63 s. 197. 217Inom det offentliga gäller i motsats till detta att avtal om tystnadsplikt mellan offentliganställda och deras arbetsgivare inte har någon verkan för tystnadspliktens omfattning 218Lag (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. 219Nilsson, G, (Karnov), kommentaren till 20 kap. 3 §. 220Lag (1990:409) om skydd för företagshemligheter. BILAGA 2 VISSA JURIDISKA FRÅGOR jande är ägnat att medföra skada för honom eller henne i konkurrenshänse- Kommersiella uppgifter om enskilda affärshändelser är ett exempel, men information som marknadsundersökningar, marknadsplanering och prissätt- En arbetstagare som utnyttjar eller röjer företagshemligheter kan enligt la- gen under vissa omständigheter bli skadeståndspliktig för de skador som upp- kommer genom agerandet. Arbetstagarens skadeståndsskyldighet är dock be- gränsad efter det att anställningen har avslutats. Om en företagshemlighet röjs eller utnyttjas efter det att anställningen upphört gäller skadeståndsansvar end- ast om det finns synnerliga skäl. I praxis har arbetstagare ådragit sig skade- ståndsansvar då de lämnat sin anställning för att i egen verksamhet eller hos en ny arbetsgivare utnyttja företagshemligheter som de tagit med sig från den tidigare arbetsgivaren.222 Ansvaret för hanteringen av den tidigare arbetsgiva- rens företagshemligheter kvarstod med andra ord efter att anställningen hade I fråga om företagshemligheter finns således en kvardröjande för- pliktelse grundad på lag. Bestämmelsen i 10 kap. 7 § om ansvar för trolöshet mot hu- vudman ingår i skyddet av företagshemligheter. Flera förutsättningar ska dock vara uppfyllda för att ansvar ska kunna utkrävas enligt den bestämmelsen. ska vara fråga om en person som har haft en förtroendeställning som denne har missbrukat, exempelvis genom att röja företagshemlig information, vilket har lett till skada för huvudmannen. Personkretsen är relativt snäv; det rör sig om företagsledningen och andra i ledande ställning. Straffet för trolöshet mot huvudman är fängelse i högst . Förbud mot att handla på grundval av insiderinformation Lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument reglerar bl.a. insiderbrott. Insiderinformation är information om en omständighet som inte är offentliggjord eller allmänt känd och som har till syfte att väsentligt påverka priset på finansiella instrument. utnyttjar någon insiderinformation genom att exempelvis sälja eller köpa vär- depapper eller genom att råda någon annan att sälja eller köpa värdepapper innan informationen hunnit komma ut och påverka kursen. var brottsbestämmelsen begränsad på så sätt att den enbart avsåg ”den som har anställning, uppdrag eller annan befattning som normalt innebär att han eller hon får kännedom om omständigheter som har betydelse för kur- sen på finansiella instrument”. När den nu gällande lagstiftningen infördes slo- pades denna begränsning.223 Principen är att ingen får handla på grund- val av insiderinformation. 1987/88:155 s. 35. 1987/88:155 s. 46. Se även Wainikka 2010 s. 50 f. I AD 1998 nr 80 ansågs synnerliga skäl vara för handen. 223Lagen (2005:377) om marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument. VISSA JURIDISKA FRÅGOR BILAGA 2 För insiderbrott av normalgraden är påföljden fängelse i högst , för grovt insiderbrott fängelse i lägst och högst och för insiderförseelse böter eller fängelse . Begränsningar i möjligheten att ta ny anställning När det gäller offentliganställda är det endast en grupp som omfattas av lagstadgade begränsningar i samband med övergång från en befattning till en annan. Detta gäller f.d. direktionsledamöter i . efter att anställningen upphört är dessa förhindrade att bl.a. vara ledamot eller suppleant i styrelsen för en bank eller annat företag som står under tillsyn.224 Anledningen till att denna karenstid infördes är att ledamöter i direktionen genom sin ställning får kunskap i frågor som är av stor betydelse för vissa verksamheter i framför allt det privata näringslivet, t.ex. banksektorn.225 I förarbetena framhålls också att det kan uppfattas som allmänt stötande om en ledamot av direktion omgående kan övergå till en ledande befattning i en annan verksamhet. Frågan om det finns ett behov av ytterligare regleringar har varit omdiskuterad, t.ex. när det gäller övergångar mellan offentlig och privat sektor. I har behovet av karantänsregler aktualiserats bl.a. i samband med att statsråd lämnat regeringen för att övergå till arbete inom näringslivet.226 När ett statsråd lämnar sitt uppdrag är de allmänna bestämmelserna om insiderbrott och tystnadsplikt enligt OSL tillämpliga, liksom lagstiftningen till skydd för företagshemligheter. Genom konkurrensklausuler begränsas arbetstagarens möjligheter att ta anställning hos en konkurrent eller att själv bedriva konkurrerande verksamhet.227 En konkurrensklausul har till syfte att skydda företagshemligheter och företagsspecifikt kunnande efter anställningens upphörande. Konkurrensklausuler är oftast förenade med ett avtalsvite, i händelse av brott mot konkurrensförbudet. Möjligheten att avtala om konkurrensklausuler begränsas framför allt av 38 § avtalslagen. En arbetstagare är enligt denna paragraf inte bunden av en utfästelse att inte bedriva konkurrerande verksamhet om utfästelsen sträcker sig längre än vad som kan anses skäligt. Bindningstiden kan variera. I den överenskommelse som ingåtts av vissa av arbetsmarknadens parter om an- 2243 kap. 1 § lagen (1988:1385) om riksbank. 1997/98:40 s. 72 f. 2002/03:KU30, se även motionerna 2004/05:K389, 2006/07:K334, 2007/08:K278 och 2009/10:K364. 227SOU 2008:63 s. 197 f. BILAGA 2 VISSA JURIDISKA FRÅGOR vändning av konkurrensklausuler i tjänsteavtal anges att bindningstiden nor- malt inte bör överstiga . Konkurrensklausuler som hållit sig inom ramen för denna överenskommelse har godtagits i praxis.228 Avtal om lång uppsägningstid Ett alternativ till konkurrensklausuler är att utvidga uppsägningstiden genom ningen och därmed lojalitetsplikten och det förbud mot att bedriva konkurrens som ingår däri. ska arbetstagaren ha full lön, vilket innebär att priset för konkurrensbefrielsen kan bli högt. Det förekommer även s.k. värvningsklausuler som syftar till att hindra förut- varande arbetstagare att locka med sig arbetskamrater till en egen verksamhet eller ny arbetsgivare.230 En sådan klausul kan också innefatta ett förbud mot att värva arbetsgivarens kunder. En skillnad mot konkurrensklausuler är att arbetstagaren inte underkastas något förbud att konkurrera med den tidigare