rfr · H20WRFR7 · 2015-03-26 00:00:00 — är alla sammanfogade i programmets utveckling [...] Skiftet har skett, för våran del. Alla ska forska. Adjunkter har vi inte kvar här, om [...] Hade inte det här hänt, den här reformen, så hade vi inte vart här, utan då hade vi levt vidare med att adjunkter undervisar, och forskare, dom bara forskar. Det ökade fokus i miljöerna på att sörja för att inga examensuppgifter ska godkännas som inte når upp till minimistandarderna för kvalitet kan på kort sikt förväntas leda till att fler studerande kommer att få problem med att komma i mål med sin avslutande uppgift. Vi har blitt mycket mer noggranna med just det här med examinationen av examensarbetet, och lagt om dom processerna. [...] Och det har inneburit att kraven har höjts. Och därför kan det mycket väl vara så att vi har flera 4 AUTONOMI OCH KVALITET BETRAKTAT AV UTBILDNINGARNAS AKTÖRER studenter som har påbörjat att skriva sina uppsatser, men dom har inte nått upp till kraven . En ytterligare effekt av kvalitetsreformens utbildningsutvärderingar är att det har skett ett omfattande dokumentationsarbete i miljöerna. Detta ger en bättre försäkring mot sårbarheter i samband med personalbyte. Personal byts ju ut, och såna saker, då är det ju bra att det finns dokument för dom som kommer efter ... vi som har jobbat ihop jättelänge, vi vet ju, underförstått, att det ligger där och är där, sen kan det ju komma nån ny in och driva kursen, och är det inte då tydliga dokument, då kan ju den sätta sin egen lilla prägel på kursen, och då kanske vi har tappat nåt moment som ... förut var det i den kursen. En negativ effekt av kvalitetsutvärderingarna verkar vara en utbredd utvärderingströtthet, som har förorsakats av detta och tidigare kvalitetssäkringssystem samt en rad interna uppföljningar och förändringsprocesser. Det som kanske inte har varit fullt ut positivt är den effekten, att [...] utvärderingar stjäl en massa energi. Man blir så upptagen av utvärderingar, att man nästan helt glömmer det, man egentligen skulle [...] fokuset riktas mot examensresultaten snarare än på undervisning och lärande. behöver man lugn och ro, så att de initiativ som har sjösatts kan hinna få effekt, innan det kommer något nytt som ska mätas, utvärderas och följas upp, anser medarbetarna. Den upplevda oklarheten i fråga om hur man specifikt skulle hantera kvalitetsreformens kvalitetsutvärderingssystem har öppnat för olika försök att avläsa en bakomliggande oskriven mening eller ett särskilt strategiskt tillvägagångssätt i systemet, som skulle kunna säkra en positiv bedömning. En medarbetare ger uttryck för att man började kunna se en tendens på utbildningarna mot att fokusera på några enskilda delar i de allmänna formuleringarna av examensmålen, nämligen: ”Detta med etiska aspekterna ... inom givna tidsramar ... och plagiat.” Således kan det finnas en risk för att framtagandet av självvärderingar liksom de konkreta förändringsåtgärderna på utbildningarna blir partiella lösningar som inte integreras reellt med utbildningens övriga innehåll, eftersom man tror att man har kommit på några genvägar till framgång i systemet och helt enkelt försöker ”klistra på” det som man tror att systemet är intresserat av, t.ex. genom att lägga till en kurs i vetenskapsteori eller genom att be de studerande att bifoga en vetenskaplig artikel i referenslistan till sitt avslutande examensarbete. Kvalitetsutvärderingarna av landets högre utbildningar har satt spår i sättet på vilket man talar om kvalitet på de nio utbildningarna. Den terminologi som kvalitetsreformen och det kvalitetsutvärderingssystem som den för med sig präglas av tycks ha smittat av sig på kvalitetsdiskursen inom lärosätena. Kvalitetstermen utlöser nästan reflexartat en hänvisning till den specifika ordalydelsen i flera av de lagstadgade examensmålen för de specifika utbildningarna, och de utbildningsansvariga är mycket medvetna om intentionen att högsko- 4 AUTONOMI OCH KVALITET BETRAKTAT AV UTBILDNINGARNAS AKTÖRER leutbildningar ska utformas med dessa intentioner för lärandemålen för ögonen. En medarbetare ser således sitt eget förhållningssätt i kvalitetsfrågan som tätt sammanflätad med den allmänna utvecklingen i kvalitetsdiskursen: Jag tror jag har blivit väldigt påverkad av dom här diskussionerna och det här sättet att tänka. Men det är svårt för mig att säga vad som har kommit först ... Jag har ju känt mig väldigt samstämmig med det här nya sättet att tänka kring kvalitet, va. Jag har tyckt att det här är ett väldigt vettigt sätt att tänka – att det handlar om måluppfyllelse, att man säkrar att man har uppnått målen ... Men, självklart har jag säkert blivit påverkad också av att systemet ser ut på det sättet , och det är också nåt man får acceptera ... (Medarbetare) Kvalitetsutvärderingsmodellen verkar ha färgat tolkningsramen för kvalitetsbegreppet hos den vetenskapliga personalen genom att i stor utsträckning ha präglat åtminstone de lärosätesinterna intressenternas användning av termen utbildningskvalitet. 4.4 Vad är kvalitet (också)? I detta kapitel presenteras en rad mönster i de olika intressentgruppernas förståelse av vad bra högre utbildning innebär. Med ett enda undantag har alla som bidragit till undersökningen bland både studerande, alumner, avnämare och anställda inom sektorn tagit de lagstadgade examensmålen för givna som en gällande indikator för utbildningsmässig kvalitet. Så när som på en enda informant, som var kritisk mot viktningen mellan de yrkesorienterade, praktiska färdigheterna och de akademiska kvalifikationerna i beskrivningen av målen för en specifik utbildning, är det ingen som har ifrågasatt om de uppställda examensmålen som ligger till grund för kvalitetsutvärderingarna är täckande för kvaliteten i den specifika utbildningskontexten. Det verkar alltså inte i de nio specifika miljöerna finnas några större invändningar mot den bakomliggande premissen om att det är meningsfullt att ställa upp sådana här generella kvalitetsmål för en högre utbildning på en viss nivå inom ett visst område. Det förekom inte heller någon större kritik av de specifika formuleringarna av examensmålen. I det fortsatta samtalet om värderingar och kvaliteter inom detta specifika fält utkristalliserades dock en del väsentliga kompletterande uppfattningar av vad kvalitet (också) verkar innebära för de olika aktörerna kopplat till utbildningarna. Även om en viss självselektion hos det specifika urvalet av studerande i delundersökningens nio miljöer gör sig gällande, är det värt att notera att det spelar stor roll för de studerande att det inte ska ställas för låga krav på dem. Man är ju här för att lära sig, och gör man inte det så är det ju i onödan. De studerande och alumnerna är mycket medvetna om att de är där för att lära sig något, och det kan deras lärosäte gott kräva av dem, vilket nedanstående dialog mellan två studerande vittnar om. 4 AUTONOMI OCH KVALITET BETRAKTAT AV UTBILDNINGARNAS AKTÖRER Informant 1: Nån svaghet, kan jag tycka, litegrann, är, men det tror jag är ganska genomgående för universitetsutbildningar, att ... vissa kurser känns inte som att dom tar av min tid, vilket dom ska göra. Det ska vara en 40-timmars arbetsvecka, och det tycker jag inte alltid att det är. Informant 2: Nej, jag kan hålla med. Informant 1: Utan, jag känner att jag hade mycket väl kunnat haft ett extrajobb, eller jag kunde ha, liksom, gjort nånting annat med . Så jag kan tycka att dom skulle kunna ställa lite högre krav, i vissa kurser. [xx-ämnet, red.] Intressant område, men kraven är inte lika höga. Och det märkte man även på tentan. Det brukar alltid vara nån som kuggar, men det var inte en enda som gjorde det på den tentan. Informant 1: Nej. Informant 2: Det var ju skönt det (skratt). Man vill ju inte att ens kursare ska kugga, absolut inte. Men, man märkte det, lite det, i förhållande till [ett annat ämne, red.] tentorna till exempel, att där kuggade kanske hälften första tentan i klassen. Så att, det är lite skillnad i kraven, helt enkelt. Och nivån på det. De studerande och alumnerna fäster sig ofta vid specifika lärare eller specifika kurser som de har positiva eller negativa erfarenheter av, och sätter upp dem som standard för bra respektive mindre bra utbildningspraxis. Det var många redovisningar, speciellt i en kurs ... vi fick ha redovisningar , och då skulle i princip två elever hålla i hela lektionen, lära ut om en helt ny sak, och så skulle hela klassen efteråt hålla i diskussionen, så läraren satt ju i princip bara och lyssnade medan vi höll igång hela grejen, visst det var lite svårt i början, men, och sen kanske man var lite irriterad i början med, varför skulle jag hålla i hela lektionen och sånt där, det är ju redan jättemycket läxor, men i efterhand så vet man att det gjorde en mycket bra, att man fick testa på det också. Att prata inför folk, och man fick liksom öva in det för man behöver ju det sen då man kommer ut i arbetslivet. Jag tycker det är jätteviktigt ... Om jag inte får tillräckligt med feedback så ... hur ska jag kunna bli bättre då? Jag behöver veta vad det är som jag gör bra, och jag behöver veta vad det är som jag inte gör bra, så att nästa gång jag gör nåt kan jag göra det bättre. Alltså, formativt, jag vill bli formativt bedömd, helt enkelt. En återkommande avgörande faktor för de studerandes och alumnernas upplevda utbyte och kvalitetsuppfattning av sin utbildning har att göra med dem som undervisar. Lärarnas engagemang och kompetens verkar liksom pedagogiska färdigheter vara viktiga. Det som jag har upplevt vara väldigt, väldigt, värdefullt, det har varit att ha haft lärare som har varit, bra lärare skulle jag vilja säga, som har varit insatta, bra pedagogiska, och jamen, bra lärare är nog det jag vill säga särskilt. 4 AUTONOMI OCH KVALITET BETRAKTAT AV UTBILDNINGARNAS AKTÖRER På flera av utbildningarna upplever de studerande och alumnerna dessutom en tät kontakt med lärarna som väsentlig för sitt utbyte av undervisningen. De studerande har ett övergripande fokus på att bli attraktiva i ett arbetsmarknadsperspektiv. Det ger utslag i att de studerande som inte är inskrivna på en yrkesutbildning efterfrågar en tätare koppling till arbetspraktik, gärna i form av praktikperioder, som många efterfrågar, och också genom en starkare målinriktning av utbildningsutbudet alltefter arbetsmarknadens behov. Det viktigaste är ju då att man kollar efter behovet ute i samhället ... och att man utformar utbildningen efter det också ... du kan ju lära dig nånting, men om du inte har nån nytta av det när du kommer ut i arbetslivet så är det ju lite… du behöver ju det inte. Så jag tror att skolorna kanske borde ha mer... [...] Jag tror att det kanske också skulle vara bättre ifall de hade mera kontakt med arbetsplatserna, [ev. viss typ av arbetsplatser, red.] ute i samhället, med olika verksamheter, för att kolla vad det är som efterfrågas utifrån det. Och så applicera det på utbildningarna och sen utveckla utbildningarna efter efterfrågan. Dock verkar det också finnas förståelse för betydelsen av de allmänna kompetenser som den högre utbildningen ger. Till exempel påpekar alla typer av intressenter att det är väsentligt för kvaliteten på en högre utbildning att den också bidrar till de studerandes personliga utveckling och uppövning av t.ex. förmedlingsmässiga kompetenser, och just allmänna kompetenser verkar enligt avnämarrepresentanterna vara något av det som efterfrågas på arbetsplatserna . Helt oberoende av avnämarnas mycket olikartade ämnesmässiga arbetsområden rådde det en bred enighet om att den högre utbildningen bara kan ge de färdigutbildade vissa grundläggande kompetenser. Att anställa en nyutbildad innebär en mer specifik upplärning på den aktuella arbetsplatsen. Från avnämarperspektivet riktade man fokus på att erfarenhet – hur eftertraktat det än må vara – är ett orimligt krav att ställa på en nyutbildad. I stället kom avnämarrepresentanterna i fokusgruppen om det rättsvetenskapliga masterprogrammet fram till att en av de saker som de efterfrågar hos de nyutbildade handlar om att ha en känsla för vad det vill säga att vara på en arbetsplats. En viss förväntningsavstämning mellan de studerande och arbetsmarknaden är något som avnämarna upplever som väsentligt. Avnämarna på det ingenjörstekniska området efterfrågar gedigna baskunskaper, för även om det finns kalkylprogram ska en högskoleingenjör alltså kunna sin matematik. Hos de anställda internt inom de nio olika högskolemiljöerna tillfogar man ytterligare några nyanser till kvalitetsbegreppet. En av de fyra kvalitetsansvariga påpekar att det inte är oväsentligt hur de studerandes återkopplingar ser ut. Man ser det som ett av flera relevanta kvalitetskriterier att de studerande gärna ska uppleva att de får ett utbyte av sin utbildning. En utbildningsansvarig anser också att det ska vara fokus på genomströmning på utbildningarna och ser det inte som uteslutande de studerandes ansvar att klara sig igenom en utbildning. Samma utbildningsansvariga poängterar också hur väsentligt det är för utbildningskvaliteten att det finns en kollektiv, 4 AUTONOMI OCH KVALITET BETRAKTAT AV UTBILDNINGARNAS AKTÖRER kollegial uppbackning och ett kollektivt engagemang inom lärarkollegiet i fråga om kvalitetsutveckling av utbildningen. Frågorna om forskningsanknytning och anställningsbarhet verkar i viss mån vara en vattendelare internt inom utbildningsmiljöerna. På alla de tre lärosätena finns exempel på medarbetare som inte är anhängare av ett alltför tungt fokus på vetenskaplighet och akademiska dygder, liksom exempel på medarbetare som är skeptiska till ett alltför snävt fokus på ”anställningsbarhet”. Balansen är jätteviktig här. Vi är inte hemma där . Denna rapport presenterar resultaten av fokusgruppundersökningar och individuella intervjuer om implementeringen och effekterna av kvalitetsreformen och autonomireformen med avnämare, alumner, studerande, utbildningsansvariga och kvalitetsansvariga i relation till nio unika utbildningsmiljöer. I detta kapitel sammanfattas de olika aktörernas perspektiv på koncepten kvalitet och autonomi samt på kvalitets- och autonomireformerna, och därefter sammanfattas en rad generella tendenser. 5.1 Reformerna och de olika aktörerna i utbildningsmiljöerna I detta kapitel specificeras de olika aktörsgruppernas bidrag till de resultat som kommit fram i delundersökningens första fas. 5.1.1 Studerandes och alumners perspektiv De studerande och alumnerna behandlas tillsammans, eftersom det till viss grad finns en faktisk överlappning mellan dessa båda grupper och eftersom det inte verkar finnas några systematiska skillnader mellan de båda gruppernas perspektiv. I allmänhet känner varken studerande eller alumner till autonomireformen, och det är bara sällan som de känner till kvalitetsreformen, även de som har bidragit till studentintervjuer i samband med en specifik utbildningsutvärdering. Oavsett vilket kvalitetsomdöme deras utbildning har fått, är det bara ett fåtal av de studerande och ingen av alumnerna som kan komma på att de har hört talas om omdömet. Alumner och studerande tycker att det är viktigt att högskoleutbildningen ställer krav på dem. De förväntar sig att de genom att gå utbildningen kan uppnå verkliga kvalifikationer. Det specifika lärandeutbytet, som framhävs som avgörande för de nio utbildningarnas kvalitet, varierar mellan de olika utbildningarna, men det finns dock betydliga överlappningar som har att göra med en rad allmänna kompetenser och de studerandes personliga utveckling. För att de studerande ska kunna bli skickliga inom sitt område och uppleva att utbildningen håller hög kvalitet anger de att det i synnerhet krävs mycket av lärarna. Det är gemensamt för alumner och studerande från alla de tre lärosätena att läraren spelar en väsentlig roll för lärandeutbytet. Olika lärarkarakteristika hålls fram som väsentliga, bl.a. engagemang, kontakt och pedagogik. Det är vidare ett återkommande kännetecken för alumner och studerande att de gärna vill framstå som attraktiva på arbetsmarknaden efter avslutad utbildning. En del skulle ha önskat sig en tätare koppling mellan utbildningen och arbetsmarknaden, bl.a. genom praktiksystem. Andra anser att utbildning- arna borde skräddarsys mer direkt utifrån arbetsmarknadens behov. (också från icke yrkesorienterade utbildningar) är ganska nöjda med sin ut- bildnings anpassning till yrkeslivet. Det har inte spelat någon större roll för de studerande vilket kvalitetsom- döme deras utbildning har fått. De som studerar eller har studerat på en utbild- ning som har fått omdömet bristfällig kvalitet är oförstående inför denna be- De som studerar eller har studerat på en utbildning som har fått om- dömet hög eller mycket hög kvalitet föreställer sig att de skulle ha märkt under tiden på utbildningen om kvaliteten på denna inte hade varit tillräckligt hög. En del studerande kommer under intervjun eller fokusgruppintervjun på att det kanske skulle vara en bra idé att lägga till i sitt cv att deras utbildning har fått bedömningen mycket hög kvalitet. I alla de fall när man har lyckats samla flera studerande eller alumner åt gången gav informanterna uttryck för att de tyckte att det var givande att delta i undersökningen, eftersom den satte igång en självreflexion och diskussion om den gemensamma yrkesidentiteten och de yrkesspecifika kvalitetskriteri- I några fall nämnde de studerande att: Det här borde vi ha gjort för länge sedan (Fokusgruppdeltagare). Även hos avnämarna är det ytterst sparsamt med kännedom om reformnivån i högskolesystemet. Bara i ett fåtal fall har avnämarrepresentanterna i undersökningen erfarenhet av att agera som avnämare i relation till högskolor eller universitet. De institutionaliserade näringslivskontakterna som avnämarna har erfarenhet av handlar nästan bara om praktik eller samarbete om verksamhetsförlagd utbildning (VFU). Avnämarna är dock i allmänhet ytterst välvilliga till att bidra till utbildningssystemet och säger sig i flera fall ha haft ett positivt utbyte av diskussionerna med övriga avnämare. Avnämarna nämner att det finns en statusskillnad mellan olika lärosäten, men uppger att det inte spelar någon avgörande roll i rekryteringssituationen vilket universitet en sökande har gått på. De anser inte heller att konkreta utbildningars kvalitetsbedömningar kommer att spela in, eftersom de generellt har en tilltro till att sådana utvärderingar används som redskap för att säkra kvaliteten på lite . Liksom studerande och alumner ser avnämarna i stor utsträckning examensbeviset från ett lärosäte som en garanti för en viss miniminivå hos den färdigutbildade. Antingen det är tal om yrkesutbildningar eller övriga utbildningar på grundnivå eller avancerad nivå är avnämarna måna om att inte ställa orimliga krav på helt nyutbildade personer och understryker att baskompetens inom det relevanta ämnesområdet och en rad allmänna kompetenser hör till det väsentliga lärandemässiga utbyte som en sökande bör ha med sig från en högskoleutbildning. Dock framhäver en del avnämare att de önskar att de nyutbildade kunde ha en klarare föreställning om vad det vill säga att vara på en arbetsplats och att arbeta med branschens problemställningar i praktiken. 5.1.3 Universitets- och högskoleanställdas perspektiv Bland de universitets- och högskoleanställda medarbetarna som har bidragit till undersökningen tolkas autonomi- och kvalitetsreformerna som uttryck för mer generella strömningar inom den högre utbildningen. Särskilt upplevs kvalitetsreformen som en av flera uppmaningar till sammanslagningar eller samarbeten mellan de många lärosätena. Särskilt nämner informanterna från och att det sätts en viss press på dem att snäva in och målinrikta utbildningsutbudet. Det verkar ha rått en viss oklarhet kring en rad procedurmässiga förhållanden, särskilt under de första av kvalitetsreformens utvärderingsomgångar, vilket tillsammans med en utbredd kritik av kvalitetsutvärderingssystemet bidrog negativt till upplevelsen av implementeringen av systemet. Dessutom har de inblandade medarbetarna upplevt arbetsbördan i processen som mycket resurskrävande. Dessa omständigheter verkar ha drabbat och mer än , som upplevs stå starkare gentemot yttre tryck än de båda mindre aktörerna. Särskilt på , men också till viss grad på , har bedömningsresultatet bristfällig kvalitet lett till att utbildningar lagts ned, vilket sett från medarbetarnas synpunkt har skapat osäkerhet om de enskilda medarbetarnas anställningar. Man anser särskilt att efterfrågan på icke disputerade lärare vid lärosätena kommer att minska. Huvuddelen av de utbildningsansvariga medarbetarna har valt att fokusera relativt snävt på sitt specifika fackområde eller utbildningsmässiga ansvarsområde. Framför att engagera sig i beslutsfattandet på nationell utbildningspolitisk nivå och i stor utsträckning också på det egna lärosätets ledningsnivå, prioriterar de att göra en insats i fråga om sin forskning – i den mån de bedriver sådan – och i utvecklingen av sin undervisning. Både kvalitets- och utbildningsansvariga medarbetare på de tre lärosätena i undersökningen är måna om att skapa bästa möjliga villkor för sina studenters lärande. Man ifrågasätter inte kvalitetsreformens underliggande antagande om att bra utbildning är en utbildning som är inriktad på de specifika, lagstadgade lärandemålen för de studerande, och kvalitetsdiskursen verkar vara präglad av den specifika terminologi som används i lagtexten och i kvalitetsutvärderingssystemet. Dock kompletterar de universitets- och högskoleanställda informanterna denna kvalitetsförståelse med ett fokus på de studerandes utveckling, deras upplevda utbyte av utbildningen och om de känner sig nöjda med den. Specifikt är det flera av medarbetarna som upplever att den insikt som bedömningsgrupperna har fått genom att arbeta med utvärderingarna går förlorad eftersom det inte lämnas någon återkoppling eller några förklaringar till utbildningsmiljöerna tillsammans med bedömningsresultatet. Autonomireformen har bara ett fåtal medarbetare märkt av, men en av dem påpekar att den riskerar att försvåra medarbetarmobiliteten mellan lärosätena, eftersom den har skapat utrymme för en del lokala villkor för de universitets- anställda och gjort t.ex. lönevillkoren mindre jämförbara och mindre transpa- ranta för den enskilda medarbetaren . 5.2 Tendenser och diskussionspunkter Detta kapitel tar upp tendenserna i implementeringsprocesserna och de effekter som delundersökningens första fas har påvisat och diskuterar några av de problemställningar som man har hittat. Intervjuer och fokusgrupper med informanterna i de nio utbildningsmiljöerna i delundersökningen illustrerar att det finns en del strukturella skiljelinjer i högskolesystemet som avgör olika positioneringar vid lärosätena. Det handlar bl.a. om status och inflytande, om fördelningen av forskningsmedel och vetenskapsområden, om förhållandet mellan söktryck och antalet utbildningsplatser, om akademiskt kontra yrkes- eller näringslivsorienterat fokus och om skillnader i medarbetarnas lönekuvert. Dessutom verkar det hos de anställda på lärosätena råda en allmän enighet om att den överordnade politiska målsättningen är att stötta de stora, forskningstunga universiteten i riktning mot en internationellt konkurrenskraftig position. De tre olika lärosätena befinner sig på olika ställen i det svenska utbildningslandskapet och responderar olika på autonomi- och kvalitetsreformerna. Medan medarbetarna på inte upplever några större efterdyningar i samband med implementeringen av kvalitets- och autonomireformerna, verkar reformerna vara av något mer tvingande natur för och . har satsat på en utvecklingsstrategi och strategiskt använt sig av anställningar som ett sätt att öka utbildningskvaliteten. Däremot har skurit ned på utbildningsutbudet parallellt med en omfattande förändringsprocess. Kvalitetssäkringen och kvalitetsutvecklingsprocesserna ser också ganska olika ut på de tre lärosätenas överordnade nivå.