mot · H3022512 · 2015-10-06 00:00:00 — Vi höjer istället den barnrelaterade delen i bostadsbidraget eftersom den är inkomstprövad och därför går till just de barnfamiljer som har det sämst ställt, varav är ensamstående med barn. Vi höjer också socialbidragsnormen för barnfamiljer. Vårt mål är att man ska kunna känna trygghet , oavsett var man befinner sig i livet. har därför länge drivit frågan om att höja grundnivån i föräldraförsäkringen från per dag till per dag. Vi ser att regeringen delar denna uppfattning och välkomnar därför höjningen av golvet till per dag. Vår politik för en tryggare familjeekonomi utvecklas vidare i motion UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Ökat stöd till föräldrar Familjepolitiken ska stödja familjen. Familjen är den grundläggande gemenskapen i samhället och därför ska familjebildning och familjesammanhållning underlättas och uppmuntras. Familjens integritet ska respekteras och föräldraansvaret ska tydliggöras och uppmuntras. Även om en parrelation ibland inte fungerar är det gemensamma ansvaret för barnet livslångt. Familjesituationen har stor betydelse för människors välfärd, hälsa och trygghet. Konflikter i familjen påverkar barnens hälsa och därför är det viktigt med förebyggande åtgärder. vill därför fokusera på en ökad tillgänglighet till familjerådgivningen. Föräldrarna är de viktigaste personerna i ett barns liv. Det finns en efterfrågan bland föräldrar om att kunna få prata och rådgöra med någon om föräldrarollen och barnets utveckling. Det befintliga utbudet av stöd motsvarar inte detta behov. Därför vill vi öka tillgången till föräldrautbildning genom att varje kommun ska erbjuda minst en föräldrautbildning under barnets uppväxt. Vi avsätter för detta ändamål. Frågan om föräldrastöd utvecklas vidare i motion UO 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg samt UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Familjepolitiken ska bidra till förbättrad kvalitet i barnomsorgen. Det är barnens behov och rättigheter som är grunden för barnomsorgen. Målet för förskolan och annan barnomsorg såsom familjedaghem bör vara att möta varje barns behov av trygg omsorg, stimulans, lek, gemenskap och utveckling. Målet för oss är att föräldrarna ska kunna välja den omsorg som är bäst för deras barn, att det finns olika barnomsorgsformer samt att all barnomsorg håller hög kvalitet. Barnens behov i fokus – små grupper, trygghet och anknytning Enligt var den genomsnittliga gruppstorleken i förskolan 16,9 barn . Nästan en fjärdedel av alla grupper är 16–18 barn. Småbarnsgrupperna bestod i genomsnitt av 13,6 barn. av småbarnsgrupperna var mellan 13 och 15 barn och en fjärdedel av småbarnsgrupperna har 16 barn eller fler. Det är långt fler barn än det som har haft som riktmärke i sina allmänna råd. Denna utveckling måste stoppas. vill minska barngrupperna i förskolan. Vi vill prioritera småbarnsgrupperna. vill att de riktvärden gällande barngruppens storlek som har haft i sina allmänna råd återinförs. Riktmärket bör, liksom då, vara 12–17 barn per barngrupp för barn 3–. För en småbarnsavdelning, 1–, bör riktvärdet vara 9–12 barn. anser att ingen småbarnsgrupp ska vara större än tolv barn per grupp. har länge arbetat för att minska barngrupperna i förskolan och tillsammans med övriga allianspartier finansierat minskade barngrupper i budgeten . Det är glädjande att regeringen delar denna ambition genom att fortsätta med denna viktiga satsning och den utformning som vi föreslog. Barnens behov är utgångspunkten för våra förslag till förändringar i förskolan. Vi föreslår därför att det i förskolans läroplan betonas behovet av att arbeta med de minsta barnens anknytningsprocess och att ge barnen tid att känna sig trygga. Liksom för skolpersonal bör man se över förskolepersonalens uppgifter och ansvar så att tid frigörs till förmån för barnen. Vi vill också skapa bättre förutsättningar för familjedaghemmen. Därför föreslår vi att kommunerna ska vara skyldiga att tillhandahålla familjedaghem för de föräldrar som så önskar. Vi anser vidare att en kartläggning bör göras i syfte att öka antalet familjedaghem. Minskade barngrupper på fritis bestod en genomsnittlig fritidshemgrupp av 41 barn att jämföra med 18 barn . har grupperna ökat med ett barn . har återkommande uppmanat kommunerna att se över gruppstorleken. Skolinspektionens kvalitetsgranskning visar att relationerna mellan vuxna och barn tenderar att bli ytliga och flyktiga och att säkerheten och tillsynen över barnen behöver ses över. I en barngrupp med enbart förskoleklassbarn räknade personalen ut att barnen hade i genomsnitt nio vuxna att förhålla sig till . anser att denna utveckling är mycket allvarlig. allmänna råd måste därför omarbetas så att de ger en mycket tydligare vägledning och rekommendation för kommunerna. har arbetat för att minska barngrupperna i fritidsverksamheten och tillsammans med övriga allianspartier finansierat minskade barngrupper i budgeten . Därför anser att de medel som satsas i fritidsverksamheten ska gå till att minska barngrupperna, inte något annat. Det är storleken på barngrupperna som är det allvarliga problemet. delar inte den finansiering som regeringen föreslår för den tillkommande satsningen på fritis utan anser att det är en höjning av taket i maxtaxan som delvis ska finansiera satsningen. Vår förskole- och barnomsorgspolitik utvecklas vidare i motion UO 16 Utbildning och forskning samt UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Fler jobb och mer företagande Hos varje människa finns ett behov av att få känna gemenskap med andra, ta eget ansvar och utvecklas som person. Att ha ett arbete eller annan meningsfull sysselsättning att gå till är därför av största vikt för varje enskild person. Arbetsmarknadspolitik handlar därmed om mycket mer än samhällsekonomisk effektivitet och de offentliga finanserna. Det handlar om förvaltarskap och om att se till att alla får en chans att utveckla sina förmågor. Vi vill ha ett samhälle som tar vara på människors möjligheter och inneboende förmåga. Människans värde sitter inte i hur mycket hon arbetar eller hur produktiv hon är, men arbetets betydelse för enskildas utveckling är mycket stort. Arbetet har också en avgörande betydelse för möjligheten att bygga trygga familjer. Om man har ett arbete har man bättre förutsättningar att både bilda familj och att ge sina barn goda uppväxtvillkor. Detta betyder inte på något sätt att de som saknar arbete skulle vara sämre föräldrar, utan helt enkelt att möjligheterna att få livet att fungera blir betydligt enklare om man har ett arbete och en egen försörjning. Av dessa skäl ser vi med extra stort allvar på den höga arbetslösheten bland ungdomar. Yngre personer som saknar jobb får svårare att ordna med egen bostad och det är inte orimligt att tänka sig att arbetslösheten gör att möjligheten att bilda familj skjuts upp. Därför behöver det tas krafttag för att minska ungdomsarbetslösheten och det finns anledning att pröva nya vägar och nya reformer för att klara av denna utmaning. Andra grupper som också har det tufft på den svenska arbetsmarknaden är utrikes födda, äldre och personer med funktionsnedsättning. Vi ser med stor oro på hur regeringen på olika sätt försvårar för dessa grupper att komma in på och stanna kvar på arbetsmarknaden. Försämrat RUT-avdrag, höjd löneskatt för äldre med mera gör inte situationen bättre för dessa grupper, utan höjer enbart kostnaderna för att anställa eller anlita dem. Långtidsarbetslösa är naturligtvis också en grupp som har en utsatt situation. För denna grupp behövs det också nya insatser för att ge dem möjlighet att komma tillbaka till arbetsmarknaden med riktiga jobb. vill att arbetsmarknadspolitiken ska ha full sysselsättning som det övergripande målet. Alla kan inte arbeta av heltid, men alla ska ha möjlighet att arbeta av sin förmåga. Allt annat är slöseri med mänskliga resurser. Följden av långvarigt utanförskap är ofta personliga och sociala problem. Arbete ger också den enskilde direkt möjlighet att få bättre ekonomi och påverka sin situation. Därför är det viktigt med en kraftfull politik för att bryta utanförskapet. Med fler sysselsatta skapas också resurser som kan förstärka de offentliga finanserna och öka resurserna till välfärden. Genom att fler får arbete kan de offentliga resurserna användas på ett bättre sätt för att ge stöd till dem som är mest utsatta. Med andra ord är tillkomsten av nya jobb den i särklass viktigaste fördelningspolitiska frågan. Nya jobb kan inte kommenderas fram av politiker i riksdag eller regering. Jobb skapas när enskilda människor finner det mödan värt att starta eller utveckla ett företag, förverkliga en idé och riskera sitt sparkapital. Fyra av fem nya jobb skapas av småföretagen. Därför är det viktigt att initiativ och skaparkraft uppmuntras i samhället, till exempel genom det offentligas insatser för ett bra utbildningssystem och ett gott företagsklimat. Att fortsätta öka sysselsättningen är en av politikens absolut viktigaste uppgifter. står därför fast vid det jobbmål som Alliansen presenterade . Målet innebär att över fem miljoner människor ska ha ett arbete . För att nå det målet måste ytterligare cirka 150 000 personer få ett arbete. För att göra det måste arbetsmarknadens funktionssätt förbättras och trösklarna in på arbetsmarknaden sänkas. förslag för fler jobb och mer företagande Skattefri halvmiljon till ungdomar Sänkt arbetsgivaravgift upp till 22 år Sänkt moms på enklare tjänster Övriga jobb- och näringssatsningar Nej till traineejobb, extratjänster mm Regeringens politik på ekonomiska området baseras på två mål som tyvärr får resultatet att människor riskerar att tryckas ut i utanförskap. Det första målet som regeringen har satt upp är att ska ha EU:s lägsta arbetslöshet . Man har senare pliktskyldigast lagt till att det ska ske genom att sysselsättningen ökar. Problemet med detta mål är att om man vid 2020 har två personer fler som är sysselsatta och har tryckt ut cirka 200 000 personer från arbetskraften har man nått detta mål. Arbetslöshet är ett relativt mått som visar andelen arbetslösa i förhållande till antalet personer i arbetskraften. Minskar arbetskraften så minskar arbetslösheten, allt annat lika. Att det dessutom är den väg som regeringen har valt är också tydligt när man granskar deras förslag på arbetsmarknadsområdet. Ökade ersättningar för dem som står utanför arbetsmarknaden, försämrade möjligheter att ta sig från sjukskrivning till arbete samt ökade kostnader för att anställa såväl äldre som yngre medarbetare är reformer som direkt minskar arbetsmarknadsdeltagandet. Regeringens andra mål handlar om att öka den genomsnittliga produktiviteten i arbetskraften. Ett mål som får liknande konsekvenser som för arbetslöshetsmålet när det gäller vilka reformer man föreslår. Den genomsnittliga produktiviteten i arbetskraften sjunker nämligen om de som står långt från arbetsmarknaden kommer in på densamma och utför ett arbete. De som är mest produktiva är de som normalt sett först får ett arbete och därför sjunker den genomsnittliga produktiviteten när utanförskapet minskar. Det är självklart inte något problem, för det som händer när utanförskapet minskar är att vi tar tillvara de resurser som de enskilda människorna har. Alliansen och mål är och har varit att se till att så många som möjligt får arbeta utifrån sin förmåga. Eftersom den genomsnittliga produktiviteten minskar när fler människor går från utanförskap till arbete är den enklaste vägen för att öka produktiviteten att göra det motsatta, alltså att se till att människor går från arbete till utanförskap. Detta märks också i regeringens politik, exempelvis när de inte har med minskad arbetslöshet bland personer med funktionsnedsättning i sina uttalade mål för Arbetsförmedlingens verksamhet. Istället prioriterar regeringen grupper med högre produktivitet. Detta är en naturlig följd av regeringens dåligt uppsatta mål. Med dåligt uppsatta mål för politiken blir också utformningen av politiken mycket problematisk. Regeringen genomför i sin budget ett stort antal direkt jobbfientliga reformen, inte minst på skattesidan. Skattehöjningar används som ett universalverktyg för att komma tillrätta med och finansiera varje problem som man tycker sig se i samhället och det offentliga åtagandet ökar därmed kraftigt. Det finns två stora problem med detta. Det första är att människors frihet och möjlighet att själv välja hur man vill prioritera med sina pengar minskar. Det andra är att kraftiga skattehöjningar på jobb och företagande omgående får en negativ effekt på arbetskraftsdeltagandet och jobbskapande. Och med färre som arbetar blir det ännu svårare att upprätthålla välfärden. Grunden för en fungerande välfärd och ett stabilt socialförsäkringssystem är att människor arbetar. Det skapar tillväxt som gör att skatteintäkterna också ökar. Regeringens förslag på höjda marginalskatter genom lägre skiktgräns för statlig inkomstskatt och genom avtrappat jobbskatteavdrag verkar i motsatt riktning. Höjda marginalskatter gör att arbetsutbudet minskar. Socialdemokraternas löften om att det inte skulle bli några skattehöjningar för vanliga inkomsttagare övergavs snabbt. Genom den lägre skiktgränsen får fler vanliga löntagare som specialistsjuksköterskor och gymnasielärare höjd skatt. avvisar regeringens jobbfientliga skatteförslag. Det inkluderar även förslagen kring höjda arbetsgivaravgifter för äldre (särskild löneskatt) samt RUT- och ROT-avdrag. Fler jobb för dem som står längst från arbetsmarknaden väg är en helt annan. Vi vill öka arbetsmarknadsdeltagandet och steg för steg hjälpa människor att komma närmare arbetsmarknaden. Och vi ser gärna att fler över 65 väljer att förlänga sitt arbetsliv. Vägen till arbete ska inte bli smalare, den ska bli bredare. Därför behövs det ytterligare insatser för att bredda vägen till arbete. Istället för att dra in stöd till de grupper som står längst ifrån arbetsmarknaden behövs det ytterligare stöd. Att som ung etablera sig på arbetsmarknaden tar allt . Etableringsåldern har ökat från 21 till 1990. Det beror till viss del på att fler väljer att läsa vidare på universitet och högskola, vilket också krävs av fler på en alltmer avancerad arbetsmarknad. Men arbetsmarknaden har också blivit tuffare och kraven hårdare, vilket gör att många ungdomar går arbetslösa alldeles för länge eller studerar fler kurser än de egentligen skulle vilja eller behöver. Att få in en fot på arbetsmarknaden är helt avgörande för möjligheten att kunna bygga upp ett fungerande liv som vuxen. Utan arbete är det svårt att ordna med ett eget boende, att bygga upp en stabil privatekonomi och att bilda familj. Känslan av delaktighet och gemenskap samt det ansvar som ett arbete för med sig är också mycket viktig för ungas personliga utveckling. Mot denna bakgrund är det mycket problematiskt att regeringens största besparing i budgeten handlar om att öka kostnaden för att anställa ungdomar. De redan höga trösklarna för ungdomar in på arbetsmarknaden blir ännu högre. Höjningen av arbetsgivaravgifterna för ungdomar minskar drivkrafterna för företag och andra arbetsgivare att anställa ungdomar. vill därför återinföra en sänkt arbetsgivaravgift för ungdomar. Det är av stor vikt att företag fortfarande har incitament att anställa ungdomar. vill vi öka drivkrafterna för ungdomar att söka och ta ett första arbete. Därför föreslår vi att ungdomar får tjäna sin första halvmiljon kronor skattefritt. Att man får behålla en större del av sin inkomst gör att det blir mer attraktivt att söka och ta ett jobb. Det gör också att fler breddar sitt sökande av arbete till fler branscher. När fler kan tänka sig att ta olika jobb skapas det också nya arbeten. Det visar inte minst erfarenheterna från jobbskatteavdraget. En möjlighet att skattefritt tjäna på arbetsmarknaden ger också en möjlighet för den enskilde att spara ytterligare för att exempelvis kunna köpa sin första bostad. Något som kan vara en förutsättning för att exempelvis bilda en egen familj. Vårt förslag innebär att de första man som ung tjänar innan man är inte tas upp till inkomstbeskattning. Om man tar en akademisk examen innan förlängs möjligheten till skattefri inkomst tills man blir . Detta eftersom syftet med reformen är att se till att unga människor snabbt kommer i arbete, inte att stimulera till att först arbeta för att sedan studera. Vi satsar 9,5 miljarder på detta förslag. Sänkt arbetsgivaravgift för unga tycker att det även i fortsättningen är viktigt att hålla nere kostnaderna för att anställa yngre personer. Regeringen väljer att helt ta bort den nedsatta arbetsgivaravgiften för unga. Detta utan att lägga dessa resurser på jobbskapande reformer. Vi väljer istället att behålla den nedsatta arbetsgivaravgiften för ungdomar upp till eftersom den jobbskapande effekten är större ju lägre ålder det handlar om. Och istället för att låta höjda arbetsgivaravgifter finansiera utbyggda arbetsmarknadsprogram och skadliga byggsubventioner väljer att satsa på en riktad skattesänkning för ungdomar för att sänka trösklar till arbete. Förstärkt jobbskatteavdrag för långtidsarbetslösa – nystartsavdrag Trots att är ett av de länder i som har lägst långtidsarbetslöshet så har den utdragna lågkonjunkturen fört med sig en ökande långtidsarbetslöshet. De grupper som drabbats hårdast är de som redan innan finanskrisen hade en svag förankring på arbetsmarknaden, alltså personer som saknar gymnasieutbildning, personer födda utanför och personer med funktionsnedsättning. Att på olika sätt stötta dem som står långt från arbetsmarknaden i deras strävan att få ett arbete och en egen försörjning är mycket viktigt. En grundförutsättning för att fler ska komma i arbete är att det lönar sig att gå från utanförskap till arbete. Detta är den huvudsakliga tanken bakom jobbskatteavdraget, som har varit Alliansens viktigaste redskap för att öka sysselsättningen och minska utanförskapet. Vi har också förstärkt jobbskatteavdraget för personer över 65 eftersom det ger ökad drivkraft att skjuta upp pensionen och att jobba ytterligare , vilket är positivt både för den enskilde, för samhällsekonomin och för pensionssystemet i stort. Detta sätt att använda ett förstärkt jobbskatteavdrag kan också användas för andra grupper, exempelvis för dem som befinner sig i långtidsarbetslöshet. För många som befinner sig långt från arbetsmarknaden är den ekonomiska vinsten av att ta ett arbete ofta mycket låg. När skatten och jobbresorna har betalats och de inkomstrelaterade bidragen eller ersättningarna har minskats är det inte säkert att man har mer pengar kvar i plånboken jämfört med tidigare. Detta gäller inte minst om det är en deltidstjänst som man först blir erbjuden. Den som av olika skäl har varit borta från arbetsmarknaden – som t ex är långtidsarbetslös, sjukskriven, uppbär sjuk- och aktivitetsersättning eller är nyanländ till – kan få nystartsjobb, vilket innebär att arbetsgivaren får en sänkt arbetsgivaravgift. För att ytterligare sänka trösklarna för dem som står långt från arbetsmarknaden vill införa ett nystartsavdrag – ett förstärkt jobbskatteavdrag för dem som går från långtidsarbetslöshet till arbete. Genom ett förstärkt jobbskatteavdrag riktat till dem som varit långtidsarbetslösa kan höga marginaleffekter för den enskilde mildras och drivkraften att ta arbeten som erbjuds stärkas. Det förstärkta jobbskatteavdraget riktar sig till samma grupp som kan komma ifråga för nystartsjobb. För utöver arbetslöshet får den enskilde två månaders förstärkt jobbskatteavdrag när personen börjar arbeta. En person som varit arbetslös 18 månader och då får ett arbete får alltså med förstärkt jobbskatteavdrag. En person får förstärkt jobbskatteavdrag för utöver som personen varit arbetslös. Det förstärkta jobbskatteavdraget ges i maximalt . En reform med ett tidsbegränsat förstärkt jobbskatteavdrag relaterat till arbetslöshetens längd ökar drivkraften att gå från utanförskap till arbete och förstärker dessutom reformen med nystartsjobb som ökar drivkrafterna för företag att anställa personer med i arbetslöshet. Utvärderingar har visat att kombinationen av nedsatt arbetsgivaravgift för en särskild grupp i kombination med sänkt skatt på arbete kan ha mycket goda effekter. lägger 400 miljoner till denna satsning. Många med svag anknytning till arbetsmarknaden blir också extra utsatta till följd av regeringens avveckling av jobb- och utvecklingsgarantins tredje steg – sysselsättningsfasen. De personer det handlar om har genom jobb- och utvecklingsgarantin getts ett sammanhang där deras förmåga kommit till användning, de har fått arbetskollegor och personlig utveckling. Arbetsförmedlingens undersökningar visar att nio av tio deltagare i insatsen är nöjda med den. av dem som lämnade sysselsättningsfasen 2013 gjorde det till någon form av arbete. Regeringen vill avveckla detta och lägger istället stora pengar på extratjänster och traineeplatser, företrädesvis inom välfärdssektorn. Dessa reformer har kritiserats kraftigt både på grund av stora undanträngningseffekter och för att de redan ansträngda organisationer som det ofta handlar om kommer ha svårt att mobilisera den kraft som krävs för att klara det utökade arbetsledaransvaret som följer av reformerna. För att ytterligare förbättra möjligheten för långtidsarbetslösa att hitta en väg tillbaka till arbete vill införa matchningsanställningar enligt den modell som presenterades i utredningen – nya vägar till jobb. En matchningsanställning innebär att den arbetssökande får en anställning hos ett av staten upphandlat rekryteringsföretag och stöd genom en kombination av handledning och kompetensutveckling. Det är rekryteringsföretaget som har arbetsgivaransvaret men ska också arbeta aktivt för att den arbetssökande ska få en anställning hos en annan arbetsgivare. Matchningsanställningar kan fungera som ett komplement till andra insatser i jobb- och utvecklingsgarantin. Vi är övertygade om att detta är en bättre och mer ändamålsenlig modell än de extratjänster som regeringen väljer att satsa på. Att skapa nya vägar till jobb för arbetslösa och att ta till vara på de långtidsarbetslösas arbetskraft på bästa sätt är ett långsiktigt arbete som kräver genomtänkta åtgärder. Det finns flera olika former av lönesubventionerade anställningar för personer som varit utan arbete . Trots möjlighet till höga lönesubventioner är det många arbetsgivare som inte anställer med dessa stöd på grund av en osäkerhet om hur väl personen kommer att fungera i verksamheten. Matchningsanställningar är ett sätt minska denna osäkerhet och målsättningen är att risken för att människor permanent stängs ute från arbetsmarknaden kraftigt ska minska. Vi föreslår att utformning av matchningsanställningar tas fram för att finnas på plats . Många unga och nyanlända får sina första jobb inom någon del av tjänstesektorn. Därför är det viktigt att tjänstemarknaden får möjlighet att fortsätta vidgas. Det ger positiva effekter såväl för tidspressade barnfamiljer, för äldre som för personer i behov av arbete. RUT- och ROT-avdragen har öppnat nya marknader och skapat förutsättningar för nya företag och jobb. och är en succé som har skapat omkring 21 000 nya vita heltidsjobb i branscher som tidigare haft stora problem med svartjobb. Att regeringen nu väljer att nedmontera dessa avdrag är ett slag mot alla dessa människor och mot småföretag som vågat ta steget att starta ett företag inom den hushållsnära tjänstesektorn. Taket för RUT-avdraget kommer med regeringens förslag att halveras för personer . Regeringen påstår att avdraget ”riktas mer till vanliga familjers behov av hushållsarbete”. Regeringen föreslår också att matlagning inte längre ska ge något avdrag som städning och rengöring begränsas till enklare åtgärder. Flyttstädning ska dock fortfarande ge avdrag. Regeringen har helt missat det faktum att det finns både enskilda och familjer med barn eller föräldrar med funktionsnedsättningar, där RUT-avdraget kunnat nyttjas som en avlastning under rimlig kostnad.