mot · H3022568 · 2015-10-06 00:00:00 — Det är rimligt att till detta lägga att hänsyn ska tas till åldersskillnaden mellan det tilltänkta barnet och den adoptionssökande istället för enbart till åldern hos den adoptionssökande. Fokus måste vara på att, så långt som möjligt, garantera det allra bästa för det barn som adopteras. Enligt Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) har adoptionsbidraget urholkats. När adoptionsbidraget infördes uppgick det till av genomsnittskostnaden för adoption. är beloppet fast och höjdes senast till . Det motsvarade då av den genomsnittliga kostnaden för adoption. har kostnaderna, enligt ISF, ökat kraftigt på grund av ökade vårdkostnader, ökad kontroll av adoptionsverksamheten och längre vistelsetider för att hämta barnet. anser att adoptionsbidraget bör höjas till för att i större utsträckning täcka de faktiska kostnaderna kring adoptionen och för att förhindra att ekonomiskt svaga grupper helt utestängs från möjligheten att adoptera. Av budgetpropositionen framgår att medel för adoptionsbidrag inte har utnyttjats fullt ut på grund av att färre adoptioner genomförs. Även beräknas antalet adoptioner vara på motsvarande nivå som vi sett under föregående år. Det finns således inom ramen för befintligt anslag utrymme att höja adoptionsbidraget. Vi avvisar helt regeringens förslag att minska anslaget med , vilket motsvarar av anslaget. Vi menar att det är anmärkningsvärt att regeringen skär på anslaget i så stor grad för att finansiera anslaget bidragsfastigheter, d.v.s. slott, parker och motsvarande fastigheter. Politiken ska stödja familjen. Familjen är den grundläggande gemenskapen i samhället och därför ska familjebildning och familjesammanhållning underlättas och uppmuntras. Familjens integritet ska respekteras och föräldraansvaret ska tydliggöras och uppmuntras. Även om en parrelation ibland inte fungerar är det gemensamma ansvaret för barnet livslångt. Familjesituationen har stor betydelse för människors välfärd, hälsa och trygghet. Konflikter i familjen påverkar barnens hälsa och därför är det viktigt med förebyggande åtgärder. 9.6.1 Föräldrastöd och föräldrautbildning Föräldrarna är de viktigaste personerna i ett barns liv. Det finns situationer då föräldrar upplever svårigheter i sitt föräldraskap eller har behov av stöd för att hantera nya situationer. Det offentliga ska inte ta över föräldrarnas roll. Däremot ska det offentliga erbjuda stöd och hjälp i föräldrarnas viktiga uppgift. Stöd till föräldrarna är också ett stöd till barnen. En stor del av dagens föräldrastödinsatser fokuserar på de mindre barnen och nyblivna föräldrar. Detta är en riktig prioritering eftersom forskning talar till förmån för tidiga insatser. ser vi ökande problem med psykisk ohälsa och oro bland våra tonåringar. Även lite större barn och tonåringar är i behov av sina föräldrars tid och uppmärksamhet. föreslår därför en förlängning av möjligheten att ta ut föräldrapenning tills barnet är . Men även andra föräldrastödjande åtgärder bör i större utsträckning utformas så att de tillgodoser tonårsföräldrars behov. Det finns en efterfrågan bland föräldrar om att kunna få prata och rådgöra med någon om föräldrarollen och barnets utveckling. Det befintliga utbudet av stöd motsvarar inte detta behov, inte minst vad gäller stödet till föräldrar med tonårsbarn. Vi vill därför öka tillgången till föräldrautbildning genom att göra det obligatorisk för kommunerna att erbjuda föräldrautbildning. Vi avsätter för detta ändamål till kommunerna. hälsoekonomiska beräkningar visar att det är kostnadseffektivt att satsa på föräldrastöd. Varje satsad krona på strukturerade föräldrastödsprogram ger tillbaka . Även studier som två nationalekonomer genomfört för Idéer för livet visar på de såväl mänskliga som ekonomiska fördelarna med att satsa på tidiga insatser, fasta prioriteringar, långsiktighet och strukturell samverkan för att barn inte ska hamna i utanförskap. Föräldrarna är i detta sammanhang centrala, enligt författarna. medverkade –1994 till förstärkt familjerådgivning och är varje kommun skyldig att erbjuda familjerådgivning. hölls över 111 000 familjerådgivningssamtal med drygt 62 000 personer. Det motsvarar 10 personer per 1 000 i befolkningen. Drygt 44 000 barn berördes direkt eller indirekt av dessa samtal. I av fallen var de besökande gifta par eller samboende. I av alla ärenden hade relationen pågått . Grundtanken med familjerådgivning är att skapa en verksamhet med låga trösklar dit människor med förtroende och i skydd av en absolut sekretess kan vända sig med sina mest privata relationsproblem. Syftet är att bistå par så att de kan hantera sina konflikter, problem och krissituationer på sådant sätt att de vill fortsätta leva tillsammans. För dem som väljer att separera kan rådgivningen vara ett sätt att få hjälp med att hantera konflikter och att underlätta samarbete och ett gemensamt föräldraskap även om de lever på skilda håll. Det finns svensk forskning och utvärdering som visar att familjerådgivning har en positiv effekt på den självrapporterade kvaliteten i parförhållanden. Enligt visar studier att familjerådgivningen kan bidra till förbättrade parrelationer, ett funktionellt familjeklimat samt förbättrad hälsa. Satsningar på familjerådgivning och föräldrastöd är således bra sätt att främja familjestabilitet och att förbättra situationen för barnen. Familjerådgivning och föräldrastöd är förebyggande barnavårdsarbete! Familjerådgivningen fungerar bäst i ett tidigt skede innan alltför stora låsningar uppstår. För att så ska ske måste familjerådgivningen avdramatiseras, exempelvis genom att denna möjlighet introduceras på ett tidigt stadium. När ett par blir föräldrar vill vi därför att de får två gratischeckar till familjerådgivningen som de kan nyttja om de vill eller har behov. Tillsammans med dessa checkar ska information finnas som beskriver vad familjerådgivningen kan erbjuda. Denna fråga bör utredas. Eftersom familjerådgivningen är inriktad på att ge stöd i krissituationer är det viktigt att väntetiderna inte får vara allt för långa. Vi vill därför införa en familjerådgivningspeng som ger föräldrarna möjlighet att välja mellan privata och kommunala vårdgivare i flera kommuner. Valfrihetssystem finns i några kommuner, vilket har lett till ökat antal familjerådgivare och således bättre tillgänglighet. En annan viktig fråga ur ett tillgänglighetsperspektiv är avgifterna till familjerådgivningen. Enligt lagstiftningen får kommunerna ta ut avgifter men de bör läggas på en sådan nivå att de inte avhåller enskilda från att vända sig till den kommunala familjerådgivningen. Avgifterna varierar dock starkt mellan olika kommuner från helt avgiftsfritt till . Avgiften har sannolikt en inverkan på efterfrågan och därmed tillgängligheten, i synnerhet för familjer med lägre inkomster. För att sänka trösklarna till familjerådgivningen föreslår vi därför att kommunerna maximalt ska ta för ett besök hos familjerådgivningen. Det motsvarar en vanlig kostnad för besök hos en specialistläkare. Dessutom ska kommunerna erbjuda minst tio besök till den fastställda maxavgiften. Frågan bör utredas vidare. 9.7.1 Familjecentral och öppen förskola Alltfler familjecentraler växer upp i . Ofta sker det i ett samarbete mellan kommuner och landsting med personal från mödravård, barnavård, öppen förskola och socialtjänst. Syftet är att arbeta förebyggande bland barn och familjer för att erbjuda en mötesplats, främja en god hälsa och stärka det sociala nätverket runt barn och föräldrar. ges exempelvis tidig möjlighet att få kontakt med utsatta och hjälpbehövande familjer. Familjecentralerna skapar värdefulla kontaktnät. Självinitierade och självdrivna nätverksgrupper bildas ofta utifrån deltagarnas behov och önskemål. Grupperna kan rikta sig till unga föräldrar, ensamstående föräldrar, pappor, invandrare eller adoptivföräldrar. Ingen vet hur många familjecentraler det finns i . Det finns ingen instans på nationell nivå med uppdrag att följa upp det arbete som görs. Istället är det en ideell förening, , som vet mest. De har 60 medlemmar och vet att många kommuner är på gång att starta upp en verksamhet. Familjecentraler startas ofta i projektform. Med huvudmännens ansträngda ekonomi vet man väldigt lite om sin framtid. Tyvärr skapar detta inte den långsiktighet som skulle behövas i verksamheten. ser mycket positivt på familjecentralsverksamheten och ser gärna att minst en central med god tillgänglighet finns i varje kommun. Verksamheten startas utifrån ett behov och ur ett underifrånperspektiv. Statens uppgift bör dock vara att stå för en nationell uppföljning av verksamheten så forskningen kan tillgodogöra sig de erfarenheter som görs i verksamheten och så att statistiskt material kan samlas och spridas. Staten bör också stå för stimulans till huvudmännen av verksamheten, så att den kan permanentas och långsiktigt förbättra hälsoläget för barn och familjer samt förebygga att riskfaktorer löses ut. Vi är också mycket positiva till att det finns en öppen förskola i anslutning till familjecentralen. Antalet öppna förskolor har dessvärre minskat avsevärt . 9.8 som svensk lag har länge haft kravet att ska bli svensk lag. har i uppdrag att se över frågan om och utredningen har fått ett utökat uppdrag som innebär att • lämna förslag till en lag om inkorporering av • belysa vilka principer som kan bli aktuella vid en eventuell konflikt mellan bestämmelser och svensk lagstiftning, samt hur bestämmelser kan få genomslag vid en sådan konflikt • belysa vilken vägledning som kan behövas för att tolka konventionen • lyfta fram vilka åtgärder i övrigt som kan behöva vidtas vid en inkorporering av . Utredningen ska redovisa sitt resultat senast och regeringen har aviserat att arbetet med att ta fram en proposition beräknas påbörjas . Bland de ekonomiskt och socialt mest utsatta finns de hemlösa. har i regeringsställning arbetat målmedvetet med att stärka kunskapen om och hjälpinsatserna till hemlösa och de som ligger i riskzonen för hemlöshet. Bland annat har den kristdemokratiska hemlöshetssamordnaren arbetat för att främja ett mer aktivt arbete och sprida fungerande metoder mot hemlöshet i kommunerna. En slutsats från arbetet är att alla kommuner i vilka det finns hemlöshet bör arbeta utifrån modellen ”Bostad först”. Metoden utgår från att se bostaden som ett grundläggande behov för alla, oavsett problem som personen ifråga brottas med. Utifrån detta erbjuds personen frivilliga och individuellt anpassade stödåtgärder. vill fortsätta arbetet mot hemlöshet. Inte minst måste vräkningar av barnfamiljer förebyggas så långt det går. Den kristdemokratiska politiken är förankrad i en människosyn som utgår från människans okränkbara värde och att alla människor är olika. Utifrån sina egna villkor ska alla ha rätt till full delaktighet i samhället. Målet för funktionshinderpolitiken är att personer med funktionsnedsättning ska ha likvärdiga levnadsförhållanden med resten av befolkningen. Politiken ska fokusera på att förbättra tillgänglighet, utbildningsmöjligheter och förankring på arbetsmarknaden. vill ha ett samhälle som ser, bejakar och inkluderar alla människor. Därför måste även kunskapen om dolda funktionsnedsättningar öka. LSS-reformen (lagen om stöd och service), som infördes av den dåvarande borgerliga regeringen, är en rättighetslag som ska värnas. samlades diskrimineringslagstiftningen i en gemensam lag och funktionsnedsättning är en av sju straffbara diskrimineringsgrunder. Vi har länge krävt att bristande tillgänglighet ska inkluderas i lagen och infördes det. har tillsammans med alliansregeringen • infört en lag om mobilitetsstöd, som ett komplement till färdtjänst • ökat anslaget för bilstöd • utvidgat omvårdnadslyftet till även personal som med stöd av socialtjänstlagen arbetar med personer med funktionsnedsättning • fördubblat beloppet för arbetshjälpmedel • ökat anslagen till lönebidrag och • förbättrat villkoren för det särskilda anställningsstödet • förbättrat stödet till socialt företagande • infört LOV (lagen om valfrihet) som ett alternativ till (lagen om offentlig upphandling) som kan tillämpas på bl a omsorgs- och stödverksamhet för personer med funktionsnedsättning • infört möjlighet att välja hjälpmedel, när det finns flera likvärdiga tillgängliga inom landstiget eller kommunen. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) innehåller bestämmelser om insatser för särskilt stöd och service åt personer med funktionsnedsättning. Insatserna är tio till antalet och en av dessa är personlig assistans. LSS är en betydelsefull reform som på ett avgörande sätt har förbättrat levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning. Reformerna har också drivits igenom av en borgerlig regering. Det är reformer som vi fortsatt måste värna och vårda. Det handlar om rättigheter och det är angeläget att hålla fast vid att hanteringen av lagarna ska vara rättssäker. Ansvaret för stöd till personer med funktionsnedsättning delas mellan staten och kommunerna. För grundläggande behov upp till bär kommunen hela ansvaret. Personer med större behov har rätt till statlig assistansersättning, som bedöms och administreras av . Första året, 1995 när reformen genomfördes, var kostnaden för den – 2013 var kostnaden . Utvecklingen är fortsatt densamma. Allt fler personer innefattas, och antalet timmar per person ökar. Att fler omfattas och att timmarna i snitt ökar behöver dock inte i sig vara bevis för att alla får sina behov tillgodosedda. Antalet personer som har minst en insats från sin kommun enligt LSS har ökat med 2–under en lång följd av år. har tillsammans med alliansregeringen vidtagit ett flertal åtgärder för att ytterligare förbättra LSS, bland annat följande: • Ett förtydligande har införts av kommunernas ansvar för att skapa bättre förutsättningar för att undvika tvister och stärka den enskildes rättssäkerhet. • har redovisat åtgärder för att öka kvaliteten i beslutsfattandet, bland annat en beskrivning vad som avses med grundläggande behov, stärka kompetensen hos personalen och utveckla de försäkringsmedicinska rådgivarnas roll vid assistansersättning. • har utarbetat rutiner för en säkrare handläggning. Även om det fortsatt finns stora regionala skillnader i landet är det mer av enhetlighet. • och har utarbetat ett vetenskapligt instrument som ska användas när behov av personlig assistans ska bedömas. • En utredning har tillsatts för att se över ersättningen för personlig assistans och ta fram förslag på en ändamålsenlig utformning av ersättningen. Det är ytterst angeläget att arbetet med att ta fram en ändamålsenlig utformning av ersättningen skyndsamt fullföljs. Oron hos brukarna och assistansanordnarna är stor för att nuvarande beräkningsmodell innehåller brister som kan leda till att kostnaderna för de med de största omsorgsbehoven inte täcks. Det riskerar leda till att verksamheter som drivs som brukarkooperativ eller företag inte får kostnadstäckning och därmed tvingas lägga ner eller begränsa verksamheten. En utveckling mot färre utförare och minskad valfrihet är inte önskvärd och därför måste ersättningen ta hänsyn till de fulla kostnaderna oavsett driftsform och vidden av behov hos brukarna. Det finns inget underlag för en annan beräkning av assistansersättningen än den nuvarande. Lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade har utretts vid ett flertal tillfällen senast av den parlamentariska utredningen ”Möjlighet att leva som andra” (SOU 2008:77). 10.2 Förbättrad samordning och kunskap för föräldrar konstaterade i en granskning att det fanns samordningsproblem avseende stöden till barn och unga med funktionsnedsättning. Den dåvarande barn- och äldreministern, , gav därför i uppdrag att analysera stödet och ge förslag på försöksverksamhet med samordnare. konstaterade också att det fanns en osäkerhet bland landstingen om vad insatsen rådgivning och stöd ska innehålla. fick i uppdrag att ta fram en struktur för återrapportering av insatsen. Eftersom visade att föräldrar till barn med funktionsnedsättning har behov av samlad information om regelverk och ansvarsområden för olika verksamheter ansågs som en lämplig informationskanal. presenterades även rapporten ”För Barnets Bästa – Förstärkt samordning av stöd till barn och unga inom LSS området”. anser att många initiativ har tagits för att dels förbättra samordningen kring barn och unga med funktionsnedsättning, dels att öka kunskapen för föräldrar kring vilka regelverk och verksamheter som finns. Eftersom frågan är väldigt viktig avser vi dock att följa utvecklingen noga. 11 Övriga budgetpåverkande anslagsförändringar Med anledning av transfereringar till följd av KPI-effekt tillförs anslaget 9:1 ytterligare 2017, 2018 samt 2019. anslag minskas till följd av att vi avvisar förslaget om läkemedel för barn. [1] Varierande väntan på vård. Analys och uppföljning av den nationella vårdgarantin.” Vårdanalys 2015. [2] ”Sociala skillnader i tandhälsa bland barn och unga – Underlagsrapport till Barns och ungas hälsa, vård och omsorg”, 2013. [3] . [4] ”Barns rätt till två föräldrar – en överspelad grundregel?” (Juridisk ) och ”Assisterad befruktning – ”, . [5] ”Större risk för ohälsa bland barn till ensamstående”. (Slutsatserna bygger på en rapport av , S. och Bremberg, S. Barn till ensamstående i - risker, förklarande faktorer och förebyggande insatser. : , 2009. Se även ”Olika villkor – Om levnadsförhållanden, risker och kommunala kostnader för barn och unga”. [6] . [7] ”Individen i centrum. Det är bättre att stämma i bäcken än i ån.” Idéer för livet.