mot · H3023218 · 2015-10-06 00:00:00 — självförsörjningsgrad av livsmedel bör höjas för att göra oss tåligare för verkningarna av internationella kriser. 2.3 Demografi och hälsa Befolkningsökningen i världen verkar avta i takt med att länder industrialiseras och uppnår en viss levnadsstandard. Kvinnor som läser högre utbildning får färre barn och vid högre ålder. Denna utveckling har varit tydlig i , och . kommer detta att leda till minskande befolkningar och höjd medelålder. I har denna utveckling än så länge hindrats av en omfattande invandring från främst . har även och resten av börjat utvecklats på samma sätt. I har denna utveckling förstärkts av den rådande ettbarnspolitiken. Minskade barnkullar kommer att leda till färre personer i arbetskraften och en ökad försörjningsbörda på dessa. Detta kan kompenseras via i arbetslivet, ökad sysselsättningsgrad samt olika tekniska lösningar som robotisering och automatisering. I har en okritiskt planlagd massinvandring lett till att antalet personer i arbetsför ålder som inte arbetar har ökat dramatiskt. Det tär hårt på resurser. Bristen på civilingenjörer i är ett växande problem som bör tas på stort allvar. På försvarsområdet kommer sannolikt satsningar på teknologiska lösningar bli allt viktigare i takt med att ungdomskullarna minskar. kommer konkurrensen om dessa ungdomar sannolikt att leda till att någon form av värnpliktssystem fortsätter att vara det bästa sättet att garantera personalförsörjningen på försvarsområdet. I , och är befolkningsökningen fortfarande hög. Om inte den ekonomiska utvecklingen i dessa regioner ligger på en så hög nivå att levnadsstandarden stiger riskerar det leda till svåra interna problem med omfattande konflikter som följd. kommer det sannolikt finnas ett stort migrationstryck från dessa regioner hur utvecklingen än blir, men med en dålig ekonomisk utveckling och konflikter kommer detta migrationstryck att öka radikalt, vilket den nuvarande migrationsvågen är ett exempel på. Befolkningsökningen i vissa delar av världen leder till ökade hot för globala pandemier. Modern sjukvård klarar av att läka allt fler sjukdomar och sjukdomstillstånd men är ingen garant för skydd mot nya smittsamma sjukdomar som kan uppenbara sig snabbt. kapacitet för att omhänderta och bota sjuka bör öka. Det kan vara bra med ytterligare ett pandemicentrum. 2.4 Ideologier och politiska trender Efter kollaps har flera debattörer spått historiens död. Marxismens ekonomiska teorier har bevisligen visat sig leda fel och den västerländska marknadsekonomin har verkat vara det ensamt segrande. Alla skulle kunna bli överens om detta. Verkligheten har dock visat sig vara betydligt mer mångbottnad och framtiden är inte på något sätt lätt att förutse. Den växande islamismen är ett exempel på detta. Bushadministrationens tro att hela automatiskt skulle bli demokratiskt om m.fl. diktatorer störtades har visat sig vara fel. Nya visionärer kommer även påverka världen på ett icke förutsägbart sätt. Den västerländska normalmodellen behöver inte vara alla folks mål. 3.1 Konflikter och hot Efter slut minskade de mellanstatliga konflikterna i världen. reducerades också försvarsanslagen i delar av världen. Det fanns en uppfattning att krig mellan stater var passé och att framtiden huvudsakligen skulle bestå av internationella insatser för att upprätthålla eller skapa fred och demokrati. Efter en kort euforisk period har detta scenario inte visat sig stämma. har försvarsanslagen i världen ökat kraftigt som konflikterna blivit allvarligare igen. Det har också visat sig vara mycket svårare och dyrare att sprida fred och demokrati än vad man trodde . Försvarsanslagens snabba ökning har bromsats upp , men detta beror enbart på att och tvingats göra omfattande nedskärningar av sina försvar pga. den ekonomiska krisen. Eftersom resten av världen fortsätter sina rustningar påskyndar detta bara utvecklingen mot en multipolär värld utan västlig militär hegemoni. I en multipolär värld med konkurrerande stormakter kommer det också att bli allt svårare för det internationella samfundet att enas kring insatser. Det faktum att ibland väljer att agera självpåtagen världspolis och intervenera utan FN-mandat riskerar sätta prejudikat för nya stormakter. så kommer västs relativa försvagning militärt göra det allt svårare att kunna agera internationellt. Om också delvis tappar intresset för vissa regioner pga. sitt nya energioberoende kommer det också minska viljan att ingripa. Risken är stor att det kommer ske en rad ingripanden utan internationell sanktion från olika stormakter, men då endast när nationella säkerhetsintressen är hotade. Det finns få tecken som visar att vi går mot en fredligare värld. Risken har snarare ökat för att interna konflikter utvecklas till mellanstatliga konflikter som i , och . En annan fara är att nationellt självhävdelsebehov bland snabbt växande nationer riskerar att skapa nya mellanstatliga konflikter. Finns det även konkurrens om naturresurser så ökar riskerna än mer. Ett område där detta syns väldigt tydligt är i haven utanför östra och södra . Den på kärnvapen baserade terrorbalansen mellan och /har bevarat världsfreden. Den viktigaste mekanismen för att detta ska fungera är båda sidors konstaterade andraslagsförmåga. Bisarrt nog är det alltså det som hotar och oroar oss mest det som räddat oss undan ytterligare ett världskrig. Eftersom inget land vill starta kärnvapenkrig finns dock risk för bruk av militära medel på en nivå som ligger under den gräns där kärnvapenanvändning kan vara aktuellt. har börjat manövrera i detta handlingsutrymme. valde att inte bygga kärnvapen och vi har valt att förlita oss på stormakternas balans. 3.2 ABC-stridsmedel (CBRN) Det finns inget som tyder på att spridningen av massförstörelsevapen är under kontroll. I takt med den ekonomiska utvecklingen får allt fler länder teknisk förmåga att utveckla massförstörelsevapen. ser många länder innehav av sådana vapen som en garanti mot anfall från konventionellt överlägsna länder. De länder som främst finns i världens blickfång just nu är och . Skulle något av dessa länder skaffa kärnvapen riskerar detta att leda till att flera grannländer också skaffar kärnvapen. En ökad spridning av massförstörelsevapen till nya länder ökar också risken för att terrorister kommer över dessa vapen. Stormakterna verkar inte kunna komma överens om en omfattande nedrustning på kärnvapenområdet. Snarare pågår en förnyelse av kärnvapenarsenalerna. Mycket beror detta på att ser kärnvapen som vitala för sin försvarsförmåga gentemot konventionellt överlägsna stormakter, främst och . Spridningen av informationsteknologi har varit en mycket viktig del i globaliseringen som knutit samman alla länder så att man har omedelbar tillgång till hela världen. Ny teknik har varit vital för att ökad omvärldskunskap samt i spridandet av nya idéer. Informationsteknologin kan användas både för positiva och negativa ändamål. Spioneri och regelrätta cyberattacker över nätet har blivit vardag . Stormakterna med och i spetsen satsar stort på att bygga upp sina resurser för cyberkrigföring, spionage och övervakning. Detta har blivit extra tydligt med de pågående avslöjandena kring NSA:s övervakning av en stor del av internet. Militära underrättelsetjänster, terrorism och organiserad brottslighet kommer att använda sig av informationsteknologi i allt högre utsträckning. Inte minst för att det är billigt och svårspårat samt att man når hela världen. Detta gör det allt viktigare att vidta adekvata åtgärder för att skydda och försvara vitala nationella intressen mot cyberhot. Detta blir särskilt viktigt när större delen av samhället är helt beroende av fungerande informationsteknologi. Särskilt viktigt är att skydda betalsystem, energiförsörjning och transporter. bör skaffa sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar (aktiv cyberförmåga). Rika länder kan förväntas skapa ”egna internet” som är avgränsade mot övriga datanätverk. Regeringen bör undersöka möjligheten för ett nordiskt säkert internet baserat på svenska mikrosatelliter. Satelliterna är i ett sådant läge strategiska produkter och direktupphandlas. En del av försvaret utgörs av det psykologiska försvaret med uppgift att skydda mot fiendens felaktiga propagandaspridning och föra ut den korrekta bilden av skeendet till den svenska och internationella publiken. Detta är en viktig uppgift i en konflikt eftersom krigföringen alltmer har utvecklats mot att knäcka inte bara motståndarens förmåga till strid utan också hans vilja att strida. För att kunna uppnå detta behövs en nystart av en särskild myndighet för detta ändamål – Styrelsen för psykologiskt försvar. 3.5 Terrorism och organiserad brottslighet I takt med globaliseringens framväxt har även terrorism och organiserad brottslighet globaliserats. Det har alltid funnits internationella nätverk, men går det mycket lättare att kommunicera och organisera sig internationellt. I en värld med helt olika nivå på militära resurser, både tekniskt och ekonomiskt, måste svagare aktörer använda sig av asymmetrisk krigföring för att ha en chans att skada fienden. Särskilt viktigt är detta för icke-statliga aktörer. När den överlägsna aktören använder sig av fjärrstyrda drönare så svarar den svagare aktören med terrordåd antingen mot fysiska mål eller mot virtuella mål på internet. finns också risken att terrorister kommer över massförstörelsevapen. Det finns också en risk att terroristgrupper och den organiserade brottsligheten kommer att närma sig varandra. Terrorister behöver finansiera sin verksamhet och organiserad brottslighet kan använda sig av terroristernas metoder för att uppnå sina mål. Ett exempel på detta är organiserad brottslighet som hotar med cyberangrepp i utpressningssyfte. Kampen mot terrorism och organiserad brottslighet är av stor vikt. Det krävs dock en rad svåra avvägningar i denna verksamhet. Det måste dels ske en avvägning mellan internationellt samarbete och nationell suveränitet. Det måste också ske en avvägning mellan effektivitet och konsekvenser för mänskliga rättigheter samt ekonomisk utveckling. Terror- och brottsbekämpning får inte undergräva demokratin eller den ekonomiska utvecklingen, men måste den vara så effektiv att större terrordåd blir ytterst ovanliga. Det moderna samhället är känsligt för störningar och terrorattacker, inte minst de stora städerna. Antiterrorförband med hög beredskap och specialbeväpning har därför en viktig roll. I är den reguljära polisen underbemannad sett till att arbetet ökat. De kriminella har blivit mer organiserade och tyngre beväpnade. Det finns många no-go-zoner i de svenska städerna där polisen måste säkra områdena innan övriga blåljusorganisationer kan köra in. är det så få radiobilar ute att de tvingas nonchalera lätta och medellätta brott för att vara beredda möta de tyngre. Andra länder som haft no-go-zoner har fått bukt med problemet genom att utmana de kriminella gängen och sätta hårt mot hårt och efter att detta har lyckats genomföra sociala satsningar. Det finns ingen annan väg för . Ett återinförande av Särskilda beredskapspolisen kan avlasta den reguljära polisen vid kriser i fredstid, men den trygghets- och säkerhetskris som råder ständigt kräver ytterligare en kår: ett gendarmeri. Gendarmer måste rekryteras noga, de ska ha allmänhetens förtroende men vara omutliga och modiga. En gendarm väntar aldrig på förstärkning, jämför med Rangers motto: ”one riot – one ranger”. Gendarmer kan till exempel bevaka offentliga institutioner och lösa andra specialuppgifter där tydlig säkerhet bör upprättas. 3.6 Den europeiska robotskölden För att skydda och mot iranska långdistansrobotar kommer placera ut antirobotrobotar i . Robotarna som placeras i har väckt stor ilska i och resulterat i att i sin tur placerat ut olika robotsystem i . Om robotarna verkligen kommer på plats är risken stor för ytterligare rysk upptrappning. 3.7 Stormakter med fjärrstridsambitioner och bygger upp nya förmågor som exempelvis hangarfartygsgrupper, vilket visar en vilja att kunna verka mot en kvalificerad motståndare utanför sina närområden. Inom överskådlig tid finns det dock ett tekniskt gap till som gör det orealistiskt att företa fjärroperationer utan tillstånd. Efter (WP) upplösning finns endast en viktig försvarsallians, nämligen Nato. Nato utvidgades efter WP:s upplösning så att samtliga före detta stater i som varit medlemmar i blev medlemmar i . Även de tre före detta baltiska delrepublikerna i blev medlemmar i . lades Natos fokus om från att primärt försvara medlemmarnas eget territorium till att bli en organisation som främst agerar internationellt för att försvara Natoländernas intressen. Natos kapacitet att agera har reducerats kraftigt genom kraftiga nedskärningar i försvarsanslagen både i och i som följd av den rådande ekonomiska krisen. Det finns också ett ökande missnöje i med att försvarsanslag bara är av trots att ekonomierna är jämnstora. genomför en omprioritering av sin försvarspolitik från – till . Nato kommer sannolikt trappa ned sina internationella insatser framöver pga. resursbrist. Däremot kommer organisationen säkert att finnas kvar i sin ursprungliga roll som säkerhetsgarant för medlemmarna. militära närvaro och fokusering på kommer också långsiktigt att minska. har relationen mellan och försämrats och ingen ytterligare utvidgning har heller skett. Ukrainakrisen och militära ingripande i den har i stor grad flyttat Natos fokus tillbaka till . kommer sannolikt fokus ligga på den gemensamma europeiska säkerheten. De långsiktiga trenderna ligger dock fast oavsett det spända säkerhetspolitiska läget i . 3.9 Partnerskap för fred och värdlandssupport, NRF och HNS Nato har också utvecklat ett omfattande samarbete med andra länder i närområdet via Partnerskap för fred (PFF). PFF utvecklas nu så att samarbetet fördjupas med vissa nationer som upplevs har särskilt bra samarbetspotential. Frågan är nu hur nära relation kan ha med Nato utan att vi delvis börjar räknas in i alliansen. deltagande i Partnerskap för fred (PFF), Natos snabbinsatsstyrka (NRF) och värdlandssupport (HNS) markerar, som vi ser det, en gräns mot ett ytterligare närmande till Nato. Dessa tre åtaganden förpliktar inte, det följer inga krav på stöd till andra länder eller på att vi ska vara tvungna att upplåta vårt territorium. Vi vill inte ingå som fullvärdig medlem i Nato och inte heller ha någon mer djupgående integration i . PFF ger oss möjligheter att vid internationella konflikter delta tillsammans med Nato. NRF ger oss billig tillgång till bra övningar. HNS ger oss en ytterligare en möjlighet om krig försätter oss i ett ytterst ansträngt läge. EU har ännu inte format någon övergripande överstatlighet på försvarsområdet, men det närmar sig. Allt fler säkerhetspolitiska områden beslutas bli överstatliga. EU:s stridsgrupper är ett förstadium till EU:s egen krigsmakt och därför bör inte delta. Lika lite som EU bör bli en nation med egen lagstiftning och skatterätt, lika lite bör EU förses med en egen krigsmakt. Denna utveckling motverkas av Nato som är den enda organisation i som kan leda storskaligt krig. Få Natoländer vill byta ut Nato mot EU ur ett militärt perspektiv. Vad gäller försvarsmateriel finns tankar inom EU om att låta EU bli ramen för gemensamma satsningar genom en försvarsindustristrategi för EU. Medlemsstaternas forskningsanslag får då samlas till EU för gemensamt nyttjande i större skala utanför marknaden. Risken för att en sådan utveckling blir döden för svensk försvarsindustri är stor. Andra medlemsländer tar för sig i gemensamma projekt medan backar. bör satsa på försvarsmaterielsamarbeten med enskilda länder; de nordiska länderna i första hand, men även länder inom sexnationerssamarbetet (, , , , och ). Andra lämpliga länder är , och . Den svenska försvarsindustrin har på egen hand visat vägen till flera viktiga samarbeten. 3.11 Andra större aktörer: Den internationella säkerhetsordningen var i stort sett unipolär efter med som enda supermakt. är nu på väg mot sitt slut. kommer fortsatt vara den enskilt viktigaste och mäktigaste aktören , men inte längre hegemoniskt dominerande. Vi går mot en multipolär värld med ett antal konkurrerande stormakter. Maktbalansen mellan dessa kommer att avgöras via formella eller informella allianser. Även om kan matcha eller bli starkare än så kan de inte alls matcha och dess allierade. En tänkbar utveckling är att närmar sig och eventuellt övriga Briksländer för att skapa en motvikt till allianser. De europeiska länderna bör redan nu ta säkerhets- och försvarspolitisk höjd för en sådan tänkbar utveckling. har bedrivit en aktiv utrikespolitik och i princip ensamt dominerat internationell politik . kommer dock en period av svår omställning för då man går från att vara ensam på toppen till att bli en av ett antal stormakter. Att ställa om från supermakt till stormakt är alltid smärtsamt. och de europeiska kolonialimperierna är exempel på detta. Det finns en risk för att sluter sig igen och återgår till den typ av isolationism som rådde . En sak som talar för ett minskat engagemang i omvärlden är det energioberoende som verkar möjligt i närtid. kommer också att behöva hantera sin stora statsskuld, sitt långsamma politiska system och sitt stora strukturella budgetproblem med underfinansierade socialförsäkringar. Militären kommer inte heller vara så dominerande globalt som . De militära resurser som finns kommer sannolikt till stor del fokuseras på att utgöra en motvikt mot . Sju decennier av aktivistisk utrikespolitik talar dock för att inte återgår till en renodlad isolationism. 3.12 Andra större aktörer: har haft en snabb ekonomisk utveckling . Inom något decennium kommer man att passera ekonomiskt och bli världens ledande ekonomiska makt. står inför en mängd ekonomiska utmaningar och möjligheter de kommande decennierna. Viktigast av allt är att man behöver ställa om från en exportdriven till en konsumentdriven ekonomi. Lyckas man med detta så kan man se fram emot flera decennier av stark ekonomisk tillväxt. Det kinesiska försvaret har stärkts drastiskt, särskilt . Försvarsanslagen har flerdubblats och militären håller på att ställas om till ett högteknologiskt försvar. Det teknologiska gapet till och väst har minskat avsevärt. Fortsätter denna utveckling kommer sannolikt satsa lika mycket på sitt försvar som om . Detta innebär dock inte att deras försvar blir jämnstarka på en gång. har många decennier bakom sig av mycket större försvarsanslag och en lång historia av att hantera dessa moderna vapensystem. kommer sannolikt inte passera i militär styrka . Däremot kommer säkert att kunna matcha militärt i närområde långt . kommer också att behöva satsa stora resurser för att säkra viktiga naturresurser ute i världen samt skapa säkra transportleder till . Om lyckas bygga allianser med andra stormakter förbättrar det också geopolitiska läge avsevärt. Det finns också osäkerhet kring politiska framtid. satsar mer pengar på inrikestrupperna än på trupperna som ska försvara landet från yttre anfall. Går det att kombinera ett auktoritärt politiskt system med ekonomisk tillväxt ? Lyckas med detta så ser demokratins situation mycket sämre ut globalt. 3.13 Andra större aktörer: har återhämtat sig ekonomiskt efter den kraftiga nedgång man drabbades av efter . Efter Putins makttillträde har landet utvecklats i nationalistisk och auktoritär riktning. Regim och befolkning har inte heller kommit över förlusten av stormaktsstatusen. Därför utgör återuppbyggnaden av försvar en prioriterad uppgift för regimen. Man anser sig också ha särskilda rättigheter i det nära utlandet, dvs. i det före detta . Detta område anses av höra till den ryska intressesfären. visade också att man var beredd att gå i krig med ett grannland, , för att försvara sina intressen. upplever att , Nato och väst orättfärdigt utnyttjade svaghet . Detta visar att man behöver ett starkt försvar. Man är också orolig över det snabbt växande och den islamiska väckelsen i söder. anser sig behöva både ett starkt kärnvapenförsvar och ett konventionellt försvar för att skydda sitt territorium och sina intressen. En massiv upprustning pågår nu i syfte att bygga upp detta försvar. Lyckas man så kommer ha en stor förmåga om . Det som talar emot en sådan utveckling är osäker ekonomi pga. stort råvaruberoende, omfattande korruption samt en hel del svagheter i försvarsindustrin. Det finns anledning till oro för den demokratiska utvecklingen i . Det är också värt att notera att den ryska oppositionen endast till begränsad del består av grupper med liberala värden i västlig mening. Stora delar av oppositionen består istället av kommunister och nationalister med en auktoritär inriktning. Befolkningen minns och tål därför neddragningar om regimen hävdar att det är fiendens fel. 3.14 Andra större aktörer: EU EU har både utvidgats och fördjupats . Detta har dock inte alltid varit i samklang med den interna opinionen i de olika medlemsländerna. Den rådande ekonomiska krisen har visat på en rad strukturella problem med eurosamarbetet. Man har lyckats rädda samarbetet, men bara så mycket att det hankar sig fram hjälpligt. Ingen riktig återhämtning har inträffat och de sociala kostnaderna har varit höga. Läget är nu det att man antingen måste fördjupa samarbetet på det ekonomiska området eller riskera hela europrojektet. Problemet är att det finns ett väldigt svagt folkligt stöd både för EU och i än högre grad för ett än mer fördjupat samarbete. Detta betyder att framtiden ser väldigt osäker ut. EU:s ambitioner att fördjupa sitt utrikespolitiska, säkerhetspolitiska och försvarspolitiska samarbete drabbas också av denna EU-skepsis. EU:s omfattande problem gör också att den mjuka makt som EU tidigare haft som positivt exempel nu i stort sett försvunnit. 3.15 Andra större aktörer: Som trolig Gripenköpare har en stor säkerhetspolitisk betydelse för . Det är ett land vi gärna har som samarbetspartner när det gäller utveckling av försvarsmateriel. Landet är inte medlem av Europeiska unionen, vilket kan vara en fördel eftersom EU verkar mer och mer överstatligt genom där riskerar att dra det kortaste strået. 3.16 Andra större aktörer: I är läget inte mindre komplicerat än före revolterna. Tvärtom finns flera nya och oroväckande konfliktlinjer. Motsättningarna mellan sunni- och shiaislam har växt och kan i värsta fall resultera i en regional storkonflikt. har islamism i olika former kraftigt stärkt sin ställning i regionen, vilket riskerar att omintetgöra demokratiseringssträvanden, förvärra regionala konflikter och öka motsättningarna med västvärlden. Särskilt allvarligt är detta för som är granne med regionen. I och sitter islamistiska partier i regeringsställning. I påverkar den övergripande konflikten mellan shia- och sunniislam hur konflikten utvecklas, vilket influerar hur framför allt , , , och Hizbullah positionerar sig. Globalt har bland annat politiska, militärstrategiska och ekonomiska intressen att bevaka i . I finns en fruktan för att sunnitiska extremistgrupper från som strider mot Asadregimen kan återvända till och bekämpa den irakiska centralregeringen, som är shiitisk. I finns betydande farhågor om att den iranska regimen fortsätter kärnvapenutvecklingen i hemlighet. Den islamistiska regeringens utrensningar i turkiska statsapparaten har lett till att den traditionella motvikten inom militären och byråkratin, som varit mer sekulär och nationalistisk, har försvagats starkt. Detta är ett avgörande skifte i inrikespolitik, där militären av hävd har sett sig som förvaltare av arvet efter . 3.17 Andra större aktörer: Som Gripenköpare har en stor säkerhetspolitisk betydelse för . Det är ett land vi gärna har som samarbetspartner när det gäller utveckling av försvarsmateriel. kan också bli till hjälp för att sälja Gripen till fler länder. 3.18 Andra större aktörer: Som möjlig Gripenköpare har en stor säkerhetspolitisk betydelse för . Det är ett land vi gärna har som samarbetspartner när det gäller utveckling av försvarsmateriel.