ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H3021913 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att jordbrukets och livsmedelsproduktionens behov av forskning och innovation måste tillgodoses i ökad utsträckning och tillkännager detta för regeringen. Livsmedelsnäringen är ett strategiskt styrkeområde och genom att producera mat i skapar vi ekonomisk tillväxt, arbetstillfällen i hela landet som vi tar ansvar för miljön. jobbar med att ta fram en livsmedelsstrategi. Det är bra. Rätt utformad kan den bli en viktig grund för att förstärka utvecklingspotentialen på området. Viktigt är dock att den också relaterar till behovet av forskning och innovation och att detta inkluderas i den forsknings- och innovationsproposition som ska börja gälla . På regeringens hemsida står följande att läsa: ”Livsmedelsstrategin omfattar hela livsmedelskedjan, från primärproduktion till livsmedelsindustri, export, handel, konsument, offentliga sektorns konsumtion, restaurang och måltidupplevelser. Strategin tar sin utgångspunkt i primärproduktionen, men alla livsmedelskedjans delar är viktiga och behövs för att skapa en långsiktig strategi som ger jobb och hållbar tillväxt i hela landet”. Många olika delar nämns således men förvånansvärt nog inte behovet av forskning och innovation som rör primärproduktion eller den forskning och innovation som behövs för att möta de behov som livsmedelsindustrin har. Forskning och innovation är mycket viktiga faktorer generellt men framför allt då det bidrar till förutsättningarna för att kunna exportera livsmedel med hög förädlingsgrad. I ett inspel som Livsmedelsföretagen gjort till regeringen (2015) lyfts också behovet av ökade satsningar på forskning och innovation. Med hänvisning till ovanstående anser undertecknad att jordbrukets och livsmedelsproduktionens behov av forskning och innovation måste tillgodoses i ökad utsträckning. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · H3021914 · 2015-10-06 00:00:00 — Villkorsskillnader inom camping- och gästhamnsnäringen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att göra en översyn av villkorsskillnaderna inom camping- och gästhamnsnäringen och tillkännager detta för regeringen. En av de starkast växande sektorerna inom svenskt näringsliv och svenskt företagande är turismen. Siffror från visar att årsresultatet , när det gäller den totala mängden utländska turister, uppgick till drygt 20 miljoner. Av dessa var flerdagsbesök, motsvarande 10,9 miljoner besök. Detta vittnar om den potential det finns i besöksnäringen. Vi har i tusentals företagare, som inom ramen för turistnäringen och ofta med små medel, gör ett utmärkt jobb i att välkomna och se till att turisterna trivs. Problemet är att dessa företagare omfattas av en obalans kopplad till momsnivåer, vilket i sin tur ger olika utfall beroende på vilken näringsverksamhet som bedrivs. För övernattning i gästhamn eller vinteruppställningsplats för båtar gäller momssats. För tält, husbil eller husvagn på campingplats gäller momssats . Gästhamnsverksamheten har en kort, men intensiv säsong. Det brukar som norm röra sig om en period , där är att beteckna som högsäsong. ska ägarna täcka sina årliga omkostnader. Campingnäringen däremot har en längre säsong, vilket innebär en större möjlighet att täcka omkostnaderna. Momsskillnaden mellan dessa två näringar inom turistsektorn till campingverksamhetens fördel är av en diffus art. Det ger uppenbart fördelar till en näringsgren i förhållande till en annan och leder till en snedvriden konkurrenssituation. Ambitionen bör därför vara att företag som verkar inom denna näring ges möjligheter att agera på likvärdiga villkor. Ambitionen bör likaledes vara att enhetliga regler ska genomsyras av ett gränsöverskridande perspektiv. Detta för att företag, länder emellan, i största möjliga mån ska ges möjlighet att konkurrera om turister på samma villkor. Med anledning av detta bör regeringen överväga möjligheten till en översyn av villkorsskillnader inom camping- och gästhamnsnäringen.
mot · H3021915 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om fribeloppet för studiemedel och tillkännager detta för regeringen. Studenter har rätt till studiemedel för att finansiera sitt uppehälle . kan studenter vid universitet eller högskola få vid heltidsstudier, av vilka är bidrag och är lån. Studenter kan arbeta vid sidan av studierna, för att öka inkomsterna, för att komplettera studier och/eller för att få arbetslivserfarenhet. Yrkesarbetande kan också välja att studera för att skola om sig eller för att komma vidare i karriären. Inkomster vid sidan av studierna är tillåtna upp till ett visst belopp under ett kalenderhalvår utan att studiemedlen minskas. Detta kallas fribelopp. Fribeloppet har höjts i flera steg och i Alliansens budgetproposition för justerades det upp med ytterligare från till per kalenderår. Alliansens höjningar har inneburit flera steg i rätt riktning mot att uppmuntra de studenter som vill och kan jobba vid sidan av studierna, på sommarlov och under terminerna. Fribeloppet innebär dock fortfarande stora marginaleffekter för de studenter som arbetar ”för mycket”, förutom skatt på lönen tvingas studenten betala tillbaka stora delar eller hela studiemedlet. Studenter kan då i värsta fall istället välja att jobba svart eller att låta bli att jobba och därmed ställa sig utanför arbetsmarknaden trots att de har viljan och möjligheten att jobba. Avsaknad av arbetslivserfarenhet är en viktig förklaring till arbetslösheten bland akademiker. Det finns därför goda ekonomiska skäl att uppmuntra studenter till arbete vid sidan av studierna. Fribeloppet innebär, trots alliansregeringens positiva sänkningar av detsamma, fortfarande ett hinder för studenter som vill arbeta. Regeringen bör därför överväga möjligheten att se över ett avskaffande av fribeloppet.
mot · H3021916 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över lagstiftningen så att svenska medborgare som strider för IS ska kunna dömas för landsförräderi, och tillkännager detta för regeringen. Islamiska staten är ett av de främsta hoten mot det västerländska samhällets grundläggande principer om demokrati, jämställdhet och mänskliga fri- och rättigheter. IS agerande i , där religiöst oliktänkande, kvinnor och barn avrättas, är helt oacceptabelt och oförenligt med de mest grundläggande rättsprinciperna i det svenska samhället. Trots detta finns det enligt cirka 300 svenska medborgare som väljer att strida för IS och vara delaktiga i de etniska utrensningar som följer i IS spår. måste omgående få till stånd en betydligt hårdare lagstiftning vad gäller skärpta terrorlagar, dels för att straffen för den som väljer att kränka grundläggande demokratiska principer skall vara kännbara, dels för att det är ett viktigt symbolvärde för att markera att IS står för en uppfattning som inte är förenlig med svenska värden. Svensk lagstiftning bör ändras så att den som strider mot intressen i icke legitima väpnade kamper borde kunna dömas för landsförräderi. Sådan terrorlagstiftning diskuteras i flera länder och tillämpas även i t.ex. . Den svenska lagstiftningen om landsförräderi bör därför ses över så att svenska medborgare som strider för IS omfattas av densamma.
mot · H3021918 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga att utreda förslaget om förstärkt elevhälsa och tillkännager detta för regeringen. Fysisk inaktivitet blir mer förekommande bland unga. Detta riskerar leda till övervikt, benskörhet och nedstämdhet bland unga. Trots allt är hälsoläget bland unga i många fall bra, men det finns problem med övervikt och metabola sjukdomar, samt besvär med smärta i rörelse- och stödjeorganen. Konditionsnivåerna hos unga i tonåren verkar också sjunka och fler barn och unga har problem med psykiska besvär samt symptom som spänningshuvudvärk, ont i magen, nacke och axlar. och Alliansen har sett problemet med ökande fysisk inaktivitet bland barn och unga. I vårt valmanifest föreslår vi bland annat att utöka antalet idrottstimmar i skolan , vilket motsvarar en ökning på . Daglig fysisk inaktivitet är också en förutsättning. Bunkeflomodellen är en framgångsrik modell, som gett goda resultat bland barn och unga. Skol- och fritidsaktiviteter är ur en hälsosynpunkt viktigt och en rättighet för alla barn och unga. Kommuner och landstings folkhälsouppdrag måste ta hänsyn till att alla barn oavsett funktionshinder, kön, ekonomisk, social eller etnisk bakgrund ska inkluderas. Detta med tanke på att elever som har kroppsliga och neurologiska begränsningar deltar i skolgymnastiken i lägre utsträckning än andra. Detta kan åtgärdas genom att ge elever som behöver mer stöd för fysisk aktivitet. Fysioterapeuter har en roll i att främja motorisk utveckling, stärka fysisk självkänsla, fysisk aktivitet som kan förbättra elevers arbetsmiljö och förutsättningar att ta del av undervisningen. Fysioterapeuter eller idrottslärare definieras dock inte i skollagen som en av de grundläggande kompetenserna för elevhälsan. Där hälso- och sjukvården går mot ett teamarbete där olika kompetenser och professioner bidrar utifrån sin kompetens. Fysioterapeuter kan också bidra till att stärka lärare och få dem att må bättre, för att de bättre ska leva upp till det uppdrag som de har. Tillsammans med skolsköterskor, läkare, kuratorer och psykologer och idrottslärare, kan fysioterapeuter, i skolanselevvårdande team, bidra med sina specialkunskaper om hälsa i och en helhetssyn om barn och ungas förutsättningar. Det är min mening att även fysioterapeuter får en roll inom elevvården. Detta bör regeringen ges tillkänna om, för att barn och unga får en ökad möjlighet till en balanserad fysisk och mental hälsa, samt en sundare livsstil.
mot · H3021919 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en bättre service för postutdelning i glesbygden och tillkännager detta för regeringen. Posten har genomfört ganska stora förändringar i sina utdelningsturer både i tätort och i glesbygd. ”Vi måste anpassa vår verksamhet som vi ska fortsätta leverera i enlighet med vårt samhällsuppdrag” skriver Posten i sina brev till berörda hushåll, och hänvisar till sina ägardirektiv och vinstkrav. Det innebär konkret att efter postens förändringar kan vissa hushåll och företag få köra för att hämta sin post. Enligt () ska posten se till att oavsett var man bor ska man ha tillgång till posttjänster till rimliga priser. En av PTS uppgifter är att se till att detta fungerar. Samhällsuppdraget styrs av postlagen (2010:1045). PTS har utfärdat allmänna råd (PTSFS 2008:6) om hur postoperatörer enligt postlagen bör tillhandahålla postutdelning. I ett särskilt PM daterat skriver PTS att de allmänna råden inte är bindande för postoperatören. Enligt 10 § postförordningen (2010:1049) får PTS meddela föreskrifter om krav på den som tillhandahåller posttjänster. Trots det har PTS valt att nöja sig med icke bindande allmänna råd. Det innebär att PTS inte kan påverka Posten när man nu gör betydande försämringar i glesbygd eftersom man anses följa gällande regelverk. – Det gör att postutdelning i glesbygd nu har blivit en politisk fråga! Av PTS kartläggning av avstånd till postlådor utanför tätort framgår att servicenivån generellt sett är hög i . Emellertid finns det ett mindre antal postmottagare som har betydligt längre till postlådan. För att det ska vara möjligt att bo och verka i hela landet bör regeringen se över möjligheterna att förbättra service för postutdelning i glesbygd.
mot · H3021920 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att entreprenörskap bör främjas redan från och i större omfattning än och tillkännager detta för regeringen. ”Entreprenörskap ska löpa som en röd tråd genom hela skolsystemet.” Så står det i den nationella strategi som ska främja arbetet med entreprenörskap i skolan. Men hur gör lärarna för att implementera entreprenörskap i varje ämne? För många lärare är detta något nytt, ett ogreppbart område som de aldrig undervisat i förut. Därför måste entreprenörskap bli ett naturligt inslag i skolan, redan från tidigare åldrar. Hur gör skolor när de ska jobba med entreprenörskap? Vad som kännetecknar en skola som jobbar med entreprenöriellt lärande är att samverkan med samhället och näringslivet är starkt. Det handlar om studiebesök, praktik & prao, externa föreläsare från lokala näringslivet, projektorienterade arbetsformer och så vidare. En hel del lärare förknippar enbart begreppet entreprenörskap med eget företagande och blir därmed skeptiska. Ska skolan marknadsanpassas mer? Vem är det som står bakom utbildningspaketet? Tjänar någon pengar på detta? För en del lärare uppstår det därmed problem att tillämpa entreprenörskap i skolan. Detta måste få ett slut. Vad som egentligen inbegriper termen entreprenörskap i skolorna är upp till varje skola att bestämma. Därmed finns det inte ett krav att driva företag på skoltid. Det finns massor av exempel på projekt man kan väva in i entreprenörskapsämnena, som samhällsentreprenörskap, jämställdhetsprojekt, kultur och teknik. Att jobba med entreprenörskap är att identifiera problem och komma med lösningar. Vad säger forskarna? Forskarna menar att vad som sker beror mer på enskilda lärares engagemang och förhållningssätt än på de strategier som tas fram för arbetet med entreprenörskap i skolan. Vi måste alltså göra entreprenörskap till en naturlig del i hela skolan. Det handlar om att utveckla en attityd till entreprenörskap som eleverna kommer att ha nytta av i alla typer av arbeten och genom hela livet, oavsett om man startar företag, blir anställd eller jobbar ideellt. Genom att i tidig ålder knyta kontakter i näringslivet lär eleven sig vilken roll företagande har i samhället och rustar sig själv för det som komma skall. Det är bevisat i flertalet rapporter från att de som jobbat med entreprenörskap i skolan och drivit ett s.k. UF-företag, är i arbetslöshet och får en större inblick i hur samhället fungerar. Några fler faktorer från rapporterna är att före detta UF-företagare skapar fler arbetstillfällen och större skatteintäkter, driver fler lönsamma företag, har större omsättning och således fler anställda jämfört med de som inte drivit UF-företag. Det finns med andra ord organisationer som erbjuder skolorna färdiga koncept hur man kan jobba med entreprenörskap, redan från . Exempel på dessa är Ung Företagsamhet, Finn Upp och Open for business. Med anledning av ovanstående är det min mening att regeringen bör verka för att entreprenörskap bör främjas redan från och i större omfattning .
mot · H3021921 · 2015-10-06 00:00:00 — Barnomsorg under obekväm arbetstid ställer sig bakom det som anförs i motionen om barnomsorg på obekväm arbetstid och tillkännager detta för regeringen. Förskolan spelar en viktig roll i arbetslinjen, att underlätta för föräldrarna så att de ska kunna arbeta, men också en viktig pedagogisk roll för barnen, för att förbereda dem för skolan och deras egen utveckling. Alla barn ska ha rätt till en barnomsorgsplats. Rätten till barnomsorg är viktig även under obekväm arbetstid. Behoven skiljer sig åt mellan kommuner, det är viktigt att kommunerna får styra över vilket behov som ska fyllas i deras egen kommun. Möjligheten att få barnomsorg på obekväm arbetstid är också viktigt. Det är positivt att de kommuner som är borgerligt styrda, i större grad än vänsterstyrda kommuner, erbjuder barnomsorg på obekväm arbetstid. Rätten till förskola är en rättighet som funnits . Trots det behöver vi göra mer för att fler ska ha möjligheten till barnomsorg, även under obekväma arbetstider. Om föräldrar tvingas gå ner i arbetstid, för att öppettiderna i förskolan inte möjliggör arbete på obekväm arbetstid, är det något som vi bör rätta till. För kvinnor, som står för en större del av det oavlönade arbetet i hemmet, är möjligheten till barnomsorg en stor frihetsreform och möjligheten till att lättare komma ut i arbetslivet. Under förra alliansregeringens tid nådde en historisk milstolpe, där över hälften av landets kvinnor arbetar heltid. står ut i omvärlden för dess höga sysselsättningsgrad, inte minst bland kvinnor. Rätten till barnomsorg är viktig oavsett föräldrars arbetstid. Det är viktigt att kommuner ges möjligheter att där det finns behov, i högre grad erbjuda barnomsorg. Det är dock viktigt att komma ihåg att behoven är olika i kommunerna. Det finns ingen one size fits all-lösning som fungerar för alla. Barnomsorg är viktig ur jämställdhetssynpunkt, även på obekväm arbetstid. Därför är det viktigt att jobba med att kommunerna får än större möjligheter till att erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid.
mot · H3021922 · 2015-10-06 00:00:00 — Nationellt centrum för föräldraskap och kognitiva frågor ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att göra kunskapscentrumet för föräldraskap och kognitiva svårigheter i län till ett nationellt centrum och tillkännager detta för regeringen. Att bli förälder är för många människor höjdpunkten i deras liv men det innebär också stora omställningar. Om någon, eller båda, av föräldrarna dessutom har en utvecklingsstörning eller kognitiva svårigheter så kan det påverka föräldraförmågan. Kognitiva svårigheter rör planering, struktur, minne, abstrakt tänkande, läsning, räkning eller skrivning. Någon svensk nationell kartläggning över hur många föräldrar med utvecklingsstörning som finns och hur många av dem som lever med sina barn finns inte . som finns i län gjorde en sammanställning av hur många barn i länet som hade föräldrar med någon form av kognitiva svårigheter. Den visade att det rörde sig om 1 092 barn i 602 familjer. Omvandlat till nationella siffror skulle det innebära i storleksordningen 22 000 till 23 000 barn. Studier har visat att familjer där en eller båda föräldrarna har kognitiva svårigheter är en av de mest utsatta grupperna i samhället. Både barn och föräldrar lever alltför ofta under begränsade ekonomiska förhållanden, är socialt isolerade, har liten eller ingen tillgång till ett stödjande nätverk och har ofta dålig psykisk och fysisk hälsa. Kompetens att identifiera vilka människor som tillhör målgruppen saknas hos många professionella aktörer, vilket leder till att många av familjerna inte upptäcks och därmed inte heller får adekvat stöd. Gränserna mellan huvudmän och mellan olika verksamheter får till följd att en stor del barn och familjer hamnar mellan stolarna. Att föräldrar med utvecklingsstörning eller kognitiva svårigheter får hjälp i sitt föräldraskap innebär i första hand en vinst för de berörda barnen och föräldrarna samt i andra hand för samhället i stort. Ett eventuellt livslångt utanförskap för uppskattningsvis hälften av de berörda 1 092 barnen i län skulle innebära en kostnad på . Utvecklingsarbete kring målgruppen har pågått i län. arbetar med föräldraskap och kognitiva svårigheter. Syftet är att samla, utveckla och sprida kunskap och metoder om föräldraskap, barnens situation och stödbehov när någon eller båda föräldrarna har en utvecklingsstörning eller kognitiva svårigheter. Den kunskap som förmedlas ska utgå från helhetssyn och samverkan över huvudmannaskapsgränser. Föregångaren till , , har fått utmärkelsen . För sin verksamhet och förmåga att kombinera sociala innovationer och deras effekter på ekonomisk välfärd tilldelades 2010. Med bakgrund av att centrumets goda resultat, att det inte finns något liknande centrum någon annanstans och efterfrågan på olika former av stöd från centrumet har varit stort från hela landet, finns det anledning att permanenta det och utöka dess geografiska ansvarsområde till hela . Jag föreslår därför att regeringen bör överväga att se över möjligheterna att göra i län till ett nationellt centrum.
mot · H3021923 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga en förändring av de öronmärkta dagarna i föräldraförsäkringen och tillkännager detta för regeringen. infördes en så kallad pappamånad i föräldraförsäkringen. Innebörden av denna var att en månad av föräldraledigheten reserverades för enbart pappan. Systemet utvecklades genom införandet av en andra pappamånad. Egentligen är begreppet pappamånad felaktigt. Regelverket tar inte sikte på något av könen, utan påpekar enbart att föräldrar har med föräldrapenning för ett barn samt att vardera föräldern har rätt till hälften av dessa. Av de är dock reserverade för var och en av föräldrarna och kan inte överlåtas till den andre. I praktiken har däremot detta inneburit att dessa 60 låsta dagar riktats mot papporna. I aviserade den tidigare socialdemokratiska regeringen att den inte avsåg att uppfylla sitt dåvarande vallöfte om att införa tre så kallade pappamånader, detta mot bakgrund av att regeringen befarade att den tid som föräldrar var hemma med sina barn skulle minska, eftersom det i många fall är rena plånboksfrågor som styr familjernas val. Istället föreslogs att en bättre jämvikt i uttaget av föräldraledighet skulle uppnås genom ekonomiska stimulanser till de pappor som valde att stanna hemma. I den politiska debatten saknas helt principdiskussionen om vilken rätt staten har att ingripa i angelägenheter som borde vara förbehållna föräldrarna. Lika lite som vi vill detaljstyra valet av arbetstid borde vi vilja styra hur många dagar varje förälder skall vara hemma med sina barn. Det finns föräldrar som vill dela föräldraledigheten lika, men det finns också föräldrar där ena parten – mamma eller pappa – vill ta ut mer föräldraledighet än den andre. Oavsett preferenser är det en viktig princip att detta val görs av föräldrarna själva och inte genom påtvingade regler från staten. När nu Socialdemokraterna, och enats om att införa ytterligare inskränkningar i föräldrarnas självbestämmanderätt i form av att en tredje öronmärkt månad i föräldraförsäkringen skall införas , utökar staten sitt direkta inflytande över människors vardag. Eftersom vi redan har en jämställd föräldraförsäkring som kräver ett aktivt avstående av dagar från den ena föräldern för att den andra skall få ytterligare dagar är en utvidgning av de öronmärkta dagarna en kraftfull inskränkning av människors frihet att själva bestämma över sina liv. Staten skall ägna sig åt att skapa lika rättigheter, inte fördela utfallet. Av denna anledning bör det övervägas att avskaffa de öronmärkta dagarna i föräldraförsäkringen.