mot · H3022481 · 2015-10-06 00:00:00 — Det verkliga antalet är betydligt fler. Det sker såväl anonyma som öppna kränkningar av barn och unga som ett led i pågående mobbning och trakasserier i skolan. Det är fullständigt oacceptabelt. Nätet har blivit ytterligare ett forum och redskap för de som håller på med mobbning. Möjligen driver själva tekniken fram ett nytt beteende och nya konflikter bland barn. Uppgifter i en granskning av näthatet (, ) gör gällande att så många som ungefär 66 000 ungdomar kränks på internet. Endast en av femtusen kränkningar leder till en fällande dom i domstol. De vanligaste platserna för kränkningarna är dels mobiltjänsten Kik, en chatt-app, som är den vanligaste platsen där flickor kränks. Mobiltjänsten har ungefär 240 miljoner användare i världen. Dels i samband med olika online-spel som är den vanligast förekommande platsen där pojkar kränks på internet. I en undersökning (2012) från organisationen uppgav var sjätte barn och ungdom mellan tolv och att de var rädda för att bli kränkta och mobbade på internet. Det är ännu mer utbrett bland unga tjejer där en av fyra uppgav att de är rädda för att bli kränkta. En viktig signal i denna undersökning är att över fyra av tio av barnen efterlyser mer vuxenstöd, hjälp att lära sig ett bra beteende på internet samt tydlig information om vad man ska göra om man blir utsatt för kränkningar. En ny rapport, 2015, från social utvärdering (SBU) visar att fler barn och unga skadar sig själva och att de inte får den hjälp och det stöd som de behöver. Självskador är vanligare bland flickor än pojkar och börjar ofta ske i åldrarna . Självskadebeteende är oftast inte hämnat att ta sitt liv, utan ett rop på hjälp. Dessa utmaningar med mobbning, kränkningar, självskadebeteende och risk för självmord är inte lätt att komma till rätta med. Varken bland barn, unga eller vuxna. Mobbningen blir allt grövre. Detta är en del i varför den psykiska ohälsan tär på många barn och unga. Tydliga strategier mot mobbning i skolan och på internet måste fortsätta att utvecklas och finna sin grund i forskning som visar på vilka insatser som fungerar och kan göra skillnad. 5.4 Barn och ungas psykiska ohälsa Alltför många barn har upplevt psykiska besvär. Vart tionde barn i åldern 10–har upplevt psykiska besvär. Två av tio har upplevt psykosomatiska besvär. Därtill har andelen barn och unga som får diagnosen neuropsykiatrisk funktionsnedsättning (ADHD) ökat kraftigt. Ju tidigare en neuropsykiatrisk diagnos kan ske, desto snabbare kan åtgärder sättas in för att stödja den upptäckta funktionsnedsättningen. Det är viktigt att barn med psykiska funktionsnedsättningar får det stöd de behöver, därtill att vi klarar av att ge fortsatt stöd för barn och unga med fysiska funktionsnedsättningar. Det har skett en tydlig ökning av psykofarmaka till barn och unga. Det avser exempelvis antidepressiva läkemedel, lugnande och ångestdämpande läkemedel, sömnmedel och medel mot adhd. har visat att användning av psykofarmaka bland placerade barn och unga är mycket omfattande. Forskning visar därtill att placerade barn i samhällsvård har såväl sämre fysisk som psykisk hälsa i jämförelse med genomsnittet. tog fram en ny temasida om psykisk ohälsa på Kunskapsguiden i syfte att underlätta samverkan och öka förutsättningarna för att tidigt upptäcka tecken på psykisk ohälsa och föreslå tidiga insatser för att kunna bättre förebygga psykisk ohälsa hos barn och unga. Akuta psykiatriska problem tycks också öka. Vård på sjukhus för självskador har tydligt och kraftigt ökat bland unga, enligt . Detta gäller särskilt bland unga kvinnor, barn och unga med utländsk bakgrund och därtill barn och unga i ekonomisk och social utsatthet, vilka alla har en högre tendens att ta till ett självskadebeteende. Självmord är den vanligaste dödsorsaken bland yngre människor i åldrarna . Antalet självmordsförsök har ökat . Det finns en bakomliggande depression som är möjlig att behandla inom psykiatrin eller ett missbruksbeteende som beroendevården kan ge aktivt stöd och hjälp till den drabbade. Ytterligare en utmaning i samband med barn och ungas psykiska hälsa handlar om hedersrelaterade livsbegränsningar. Så kallade hedersrelaterade brott är emellertid ofta svåra att synliggöra och att få fram statistik över. Det förekommer många myter, generaliseringar och grova överdrifter. Det hindrar emellertid inte att hedersrelaterade inskränkningar i en del barns och ungas liv förekommer. Det är helt oacceptabelt. Det kan handla om alltifrån att inte få delta i undervisning i skolan, till att inte få delta i egna fritidsaktiviteter eller i vissa särfall att barn blir bortgifta mot sin vilja. Det finns många sätt att fostra och respekt för föräldrars olika värderingar ska vara omfattande. Däremot gäller svensk lagstiftning alla människor i , oavsett ursprung. Det gäller såväl alla rättigheter som alla skyldigheter som följer med att vara medborgare i . Alla barn har individuella rättigheter som ska respekteras. En del av att kunna förbättra barns och ungas psykiska välbefinnande handlar sannolikt om att föräldrar och vuxna i allmänhet blir ännu bättre på att förbereda barn och unga för verklighetens möjligheter, utmaningar och krav. Det kan finnas skäl att fundera över vilket ansvar elevhälsan i skolorna kan ta och hur samverkan mellan alla inblandade parter kan utvecklas och bli mer proaktiv och förebyggande. Det är viktigt att minska känslan av skam som ibland finns förknippat med psykisk ohälsa så att alla såväl barn, unga som vuxna som har behov av stöd och hjälp verkligen söker detta. Därtill att anhöriga och andra närstående vågar stötta och se till att den som verkar må dåligt psykiskt verkligen söker hjälp. Vårt samhälle borde bättre än kunna besvara frågor om hur och varför den psykiska ohälsan ökat. Hur kan dagens utveckling av barns och ungas psykiska ohälsa och vuxnas ökande psykiska ohälsa i arbetslivet förklaras, och vilka effektiva behandlande och förebyggande åtgärder kan det samlade samhället sätta in? Detta är en avgörande utmaning framöver. Det samlade engagemanget kring frågor rörande psykisk hälsa är omfattande. Låt oss gemensamt ta vara på det. 5.5 När föräldrarna inte orkar och inte räcker till När föräldrar inte räcker till är bland det svåraste barn och unga kan tvingas att uppleva. Vårdnadshavares förmåga att ge barnet vad det behöver för sin utveckling är avgörande när det gäller att bedöma om ett barn löper risk att fara illa i sitt eget hem. Det finns dock ingen tydlig gräns för vad som anses vara oacceptabla brister i vårdnadshavarens förmåga att ge barnet omsorg. Mellan två tydliga ytterligheter – fullgott respektive klart bristfälligt föräldraskap – existerar en gråzon som medför att i en bedömning om ett eventuellt omhändertagande måste ta hänsyn till kompenserande faktorer i barnets och familjens nätverk. I Social rapport ges en översikt gällande de så kallade överriskerna för placering i samhällsvård. Rapporten visar att för ett barn med en mamma som är lågutbildad, ensamstående och som saknar förvärvsarbete och därtill helt eller delvis fått ekonomiskt bistånd är sannolikheten en på sju att placeras i familjehem eller på annan institution under förskoleåren. Människor som utsatts för krigspsykoser i sina hemländer löper risk att långsiktigt utveckla en sämre psykisk hälsa. När föräldrar inte räcker till försämras barns och ungas hela tillvaro. Det handlar om barn och unga som växer upp i familjer som inte fungerar, där hemmiljön är mer eller mindre helt oacceptabel för barn och unga. Det kan exempelvis handla om tydligt våld och övergrepp eller mer eller mindre uppenbara försummelser där barn ofta lämnas ensamma. Lyckligtvis är dessa barn få i relation till alla barn, som de socialt mest utsatta barnen är alldeles för många. Missförhållanden i hemmet eller eget riskabelt beteende hos barn och unga kan leda till placering utanför hemmet. Missförhållanden kan exempelvis handla om att barnet utsätts för fysiskt eller psykiskt våld, kränkningar, sexuella övergrepp eller att den som vårdar barnet försummar att tillgodose barnets grundläggande behov. En utsatt tillvaro hemma, betydande krav i skolan och föräldrar som inte räcker till ger en grogrund för psykisk ohälsa hos många barn och unga. mår de flesta barn och unga bra och trivs med sina liv. Det är viktigt att vi förmår att se bägge dessa generella bilder av verkligheten . 5.6 Bristande samverkan mellan olika aktörer Det finns fortfarande en otydlighet gällande vem som bär vilket ansvar gällande att stödja och hjälpa barn och unga med psykisk ohälsa. Därtill vilket ansvar olika aktörer har för att samarbeta och samverka med varandra avseende att hjälpa en ung människa som mår psykiskt dåligt. Det finns uppenbara risker att man som ung när man mår dåligt och känner sig utanför får svårt att nå fram till hjälp och stöd när man behöver det som mest. En rapport av Barnens rätt i samhället (, 2012) beskriver detta på ett oroväckande tydligt sätt. Rapporten menar, trots statsbidrag, generella stimulanser och en tydlig vårdgaranti, att barn och unga måste ha tur för att få uppleva att alla aktörer i den önskvärda samlade vårdkedjan i en kommun tar ett gemensamt ansvar och samverkar. Bristande samverkan och otydligt ansvar gällande allas skyldighet att samarbeta för barnens och ungdomarnas bästa när de är i behov av psykiskt stöd och hjälp skapar otrygghet. beskriver detta som att det alltför sällan finns en tydlighet i vem som har ansvaret för vad. I slutrapporten gällande ges återkommande en beskrivning av gränsdragningsproblem inom och mellan de olika huvudmännen. Skiljaktiga meningar är vanliga gällande exempelvis vilken verksamhet som bör utreda och kartlägga barn med misstänkt neuropsykiatriskt tillstånd. Detsamma gäller barn och unga med så kallad multiproblematik där såväl socialtjänst som barn- och ungdomspsykiatrin som habilitering är involverade. (Källa: , Insatser till barn och unga med psykisk ohälsa.) I den kartläggning som genomfört har framförallt skolan och elevhälsan stått i centrum. Landsting beskriver i denna kartläggning den stora utmaning som finns i att få till stånd avtal eller andra former av överenskommelser om samverkan mellan ett stort antal kommuner och enskilda skolor. Att tydliggöra vem i kommunen som har ansvar för gällande ansvaret att hjälpa ett barn med psykisk ohälsa är helt centralt. Det bästa för barnen och ungdomarna ska alltid prioriteras, därtill insynen och ansvaret för att samarbeta och samverka mellan skola, socialtjänst, barn- och ungdomspsykiatrin, hälso- och sjukvården i övrigt samt polisen. Här återstår mycket att göra för att få detta att fungera i praktiken. Nio förslag för att stärka psykiatrin och minska den psykiska ohälsan 6.1 Utveckla nationell långsiktig personalförsörjningsstrategi Frågan framtida personalförsörjning inom psykiatrin måste lösas långsiktigt. Rekryteringsbehoven är omfattande och utmanande. Därför behövs ett helhetsgrepp och det behöver arbetas fram en långsiktigt hållbar personalförsörjningsplan. Det är viktigt att det sker skyndsamt då det tar innan dagens utbildningsinsatser påverkar verkligheten på till exempel psykiatriska mottagningar och vårdcentraler i hela landet. Utveckla en nationell långsiktig strategisk personalförsörjningsstrategi gällande psykiatrin. I denna strategi ska ingå stimulans gällande vidareutbildning och fortbildning för personalen inom psykiatrin. 6.2 Säkra kvalitet i den psykiatriska vården Kvalitet är inte ett enkelt eller självklart begrepp, utan bör definieras noggrant, helst i en systematisk samverkan mellan olika intressenter. Det kan finnas en konflikt mellan fokus på kvalitet och strävan efter ökad tillgänglighet. Vårdkvalitet och patientsäkerhet är det mest prioriterade inom psykiatrin. Detta kräver viss uppföljning och utvärdering. Säkra kvalitet i den psykiatriska vården genom att dels fullfölja den omfattande satsningen på psykiatrin som alliansen genomförde, dels t.ex. gällande utbildningsplatser inom psykologutbildningen. 6.3 Stärk det förebyggande arbetet Det är av avgörande betydelse för att kunna minska psykisk ohälsa att stärka det förebyggande arbetet. Det handlar t.ex. om skyldigheter för vården att särskilt beakta barns behov av information, stöd och råd exempelvis om barnets förälder eller annan vuxen person som barnet varaktigt bor hos har en psykisk sjukdom. Ta fram en strategi för hur vi gemensamt i ännu högre grad kan arbeta förebyggande för att stärka barns och ungas psykiska välbefinnande. Arbeta ännu mer förebyggande gällande psykisk ohälsa med hjälp av mobila flexiblare system, t.ex. akutbilen. 6.4 Ökad tillgänglighet till barn och ungdomspsykiatrin En ny rapport, 2015, från social utvärdering (SBU) visar att fler barn och unga skadar sig själva och att de inte får den hjälp och det stöd som de behöver. Självskador är vanligare bland flickor än pojkar och börjar ofta ske i åldrarna . Självskadebeteende är oftast inte hämnat att ta sitt liv, utan ett tydligt rop på hjälp. Öka tillgängligheten ytterligare till barn- och ungdomspsykiatrin (BUP). 6.5 Tydliggör olika aktörers ansvar – skyldighet att samverka Det finns fortfarande oklarheter gällande vem som bär vilket ansvar att stödja och hjälpa barn och unga med psykisk ohälsa. Därtill vilket ansvar olika aktörer har för att samverka och samarbeta med varandra avseende att hjälpa en ung människa som mår psykisk dåligt. Tydliggör alla berörda aktörers ansvar och skyldighet att samverka och samarbeta för att stärka det psykiska välbefinnandet samt förebygga och motverka psykisk ohälsa. 6.6 Ta fram en strategi för att åtgärda kränkningar Vårt samhälle behöver kunna motverka och tydligt åtgärda de kränkningar och trakasserier som alltmer förekommer inte minst via internet bland barn och ungdomar. Det är helt oacceptabelt. Det riskerar ytterst barns och ungas liv och hälsa. Kränkningar, mobbning och trakasserier är en del i varför den psykiska ohälsan tär på många barn och unga. Det är ett gemensamt ansvar att tydligt säga ifrån och snabbt ta fram konkreta åtgärder. Ta skyndsamt fram en strategi för att stärka arbetet med att kunna åtgärda kränkningar och trakasserier som barn och unga utsätts för. 6.7 Förstärkt tillsyn – tydliga följdåtgärder Tillsynen gällande bl.a. psykiatrin behöver förstärkas. Därtill vilka tydliga följdåtgärder som sker vid uppföljning och utvärdering som påvisar tydliga brister i kvalitet och tillgänglighet. En väl fungerande tillsyn och följdåtgärder är en viktig del i att säkra patienternas trygghet i den psykiatriska vården. Förstärkt tillsyn av psykiatrin och stärkta tydliga följdåtgärder vid tillkortakommanden och brister. 6.8 Synliggör och motverka vuxnas psykiska ohälsa Den utveckling som sker med fler sjukskrivningar i arbetslivet och där det allra vanligaste skälet är i stress som leder till psykisk ohälsa måste vändas. Därtill är det många vuxna som i sin egenskap av föräldrar känner att de inte riktigt räcker till. De får inte livspusslet att gå ihop. Därtill kan det finnas risk för missbruk av t.ex. alkohol som ytterligare förvärrar livssituationen. Synliggör tydligare och motverka aktivt vuxnas psykiska ohälsa. Dels som ett redskap att stärka människors hälsa, dels att stärka arbetslinjen. Finn (M)