mot · H30249 · 2015-09-23 00:00:00 — Det gör den inte om en man står registrerad som mor i folkbokföringen. Förutom att det förekommer att män som föder barn registreras som mödrar och att personer som ändrat juridiskt kön efter att ha fött barn har svårigheter att bli registrerade som barnets far i folkbokföringsregistret, så har dessutom flera transpersoner vittnat om svårigheter i kontakten med sjukvården i samband med graviditet, både ifråga om bemötande och rena byråkratiska hinder. Det kan bland annat handla om att det inte gått att mata in ett manligt personnummer i sjukhusens journalsystem när en person ska skrivas in på MVC eller att det uppstått problem och förvirring när gravida män sökt akut vård. Eftersom det är möjligt att ändra juridiskt kön och personnummer utan att sterilisera sig eller genomgå en medicinsk könskorrigering torde det bli mer vanligt förekommande att personer med ett manligt personnummer blir gravida och föder barn, varmed det är mycket viktigt att såväl sjukvård och myndigheter framgent ger alla personer, oavsett bakgrund och kön, ett korrekt och respektfullt bemötande samt att ändringar av juridiskt kön erkänns fullt ut. Fram till dess att familjelagstiftningen blivit helt könsneutral och det därmed inte längre kommer att registreras vem som är moder och fader utan endast vem/vilka som är barnets förälder/föräldrar, behöver det vidtas åtgärder för att ändringar av juridiskt kön ska erkännas fullt ut även när det kommer till familjefrågor. bör därför ges tydliga direktiv om att folkbokföringsregistret ska anpassas efter det juridiska könet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. En persons rätt till skydd för sitt privatliv, som regleras i om de mänskliga rättigheterna, väger tyngre än behovet av att registrera en biologisk mor till varje barn. Dessutom behöver åtgärder vidtas för att både lösa praktiska hinder inom mödravården och generellt höja kompetensen inom sjukvårdens olika delar kring hbqt-frågor. bör därför ges i uppdrag att se över vilka riktlinjer som behöver tas fram så att sjukvården i allmänhet och mödravården i synnerhet har förmåga och kompetens att bemöta transpersoner i samband med graviditeter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. anser att det bör vara tillåtet att byta förnamn till det som en själv väljer. Bestämmelserna i namnlagen ska inte grundas på föreställningar om vilka namn som är passande för vilka kön och därmed hindra människor för att välja det namn som de vill till sig själva eller till sitt/sina barn. Endast immaterialrättsligt skyddade värden bör även fortsättningsvis utgöra skäl för att begränsa medborgarnas möjligheter att själva välja sina namn. Vi anser att namnlagen bör ändras på så sätt att myndiga personer själva kan välja sitt namn oavsett könsidentitet samt att det behövs en lagändring som innebär att en person som har bytt namnidentitet eller personnummer har rätt att få dessa uppgifter ändrade retroaktivt. Ett stort problem för personer som t.ex. ändrar juridiskt kön är att inte kunna få sin namnidentitet ändrad retroaktivt. Samma sak gäller även för de personer som av någon annan anledning ändrat namnidentitet eller personnummer. Problemet är särskilt stort när det gäller vissa handlingar såsom betyg, studieintyg och anställningsbevis. Betyg och meriter ska inte fråntas legitimitet för att en person ändrat juridiskt kön. presenterades utredningen ny lag om personnamn, SOU 2013:35, där det bland annat konstaterades att ”nuvarande regler om förnamnets form är väl avvägda och behöver bara marginellt ändras. Ett problem är likväl att reglerna tillämpas ojämnt och utan tillräcklig förutsägbarhet. Dessa problem kommer emellertid att successivt rättas till genom kommitténs förslag om enhetligt förfarande med färre beslutsinstanser i namnärenden, och om medverkan av språklig expertis.” Enligt den praxisgenomgång som kommittén genomfört så konstateras att det i praxis funnits en relativt icke-tillåtande hållning ifråga om exempelvis ”förnamn som kan ge ett vilseledande intryck beträffande bärarens kön” samt att det emellertid skett en avsevärd uppmjukning i praxis. Det har dock ännu inte lagts fram någon proposition med anledning av nämnda utredning. Det kan konstateras att praxis har gått före och att det numera mera sällan förekommer att människor som vill byta namn nekas det. anser dock att det är rimligt att lagens innehåll motsvarar hur den tillämpas. Namnlagen bör därför ändras så att den både blir könsneutral och inte uppställer hinder för personer som är att byta namn. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. Viktiga handlingar såsom betyg, studieintyg och anställningsbevis, bör kunna ändras retroaktivt vid ett namnbyte. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna. Varje svensk har ett unikt individuellt personnummer och används vid identifiering. De första sex siffrorna är personens födelsedatum, vilket följs av en fyrsiffrig kod. De påföljande tre siffrorna är ett löpnummer, där tredje siffran beskriver personens kön – jämn siffra för kvinnor och udda för män. Den sista siffran är en kontrollsiffra som räknas fram ur de övriga. För de flesta av oss är dessa förhållanden oproblematiska, däremot kan de vara problematiska för transpersoner. Processen för att ändra juridiskt kön eller genomgå könskorrigerande vård kan ta som personen ifråga naturligtvis vill bli identifierad som det juridiska kön den anser sig tillhöra. När legitimation måste uppvisas eller personnummer anges, vilket är vanligt förekommande i alla möjliga vardagssituationer, så avslöjar den tredje siffran i löpnumret alltid vilket juridiskt kön en person tillhör. anser att personnummersystemet bör revideras och att det ska införas könsneutrala personnummer på så sätt att könsbestämningen i löpnumret tas bort. På så sätt kommer en bort ifrån alla de problem och svårigheter som det kan medföra när personnumret inte överensstämmer med en persons könsidentitet eller könsuttryck. Informationen om juridisk könstillhörighet i personnumret ligger dock till grund för mycket av den könsuppdelade statistiken, vilket är ett viktigt instrument för att synliggöra diskriminering, brottsutsatthet m.m. Därför är det viktigt för oss att det även med könsneutrala personnummer kan säkerställas att det är möjligt att göra könsuppdelad statistik. Könsuppdelad statistik bör naturligtvis även inkludera personer som varken identifierar sig som män eller kvinnor, vilket den sällan gör . Förutom de brister med dagens personnummersystem som angetts ovan så finns ett växande behov av att revidera systemet då det blir allt svårare att ta fram nya personnummer. Personnumren håller helt enkelt på att ta slut. Detta konstaterades exempelvis i en utredning, SOU 2008:60. I beslutades att systemet för personnummer skulle göras om, eftersom sifferkombinationerna beräknades ta slut . I samband med detta bestämdes även att siffran i numret som avslöjar könet ska tas bort, detta efter uppmaningar från grupper i samhället som önskar en förändring som det finns en internationell trend där fler och fler länder tar bort könstillhörigheten ur sina identitetshandlingar. Ett könsneutralt personnummer har många fördelar. Förutom att det inte pekar ut en persons kön, kommer heller inte personnumret behöva ändras efter att exempelvis en person ändrat sitt juridiska kön. Dessutom skulle ett könsneutralt personnummersystem ha stora fördelar och vara bättre anpassat för att hantera när det införs ett tredje juridiskt kön i . Frågan om ett nytt personnummersystem bör därför utredas i syfte att införa könsneutrala personnummer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen tillkänna.