mot · H2023044 · 2015-03-27 00:00:00 — med anledning av skr. 2014/15:65 Verksamheten i Europeiska unionen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 1, om att regeringen ska verka för en omförhandling så att svenska folket kan ges möjlighet att ta ställning till om ska lämna det överstatliga EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 1, om folkomröstningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om att regeringen ska verka för att icke-euroländer ska undantas från 2020-målen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om att regeringen ska verka för att inte ska delta i den europeiska planeringsterminen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om att regeringen ska presentera ett förslag till ett nationellt reformprogram för genom en särskild skrivelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om krav på nya länder när det gäller medlemskap i eller kandidatstatus för något land. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om en avveckling av Europeiska utrikestjänsten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 2, om att regeringen ska verka för att minimera förekomsten av delegerade akter och att samråd ska ske med innan varje överföring av normgivningsmakt och innan utnyttjandet av normgivningsmakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om upphandling av försvarsmateriel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om EU:s förstärkta roll i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om EU:s grannskapspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om ökat humanitärt stöd till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om EU:s sanktioner mot och relation med . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om viseringsfrihet gentemot EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om EU:s hantering av fredsprocessen i och bistånd till den palestinska myndigheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om EU:s hantering av Hamas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att inom EU verka för ett erkännande av som stat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om åtgärder för att stödja utsatta minoriteter och finna en lösning på konflikten mellan och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om kraftfullare åtgärder för att motverka terrorism och stoppa terroristresor från . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om utträde ur unionen för . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att motverka ett gemensamt konsulärt system. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att även andra intressen än rent ekonomiska bör kunna beaktas inom handelspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att exportbidrag som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad ska avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar(TTIP) ska följa standard. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 3, om att det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar (TTIP) ska innehålla en positiv lista där det radas upp vad som ska vara föremål för frihandelsavtalet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om att regeringen ska verka för att i likhet med och får ett formellt undantag från att införa euron som valuta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om att kreditvärderingsinstitut även ska ligga under tillsyn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om att motverka skatt på finansiella transaktioner (FTT, financial transaction tax). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om att avstå från ett administrativt samarbete om punktskatter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om att regeringen tydligare bör driva linjen att ska ha momsbefrielse för mindre ideella föreningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 4, om EU:s budget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 5, om att regeringen ska utnyttja sitt veto för att stå utanför en europeisk åklagarmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 5, om att regeringen bör utreda och redovisa negativa effekter av och EU:s fria rörlighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 5, om att i sin nuvarande form ska avvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 5, om regeringens arbete för att efterleva Dublinförordningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen del 5, om vidarebosättning genom UNHCR. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 5, om ett utökat humanitärt stöd från EU till krisens närområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 6, om att sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik är en nationell fråga som bör avgöras i riksdag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 6, om utstationering av arbetskraft. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 6, om kvotering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 6, om en regelbunden utvärdering av de reella effekterna av fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 7, om att strukturreformer och tillväxtfrämjande åtgärder inte får vara kostnadsdrivande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 7, om att frågeställningar om infrastruktur och transportföretag i allt väsentligt bör hanteras på nationell nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 8, om att den föreslagna EU-regleringen om minskade kostnader vid utbyggnad av höghastighetsnät ska ske i direktivform i stället för i form av en förordning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 8, om att så mycket som möjligt av medlemsländernas flygledning och trafikbestämmelser ska skötas på nationell nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 8, om att den europeiska energihandlingsplanen bör utvärderas när det gäller energiprisernas utveckling, elnätens funktion, kostnader för investering i infrastruktur samt handlingsplanens påverkan på det globala koldioxidläckaget. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 8, om att energihandlingsplanens kostnadsutveckling när det gäller subventioner av förnybar energi bör utvärderas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om att regeringen ska verka för att avskaffa den gemensamma jordbrukspolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om tillfälligt bevarande av mjölkkvoterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om förbättrade villkor för mjölkbönder enligt motionens intentioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om att regeringen ska verka för att varje medlemsstat får införa de sjukdoms- och smittkontroller som den anser nödvändiga. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om att regeringen ska verka för att ett generellt förbud mot slakt utan bedövning införs på EU-nivå. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om att regeringen ska verka för att ska få möjlighet till undantag som gör att vi kan stoppa importen av kött som kraftigt avviker från intentionerna i den svenska djurskyddslagstiftningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 9, om att regeringen ska verka för att avskaffa den externa fiskeripolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 10, om att regeringen vid förhandlingar inom den klimat- och energipolitiska ramen ska verka för att EU:s medlemsstaters åtaganden ska kunna justeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 10, om att kärnkraft vid förhandlingar inom den klimat- och energipolitiska ramen ska likställas med förnybar energi. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 10, om att regeringen ska driva som svensk linje att EU:s medlemsstater, inom ramen för internationella klimatavtal, inte bör anta väsentligt större mål om minskning av utsläpp av växthusgaser än resten av världen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 10, om att regeringen inom EU bör driva frågan om att klimatfokuset bör ligga på energiforskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 10, om att regeringen bör driva linjen att EU:s medlemsstater vid beräkningen av nettoutsläpp av klimatgaser ska kunna tillgodogöra sig faktiska nettoutsläpp som inkluderar markanvändning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om en ny inriktning för EU:s kulturpolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att idrottspolitiken ska förbli en nationell angelägenhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att de anslagna forskningsmedlen i Horisont ska stanna inom EU och inte överföras till tredjeländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att de enskilda utbildningsanstalterna ska få styra mer över de medel som anslås för Horisont 2020. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att satsningarna på Horisont 2020 i större omfattning bör göras efter excellens. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att de ekonomiska satsningarna på för alla ska stanna inom EU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen, del 11, om att för alla inte ska innehålla förslag där medlemsländerna är bäst lämpade att lösa problemen på nationell nivå. Del 1 – Den övergripande utvecklingen i EU Lämna den överstatliga unionen samt folkomröstning anser inte att det är rätt eller rimligt att står över de lagar som stiftas av riksdag, det svenska folkets företrädare. Det svenska folket har aldrig blivit tillfrågat om detta utan röstade ja till ett helt annat EU än vad EU utvecklats till . var redan innan EU-inträdet 1995 en högteknologisk, framgångsrik välfärdsstat med stark export, högkvalitativa produkter och tjänster, hög arbetsmoral och ett välorganiserat samhälle. Allt detta lyckades svenskarna skapa utan en överstatlig union vars lagar har företräde över våra egna. riksdag har i många frågor reducerats till transportkompani utan reellt inflytande. Vi anser att svenskarna bäst bestämmer själva över sin egen framtid och vill därmed att ska lämna den överstatliga unionen för att återgå till att samarbeta inom Efta eller liknande om möjligt. Vidare vill vi se ett samarbete som inkluderar andra aspekter där alla länder har ett gemensamt intresse att samarbeta, exempelvis rörande brottsbekämpning, miljö och gränskontroll. När ett sådant alternativ är framförhandlat vill vi ge svenska folket möjlighet att säga sitt i en ny folkomröstning där man får säga sitt om medverkan i en överstatlig union. Del 2 - Frågor under allmänna rådet 2020-strategin och den europeiska planeringsterminen anser att det är dags att EU tar ett steg tillbaka. Även om vi tycker att 2020-målen i sig är sympatiska, finns det anledning att ifrågasätta om det verkligen är så EU ska fungera – med gemensamma mål som omvandlas till en harmoniserad strategi som i sin tur omvandlas till EU:s gemensamma rekommendationer om reformer i medlemsstaterna. Konvergens mellan medlemsstaternas ekonomier och tillväxt kommer nog snarare till genom sund konkurrens mellan medlemsstaterna och marknadstillträde inom unionen, än genom harmoniserad utbildningspolitik och användningen av strukturfonder. föreslår kommissionen också att ett helhetsgrepp om EU:s ekonomi tas med hjälp av tre huvudlinjer: stimulans till investeringar, en förnyad vilja till strukturreformer och en ansvarsfull finanspolitik. ifrågasätter nyttan med detta och menar att de problem som finns i respektive medlemsstat behöver lösas på nationell nivå för att ge bäst effekt, utan att kommissionen tar ett helhetsgrepp om saken. Kommissionens investeringsplan om , som medlemsstaterna uppmanas ställa sig bakom, är bara ett av otaliga steg på vägen mot mer federalisering av EU och ter sig alltmer som ett luftslott. Själva tanken på EU som en förutbestämd ”konvergensmaskin” är det att ifrågasätta. Det finns ett oroväckande drag hos samtliga EU:s institutioner av såväl top-down-perspektiv som en idé om ”en storlek passar alla”. Angående den europeiska terminen anser att det är något som bör förpassas till en krets av närmast sörjande och den krets av medlemsstater som står beredda att bli finanspolitiskt annekterade. Man ser hur den europeiska planeringsterminen breder ut sig trots att kommissionen talar om att den ska bli smalare och mer effektiv. Från att ha varit ett i huvudsak makroekonomiskt verktyg inkluderar den numera även rättspolitiska och sociala frågor som förvisso anknyter till finanspolitiska utgifter, men som knappast förväntades ingå i kommissionens granskning från början. Kommissionen har tagit den förstärkta ekonomiska styrningen till intäkt för att ge rekommendationer på sådana områden som socialpolitiken, och den europeiska planeringsterminen har utvecklats till att bli ett av de starkaste verktyg EU har för att på kvasiformell väg påverka medlemsstaterna. anser att regeringen bör verka för att den europeiska planeringsterminen endast ska omfatta de länder som omfattas av stödprogram eller ingår i . Som anfört är de nationella reformprogrammen en av de avgörande bitarna för att EU ska kunna utöva inflytande över en medlemsstats finanspolitik. När kommissionen gör analyser av medlemsstaternas ekonomi inom ramen för den europeiska planeringsterminen, så beaktas inte bara programmets relevans för hållbarheten i finanspolitiken utan också i vilken mån och riktlinjer har iakttagits. För att medborgarna och de partier som är EU-skeptiska ska kunna dels ta del av och dels bilda opinion kring hur EU påverkar medlemsstaterna och vilka krav EU bör ställa på en medlemsstat, är det av avgörande vikt att regeringens förslag till nationellt reformprogram tillställs i en särskild skrivelse. Den förhastade och dåligt planerade utvidgningen av EU har haft kännbara negativa konsekvenser för svenska folket såsom omfattande social turism, urholkning av den svenska arbetsrätten och lönedumpning, vidare har utvidgningen orsakat enorma kostnader för genom att behovet av strukturfondsstöd till de nya medlemmarna ökat. Då unionen utvidgas som integrationen och överstatligheten utvecklas och fördjupas påverkas de välskötta länderna oundvikligen av de nya medlemsländernas problem med dåligt skött ekonomi, fattigdom, korruption och organiserad brottslighet. ser med oro på det faktum att unionen inom en inte allt för avlägsen framtid kan uppta länder som präglas av sinsemellan ouppklarade allvarliga konflikter relaterade till gränser, handel, namn och etnisk tillhörighet. De nya potentiella medlemsländerna riskerar även att ytterligare urholka EU:s gränsskydd då handel med identitetshandlingar och korruption inom poliskårerna är regel snarare än undantag. Om en utvidgningsprocess ska leda till en positiv utveckling i nya potentiella medlemsstater vad gäller genomförandet av reformer måste också EU bli mycket tydligare i sina krav och mer konsekventa vad gäller konditionalitet, alltså att länder uppfyller sina åtaganden innan eftergifter görs från EU:s sida. anser därför att regeringen bör använda sitt veto för att stoppa varje inledande av anslutningsförhandlingar tills dess att alla inre konflikter är lösta, landet ifråga har uppnått en BNP som inte väsentligt understiger EU:s genomsnitt, landet kan garantera det yttre gränsskyddet och påvisa mätbara framsteg i kampen mot korruption och organiserad brottslighet, och innan ett nytt kandidatland godkänns måste Köpenhamnskriterierna i realiteten vara uppfyllda och inte bara vara en papperskonstruktion. kan inte ställa sig bakom den utveckling som sker i EU att alltmer av utrikespolitiken ska förflyttas från respektive medlemsland till EU och EU:s utrikestjänst. Vi kan instämma i mervärdet i en gemensam EU linje i stora viktiga frågor så länge det görs med konsensus mellan medlemsstaterna och varje medlemsstat också fortsatt har en frihet att föra sin egen utrikespolitik i enlighet med sina intressen. Vi ser däremot inte behovet av en särskild utrikestjänst och utrikesrepresentant för EU. anser att regeringen i EU bör värna och stärka svenska utrikespolitiska intressen i stället för att helt överge svensk utrikespolitik åt EU. Med hänvisning till detta är det vår uppfattning att Europeiska utrikestjänsten bör avvecklas. Kommittéförfarande och delegerade akter Det som huvudsakligen oroar inom detta område är att Lissabonfördraget gav långtgående normgivningsmakt till kommissionen, normgivningsmakt som i stället anser hör hemma hos medlemsstaterna. Mycket av det som kommissionen numera kan besluta om och som göms bakom ”tekniska anpassningar till Lissabonfördraget” är i själva verket betydande överflyttningar av makt till . anser att regeringen ska tillse att deras representanter i Coreper motsätter sig ytterligare utnyttjanden av den delegerade makten. Sådana flagranta överflyttningar av normgivningsmakt ska inte heller ske genom s.k. A-punkter. Varje enskild möjlighet för kommissionen att utnyttja sin möjlighet att anta regler via delegerade akter bör diskuteras enligt den särskilda ordning som föreskrivs i regeringsformen. Del 3 – EU:s förbindelser med omvärlden ser med oro på att vill driva EU till en alltmer sammanvävd militär organisation. När ett alltmer överstatligt EU beslutar om militära insatser där inflytande är begränsat innebär det i praktiken att är med i en militär allians. anser det vara tveksamt om denna förändring i svensk utrikespolitik är förankrad hos det svenska folket. Därför menar att regeringen inom EU ska verka för en linje där säkerhets- och försvarspolitik i huvudsak ska ligga på respektive medlemsland, samt motverka en inriktning som går mot en sammanvävd militär organisation. Om samarbete i stora frågor är nödvändigt ska det ske på mellanstatlig basis. Utöver detta menar vi att det är ett oundgängligt behov för det svenska försvarets framtida utveckling att ha tillgång till en tekniskt välutvecklad försvarsindustri med bred kompetens. En svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Regeringen bör därför hålla en linje som håller fast vid möjligheten att kunna ta sådana hänsyn om ett medlemslands säkerhetsintressen står på spel. Detta är nödvändigt om vi vill att försörjningstryggheten ska genomsyra försvarsmaterielförsörjningen av vår försvarsmakt. EU som aktör i FN EU:s arbete inom FN regleras av resolution 65/276 av , och resolutionen bygger vidare på resolution 3208 av som gav den europeiska ekonomiska gemenskapen observatörsstatus i FN. Resolutionen ger EU:s institutioner rätt att föra unionens talan i FN, istället för representanter från EU:s ordförandeland. resolution ger också EU:s institutioner, även då den understryker att EU inte är medlemsstat, långtgående rätt att agera som en sådan. kan inte ställa sig bakom detta, vilket partiet ser som ett steg i utvecklingen mot ett federalistiskt EU som har som slutgiltigt mål att ersätta medlemsstaternas representation i FN. är av uppfattningen att FN, i och med det viktiga arbete staten historiskt bidragit med, kommer att gå miste om en betydelsefull röst. EU är inte en stat och motsätter sig kraftigt en utveckling mot att fallet blir så. Därför anser att regeringen bör verka för att EU:s förstärkta rätt att föra talan i FN upphävs alternativt begränsas för att inte inskränka på medlemsstaternas rätt att framföra åsikter i FN. anser att regeringen bör arbeta för att stoppa den överstatliga inriktningen EU och verka för ett EU med mellanstatligt samarbete mellan fria självständiga stater samt en renodlad frihandelszon som utvidgas genom frihandelsavtal med utomstående stater i stället för upptagande av ytterliga medlemsstater. Vi anser det vara av stor vikt att EU upprätthåller goda relationer och handelsförbindelser med grannskapet och vi anser det viktigt att värna varje lands rätt till territoriell integritet och suveränitet och möjlighet att göra fria val utan påtryckningar från utomstående parter. För att ett fördjupat samarbete och integration med grannskapet långsiktigt ska fungera mot bakgrund av EU:s överstatliga inriktning anser vi att villkoren för att ingå associeringsavtal måste skärpas. Det räcker inte med ett samarbete efter ett genomfört avtal, utan vi vill se tydligare reformer och uppfyllda krav innan avtal ingås om bl.a. arbete mot korruption och organiserad brottslighet, fungerande rättsstat, fungerande gränskontroller, säkerhet, demokrati och mänskliga rättigheter. Vidare måste det påpekas att stor försiktighet måste iakttas när det gäller beslut om nya stödpaket för särskilt det södra grannskapet, eftersom omfattningen av sådana paket riskerar att bli mycket kostnadsdrivande för unionen i ett läge när många medlemsländer redan befinner sig i ekonomisk kris. Det är därför av vikt att ytterligare sådana beslut inte är tvingande på EU-nivå utan överlåts till sådana medlemsstater som anser sig ha kapacitet för detta. Detta menar borde vara den svenska linje som regeringen ska verka för. Krisen i har fått katastrofala konsekvenser för det ukrainska folket och landets ekonomi. anser att och bör vidta åtgärder för att stärka handelsförbindelserna med och stärka landets näringsliv. I linje med vad tidigare motionerat ställer sig partiet positivt till att EU:s lyfter handelshinder mot . anser även att regeringen bör arbeta för en mer omfattande humanitär insats riktad till de områden som drabbats hårdast av striderna i Landet. Det är tydligt att agerande strider mot internationella avtal och kränker territoriella integritet både vad gäller agerandet på och i de östliga delarna i . Utifrån vår principiella utgångspunkt att värna alla staters suveränitet, självbestämmande och territoriella integritet är vi kritiska till den överstatliga inriktningen inom EU som undergräver detta. Med samma utgångspunkter är vi naturligtvis ännu mer kritiska till stormaktsfasoner som bryter mot internationella lagar och dessutom utgör ett säkerhetspolitiskt hot i vårt närområde. ställer sig positiva till EU:s starka reaktion mot agerande på och i östra .