mot · H3022568 · 2015-10-06 00:00:00 — För att förbättra vårdkedjan arbetar vissa huvudmän med s.k. virtuella vårdavdelningar där patienter ”skrivs in” fastän de vårdas i hemmet. Ett annat exempel är så kallade direktinläggningar på vårdavdelning. Specialistläkare i akutsjukvård som är fast placerade på akutmottagningen är också en metod som används för att få ett effektivt omhändertagande. Genom att göra akutvården mindre beroende av specialister från andra avdelningar kan akutvården organiseras effektivare. De mest sjuka äldre är en grupp patienter som påtagligt behöver ett bättre omhändertagande på akutmottagningen. Okonventionella lösningar med dessa patienter i centrum bör prövas. ALMA-team på är ett sådant exempel. ALMA-team innebär att äldre med komplexa vård- och omsorgsbehov, som är lågt medicinskt prioriterade, får ett värdigt, säkrare och mer optimalt omhändertagande på akutmottagningen genom att de får möta ett team som har kompetens och erfarenhet av att vårda äldre personer. Samverkan och kontakter sker med primärvård och kommun i de fall patienten bedöms ha behov av utökade insatser och med hjälp av dessa kan vårdas hemma istället för att bli inlagd. De första utvärderingarna visar på goda kvalitetsresultat beträffande omhändertagande och bemötande. 1.9 Förbättrad arbetsmiljö för vårdpersonal Många av de förslag som vi lämnar för att förbättra för patienterna, förbättrar också arbetsmiljön i vården. När systemet jobbar för kontinuitet och trygghet minskar stressen för personalen. När överbeläggningarna minskar och samverkan mellan landsting och kommun blir bättre kan personalen ägna mer tid åt patienten. Den administrativa bördan för vårdpersonalen måste minska så att tid frigörs till arbete med patienterna. Detta görs bland annat genom utvecklingen av bättre it-stöd. Det finns all anledning att vara kritisk till vårdens bristfälliga it-stöd som bland annat resulterar i att vissa uppgifter t ex till kvalitetsregister måste dokumenteras . är det när sjukhuset eller vårdcentralen systematiskt följer sina resultat, jämför och med andra, som vårdens kvalitet förbättras. Kvalitetsregistren används till sådana jämförelser. När vårdprocesserna förbättras genom personalens idoga arbete med förbättringsmetoder (som t.ex. ) är det patienterna som blir vinnare. De förbättrade resultaten i svensk sjukvård talar starkt för vinsterna för patienterna av kvalitetsregister och öppna jämförelser. Därför är också de svenska patientorganisationerna tillskyndare av kvalitetsregister eftersom deras medlemmar gynnas. Stat, landsting och kommuner måste utveckla sina samarbetsformer för att stödja standardisering och kunskapsuppbyggnad på kvalitetsregisterområdet. Vi anser att en nationell upphandling av en gemensam teknisk plattform för kvalitetsregistren bör genomföras i samverkan mellan huvudmännen och staten. Det är inte god resursplanering att kvalificerad vårdpersonal måste ägna tid åt uppgifter som skulle kunna göras mycket bättre av annan personal, t ex att jaga vårdplatser eller ringa in extra personal. För att inte olika typer av kontrollsystem och uppföljningar skall ta en ökande del av arbetstiden för de vårdande professionerna bör varje införande av ett sådant kritiskt granskas och diskuteras. Uppgifter som kan läggas på t ex administrativ personal ska inte läggas på vårdpersonal. Vårdens administrativa och logistiska stöd behöver ses över och goda exempel bör spridas och premieras. Vi förordar också en kartläggning och en nationell åtgärdsplan för att komma tillrätta med vårdpersonalens administrativa börda och dess påverkan på arbetsmiljön. Ett sådant arbete bör samordnas med en översyn av strategin för nationell eHälsa. Efterfrågan på utbildad personal inom hälso- och sjukvård samt tandvård ökar ständigt. Alliansregeringen har därför satsat på en utbyggnad av läkar-, tandläkar- och sjuksköterskeutbildningarna. För att möta det framtida behovet är det viktigt med en ytterligare ökning av antalet nybörjarplatser inom dessa utbildningar. Det måste också skapas bättre förutsättningar för att skaffa sig specialistkompetens, även för andra yrkeskategorier än läkare. Så kallade utbildningsanställningar under specialistutbildning kan vara ett sätt att öka tillgången på kvalificerad personal. 1.10 Förebygg och rehabilitera bättre Genom Alliansen har hälso- och sjukvården stärkts i sitt kvalitativa arbete. Drivkrafter och styrmedel finns för kortare vårdköer, bättre samordning, nationella planer och ökad tillgänglighet. Satsningen på att förebygga och behandla kroniska sjukdomar fortsätter liksom den nationella cancerstrategin, vilket är mycket betydelsefullt. En etisk plattform finns också på plats som en del av Alliansens arbete. Vi menar att detta behöver kompletteras med en prestationsbaserad kvalitetssatsning som premierar förbättrade resultat inom förebyggande och rehabiliterande insatser – ett område som ofta betonas men sällan ges erforderliga resurser eller verksamhetsmässig prioritering. Vi avsätter till landstingen i syfte att uppnå kvalitativa resultat avseende förebyggande och rehabiliterande insatser. Skälet för det är dels behovet av insatser för att minska den ökande sjukfrånvaron, dels för att medverka till ett mer förebyggande och rehabiliterande synsätt inom hela hälso- och sjukvården, vilket leder till ett bättre resursutnyttjande. Vi avvisar regeringens engångsvisa generella tillskott till landstingen. Vi anser att det är bättre att ha en tydlig målsättning med de satsningar som görs till landstingen. 1.11 Bättre vård för personer med kroniska sjukdomar Enligt WHO är sjukdomar som diabetes, hjärt- och kärlsjukdomar m.fl. den i särklass vanligaste dödsorsaken i världen och uppskattningsvis av alla dödsfall i beror på olika kroniska sjukdomar. av befolkningen har en kronisk sjukdom och dessa sjukdomar står för av den totala sjukvårds- och läkemedelskostnaden. När det gäller patientens möjlighet till inflytande över den egna vården anser endast två av tio personer med kroniska sjukdomar att de är involverade i sin egen vård. Detta indikerar att det finns brister inom den svenska hälso- och sjukvården när det gäller att möta patienters individuella behov, värderingar och preferenser. Om inte patienter görs delaktiga i den egna vården kan det leda till sämre vårdresultat och onödiga kostnader för hälso- och sjukvården och samhället. Vi anser att en särskild nationell strategi bör utarbetas för att utveckla och förbättra hälso- och sjukvården för personer med kroniska sjukdomar så att den blir effektivare, av högre kvalitet och i högre grad involverar patienterna i vården. Områden som kan vara aktuella att lyfta fram inom strategin är patienternas inflytande över vården och tillgången till information om sin sjukdom och vård, en bättre samordning av vårdinsatser, tidig upptäckt och förebyggande insatser. Avsikten bör vara att hitta generella insatser som kan utveckla vården för alla personer med kroniska sjukdomar. 1.12 Nordiskt samarbete om högspecialiserad behandling inom hälso- och sjukvården För att vi ska kunna nå målet om en jämlik hälso- och sjukvård är det angeläget att våga tänka nytt och våga vända på alla stenar. De nordiska länderna har många gemensamma drag, vilket gör att ett samarbete om högspecialiserad behandling borde vara mer självklart än vad det har varit . Förutom språkliga och kulturella likheter har alla de nordiska länderna även relativt små populationer, sjukdomsmönster och klinisk praxis liknar varandra. Därför pågår det redan nu många bra samarbeten om högspecialiserad behandling i . Detta arbete måste dock konsolideras och vidareutvecklas, så att samarbetet bättre förverkligar de inneboende möjligheter som finns för att bidra till effektivitet, kvalitet och god användning av de ekonomiska resurserna i länderna. För att konsolidera samarbetet och stötta ländernas strategiska bedömning av var det finns potential för ett nordiskt samarbete förde , i den rapport han tagit fram på uppdrag av , fram förslag om en beredningsgrupp för högspecialiserad behandling i . Beredningsgruppen ska stötta länderna i deras kontinuerliga bedömning av var de kan skapa vinster genom att delta i ett nordiskt samarbete om konkreta högspecialiserade behandlingar, till exempel genom att samarbeta om inköp av dyr teknologi samt underlätta arbetet med att sjösätta nya samarbetsinitiativ. Beredningsgruppens huvudsakliga uppgift ska vara att fungera som ett forum för en regelbunden dialog mellan länderna om behoven och möjligheterna för samarbetsinitiativ på området. Det enskilda landet ska informera beredningsgruppen när en ny, högspecialiserad behandlingsinsats planeras. Detta ger beredningsgruppen möjlighet att diskutera om ett nordiskt samarbete kan skapa vinster för den aktuella insatsen ifall liknande behov – eller erfarenheter på området – finns i ett eller flera av de andra nordiska länderna. Det enskilda landet ser till att dialogen i beredningsgruppen görs så tidigt i planeringsfasen att det finns möjlighet att påbörja ett samnordiskt samarbete där det är relevant. Hinder i regelsystemen för att öka det nordiska samarbetet om högspecialiserad vård tas bort. Beredningsgruppen ska som en del av diskussionerna om relevanta samarbetsinitiativ diskutera förutsättningarna för initiativens genomförande, bland annat kontinuerligt klarlägga vilka hinder i lagstiftningarna som ska lösas för att skapa en grund för effektiva, nordiska samarbeten om högspecialiserad behandling. Beredningsgruppen ska dessutom kontinuerligt diskutera vad länderna emellan ska förstå som högspecialiserad behandling. Beredningsgruppen bygger vidare på de erfarenheter som skapats genom befintliga, nordiska samarbeten, bland annat initiativet om högspecialiserad behandling i regi av Nordiska ministerrådets program om Hållbar nordisk välfärd. Det är ett faktum att de nordiska ländernas befolkningar är relativt små och därför är det en utmaning att få ett tillräckligt stort befolkningsunderlag för att utveckla och upprätthålla expertisen vad gäller insatsen för särskilt små patientgrupper med behov av högspecialiserad vård. De nordiska länderna har sammanlagt dock cirka 26 miljoner invånare och ländernas gemensamma drag gör att ett nordiskt samarbete känns självklart. De nordiska länderna har inlett olika samarbeten, till exempel om sällsynta diagnoser, genom informationsutbyte via Rarelink. Dessa samarbeten bör utvecklas, men det är även viktigt att stärka de pågående och nya gemensamma nordiska insatserna och att samordna dem bättre. vill utreda förutsättningarna för att en nordisk beredningsgrupp etableras på hög nivå som kan stärka och vidareutveckla det nordiska samarbetet om högspecialiserad behandling inom hälso- och sjukvården. 1.13 Endometrios ska klassas som en folksjukdom Endometrios är en gynekologisk sjukdom som uppkommer genom att livmoderslemhinnan istället för att stötas ut vid menstruation förflyttar sig genom äggstockarna till insidan av mage och underliv. Vävnaden kan då fastna och bilda växande cystor inne i buken. av alla kvinnor i fertil ålder är drabbade av endometrios, vilket gör sjukdomen vanligare än t.ex. diabetes. Cirka 25–av kvinnorna med endometrios är ofrivilligt barnlösa. Ofta sätts en diagnos via en så kallad titthålsoperation. Det går inte att bota endometrios, bara lindra symptomen. Smärtorna är ofta kraftiga, vilket medför ett stort handikapp. Drabbade kvinnor har svårt att klara t.ex. arbete och studier under de skov som uppstår. Trots att många är drabbade finns en okunskap i vården och många som lider i tysthet. Kvinnor med endometrios skulle behöva ges möjlighet till sjukskrivning som godkänns av , något som är i princip omöjligt . anser att det är angeläget att endometrios klassas som en folksjukdom eftersom då följer regler om nationella riktlinjer och regionala vårdprogram, vilket skulle ha betydelse både för diagnosticering och behandling av sjukdomen. kan det dröja mycket för en kvinna att få diagnosen endometrios. 1.14 Flera missriktade satsningar från regeringen Regeringen har ett flertal förslag i budgeten som handlar om att göra olika insatser inom vården gratis. Bland annat nämns att läkemedel till alla barn ska bli gratis, mammografi ska bli gratis, vårdavgifter för äldre ska bli gratis. Dessa satsningar kan i sig låta angelägna men vill hellre att satsningar går till dem som har de minsta marginalerna, inte att alla oavsett ekonomisk förmåga ska få mer av det som är subventionerat. En bättre prioritering är därför att lägga pengar på mer angelägna satsningar såsom att höja inkomsterna för de sämst ställda barnfamiljerna genom höjt bostadsbidrag, höjd socialbidragsnorm och att behålla fritidspengen. För äldre handlar det om att maxtaxan inte höjs och att alla får en boendegaranti. När det gäller frågan om glasögon anser att alla landsting ska tillhandahålla bidrag för glasögon till barn. Glasögon är att betrakta huvudsakligen som ett hjälpmedel. Alla landsting ger bidrag till standardglasögon eller kontaktlinser efter recept av ögonläkare till barn i åldern 0–. Det är dock få landsting som ger bidrag för glasögon till barn och unga och subventionsgraderna varierar. Men om den enskilde inte själv kan tillgodose sina behov kan man få ekonomiskt bistånd för glasögon enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. I fråga om gratis läkemedel har flera remissinstanser hävdat att det riskerar att öka läkemedelskonsumtionen bland barn, vilket är ett problem framförallt när det gäller antibiotikaresistensen. Gratis läkemedel kan helt enkelt leda till att efterfrågan på att läkemedel skrivs ut för barn ökar. Det vore en mycket olycklig utveckling. Satsningen på att mammografi ska bli avgiftsfri motiveras med att det finns kvinnor som inte går på mammografi på grund av avgiften. Det ska sägas att avgiften till mammografi är starkt subventionerad och i vissa fall är den kostnadsfri. En studie om avgiften i tyder på att en förändring skedde från det att man hade en avgift till det att man slopade avgiften. Det ska dock sägas att avgiften i låg på och en nedgång av antalet besök sågs 2008–2010 trots att avgiften varit densamma . När avgiften togs bort ökade antalet besök med i genomsnitt , i socioekonomiskt svaga områden var ökningen () och () men högst var ökningen från socioekonomiskt starka områden (och ). visar studien att många som kom på mammografin inte kände till att den var avgiftsfri. Det är således svårt att veta vilken den direkta kopplingen är till avgiften och antalet besök, särskilt för den grupp som man vill nå. Andra studier och även Cancerfonden menar att det är viktigt med information på andra språk för att nå de grupper som finns i socioekonomiskt svaga områden. Förbättrad information är därför en insats som i större utsträckning når rätt grupp. Det har även funnits försök med ambulerande screeningcentraler som har visat sig vara positiva. Alltjämt kvarstår brister i vården vad gäller jämlikhet. Detta tar sig bland annat i uttryck vad gäller skillnader mellan män och kvinnor. Vi välkomnar därför att regeringen har ambitioner att fullfölja arbetet med en jämlik vård. Det är dock oklart hur regeringen avser använda de medel som avsatts inom vad som beskrivs som satsningar på förlossning, odefinierade satsningar på barnmorskor och kvinnors hälsa. Vi avvisar regeringens oklara satsning till förmån för våra andra prioriteringar vad gäller ökad kvalitet och jämlikhet i vården som delvis också syftar till en mer jämställd vård. Det är också av största vikt att sjukvårdshuvudmännen har höga ambitioner vad gäller jämlik hälsa och jämlik vård och att de arbetar systematiskt för att komma tillrätta med den bristande jämställdheten i vården. 2 Välbefinnande och värdighet för äldre i vård och omsorg Äldre kvinnor och män ska få leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Var och en ska ses som en person med ett eget och unikt värde och kunna åldras i trygghet med bibehållet oberoende, bemötas med respekt och ha tillgång till god vård och omsorg. Äldreomsorgen och vården av äldre har länge varit en av prioriterade frågor. har i regeringsställning infört en rad förbättringar inom äldreomsorgen och vården av äldre. Vi har bland annat genomfört följande: - Infört en nationell värdegrund i . - stöd till kommunerna för införande av värdighetsgaranti. - Infört en parboendegaranti så att par som vill ska kunna fortsätta att bo ihop, när den ene behöver särskilt boende. - Infört lagen om valfrihetssystem (LOV). - Infört en lagstadgad skyldighet för kommunerna att erbjuda anhörigvårdare stöd. - Satsat för att förbättra och samordna vården och omsorgen för de mest sjuka äldre. - Infört nationella uppföljningar av hur äldre själva ser på kvaliteten och tillgängligheten. - Infört ett investeringsstöd för byggande av särskilda boenden och trygghetsboenden. - Skärpt lex . All personal är skyldig att rapportera om missförhållanden och misstanke om missförhållanden i verksamheten. - Genomfört en stor utbildningssatsning för undersköterskor och vårdbiträden. - , Inspektionen för vård och omsorg ansvarar för tillsynen. - Infört ett nationellt system för öppna jämförelser. Mycket har gjorts för att förbättra svensk äldreomsorg och vården av äldre och den anses vara ett föredöme för andra länder. finns det fortfarande brister. Mer behöver göras för att utveckla den gemensamt finansierade äldreomsorgen och vården av äldre. 2.1 Regeringen tar bort viktiga äldresatsningar Regeringen har ivrigt upprepat att en ”miljardsatsning” görs på äldreomsorgen till mer personal. Men reformen finansieras genom att ta bort andra viktiga kvalitetsinsatser inom äldreomsorgen såsom måltiderna för äldre och vården för demenssjuka. Kvar summerar den så kallade miljardsatsningen till 60 miljoner . Inte tillförs äldreomsorgen två miljarder, utan ju går finansieras allt mer av satsningen genom andra neddragningar på äldreomsorgen, som att äldreboendegarantin inte kommer att införas. Att det finns tillräckligt med personal inom äldreomsorgen är viktigt, men det är inte det enda som avgör hur väl äldreomsorgen fungerar för den äldre. Många viktiga kvalitetsinsatser inom äldreomsorgen uteblir . avvisar regeringens förslag i budgetpropositionen till förmån för de satsningar som regeringen vill ta bort. 2.2 En värdighetsgaranti i varje kommun Det finns ingen åldersgräns som upphäver rätten att bestämma över sin vardag. Därför behöver vi värna äldres rätt till självbestämmande. Vi vill införa ett krav i lag på kommunerna att tillhandahålla frihet att välja inom äldreomsorgen. Varje person har egna kunskaper och erfarenheter som det är värt att ta vara på och ta hänsyn till. Det egna valet, inflytande över de insatser som ges, ett värdigt bemötande, ett tryggt boende och närhet till läkarkontakter ska tillgodoses inom äldreomsorgen. vill därför att varje kommun ska ha en värdighetsgaranti i äldreomsorgen. Vi vill öka äldres självbestämmande genom att ge alla personer rätt till plats i särskilt boende om de själva så önskar utan att det görs en biståndsbedömning. Alla kommuner ska också vara skyldiga att erbjuda plats i ett trygghetsboende – en äldreboendegaranti – för de som är och har beviljats hemtjänst. Detta är en mycket viktigare satsning än regeringens förslag om avgiftsfri öppenvård för dem som är – både ur ett fördelningspolitiskt perspektiv och ett trygghetsperspektiv. Ett tryggt boende är särskilt viktigt för äldre. Det behövs fler alternativa boenden för äldre bland annat i form av olika trygghets- och äldreboenden. Alliansregeringens investeringsstöd för äldreboenden har bidragit till att cirka 10 000 fler boenden för äldre har byggts. Investeringsstödet till trygghetsboende och särskilt boende bör förlängas och förstärkas för att öka tillgången till äldrebostäder. Det är bra att regeringen delar uppfattning att ett investeringsstöd behövs för att öka tillgången till äldrebostäder. Investeringsstödet är också en förutsättning för att få äldreboendegarantin på plats. Därför förlänger vi satsningen på investeringsstödet. avsätter för en äldreboendegaranti , vilket är utöver regeringen. 2.4 Ett nationellt måltidslyft inom äldreomsorgen Äldres mat och måltider bör ges ökat fokus eftersom mat, livskvalitet och välbefinnande hänger ihop. får omkring 60 000 äldre personer mat levererad hem. Vi vill utöka valfriheten inom äldreomsorgen till att omfatta hemsänd mat. Vi vill även se bättre möjligheter till hemlagad mat, både i särskilt boende och när man bor kvar hemma med hemtjänst. Därför vill vi genomföra ett nationellt måltidslyft som riktar sig till äldreomsorgen. Satsningen möjliggör för kommuner och fristående aktörer som driver äldreomsorg att söka stimulansbidrag för att utveckla och förbättra kvaliteten på måltiderna och för ökad delaktighet. Vi avsätter för ett måltidslyft inom äldreomsorgen för vartdera –2019. 2.5 Kompetent och engagerad personal i äldreomsorgen Kvaliteten i äldreomsorgen skapas av medarbetarna, genom deras kompetens och agerande. De beskriver ofta sitt arbete som meningsfullt och fyllt av glädje. Men också som slitigt och stressigt. De vill göra ett bra jobb, men hindras ibland av bristande ledarskap, begränsat inflytande och dåliga villkor. Det är medarbetarna och de verksamhetsnära cheferna som bäst vet hur verksamheten ska bedrivas och vad som behöver prioriteras lokalt. Arbete inom äldreomsorgen behöver bli mer attraktivt för att säkerställa att det även framöver finns kvalificerad personal som väljer att stanna på samma arbetsplats. På så sätt tillvaratas erfarenhet och kunskap. vill förlänga omvårdnadslyftet för att fortsätta stärka både den grundläggande och den specialiserade kompetensen bland personal inom äldreomsorgen. Genom omvårdnadslyftet ges äldreomsorgens medarbetare möjlighet att vidareutbilda sig och skaffa specialistutbildning. Samma möjligheter behöver ges till andra personalkategorier som har med äldre personers vård och omsorg att göra. Ett gott ledarskap är viktigt för att öka motivationen och locka fler till äldreomsorgen. Vi vill därför satsa på ledarskapsutbildningen för äldreomsorgens chefer. Vi satsar totalt på omvårdnadslyftet för vartdera –2019 och avvisar regeringens kompetenssatsning som bara är en engångssatsning. 2.6 Nej till höjd maxtaxa i avvisar den höjning av maxtaxan i som regeringen föreslår. Det är anmärkningsvärt att regeringen föreslår en höjning av maxtaxan i . För många äldre med hemtjänst riskerar det att innebära att de upplever sig inte ha råd med den hjälp de behöver och det kommer slå hårt mot många äldre som har en låg inkomst. Förvisso kommer höjningen innebära att det med nuvarande regler för RUT-avdrag för många skulle bli mindre kostsamt att få hjälp utan att vara beroende av biståndsbedömning genom RUT-tjänster betala för den hjälp man vill ha. Regeringspartierna vill ju dock ständigt försämra villkoren för RUT-tjänster så någon garanti för att den möjligheten kvarstår med nuvarande regering finns inte. Vi ser positivt på att den som önskar anlitar RUT-tjänster och vill med våra förslag att fler ska ha råd med detta. Men det i sig är ingen ursäkt för att höja maxtaxan för och göra den dyrare. De som har ett biståndsbedömt behov av hemtjänst ska inte få en höjd kostnad. 2.7 Geriatriska centrum i tre regioner har pekat på stora kompetens- och rekryteringsbrister inom områdena geriatrik och gerontologi. Det krävs att geriatriken ges möjlighet att fungera inom de ramar som specialiteten är tänkt. Geriatrik är heller inte uteslutande en fråga för specialistutbildade läkare – det är många olika typer av vårdpersonal som behöver dessa kunskaper. föreslår ett statligt stöd till upprättandet av geriatriska centrum i tre regioner i . Uppgiften för dessa centra bör vara att ge förutsättningar för klinisk forskning, utbildning, vård och rehabilitering och samarbete mellan kommun, primärvård och slutenvård. De delar som berör praktisk vård- och omsorgsverksamhet vid dessa centra förutsätter överenskommelser och intresse från berörda huvudmän. 2.8 Satsning på de mest sjuka äldre