ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H3021833 · 2015-10-06 00:00:00 — Avskaffa kravet på danstillstånd ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa kravet på danstillstånd och tillkännager detta för regeringen. Den krögare vars lokal och gemytliga atmosfär kan råka uppmuntra till spontan dans har anledning att se upp. Det finns i exempel på restaurangägare som dömts till böter för att deras gäster dansat i lokalen, trots att de av personalen uppmanats att sätta sig ner. Saknas danstillstånd kan man nämligen i en sådan situation dömas för brott mot ordningslagen. Enligt nuvarande svensk lagstiftning krävs tillstånd för att dansa på offentlig plats. Enligt 2 kap. 4 § ordningslagen (1993:1617) krävs ett så kallat danstillstånd för att ordna offentlig danstillställning. Detta gäller även om dansen inte anordnas på offentlig plats. Förbudet för gästerna att dansa på en restaurang, bar eller annan lokal innebär att det åligger ägaren till lokalen att få gästerna att upphöra med att röra sig till musiken. Påföljden kan i annat fall bli böter eller fängelse. Brott mot lagen om danstillstånd kan även påverka andra för verksamheten nödvändiga tillstånd. Absurditeten i att situationer som ovan nämnda kan uppstå är skäl nog att se över en lagstiftning som inte hänger med i tiden. När man tidigare tittat på huruvida danstillståndet ska vara kvar har man försvarat nuvarande ordning med skäl som att ett avskaffande skulle försvåra polisens informationsinhämtning samt att det vid danstillställningar kan uppkomma bråk och andra situationer som kräver polisingripande. Problemet med ovanstående resonemang är att danstillståndet i sig knappast minskar risken för att bråk skulle kunna uppstå på det aktuella dansgolvet, och det påverkar heller knappast polisens möjlighet att inhämta information. Givet de regler som i övrigt omgärdar lokaler vad gäller exempelvis brandsäkerhet, utrymningsvägar är det rimligt att gästernas säkerhet är tillgodosedd och inte skulle påverkas negativt av eventuell förekommande dans. Det finns mer angelägna tillstånd för myndigheterna än att administrera danstillstånd eller att kontrollera om tillståndet uppfylls. Danstillståndet hör inte hemma i ett modernt samhälle och torde kunna avskaffas utan några som helst negativa effekter för någon part. Kravet på danstillstånd för icke offentlig plats bör därför avskaffas. , oavsett om den sker spontant eller uppsåtligt, är oftast ett tecken på trivsel och glädje. Någon större risk för allmänhetens säkerhet torde inte föreligga. I den mån det dansas alltför våldsamt finns säkerligen annan lagstiftning att tillgå för att korrekt hantera och rubricera eventuella incidenter.
mot · H3021834 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag mot fakturabedrägeri och tillkännager detta för regeringen. Bluffakturor har blivit ett samlingsnamn för flera olika metoder för att lura företagare. Exempel på vanliga bedrägerier är annons- och katalogbedrägerier. Bedragarna är mycket kreativa men två varianter tycks vara särskilt gångbara. Enligt Företagarna skickar bedragare över material med förhoppningen att företagare ska betala ett belopp eller skriva på en beställning eller så hävdar bedragarna att företagaren har gjort en beställning trots att det inte har skett. Företagarna uppger att omfattningen av dessa bedrägerier omsätter . Många småföretagare vill inte få betalningsanmärkningar och deras rädsla utnyttjas av bedragare. tillkallade alliansregeringen en särskild utredare för att kartlägga omfattningen och karaktären av problemen med fakturabedrägerier (dir. 2014:12). överlämnade Utredningen om åtgärder mot fakturabedrägerier sitt betänkande (SOU 2015:77) med förslag på åtgärder till regeringen. Bland annat föreslår utredningen att förändra de avtalsrättsliga reglerna så att de bättre används som det är tänkt och på så sätt kan erbjuda bättre möjligheter för dem som drabbas av fakturabedrägeri. Den rödgröna regeringen förutsätts leverera skarpa åtgärder med anledning av detta. Därför bör den återkomma till med förslag på åtgärder.
mot · H3021835 · 2015-10-06 00:00:00 — En nationell frigörelsedag för homosexuella ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta en nationell frigörelsedag för homosexuella och tillkännager detta för regeringen. I är en av de viktigaste händelserna i hbtq-historien ockupation av trappa under frigörelseveckan . Detta ledde fram till att sjukdomsstämpeln för homosexualitet senare togs bort. Detta, den största seger, som homosexuella firat i modern tid banade väg för de rättigheter hbtq-personer som grupp fått . När det finns dagar i namngivna efter bakverk känns det inte för långt bort att vi får i åminnelse efter detta viktiga tillfälle i historien. Därför vore det rimligt att införa en frigörelsedag eller för att minnas ockupationen av trappa. i åminnelse av de historiska segrar som homosexuella firat och till minne av de rättigheter som homosexuella länge förvägrades. På en nationell frigörelsedag skulle allmänheten kunna uppmärksamma hbtq-frågor lite extra i vardagen. Det kan vara genom temadagar med seminarier och utbildningar på t.ex. arbetsplatser, i kommuner och skolor. Inte bara organisationer, utan även enskilda individer skulle kunna ordna aktiviteter. Nya pridefestivaler runt om i landet kommer t.ex. att kunna hållas denna dag. Förhoppningen är att många väljer att hissa regnbågsflaggor runt om i på just frigörelsedagen. Företag och medier kan visa att de står bakom varje enskild homosexuell persons rättigheter genom att t.ex. ändra profilbild eller logotyp på sociala medier eller på deras hemsidor. Det finns många sätt att fira en nationell frigörelsedag, inga sätt är fel, det viktiga är att uppmärksamma homosexuella och påminnas om historien.
mot · H3021836 · 2015-10-06 00:00:00 — Införande av en svensk kulturkanon ställer sig bakom det som anförs i motionen om att låta ta fram en svensk kulturkanon och tillkännager detta för regeringen. 2005 beslutade den borgerliga danska regeringen med stöd av att låta sju kommittéer påbörja arbetet med att ta fram förslag över verk som kunde anses som en särskilt värdefull del av det danska kulturarvet och tillsammans utgöra en dansk kulturkanon. När arbetet presenterades hade antalet områden ökat till nio och varje område innehöll en lista på tolv verk. De områden som berördes var arkitektur, bildkonst, design och konsthantverk, film, litteratur, konstmusik, populärmusik, scenkonst och barnkultur. Det primära syftet med kulturkanonen var att den skulle fungera som en introduktion till det danska kulturarvet och stimulera till tankar och debatt kring konst och kulturfrågor. Projektet bidrog starkt till att blåsa liv i den danska kulturdebatten och lyfte kulturpolitiken till en position på den politiska och mediala dagordningen, som den varit i närheten av. Trots de starka känslor som initialt omgav projektet har den färdiga kulturkanonen blivit väl mottagen i stora delar av det danska samhället. De danska kulturinstitutionerna har tagit kulturkanonen till sig och har med avstamp i denna skapat flera nya uppsättningar och verk. Även de danska skolorna som fått kulturkanonen tilldelad sig i bokform har dragit nytta av projektet och många skolor använder den som en utgångspunkt i sin undervisning. tror att det även i finns ett starkt behov av en breddad och fördjupad diskussion kring ämnen som kultur, historia och identitet. I präglad av ett utbrett ointresse för kulturpolitiska frågor, rotlöshet, ifrågasättande av den svenska kulturens själva existens och samhällelig fragmentering bedömer vi att det skulle finnas ett stort värde i att uppmuntra till ökad reflektion kring kulturarvet och de delar av detta som skulle kunna anses som särskilt värdefulla eller särskilt betydelsefulla för formandet av den svenska identiteten och som vi därför vill bära med oss in . Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att med inspiration från ta fram en svensk kulturkanon.
mot · H3021838 · 2015-10-06 00:00:00 — Bevarandet av de svenska minoriteternas språk och folkminnen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge och folkminnen ett uttalat uppdrag att bevara och levandegöra de finlandssvenska och estlandssvenska minoriteternas kulturarv och tillkännager detta för regeringen. Av förordningen (2007:1181) med instruktion för och folkminnen framgår det att och folkminnen har till uppdrag att bedriva språkvård och på vetenskaplig grund öka, levandegöra och sprida kunskaper om språk, dialekter, folkminnen, namn och immateriella kulturarv i . samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta samt sprida kunskap och material om det svenska språket, de nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib, det svenska teckenspråket samt dialekter, folkminnen, folkmusik och namn i . samla kunskap om och följa användningen även av andra språk i . Vi anser att det för en kulturarvsbevarande svensk myndighet borde vara mer prioriterat att bevara och levandegöra hela den svenska nationens kulturarv än att samla kunskap om användningen av invandrarspråk inom den svenska statens gränser. Vi anser också att det borde vara lika prioriterat att sprida kunskap om den svenska nationens samtliga språkvarianter som det är att sprida kunskap om de nationella minoriteternas språk. Till den svenska nationen räknar vi de finlandssvenska och estlandssvenska minoriteterna. Vi föreslår därför att förordning (2007:1181) ses över i syfte att ge och folkminnen ett uttalat uppdrag att bevara, levandegöra och samla kunskap om även finlandssvenskarnas och estlandssvenskarnas dialekter och kulturarv.
mot · H3021839 · 2015-10-06 00:00:00 — Insatser för ökad fornminnesvård och förbättrad tillgänglighet för kulturarvet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen möjligt bör återkomma med förslag om hur omfattningen av den ideella fornminnesvården ska kunna öka och tillkännager detta för regeringen. är ett land med en rik historia, vilket bland annat avspeglar sig i våra fornlämningar. har kartlagt och registrerat nästan en miljon fornlämningar. I de allra flesta fallen vilar ansvaret för fornminnesvården på markägaren. Den statligt finansierade fornminnesvården har varit kraftigt underfinansierad. Den nationella överblicken över tillståndet bland våra fornminnen lämnar också en hel del övrigt att önska. har i skrivande stund till exempel ingen uppfattning om hur det ser ut med tillgängligheten till landets fornminnen. Först räknar man med att ha fått fram ett system för uppföljning av tillgänglighetsarbetet och då även ha den överblick över arbetet i länen som saknas. För att komma närmare målet om en god fornminnesvård och ett kulturarv som är tillgängligt för alla medborgare är det uppenbart att det förutom ökade statliga resurser till fornminnesvården också krävs ökade insatser för att öka omfattningen av den ideella fornminnesvården. På flera håll i landet har det under tid bedrivits lokala och regionala projekt där enskilda medborgare, skolklasser och föreningar erbjuds att ”adoptera ett fornminne” eller bli ”fadder” för ett fornminne. Som fornminnesfadder får man genomgå en kortare utbildning, ofta i eller ett länsmuseums regi, kring vård och skötsel och åtar sig sedan att göra fornminnet tillgängligt genom att röja bort sly, kontrollera informationsskyltar samt genom att regelbundet kontrollera och rapportera eventuella skador på fornlämningen. För till exempel en skolklass kan uppdraget som fornminnesfadder innebära ökade möjligheter till meningsfull utomhusvistelse, bättre känsla för historien samt ökad närhet och förståelse för hembygden och dess landskap. Vår bedömning är att det fortfarande finns en relativt stor outnyttjad potential inom den ideella fornminnesvården och att staten med relativt små medel i form av förbättrad marknadsföring och ökad information skulle kunna uppnå stora vinster för fornminnesvården och tillgängligheten till kulturarvet. Med anledning av ovanstående föreslår vi att bör tillkännage för regeringen att man möjligt bör återkomma med förslag kring hur omfattningen av den ideella fornminnesvården skall kunna öka.
mot · H3021840 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda möjligheten att inrätta ett nationellt lånekortssystem och tillkännager detta för regeringen. Vårt grannland införde ett nationellt lånekortssystem. I då befolkningen blir alltmer rörlig och resande ser vi klara fördelar med ett sådant system och tror att det skulle vara ett positivt incitament för att öka utlåningen vid landets bibliotek och stimulera intresset för litteratur. Regeringen gav i uppdrag att ta fram en nationell biblioteksstrategi. Ett initiativ vi ser positivt på. har tillbaka drivit frågan om nationellt lånekort, och med den av regeringen tillsatta utredningen av ny nationell biblioteksstrategi, anser vi det lämpligt att inom ramen för det uppdraget också utreda möjligheten att införa ett nationellt lånekortssystem. Vi föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening att möjligheten att införa ett nationellt lånekortssystem bör utredas inom ramen för denna strategi.
mot · H3021841 · 2015-10-06 00:00:00 — Skärpt regelverk och tillsyn mot icke-demokratiska och våldsbejakande organisationer ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur regelverket och tillsynen ska kunna skärpas i syfte att förhindra att våldsbejakande och icke-demokratiska organisationer får skattefinansierat stöd, och tillkännager detta för regeringen. En viktig faktor för att det allmänna stödet för offentliga bidrag till det civila samhället skall kunna upprätthållas är att detta stöd fördelas på ett ansvarsfullt sätt. Mottagare av skattefinansierat stöd bör uppfylla vissa minimikrav på kvalitet och samhällsnyttigt innehåll. Allt annat är att visa bristande respekt för demokratin och skattebetalarnas pengar. Tyvärr har det visat sig gång på gång att våldsbejakande föreningar och organisationer, som uppmanar till lagbrott och som inte ställer sig bakom demokratiska grundprinciper, såsom stödet för yttrandefrihet och mötesfrihet, män och kvinnors lika värde etc., trots detta har kunnat erhålla skattefinansierat stöd, ofta vid upprepade tillfällen. Vi menar att det är uppenbart att såväl regelverket som tillsynen måste skärpas i detta avseende och föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma med förslag kring hur regelverket och tillsynen skall kunna skärpas så att våldsbejakande och icke-demokratiska organisationer inte längre skall kunna erhålla skattefinansierat stöd. Regeringen har tillsatt en nationell samordnare för våldsbejakande extremism och även aviserat ett antiterrorismpaket. Detta är något vi välkomnar, men vill särskilt understryka behovet av att man på allvar ser över vilka organisationer som får skattefinansierat stöd, samt hur regelverk och kontroller kan skärpas, jämte fördelning av ökade resurser och bättre metoder för polisen och SST att kunna samverka och implementera detta arbete. Organiserad internationell terrorism är högaktuellt och bedöms vara ett hot även i . Såväl det förebyggande som brottsbekämpande arbetet är viktigt och ett led i att förhindra fundamentalistiska organisationer att proklamera sitt budskap och rekrytera i är att börja i tillsyn och regelverk som försvårar för antidemokratiska organisationer att verka och rekrytera i landet.
mot · H3021842 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utse till ett svenskt kulturarvsår och tillkännager detta för regeringen. utlystes av den socialdemokratiska regeringen med det primära syftet att uppmärksamma och hylla förekomsten av utländska kulturer och identiteter i . Ett stort antal myndigheter, institutioner, stiftelser och bolag inom kulturområdet samt vissa universitet och högskolor och svenska ambassader utomlands fick i uppdrag att medverka. Man bjöd även in samtliga kommuner, landsting, regioner, länsstyrelser, vissa myndigheter, övriga universitet och högskolor, scenkonstinstitutioner, regionala museer, bibliotek, arkivinstitutioner, festivaler och övriga aktörer att medverka. Vi anser att det kunde vara på sin plats att på ett liknande sätt rikta fokus mot kulturområdet och vitalisera den kulturpolitiska debatten genom att återigen samla det offentliga kring ett temaår med kulturpolitisk prägel och föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening att 2020 skall utses till svenskt kulturarvsår med det primära syftet att stärka den gemensamma nationella identiteten och att uppmärksamma och hylla olika aspekter av den traditionella, folkliga svenska kulturen.
mot · H3021843 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fastställa principen att jämlika patientavgifter, för en viss vårdåtgärd, för samhällsbetald vård ska gälla för hela landet, oavsett sjukvårdshuvudman, och tillkännager detta för regeringen. Hälso- och sjukvårdslagens (1982:763) 2 § föreskriver: ”2 § Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Vården skall ges med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans värdighet. Den som har det största behovet av hälso- och sjukvård skall ges företräde till vården. Lag (1997:142).” En väsentlig fråga för att vården skall kunna betraktas som likvärdig, är att kostnaderna för olika vårdinsatser på olika nivåer är likvärdiga över hela landet. Så är inte fallet , utan det förekommer en mängd olika regler med radikalt olika innehåll i de olika landstingen/regionerna som gör att de ekonomiska förutsättningarna för att få tillgång till vården divergerar på ett oacceptabelt sätt, beroende på vilket landsting/region en person tillhör. I bilaga 1 redovisas en sammanställning från SKL av de olika patientavgiftsnivåer för olika tillämpningar som förekommer inom den samhällsbetalda sjukvårdens olika områden. Av denna framgår det att det finns en uppsjö av olika avgifter för samma eller likartade vårdinsatser. Olika principer och förutsättningar om vartannat skapar stora skillnader i kostnaderna för patienter, beroende på vilket landsting man råkar vara mantalsskriven i. Detta är inte en acceptabel ordning, med utgångspunkt från hälso- och sjukvårdslagens krav på ”vård på lika villkor för hela befolkningen”. ligger beslutskompetensen för patientavgifter i vården på landstingskommunal nivå. Vi menar att detta inte är lämpligt, med hänvisning till att man inte lyckas följa lagens riktlinjer om likvärdighet. Det finns därmed goda skäl att genom lagstiftning hjälpa landstingen att uppfylla hälso- och sjukvårdslagens krav. bidrar en sådan lagstiftning till att möjliggöra påtagliga besparingar i landstingens/regionernas administration, vilket i sin tur innebär att resurser frigörs för ökade insatser inom själva vården. 1: SKL:s sammanställning av patientavgifter , Per Ramhorn (SD)
mot · H3021844 · 2015-10-06 00:00:00 — Koordinatorer för föräldrar som har barn med funktionsnedsättning ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten till en koordinator för föräldrar som har barn med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. Att ständigt vara tvungen att berätta om sitt barns funktionsnedsättning för nya människor är ansträngande av flera anledningar: dels river det upp känslor som är svåra, dels känns det som ett intrång i både barnets och familjens integritet. Barnets situation ska redovisas och det sker om och om igen. Handläggaren och myndighetspersoner ska i minsta detalj veta allt om både föräldrar och barn för att kunna göra sin bedömning. En undersökning från och Ungdomar visar att familjer som har barn med funktionsnedsättning i genomsnitt har kontakt med 17 olika handläggare eller kontaktpersoner och 10 olika stödformer och institutioner. Men detta är ett snittvärde, många av föräldrarna har långt fler kontakter. Föräldrar till barn med funktionsnedsättning menar att det är ett stort problem att hålla kontakten med så många handläggare och stödpersoner. Kontakterna med myndigheter och handläggare måste dessutom oftast ske under arbetstid, vilket innebär att föräldrarna får ta ledigt från sitt arbete. Många beskriver det som en oändlig uppgift som aldrig tar slut och stjäl tid från barnet som behöver särskild omsorg på grund av funktionsnedsättningen. Det behövs en person som kan fungera som spindeln i nätet och hjälpa föräldrarna med information och samordning av övriga kontakter. En koordinator skulle öka tryggheten och befria föräldrarna från en del av den omfattande administration av olika insatser som finns runt ett barn med funktionsnedsättning. Per Ramhorn (SD)
mot · H3021846 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja straffskalan både för dopningsbrott av normalgraden och för grovt dopningsbrott och tillkännager detta för regeringen. Dopningsmissbruk leder ofta till ökad aggressivitet och fientlighet och kan leda till ökad våldsbenägenhet. Ett antal mycket grova våldsbrott har begåtts av personer som varit påverkade av dopningsmedel. Det finns goda skäl att se allvarligt på sådant missbruk, och en straffskärpning för dopningsbrott bör införas. Vi anser att straffskalan för dopningsbrott av normalgraden och grovt dopningsbrott bör fastställas så att den sammanfaller eller närmar sig straffskalan för motsvarande narkotikabrott. För dopningsbrott av normalgraden anser vi att fängelse i högst ska komma ifråga. Straffmaximum är fängelse i högst . Detta kan jämföras med straffskalan för narkotikabrott av normalgraden, som är fängelse i högst . Vid grovt dopningsbrott anser vi att straffskalan bör justeras till fängelse i lägst ett och högst . Det kan jämföras med den skalan som gäller , nämligen fängelse i lägst och högst . I detta sammanhang kan även nämnas att straffskalan för grovt narkotikabrott är fängelse i lägst två och högst . Per Ramhorn (SD)