mot · H3023099 · 2015-10-06 00:00:00 — Mot bakgrund av de djupgående skillnader i bakomliggande strukturer som orsakar hedersrelaterat våld och förtryck krävs också särskilt anpassade åtgärder. Handlingsprogrammen som utvecklas specifikt för hedersrelaterade problem ska användas som ett komplement till kommunernas befintliga program. De ska i sin tur kompletteras av att varje kommun ska ha tillgång till en sakkunnig inom området som kan bistå med kunskap och råd kring hur kommunen bäst bedriver arbetet mot hedersförtrycket. SD-Kvinnor menar att det är av stor vikt att det kommer till stånd en nationell samordning under statligt ansvar för att nå en likvärdig nivå av trygghet och kunskap i landets alla kommuner. utförs mycket av arbetet med stöd och skydd till offer för hedersrelaterat förtryck av landets kvinnojourer. Dessa drivs främst med hjälp av ideella krafter, vilket inte är tillräckligt för att motsvara de behov som finns på området. Dessutom är deras arbete utformat efter problem förknippade med våld i nära relationer vilket på flera sätt skiljer sig från hedersrelaterat förtryck. SD-Kvinnor efterlyser en nödvändig analys av kvinnojourernas verksamhet, inriktning och arbetsmetoder. Resultatet av denna och erfarenheter från hedersrelaterat förtryck ska därefter ligga till grund för en nationell samordning med syfte att inrätta särskilda hedersjourer. Dessa jourer ska alltså ha en verksamhetsbeskrivning liknande kvinnojourernas men vara särskilt anpassade för att hantera hedersproblematik. De som lyckas bryta sig fria från hederskulturernas förtryck hamnar i en särskilt utsatt situation då de tvingats bryta med hela sitt tidigare liv. Offren har ofta förlorat inte enbart kontakten med sin familj utan även merparten av sitt sociala kontaktnät. SD-Kvinnor anser därför att det är av största vikt att samhället kan erbjuda en noggrann uppföljning även efter att det mest akuta skedet är avslutat. bör ha som praxis att erbjuda en kontaktperson till den utsatta som kan ge stöd och vägledning i uppbyggandet av ett nytt liv som en del av majoritetssamhället. I dagens har verksamheter såsom föreningar inriktade på etnicitet och kultur tillsammans med religiösa samfund fått en viktig roll i processen att hjälpa invandrade personer in i det svenska samhället. För detta viktiga arbete erhåller föreningar, organisationer och samfund ekonomiskt stöd från det offentliga. Tyvärr har det flertalet gånger visat sig att föreningar och samfund som på ytan ger sken av att ha som syfte att hjälpa sina medlemmar in i majoritetssamhället i själva verket gör raka motsatsen då de uppmanar medlemmarna att avskärma sig från det svenska samhället. Exempel finns också på att föreningar av detta slag bryter mot grundläggande svenska värderingar genom att neka kvinnor rätt att delta i vissa aktiviteter just för att de är kvinnor, eller genom att i tysthet uppmuntra eller tolerera våld och sexualiserat våld mot kvinnor. SD-Kvinnor efterfrågar därför noggrannare kontroll av de föreningar och organisationer som erhåller stöd i form av ekonomiska bidrag eller fritt alternativt subventionerat förfogande över offentligt ägda lokaler. Det händer allt för ofta att föreningar och organisationer som på pappret ser ut att bedriva en verksamhet som erkänner allas lika värde, i praktiken bedriver en verksamhet som tolererar och uppmuntrar hederskulturer, bryter mot fundamenten i den svenska värdegrunden och därmed inte borde erhålla någon som helst form av stöd. som vi framhäver att kontrollen bör skärpas ser SD-Kvinnor också vikten av en ökad dialog med dessa föreningar, organisationer och samfund. Dialogen bör ha som mål att undervisa om, förmedla och förankra den västerländska kulturen och de mänskliga rättigheterna. På detta sätt kan organisationerna ges förutsättningar för att fylla en viktig funktion i arbetet med att nå de familjer som är präglade av hederskulturella normer, eftersom dessa organisationer har ett stort förtroende hos målgruppen. Personer med bakgrund i hedersförtryck kan via ett väl fungerande samarbete få råd och lotsning till en mer humanistisk människosyn. SD-Kvinnor vet att många föräldrar med bakgrund i hederskulturer gärna vill ge sina barn en god start och trygg uppväxt men väljer att uppfostra dem i enlighet med de normer de själva växt upp i eftersom de inte vet hur de ska agera för att vara bra föräldrar i . Därför menar vi att samhället i högre grad måste uppmuntra och utveckla stödverksamhet, utbildningar och diskussionsforum gällande föräldraskap att erbjuda dessa personer. Detta bör ske i samverkan med ovan nämnda organisationer, men också ses som en vidareutveckling eller komplettering av det föräldrastöd som erbjuds av svenska kommuner. Dessutom bör samhällsorienteringen som nyanlända i enlighet med den nya etableringsreformen studerar utvecklas och fokusera mer på grundläggande kunskaper i svenskt föräldraskap samt de lagar, rättigheter och skyldigheter som gäller för familjerelationer i . Ett riktat arbete av detta slag har goda förutsättningar att ge en reell inverkan på hederskulturens utbredning i samhället då såväl barn som föräldrar och släkt ges verktyg för att bryta sina band till hedersbegreppets människosyn och det hedersrelaterade förtrycket. När våldet är ett faktum Tryggheten för de personer som utsatts för hedersrelaterade brott måste prioriteras högt av rättsväsende, socialtjänst och andra som kan komma i kontakt med personer drabbade av hedersförtryck. Rädsla för framtida repressalier ska inte utgöra ett hinder för att söka hjälp eller för att göra en polisanmälan. Det är av yttersta vikt att samhället kan ge de utsatta adekvat hjälp och skydd som kan sättas in snabbt samt att det tar den hotbild som finns mot offren på största allvar. Det är inte acceptabelt att individer med en känd hotbild till följd av frigörelse från hedersförtryckande familjer riskerar sin hälsa och sitt liv på grund av att samhället underlåtit att tillhandahålla tillräckligt skydd. För personer som flytt från hedersförtryck är hotbilden ofta livslång. Det är dessutom en stor prövning för de utsatta att tvingas riva upp gamla sår för att bevisa för polisen att hotbilden kvarstår. är det givetvis enkelt att själv säga upp sin skyddade identitet för den som upplever att hotbilden avtagit. Därför anser SD-Kvinnor att det ska vara möjligt att i särskilt svåra fall bevilja en person livslång skyddad identitet. SD-kvinnor vill se att straffen för hedersrelaterad brottslighet skall skärpas väsentligt. Vi vill även att det tillsätts en utredning om en ändring i gällande hedersrelaterade brott liknande den som införts för kvinnlig könsstympning, där även underlåtelse att ingripa eller anmäla till polisen i sig självt är en brottslig handling. Då de som utövar hedersförtrycket i många av fallen är fler än den som står för fysiskt våld och kränkningar anser vi att även de medskyldiga bör stå till svars för sin medverkan. Därför vill vi initiera en utredning som ska undersöka hur svensk lag kan utformas så att även de som underblåser och stödjer hedersförtryck kan dömas för detta. SD-Kvinnor anser vidare att de utländska medborgare som gjort sig skyldiga till grova hedersrelaterade brott har förverkat sin rätt att vistas i det svenska samhället och de som saknar svenskt medborgarskap ska utan förbehåll utvisas ur . Vi anser dessutom att det vid särskilt allvarliga fall av brottslighet ska vara möjligt att frånta förövare med dubbelt medborgarskap deras svenska medborgarskap och därefter utvisa dem ur landet. De gärningsmän som endast har svenskt medborgarskap ska istället fängslas på livstid. [1] – Utbildning på (o)lika villkor, 2007 [2] Kaliber – Balkongflickorna – framtvingade självmord [3] – Imamernas råd, [4] – ”Det kan hända den snällaste kille” [5] Utbildning på (o)lika villkor – om kön och etnisk bakgrund i , , , , 2007 [6] – – Barnläkare vill stoppa omskärelser [7] Indland, 24-års-regel giver flere en uddannelse