mot · H3022139 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utbyggnad av och tillkännager detta för regeringen. Det nationella delmålet för transportpolitiken är att transportsystemet ska främja en positiv regional utveckling och motverka skillnader i förutsättningar för olika delar av landet. Väg E22, som går igenom södra och sydöstra , är av mycket strategisk betydelse sett ur det perspektivet och spelar en viktig roll i utvecklingen av näringsliv, högskolor och offentlig verksamhet. Om detta råder det samsyn bland aktörerna längs hela vägsträckan, vilket manifesterats i det bolag, , som bildats av Sydsvenska , , i län, och Region . En rad olika studier visar dock att sydöstra transportsystem i flera avseenden fungerar som en flaskhals för regionens ekonomiska tillväxt. Om inte infrastrukturen svarar upp mot de nya krav som ställs, finns en betydande risk att de geografiska fördelar regionen erbjuder, inte räcker till om inte infrastrukturen motsvarar de krav som aktörerna ställer. Företagen i regionen är direkt eller indirekt beroende av en modern och välanpassad transportled. I södra och sydöstra har tillkomsten av och ökad hamntrafik medfört en alltmer intensiv handel, en rörligare arbetsmarknad och därmed ett ökande tryck på infrastrukturen. I den tidigare regeringens hamnutredning föreslogs tio hamnar som prioriterade och av statligt intresse. Fem av dessa ligger längs och inom det område som motionen omfattar: , , , och . i ljuset av detta är det av än större betydelse att en långsiktig och hållbar kvalitetsuppgradering av genomförs. Nya förutsättningar kräver nya lösningar. Alliansregeringen gjorde betydande och efterlängtade infrastruktursatsningar i den nationella transportplanen, omfattande 522 miljarder på infrastruktur för åren 2014–2025. Dessa pengar budgeterades för att användas till underhåll och drift, men också till att utveckla infrastrukturen. I gav alliansregeringen bland annat klartecken till Förbifart . Enligt den gällande nationella transportplanen (2014–2025) är byggstarten för Förbifart beräknad till 2017–2019. Just nu utarbetas en vägplan för hela projektet, vilken väntas kunna fastställas av . Det viktiga nu är att byggplanerna fullföljs och att projektet inte senareläggs. Alliansregeringen investerade också i andra sträckningar av , senast sträckan –Stensnäs i . Trots dessa investeringar består E22 fortfarande av vägsträckor av mycket varierad kvalitet, vilket medför negativa konsekvenser för både person- och godstransporter. Vissa sträckor håller bra standard, medan andra exemplifieras av rödljus, rondeller, övergångsställen och hastighetsbegränsning /h. En sådan viktig transportled som E22, som fungerar som en aorta i ett handelsintensivt område och förbinder med , ska inte ha denna ojämna kvalitet. Det är direkt olämpligt ur såväl miljö-, tillväxt- som säkerhetshänseende. Ambitionen måste vara att säkerställa att de vägarbeten som genomförs i anknytning till E22 kännetecknas av ett helhetsgrepp. En studie genomförd av WSP Analys & Strategi på uppdrag av , visar tydligt att det blir väsentligt mer kostnadseffektivt att genomföra och samordna utbyggnader i längre stråk jämfört med det motsatta. Genom de stordriftsfördelar som uppkommer, då vägar byggs enligt denna princip, optimeras resurserna och vi får ett helhetstänkande som sammantaget ger effektivitetsvinster. Vinster som med fördel kan användas till ytterligare satsningar på . Motsatsen, som innebär att arbetet genomförs med en modell av kortare etapper, är däremot mycket resurskrävande. Det är av största vikt att de medel som finns till förfogande används optimalt. Därför föreslår undertecknarna av motionen ytterligare satsningar på och att utbyggnaderna sker i längre och mer sammanhängande stråk. Finn (M) Boriana (M)