mot · H2023044 · 2015-03-27 00:00:00 — ställer sig vidare bakom att avbryta förhandlingarna om det nya samarbetsavtalet och avtalet om förhandlingsprocessen om viseringsfrihet. anser liksom regeringen att ämnen som mänskliga rättigheter och demokrati fortsatt bör ha en framträdande ställning då samtal förs mellan och . står bakom det paket av sanktioner som EU infört mot , och partiet står öppet för att utvidga dessa och anser att inom EU ska ställa sig bakom ytterligare sanktioner mot om det skulle visa sig nödvändigt. För att sanktionerna ska ge största möjliga effekt uppmanar även regeringen att i EU arbeta för en tydlig utvärdering och uppföljning av sanktionernas effekter och eventuella tillkortakommanden. är av åsikten att viseringsfrihet endast ska ges för medborgare i länder som är stabila rättsstater, har låg korruption och obetydliga problem med organiserad brottslighet och terrorism. Regeringen bör verka för att kravet på visering för resande från återupprättas respektive behålls. Principiellt ser positivt på att medborgare från länder i EU:s närområde reser till EU för att studera eller fylla luckor i arbetsmarknaden som inte på annat sätt går att fylla i. Dessa personers erfarenheter i kan också ha väldigt positiv inverkan på vederbörandes hemländer efter att de återvänt. Dessa i och för sig lovvärda syften motiverar dock inte en generell viseringsfrihet då de som studerar och har jobb sällan får problem att få visum. Visum och underlättande för att få visum bör även tilldelas efter individuella skäl så länge landet i fråga inte uppfyller ovanstående krav. anser att målet med EU:s Mellanösternpolitik bör vara en varaktig fred där båda parter kan leva i fred och säkerhet. ser det som omöjligt att Hamas kan bli en del av en sådan långsiktig lösning. Hamas är en terrororganisation som vill förinta staten och det judiska folket, och som har skjutit över 11 000 raketer mot . Det är beklagligt att EU har tagit bort Hamas från EU:s lista av terrororganisationer och EU bör skyndsamt ta fram de uppenbara grunder som finns till att återföra dem på listan över terrorister. förtroende för och den palestinska myndigheten (PA) är lågt då de bidrar till att sprida antisemitisk propaganda, avlöna terrorister och mördare samt uppmanar till terrorhandlingar. EU betalar stora biståndsmedel till den palestinska myndigheten. anser att villkor för att den palestinska myndigheten ska erhålla bistånd ska vara att den upphör med alla belöningar för och hyllningar av terrorism, uppmaningar till terrordåd samt tar tydligt avstånd från antisemitism och visar prov på vilja att styra i enlighet med demokratiska principer och mänskliga rättigheter. De bör också uppvisa en trovärdig vilja att ha en fredlig relation med . anser att regeringen inom EU bör arbeta för ett stopp för bistånd till den palestinska myndigheten tills dessa krav är uppfyllda, samt att EU inte ska anse en statsbildning där Hamas ingår som legitim och att EU åter ska stämpla Hamas som terrororganisation. stöder ett erkännande av som stat. Vägen till att bygga en fungerande stat i kräver en folkomröstning och fredsförhandlingar med . visar ingen vilja till samarbete i frågan, landet sköter också den humanitära situationen i dåligt. anser att det därför är nödvändigt att regeringen sätter press på genom att erkänna som stat och genom att verka för detta inom EU, samt att arbeta för att möjliggöra en folkomröstning för självständighet. anser att beslut av , om att ska erkänna den saharisk-arabiska republiken i och att även ska verka för detta inom EU måste få genomslag . Om regeringspartierna inte har ändrat sin uppfattning i frågan finns riksdagsmajoritet och regeringsstöd för erkännandet. Det fruktansvärda kriget i och har varit särskilt förödande för minoriteter och i synnerhet ländernas kristna minoriteter. I och med IS härjningar har situationen förvärrats ytterligare och efter att den kristna befolkningen dödats eller fördrivits från sina hem har man påbörjat ett folkmord och en förintelse av det oersättliga kristna och förhistoriska kulturarvet. Från att ha funnits ca 1,2 miljoner kristna bara i , uppskattas nu antalet ha sjunkit till 150 000 – 400 000. expert på minoritetsfrågor betecknar utvecklingen för områdets minoriteter som förödande och oåterkallelig. är en problematisk statsbildning då landet innefattar ett flertal religiösa och etniska minoriteter som visar på uppenbara svårigheter att samexistera fredligt. Nineveslätten var historiskt en del av det assyriska kungariket och kristna och andra minoriteter har utgjort en majoritet i området. Dessa grupper kräver att området ska få långtgående autonomi inom den irakiska statsbildningen. Kurderna har länge haft en varierande men betydande grad av självstyre inom . I dagens instabila situation har kurderna uppvisat förmåga att försvara de områden som de anser tillhör dem. Kurderna har, jämfört med andra minoriteter i området, visat stor vilja till demokratisk utveckling. Kurderna har även visat ett engagemang för MR då de gett skydd åt andra minoriteter som drabbats av IS framfart. stödjer utökad autonomi och självständighet för såväl kurder som kristna. Beslut måste dock fattas efter noggrant övervägande för att förhindra att nya konflikter uppstår. anser därför att regeringen i EU bör verka för att uppmärksamma de humanitära och kulturella värden som håller på att gå förlorade i inbördeskrigens och , att FN upprättar en säker zon för utsatta minoriteter i konfliktområdena i och samt visa sitt tydliga stöd för de kristna och andra utsatta minoriteter i området. Vidare bör regeringen i EU verka för att öka de humanitära insatserna i konfliktområdena – för att förhindra situationer liknande den med de svältande flyktingarna i . Regeringen bör i EU även verka för att en långsiktig, konstitutionell lösning utarbetas, som i praktiken tar hänsyn till, skyddar och bevarar områdets religiösa och kulturella minoriteter, för att det skapas ett område för kristna på med egen autonomi och för en långsiktigt hållbar lösning som tar hänsyn till kurdernas anspråk på utökat självstyre. När allt fler personer i väljer att stödja terrorism, antingen genom aktiviteter inom eller genom att resa utanför gränser, så krävs ett ökat europeiskt fokus för att motverka terrorism. Vi välkomnar de initiativ som tagits från EU för att motverka förekomsten av så kallade ”foreign fighters” men anser inte att aktuella strategier varit tillräckliga. Det är viktigt att varje land tar sitt eget ansvar och genomför nödvändiga lagändringar för att stoppa terrorism och terrorresor, men vi välkomnar ett samarbete och dialog mellan Europeiska länder för att göra arbetet så effektivt som möjligt med tanke på den fria rörlighet som råder inom EU och Schengen. menar att vi dels måste förebygga så människor inte deltar i terrorresor och verka för att européer som väljer att resa till länder utanför för att ansluta sig till terrororganisationer inte ska få möjlighet att resa tillbaka till utan konsekvenser. Det ska vara olagligt att resa från unionen för att ansluta sig till terroristorganisationer i andra länder. Personer som ändå reser utomlands för att strida för terrororganisationer och som har dubbla medborgarskap ska fråntas sitt nationella medborgarskap inom EU. Utländska medborgare med kopplingar till terroristnätverk ska utvisas från unionen. Vidare bör det prövas hur en EU-medborgare med enkelt medborgarskap ska kunna fråntas detta, efter att personen valt att ansluta sig till terrororganisationer i länder utanför . Detta är viktigt i flera perspektiv, dels för att inte ytterligare bidra till att destabilisera regionen i och , dels för att avhjälpa det mänskliga lidande som pågår där, dels för att värna säkerheten i och förhindra ytterligare radikalisering och dels för att minska risken för terrorbrott i ! träffades ett strategiskt avtal mellan den europeiska sociala kommittén och sekretariatet för Medelhavsunionen UfM. Avtalet syftar till att stärka banden mellan parterna, informationsutbyte och samarbete kring olika projekt och verksamheter. Detta efter att Medelhavsunionen enligt dess ordförande ”försummats” av EU. EU har vid sidan av Medelhavsunionen ett långtgående samarbete med länderna runt inom det s.k. södra partnerskapet. Barcelonaprocessen var inledningsvis ett mellanstatligt samarbete som syftade till att främja MR-frågor, demokrati och handel. De diskussioner om omstöpning av grunderna för UfM till att omfatta mer politiska reformer som har refererats i redogörelser är ett tecken på att Medelhavsunionen är på väg mot ett mer överstatligt samarbete liknande EU. ser positivt på att länderna i det södra partnerskapsområdet visar en vilja till samarbete inbördes, men har som ståndpunkt att bör lämna Medelhavsunionen då det är svårt att se mervärdet av ytterligare inblandning utöver det befintliga samarbetet inom det sydliga partnerskapet. anser därför att regering bör arbeta för att förhindra ytterligare fördjupning av samarbetet mellan Medelhavsunionen och EU. EU:s alltmer fördjupade samarbete i konsulära frågor har visserligen medfört vissa fördelar. Det är dock värt att komma ihåg att ett av de mest grundläggande kännetecknen för en suverän stat är möjligheten att upprätthålla egna diplomatiska representationer, och den konsulära frågan kan inte isoleras från detta. Det är därför enligt vår mening så att vi bör se konsulära frågor som en fråga där och de övriga medlemsstaternas nationella kompetens strikt bör värnas och där regeringen bör motverka att det konsulära samarbetet går mot en gemensam EU-representation. Vi är positiva till handel och anser att inom såväl EU som i internationella forum, såsom WTO, ska verka för en öppen och fri handel. Vi instämmer även i uppfattningen att ökad handel ger ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Liksom tidigare sluter vi även upp bakom uppfattningen att frihandel kan vara en starkt välståndsskapande kraft för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. Även andra intressen än rent ekonomiska bör kunna beaktas inom handelspolitiken, t.ex. ska vi kunna ställa motsvarande krav på djuretik på de animaliska produkter vi importerar som de inhemskt producerade produkterna. Vi ser även vikten av att handelsavtal ska innefatta bl.a. CSR och miljöaspekter där prioriteringen ligger i ett minskat koldioxidläckage. anser att subventioner, såsom EU:s exportbidrag, som är direkt skadliga för utvecklingsländernas självförsörjningsgrad ska avskaffas. ser betydelsen av att skapa globala handelsavtal i sin helhet, men vi vill även belysa vikten av dess innehåll och hur detta påverkar den svenska marknaden. Vi är generellt positiva till ett handelsavtal mellan och – det s.k. TTIP – och vi tror att detta kommer att stärka den svenska industrin genom borttagandet av både tarrifära samt befintliga icke-tariffära handelshinder men även genom att förebygga tillkomsten av nya handelshinder. ser positivt på uttalade indikationer om transparens, deltagande och ansvarstagande och vår förhoppning är att framtagna standardiseringar styr mot redan befintliga handelsmekanismer i WTO:s avtal. Avtalet innehåller dock väldigt många faktorer och komplexiteten är påtaglig när det gäller bl.a. det tekniska och de icke-tarrifära regelhindren, jämfört med borttagande av t.ex. ekonomiska tullar. ser vikten av att i första hand se över de områden som har störst möjlighet till regelsamarbete än att försöka hitta gemensamma nämnare för alla sektorer. Dessutom behövs en förståelse av att vissa regelverk är svåra att samköra pga. olika myndighetsstrukturer samt olika produktregelverk. Vi anser att en gemensam minsta nämnare gällande de olika sektorerna ska generera avkastning, ökad marknadsintegration samt i viss mån skydd av nationella intressen samt att handelsrelationer med tredjeland inte får försämras. Gällande utfallet i de olika sektorerna vill vi poängtera att redan framtagna prognoser är just generella uppskattningar. Rapporter som visar vilka sektorer eller olika regioner som gynnas av handelsavtalet är osäkra. Även om vår generella uppfattning av avtalet i sin helhet är positiv gällande industrins exportmöjligheter så vill vi dock flagga för vissa klausuler i avtalet. anser att tvistlösningsklausulen (ISDS) ska tas i största beaktning gällande hur denna kommer att utformas i det slutgiltiga avtalet. En tvistlösningsklausul av ren Naftamodell är något som inte kan ställa sig bakom. Vi vill vidare se att det blir fråga om en lista där de delar som ska vara föremål för ett handelsavtal tas upp och inte som en lista där endast de delar som inte kommer att vara föremål för avtalet tas upp. Sammanfattningsvis välkomnar vi ett frihandelsavtal med , men anser att ett sådant avtal inte får utmynna i en situation där företag kan stämma stater, där den svenska modellen skadas eller i en situation där avtalet i övrigt leder till en underminering av den svenska autonomin. Del 4 – Ekonomiska och finansiella förbindelser Formellt undantag från EMU är skeptiska till fördragsändringen som ligger till grund för att ESM (European Stability Mechanism) ska ersätta EFSM (European Financial Stability Mechanism) samt EFSF (European Financial Stability Facility) och därefter fungera som permanent stabilitetsmekanism för . Fördragsändringen berör huvudsakligen EMU-området men relevansen för del bör likväl framhållas. har i enlighet med nuvarande förordning och i enlighet med medlemskap i en formell och legal skyldighet att gå med i det tredje steget i EMU och införa euron som valuta. Till skillnad från exempelvis och har vi inget formellt undantag från detta. Det rimliga för svensk del är att förhandlar fram ett formellt undantag från att införa euron som valuta, och så länge så inte är fallet nödgas vi avslå alla ändringar i linje med vad regeringen anför på området. är () övergripande behörig myndighet för tillsynen över de finansiella marknaderna i . Regeringen avser nu att bryta denna praxis och förflytta delar av den kompetens och de befogenheter som ligger under FI till motsvarande myndighet på federal EU-nivå, och istället låta (Authority) överta verksamheten. Den befogenhet som berörs avser tillsynen över kreditvärderingsinstitut. Proposition 2011/12:40 föreslår vidsträckta befogenheter för den federala – och därmed utom svensk kontroll och ansvarsutkrävande – myndigheten . Bland annat föreslås den kunna göra ”fysiska” platsundersökningar, helt utan förhandsanmälan, och den föreslås även kunna förelägga viten för såväl fysiska som juridiska personer för att förmå dem att underkasta sig en utredning eller en undersökning. Tillika ska den även kunna delegera uppgifter till och begära olika konkreta åtgärder, exempelvis att utreda en särskild uppgift eller genomföra en platsundersökning. Av lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut framgår att ”är behörig myndighet enligt förordningen om kreditvärderingsinstitut”. Men enligt proposition 2011/12:40 medför ändringsförordningen (EU) nr 513/2011, som ligger till grund för propositionen, att ”de nationella behöriga myndigheternas befogenheter och uppgifter som rör tillsyn över kreditvärderingsinstitut [upphör]. Därav följer också att de bestämmelser i lagen om kreditvärderingsinstitut som t.ex. reglerar befogenheter och möjligheter att ingripa blir obsoleta och bör upphävas.” uppfattning är att vissa standardiseringar av regelverk som syftar till att underlätta handeln på den inre marknaden i vissa fall mycket väl kan vara av godo. I detta specifika fall rör det sig dock inte enkom om en standardisering av regelverk och förordningar, utan om en regelrätt maktförskjutning från en svensk myndighet under regeringens kontroll till motsvarande myndighet på EU-nivå – bortom regeringens kontroll. Den typen av maktförskjutning vänder vi oss emot huvudsakligen av principiella skäl, då vi ser ett egenvärde i att makten och kontrollen över det offentliga ligger under regeringen och samt – inte minst – ytterst under det svenska folket. Med anledning av vad som ovan anförts menar vi att inte ska fråntas några befogenheter vad avser det berörda området. Skatt på finansiella transaktioner grundinställning är att skattepolitiken tillhör den nationella kompetensen. I synnerhet gäller detta den svenska momsbefrielsen avseende mindre ideella föreningar, som kommissionen vill frånta oss. Detta skulle innebära en kraftigt ökad administration och kostnader för föreningar med ytterst marginella ekonomiska medel och, i praktiken, att vissa föreningar tvingas till upplösning. Det är vår bedömning att regeringen inte driver linjen att försvara våra intressen i denna fråga tillräckligt hårt. bör ta varje tillfälle vi kan att använda vår vetorätt för att stoppa förslag som fråntar makt från att fatta beslut i frågor som bäst sköts på nationell nivå. Frågan om en internationell finanstransaktionsskatt (FTT) är relevant ur minst två aspekter. Dels är skattepolitiken en nationell angelägenhet, dels skulle en sådan skatt resultera i kapitalflykt till andra finanscentrum utanför EU och i förlängningen minska hela EU:s BNP. En dylik skatt kan i princip endast införas globalt, eller inte alls. vänder sig således emot den föreslagna skatten. Vi i är även starkt skeptiska till att koordinera vissa punktskatter på EU-nivå. Punktskatter syftar huvudsakligen till att uppnå vissa mål på exempelvis miljö- eller folkhälsoområdet. Dessa mål är en nationell angelägenhet och ska formuleras av riksdag och i förlängningen av det svenska folket. Det innebär även att måste sitta på verktygen för att uppnå dem. Det ovanstående bör ges regeringen till känna. Enligt tidigare vänder sig synnerligen starkt mot den snedförvridning som råder inom unionen där vissa länder står för de finansiella tillgångarna och andra i stort bara får ta emot pengar utan motkrav. EU-avgift uppgick till och återflödet från EU:s budget uppgick till endast . Denna mellanskillnad är något som aldrig kommer de svenska skattebetalarna till del, och att inte fler politiska partier i upprörs över detta säger mer än något annat hur de se på hur skattemedel ska förvaltas. Del – 5 Rättsliga och inrikes frågor En europeisk åklagarmyndighet är ett tydligt steg mot att ge mer makt till EU på bekostnad av medlemsstaterna. ser inget nationellt intresse av att låta utvecklingen mot en mer överstatlig union ske. Även om en europeisk åklagarmyndighet med ett begränsat ansvarsområde inledningsvis inrättas så skapar det legitimitet för ett utökat ansvar. vill, i fall en europeisk åklagarmyndighet föreslås, att regering bör utnyttja sitt veto. och den fria rörligheten inom EU menar att regeringen bör utreda och beskriva de negativa effekter som och den fria rörligheten inom EU medfört för och övriga medlemsländer. Detta är viktigt då det rör negativa effekter som får anses vara så graverande att varken det nuvarande eller kommissionens arbete kan anses vara annat än ett misslyckande. I och med fulla deltagande i Schengen har resor mellan och andra medlemsstater blivit närmast att betrakta som inrikesresor. Detta betyder att när någon eller några forcerat en svag punkt i Schengens yttre gränser är han eller hon mer eller mindre fri att resa som han eller hon vill ända fram till . Samarbetet kräver därför ett fullgott gränsskydd längs hela det geografiska området. Schengen utgör ett område som har externa sjögränser och externa landsgränser. Kommissionen och har dessvärre misslyckats med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd, detta har fått katastrofala följder för liksom många andra medlemsstater. Vår egen regering har erkänt att den organiserade brottsligheten brett ut sig i just till följd av Schengens svaga gränser. På uppger man att majoriteten av skjutvapen som används i kriminella sammanhang kommer ifrån länder i utanför EU. Till det leder EU:s gränshantering till en människosmuggling med ett sannolikt lidande för enskilda, organiserad brottslighet, smuggling, illegal invandring och till en tiggeriexplosion inte minst här i . Slutligen är det nog allmänt känt att narkotika som heroin och kokain inte härrör ifrån kokabuskar eller opiumvallmo odlade i . Mycket av den tunga narkotikan i tillverkas i områden som och och förs in samma vägar som illegala invandrare och vapen – dvs. där gränsskydd för tillfället är svagast. anser mot denna bakgrund att regeringen bör utreda och redovisa hur Schengens och EU:s misslyckade gränsskydd drabbat . Slutligen anser vi att i sin nuvarande form ska avvecklas eftersom gränsskyddet inte fungerar. Flyktinghjälp – vidarebosättning och humanitär hjälp Krisen i framför allt och har orsakat stort mänskligt lidande och tvingat många människor på flykt. åsikt är att EU bör bedriva en flyktingpolitik där utgångspunkten är att på det mest humana, effektiva och rättssäkra sättet hjälpa flest flyktingar. Istället för att hitta nya lagliga vägar att söka asyl som kan ge svåra konsekvenser som och inte är redo att hantera ser vi hellre att de lagliga vägar som finns bättre används och prioriteras. Vidarebosättning genom UNHCR är en säker laglig väg som vi anser bör prioriteras högre och användas bättre, men antalet kvotflyktingar måste vara i överenskommelse med FN och inte genom överstatliga beslut i EU. Att samarbeta i gränsöverskridande frågor är en sak men en gemensam överstatlig migrationspolitik ser vi kritiskt på. Av stor vikt är också att EU prioriterar sina resurser för flyktinghjälp till att bidra generöst med humanitärt bistånd till krisens närområde där de flesta flyktingar befinner sig och behoven är akuta. EU bör också se över möjligheten att bidra med direkt stöd till samhällen i de länder som tar ett stort ansvar i flyktinghjälp genom fonder utformade för detta syfte. Därför anser vi att inom EU bör vara drivande i att det humanitära stödet till flyktingar i krisens närområde ska prioriteras högre. I regeringens skrivelse betonas värdet av det gemensamma asylsystemet där rådet och antog den omarbetade Dublinförordningen. Det är anmärkningsvärt att regeringen prisar unionens asylsystem som den medvetet gör avsteg från den. Enligt vet man att av de asylanter som når kommer landvägen via ett annat EU-land. Man antar vidare att en stor del av de övriga kommer via flyg inom unionen. Ändå var det 2013 endast av asylärendena som avgjordes i enlighet med Dublinförordningen. Denna förordning är väldigt tydlig med vad som gäller – att asylprövningen ska ske i det unionsland tredjelandsmedborgaren först kom till. Skrivelsen nämner även ett antal nya direktiv som direktivet om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd. Sin vana trogen använder regeringen dessa direktiv som en ursäkt för att ytterligare spä på den oansvariga invandringspolitik som råder. Regeringen väljer medvetet att inte använda sig av direktivet fullt ut med dess undantag och regleringsmöjligheter. Vi vill därför att regeringen ska ge regeringen till känna att regeringen inom EU ska verka för att Dublinförordningen efterlevs och att också tar ansvar för att följa förordningen. Del – 6 Sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård När det gäller sysselsättningsstrategin inom 2020 och de landspecifika rekommendationerna på sysselsättningsområdet så är det uppfattning att sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik i första hand är en nationell fråga som ska avgöras i riksdag. Att dela erfarenheter av genomförda åtgärder är i och för sig välkommet, men de landspecifika rekommendationerna går långt utöver erfarenhetsutbyte och är ett direkt intrång i det nationella självbestämmandet. Arbetsliv, arbetsmarknad och sociala frågor vill försvara den svenska modellen och motverka lönedumpning på den svenska arbetsmarknaden genom att kraftigt reformera utstationeringsdirektivet. Vi vill vidare införa en bortre maxgräns för hur länge en arbetstagare kan vara utstationerad i . Denna gräns bör sättas .