mot · H2023095 · 2015-05-08 00:00:00 — I radarhänseende finns sammanblandningsrisk mellan vindkraft och helikopter. Det bör finnas en basbataljon per flygflottilj, eller mer. Basbataljonerna är avgörande i snabba krigsförlopp, exempelvis när nya banor ska läggas, men de skyddar också baserna mot attacker från mark. Territorialarmén har en viktig stöttande roll för att skydda baserna. Helikoptrarna möter olika behov. Exempel på det är:  sjuktransporter vid övningar och skarpa operationer.  trupp- och materieltransporter.  sjöräddning och brandbekämpning.  ubåtsjakt (tyvärr för stunden avvecklat).  attack- och understöd. hade armén, marinen och flygvapnet egna helikoptrar, men har resurserna samlats i en helikopterflottilj. Det har missgynnat tillgängligheten. Ordningen med anpassade helikoptrar för varje försvarsgren och olika baseringsorter beroende på uppgift bör återställas. bör anskaffa helikoptrar i olika roller men ha kvar grundstommen med så få olika system i drift för att ena helikopterflottan. Variationer av , 15 och 16 är att föredra. Undantag kan förekomma exempelvis vid anskaffning av attackhelikopter. Gripens beväpning kan göras med system där svenska företag är delaktiga som och . har avsagt sig att använda klusterammunition även om , , , , med flera har det i sin beväpning. Därmed vidareutvecklas inte och vi får söka andra yttäckande markattacksystem. Detta gap kan fyllas av en version av som uppfyller Oslokonventionen. Försvarets flygstridskrafter har historiskt haft en blandning av inhemsk och utländsk beväpning. Exempel på dessa har varit den svenska roboten 04 för sjömål och den amerikanska roboten 75 (AGM-65 ) för markmål samt robot 71 (brittiska Skyflash). Detta har resulterat i en stor kunskapsbredd och anpassade tekniska särlösningar för svenska behov. Vår inhemska industri har stora kunskaper gällande robotteknik och är världsledande inom en rad områden. Vi har deltagit i en rad europeiska samarbetsprojekt för både jakt och attackvapen.Försvarsmakten bör om möjligt ha flera beväpningsalternativ i respektive roll för att försvåra för en eventuell fiende att störa ut dessa. Det är absolut nödvändigt hålla mobiliseringslager av de robotar vi nyttjar. Det är också viktigt att piloterna får skjuta övningsrobotar. För bästa förmåga i jaktrollen bör Försvarsmakten anskaffa de delvis svenskutvecklade robotarna Robot 98 (IRIS-T) samt Robot 101 (Meteor) Dessa två robotar är världsledande och kommer bli den första kunden med operativa Robot 101. För att komplettera dessa sensormässigt bör de amerikanska motsvarigheterna AIM-9X Sidewinder och AIM-120 Amraam C7 anskaffas och integreras. För attackrollen bör flygvapnet ha en rad olika alternativ för olika uppdrag. Även här bör det finnas alternativ som kompletterar. Kryssningsrobot X (KEPD 350 ) som är delvis svenskutvecklad bör väljas. Roboten finns i flera versioner och ger flygvapnet förmåga att slå emot en eventuell angripares basområden. Den bör kompletteras med amerikanska AGM-158 JASSM-ER, en kryssningsrobot som anskaffat en version av. Laserstyrd bomb av den amerikanska typen GBU-49 Paveway med så kallat Longhotwing-paket och egen stridsdel vore en bra lösning för att få en bomb som passar territorialförsvarets behov. För markmål emot enskilda fordon, lättare broar eller mindre fartyg bör den brittiska anskaffas. Roboten finns i en sjöversion som skulle kunna anskaffas till marinen kallad Seaspear. Brimstone skulle då ersätta våra föråldrade Robot 75 (AGM-65 ). För att effektivt kunna slå emot en fiendes vitala sensorer såsom radar bör den amerikanska anskaffas. Robotsystem RBS 15-ER är ett svenskutvecklat system av och ger flygvapnet en förmåga att på långa avstånd slå emot en angripares sjöstridskrafter. Roboten kompletteras av den norska Joint Strike Missile. Som interimslösning bör ett mindre antal Harpoon anskaffas tills RBS 15-ER är färdigutvecklad. Harpoon används av . Det franska systemet Reccelite kompletterar den svenska Spaningskapsel 39 som användes i och bidrar till att ge Försvarsmakten en bredare lägesbild. Laserbelysningskapsel av typ israeliska Litening bidrar till att ge Flygvapnet utökad precision i sina markoperationer. Carabas är ytterligare ett svenskutvecklat system som kan avläsa trupprörelser och minor m.m. genom grafisk avläsning. Det finns även civil användning. Flygvapnet bör vidareutveckla den svenska störningskapseln U95 och anskaffa denna. är världsledande genom Saabs störningsteknik och det skulle ge våra luftstridskrafter en nödvändig och unik förmåga. Även den italiensk-brittiska störningskapseln av typ Britecloud bör tillföras som komplement. Utöver vanliga facklor och remsor som det svenska BOL-systemet så bör för att effektivt kunna undvika fientliga jaktrobotar och luftvärn även den amerikanska anskaffas. Försvarsmakten förfogar över 7 st (ursprungligen 8) C-130E/H plan. Dessa plan som började köpas in 1965 bör ersättas successivt. För brandsläckning finns MAFF-system till med kapacitet att sprida vatten per tömning. Försvarsmakten hade från början 6 st Erieye radarspaningsflygplan. återstår 2 st, övriga har sålts. 2 st är för lite med tanke på vårt läge och att planen behöver regelbundet underhåll. Signalspaningsplanen är två och de täcker vårt behov. SK 60 är lättattackplan som använts till skolplan . De är och måste senast ersättas . Flygvapnets materielsystem fyra år Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2024 har ett underskott om 50 Gkr. SD täcker detta underskott genom att lägga till 5 Gkr/år till försvarets materiel till 2026. Det innebär att med SD:s budget så kommer allt redan planerat materiel att kunna införskaffas . För flygvapnets del innebär det ett tillskott på 1 Gkr/år. –2018 är betalningen till ”IO14-hålet” något lägre, vilket kompenseras genom en högre betalning . Regeringen underfinansierar kommande produktionen av Gripen E med . SD tillför medel för detta i sin budget, alltså 2016. bör återuppsättas med två stridsflygdivisioner. F7 bör ha två krigsplacerade stridsflygdivisioner. Det innebär att vi har åtta stridsflygdivisioner, 160 plan. F13 bör återuppsättas . Då behöver vi 200 plan. Detta innebär att vi behöver spara de 96 C/D-plan som finns kvar operativa och bygga minst 110 E/F-plan (40 fler än regeringen) så att vi tillsammans har mer än 200 plan. 4.4.1 Personalförsörjning av krigsförbanden var emot införandet av det nya personalförsörjningssystemet, men så länge det är aktuellt ska det optimeras. Det bör därför utredas såväl lämplighetsmässigt som ekonomiskt om kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän:  kan få rätt att bo kvar på logementen för en låg hyra även efter provanställningstiden  kan slippa förmånsbeskattning för enklare mat ute i fält  som bor på logement kan få tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag och  kan få subventionerade hemresor . GSS-K ska erhålla en premie under kontraktet. Denna premie ska återbetalas om kontraktet bryts utan giltiga skäl. Tvåbefälssystemet fungerar bra och bör bevaras. Rapportering och statistik möjliggör styrning och bra ledningsbeslut, men rapporteringen får inte vara för tidskrävande. PRIO-systemet har kritiserats för att vara tungrott och långsamt. En oberoende översyn av systemet skulle kunna peka på vad som måste förbättras. Om det är riktigt att lämna PRIO för ett egenskapat system så bör det göras . Försvarsmakten ska utse befäl upp till överste/kommendör. Vi motsätter oss det av majoriteten föreslagna karenssystemet för karriärväxlande f.d. försvarsmaktsanställda eftersom det blir ett för stelt system på en liten arbetsmarknad. Pliktsystem återaktiveras och samtliga unga män och kvinnor ska mönstras i en flerdagsmönstring på plats. I samband med mönstringen ska en 3-dygnskurs genomföras i syfte att lära ut grundläggande överlevnad. Omkring 8 400 tas ut till värnpliktstjänstgöring , med början . I detta system kan en mindre del av de värnpliktiga genomföra enbart grundutbildningen (GMU) medan den större delen, omkring 7 200, går även befattningsutbildningen för placering i brigaderna. För kvinnor är utbildningen frivillig. Fler markförband medför också ett ökat behov av reservofficerare. Reservofficerare är kostnadseffektiva och stärker folkförankringen. Med aktiverandet av värnplikten återgår armén till ett system med fredsorganisation och krigsorganisation. Anställda och GSS-K är lika många som i regeringens förslag. GSS-T fasas successivt ut mot värnpliktig krigsplacering. 4.5 Materiel- och logistikförsörjning 4.5.1 Materiel- och logistikförsörjning i krigstid Den väpnade striden kräver ständigt närvarande logistik. Det duger inte att fredsställa försvarets bakre organisation. försvarsindustrier och Försvarsmaktens stödresurser är precis som i andra länder fortsatt viktiga komponenter i säkerhets- och försvarspolitiken. Värt att notera är att de svenska försvarsmaterielsystemen internationellt sett har hållit hög kvalitet och är billiga. 4.5.2 Materiel- och logistikförsörjning i fredstid skall enbart administrera lokalerna åt Försvarsmakten på självkostnadsbasis, det vill säga få täckning för sina kostnader men inte generera vinst. När försvaret behöver återta sin ursprungliga infrastruktur eller i vissa fall ny sådan måste lagrummet vara tydligt. Försvarets intressen går före de enskildas intressen. Centraliseringen av materielförråden har gått så långt att verksamheten blir lidande när beställningar från centralförrådet måste väntas in, och därför bör mer materiel finnas ute på regementena. En utredning för att ta fram en optimal förrådsorganisation för Försvarsmakten skall tillsättas. 4.5.3 Riktlinjer för materielförsörjningen FMV lider av de ständigt kommande sparbetingen och omorganisationerna. FMV:s roll bör inte bara vara statisk, den bör även rymma utveckling och behöver därför också medel för egen utveckling. Statligt finansierad FoU är väldigt viktig för försvarsindustrin och bör koncentreras mot områden där vår industri är framgångsrik. De produkter vår försvarsindustri ska konkurrera mot på världsmarknaden är så gott som uteslutande initierade med statliga FoU-anslag. När vi köper svensk försvarsmateriel som är producerad med högteknologi sker en stark ekonomisk återkoppling i samhällsekonomin. Det sker genom de direkta jobb det ger, genom spin-off-effekter men också genom ökade exportmöjligheter. tror på svensk ingenjörskonst. När stora och tekniktunga affärer görs upp med för oss allmänt viktiga industriländer bör en stat-till-stat-överenskommelse eftersträvas från svensk sida. I är försvarsmaterielområdet styrt av bundna forskningspengar. Inom EU gäller försvarsmaterielupphandlingsdirektivet, vilket föreskriver konkurrensutsättning. Så ser dock inte marknaden ut i praktiken. Dessutom visar EU-papper nu att anser att politiskt ska peka ut vilka försvarsindustrier som ska överleva och vilka som ska få riktade forskningspengar. Vi bör värdera våra marknader i , , med flera innan vi ger upp och låter bestämma över våra forskningspengar. Om lämnade EU skulle vi få en bättre situation, att jämföra med den som och har. Vår exportkontroll av krigsmateriel bör inte vara för avvikande från andra vapenproducerande länder. Om den skulle bli det så får vår försvarsindustri svårt att ingå i viktiga tekniska samarbeten. Principerna för materielförsörjning ska vara:  Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning.  Utveckling bör genomföras för när det gäller nationella säkerhetsintressen och när vi innehar särskilda produktionskompetenser.  Nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. Långräckviddigt luftvärn är exempel på dyra system som vi troligen bör köpa utifrån, exempelvis 30 och 15. Vid försvar av egna landet är det viktigt att eventuell gemensam materiel (pooling & sharing/smart defense) finns i närheten. I vårt fall bör vi endast ha gemensam materiel med de nordiska grannarna. Hur sådan gemensam materiel ska disponeras vid höjd beredskap och i krig ska bestämmas i förväg. har tyvärr många av de svenska försvarsindustrierna utländska ägare, men fortfarande har det stor ekonomisk betydelse för att industrierna utvecklar och producerar materiel i landet. För ett land som inte självt kan producera försvarsmateriel blir inköpet av försvarsmateriel utifrån väldigt dyrt. Det kan även bli svårt att få köpa den allra bästa materielen. Orsaken till detta är att försvarsmaterielproduktionen oftast sker i samarbete med andra nationer. Man får om man har något att ge. Detta präglar förhållande inte minst till och deras materielmarknad. Svenska staten bör ha som långsiktig strategi att öka sin ägarandel av försvarsindustrierna i . är av hävd en nation med kvalificerade vapensmedjor. Den tid självt var en stor beställare av försvarsmateriel var vi i hög grad självförsörjande. är exporten viktig för att uppnå tillräckliga serier av nya produkter. Vid utveckling av nya materielsystem är samarbeten helt nödvändiga, men alla samarbeten är inte lyckosamma. Målmedvetenhet och fokus på innovation som finns i industrin måste vara ledstjärna för utvecklingen. Byråkratin inom visar alla tecken på att detta EU-organ är fel korg att lägga äggen i. Det skulle gynna om försvarsmaterielupphandlingen inte var öppen. Svensk försvarsmateriel exporteras inte för att marknaden är särskilt öppen utan snarare på kvalité, teknik och prisbild. behöver köpa sina egna materielsystem för att bli bästa referenskund. En försvarsindustristrategi bör upprättas där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel, och en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Förutom Gripen bör ubåtarna, sensorteknik, robotteknik, , mikrosatelliter m.fl. klassas och skyddas som strategiska produkter. 4.5.5 Internationellt materiel- och logistiksamarbete Vidare bör i vissa fall återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska SME-företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten i syfte att ekonomiskt gynna viktiga innovationsföretag enligt rätten att göra så i artikel 21 punkt 4 i försvarsupphandlingsdirektivet. Vi är stolta över att är världens största försvarsmaterielexportör per capita trots att vi har en strikt lagstiftning och en tuff exportkontroll. Vår starka försvarsmaterielindustri är en stor fördel för vår egen försvarsmaterielförsörjning. När vi själva investerar i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli låg eller till och med vinst uppnås i samhällsekonomin på grund av spillövereffekter och export. Försvarsindustrin berör cirka 30 000 jobb och en stor andel är civilingenjörer. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin cirka 100 000 personer. Gripen, robotar, luftvärn, ubåtar, undervattensystem och korvetter samt rymdteknik med kommande militär tillämpning visar att de svenska vapensmedjorna inte bara har stolta anor utan även en framtid om regering och riksdag sköter frågor om upphandling och forskning klokt. () bör få en stärkt roll och som stat ska stötta försvarsindustrin ännu mer vid upphandling. Tecknande av samförståndsavtal () kan vara en väg till viktiga samarbeten och affärer. Särskilt för mindre företag kan () betyda mycket. SEK bör ges möjligheter att agera ännu mer offensivt. 5.1 Inriktning för det civila försvaret Den svenska modellen där bestämda myndigheter har krisberedskap på sitt verksamhetsområde och där regeringen har nationellt områdesansvar, länsstyrelserna regionalt och kommunerna lokalt är en effektiv modell. Jämte områdesansvaret finns sektorsansvar. Det är viktigt att MSB: s utredande och samordnande roll inte tar över ansvaret från de faktiska utförarna av krisberedskap och krishantering. Försvarsmakten bör upprätthålla en tätare kontakt med det civila regionala och kommunala områdesansvaret. Under och fram hade ett betydande civilförsvar med civilplikt. Civilområdena stämde i princip överens med militärområdena och jämte militärområdeschefen stod civilområdeschefen. Tillsammans kompletterade de varandra. En ytterligare civil beredskap fanns i driftvärnet fram som hade till syfte att säkra funktionen hos en rad samhällsviktiga institutioner. Civilförsvaret bör i betydlig mån återtas. Till den bredare hotbilden hör cyberattacker och terrorism.