mot · H2023090 · 2015-05-06 00:00:00 — Cabotagetransport innebär att en utländsk bil som lossar till exempel i , efter lossning kan använda sig av tre inrikes laster för att ta sig ner till färjeläget för vidare transport mot sitt hemland. Grundtanken var att antalet mil utan last skulle minimeras. Detta förutsätter emellertid att bilen registreras i en databas vid ankomst till för att ge polisen en möjlighet att vid en vägkontroll avgöra hur länge fordonet befunnit sig i landet. Är sjudagarsgränsen passerad är det en olaglig inrikestransport. Det har genom cabotagestudien bevisats att över 2 000 lastbilar aldrig lämnar , utan kontinuerligt bedriver olaglig inrikestrafik. I många fall är transportpriserna så låga som per mil, endast bränslepriset överstiger intäkterna per körd mil. stals det över diesel i och förmodligen används en hel del av denna stulna diesel i dessa transporter. behöver en svensk bil som körs lagligt per mil. Svenska åkerier har alltså inte möjlighet att konkurrera med dessa olagliga inrikestransporter. Därför måste polisen ges ett effektivt verktyg för att kontrollera om det faktiskt är en laglig cabotagetransport längs vägen. vill omgående tillåta tunga lastbilar, då det ger bättre konkurrenskraft för våra svenska företag samt ger minskad miljöpåverkan, minskat vägslitage och en höjd trafiksäkerhet. höjde den tillåtna bruttovikten från med motiveringen att höja konkurrenskraften i landet. vill omgående följa det finländska exemplet och tillåta lastbilar med en bruttovikt på . instämmer helt i att den blå skatten kan ge svensk sjöfart en framtid. Den blå skatten, eller ett svenskt tonnageskattesystem, är en frivillig skatt att ansluta sig till. Tonnageskatten är en skatt som möjliggör för rederier att betala i efter fasta taxor baserade på storleken på fartygen i den av rederiet ägda flottan. Denna storleksberäkning (tonnageinkomst), istället för den faktiska vinsten, beskattas med konventionell bolagsskatt, vilket ger en konkurrenskraftig och överblickbar skatt. Det är ett förutsägbart system som ger en bra kontinuitet för sjöfartsnäringen. När skatten väl införs kommer många fartyg att flaggas in till , vilket kommer att ge ökade skatteintäkter som inom tid kommer att bidra till systemets finansiering. Till detta kan läggas den mängd skatteeffekter som tonnageskatten för med sig för samhällsekonomin. Tonnageskatten, den blå skatten, skulle ge ekonomiska intäkter och mervärden tämligen omgående. Den relativt lilla summa som den blå skatten kostar, ca 40 miljoner, vägs mer än väl upp av den ökande intäkten som uppskattas till omkring 13 miljarder i ökad BNP. avser att finansiera reformen på runt , vilket kommer att ge en stor vinst till nationen samt statskassan. Minskade kostnader för isbrytning vill se över finansieringen av isbrytningen i som betalas genom farledsavgifter. Av rättvise- och konkurrensskäl anser vi inte att sjöfarten själv ska bekosta en framkomlig väg. En normal vinter uppgår det årliga finansieringsbehovet till . anser att finansieringen inte bör ske med farledsavgifter utan att isbrytning bör bekostas av staten. utgjorde värdet av varuexport . är nästan lika beroende av andra marknader som vår egen hemmamarknad vad avser hela vårt ekonomiska välbefinnande. Oavsett vilka förbättringar som kan uppnås på vår inhemska marknad är kraftigt beroende av export till omvärlden. Vår enskilt största exportmarknad är övriga EU-området, som motsvarade av all svensk export . Det är genuina övertygelse om att det som gör EU och EES starkt är att detta utgör ett stort och ekonomiskt kraftfullt frihandelsområde med fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och arbetskraft. Ett frihandelsområde kännetecknas av avsaknaden av interna tullar, tariffer, import- eller exportkvoter, medan förekomsten av dessa är homogena gentemot övriga världen. bejakar den ursprungliga idén med EG/EU, men invänder mot varje form av politisk integration som inte är absolut nödvändig för att få frihandelsområdet, den så kallade inre marknaden, att fungera. Vi motsätter oss också med kraft införandet av euron som valuta i . Politisk och monetär integration och försöken att med odemokratiska metoder skapa en federation har lett till spänningar inom EU och utgör det största hotet mot den inre marknaden. generella EU-kritik ska således tolkas mot bakgrund av en tilltagande odemokratisk federalisering och inte som en kritik mot frihandel på vår kontinent. Utanför är vår viktigaste handelspartner. Det frihandelsavtal som förhandlas mellan och (TTIP – Transatlantic Trade and Investment Partnership Agreement) är således av stor vikt även för . I grunden är det syn att det vore positivt om handeln mellan och befrias från handelshinder och protektionistiska villkor, såsom tullavgifter eller motsvarande. I realiteten – vilket också är principiellt rätt – kan eller bör vi inte ge avkall på exempelvis sådant som djurskyddsregler eller vad som i grunden ligger i intresse. Att ändra på svenskt lagstiftning för att den ska vara kompatibel med är heller inte i samtliga fall vare sig möjligt eller ens åtråvärt. I grunden vore det positivt om svenska företag kunde konkurrera på lika villkor med amerikanska företag, men här finns en utmaning som i princip innebär att man balanserar på en knivsegg. Utgångspunkten är att få till stånd så frihandelsvänliga avtal som möjligt utan att ge avkall på för svenskt vidkommande viktiga principer. Här handlar det om att använda sig av försiktighetsprincipen och följa utvecklingen. Avsikten är således att följa de kommande förhandlingarna ingående, med ovan nämnda hänsynstaganden medan vi står upp för svensk industri och svenskt lantbruk. Exportindustrin är den motor som skapar förutsättningarna för välfärdsutveckling och genererar resurser som krävs för att finansiera välfärdens vidmakthållande. Företagen betalar för det första skatt i och skapar dessutom arbetstillfällen som genererar skatteintäkter. Det är därför viktigt att staten tar ansvar för att skapa de förutsättningar som krävs för att den svenska exportindustrin ska kunna utvecklas på ett effektivt sätt, vilket kräver en mängd åtgärder som sammantaget bygger en aktiv och offensiv näringspolitik. En viktig sådan åtgärd är att odlar sina bilaterala kontakter med andra länder på skatteområdet. har agerat passivt och oengagerat med sina bilaterala skatteavtal. Det har gjort att vi har tappat i konkurrenskraft gentemot våra viktigaste konkurrentländer och, till råga på allt, på våra viktigaste marknader. Vi har heller inte förhandlat fram nya avtal med utvecklingsländer där svenska företag har utvecklingspotential. I jämförelse med våra viktigaste konkurrentländer har uppvisat en förvånansvärd passivitet i denna viktiga fråga. Effekterna av att halkar efter med skatteavtalen är både långsiktiga och allvarliga. Enligt en enkätundersökning som vi låtit genomföra –mars , anser flera av de allra största svenska exportföretagen att situationen på skatteavtalsområdet risker att få allvarliga negativa konsekvenser. Negativa effekter på sysselsättningen uppstår i , liksom försämrad lönsamhet i många länder där svenska företag är verksamma på grund av osäkra skatteförutsättningar. Investeringsviljan påverkas också eftersom skattekonsekvenser och osäkerheter innebär att man får svårare att skapa en nödvändig lönsamhet. Även andra viktiga beslut, som till exempel placering av centrala företagsfunktioner, riskerar att påverkas av de ofördelaktiga svenska skatteavtalen. Detta påverkar i sin tur framtida investeringar och placering av produktion och riskerar att ge negativa konsekvenser på sysselsättning och skatteintäkter för . Vi anser att måste fokusera på att återuppta och intensifiera arbetet med de bilaterala skatteavtalen snabbt och resolut. Detta är en viktig och nödvändig förutsättning för att kunna behålla och utveckla konkurrenskraften för svensk exportindustri. har tyvärr många av de svenska försvarsindustrierna utländska ägare, men förblir betydelsefulla ur ett ekonomiskt perspektiv genom att industrierna utvecklar och producerar materiel i . Det har även en strategisk betydelse för försvar. En försvarsindustristrategi bör upprättas, där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel. En svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör vidare använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Dessutom bör återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska små och medelstora–företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten i syfte att ekonomiskt gynna viktiga innovationsföretag enligt rätten att göra så i artikel 21 punkt 4 i försvarsupphandlingsdirektivet. Svensk industris viktigaste tillgång är arbetskraften. Denna upprätthålls främst genom att vi utbildar vår egen arbetskraft och ser till att den matchas med det behov som finns inom svensk tillverkningsindustri. Det kommer förutom detta alltid att finnas ett behov av att rekrytera viss högkompetent arbetskraft utifrån. Ett av de största problemen som svensk industri har är att det inom vissa områden råder brist på arbetskraft. har nära 400 000 arbetslösa. Enligt en nygjord studie av bransch- och arbetsgivarorganisationen förväntas till exempel trä- och möbelföretagen behöva anställa nära 8 000 fler medarbetare . Det konstateras vidare att behovet av personer med rätt gymnasial yrkesutbildning är större än antalet som utbildas . Även konstaterar att det råder kompetensbrist inom , i synnerhet inom industrin. Det är lätt att bemöta denna problematik med önskemål om lägre restriktioner och mildare regelverk för arbetskraftsinvandring. har ett kravlöst regelverk på detta område, men trots det är arbetskraftsinvandringen direkt till industrin mycket låg jämfört med till exempel tjänsteyrken. är inte negativa till arbetskraftsinvandring på ett principiellt plan, men vi anser att regelverken ska vara tydliga och transparenta. Vi är kraftigt negativa till arbetskraftsinvandring av lågkvalificerad arbetskraft och ser med oro på att ett mycket tillåtande regelverk missbrukas. Vårt förslag är att reformera dagens regelverk och i högre grad prioritera högkvalificerad arbetskraftsinvandring. Det är ett systemfel när exempelvis restaurangpersonal rekryteras utomlands när vi har hög arbetslöshet inom , vilket inbjuder till lönedumpning, missbruk av systemet, bedrägerier och till och med människohandel. förordar att det så kallade Blåkortsdirektivet implementeras. Detta innebär, i enlighet med vår motion 2012/13:148, bland annat att arbetstagaren ska ha kvalifikationer som kan styrkas genom bevis på högre utbildning eller i vissa fall motsvarande relevant yrkeserfarenhet om . Vidare ska vederbörande kunna visa att bostad finns vid ansökningstillfället och att den erbjudna lönen ska uppgå till minst 1,5 gånger den svenska medianlönen. Arbetskraftsinvandring ska dock aldrig ses som en permanent lösning på brister i utbildningssystemet. Därför avsätter vi stora resurser på att via utbildningsväsendet möta arbetsmarknadens krav. Det som utmärker god arbetsmiljö är att det gynnar alla parter. Det gynnar individen som slipper besvär som förslitningar och stressrelaterade sjukdomar, det gynnar företaget som får friskare anställda och därigenom kan producera mer och det gynnar samhället genom att hålla sjukskrivnings- och rehabiliteringskostnader nere. Tyvärr befinner sig i en situation då både de stressrelaterade och fysiska arbetsskadorna ökar, något vi tillsammans måste ändra på. Arbetsmiljön regleras av en mängd olika arbetsmiljölagar. Att dessa följs kontrolleras främst av , som har en ytterst viktig roll. När Alliansen tillträdde som regering bantades anslag avsevärt, med bland annat färre arbetsplatsbesök som följd. En viktig förutsättning för ändamålsenliga kontroller är just att de sker på plats hos företagen. har anslagen till verket åter igen börjat höjas men ligger i reala termer fortfarande långt under den nivå som rådde . Av den anledningen vill höja nivån på anslaget. Även företagen har ett stort ansvar, bland annat i form av systematiskt arbetsmiljöarbete (). Detta innebär att samtliga arbetsgivare i enlighet med föreskrifter ska föra ett systematiskt arbetsmiljöarbete genom att utvärdera och följa upp verksamheten på ett sådant sätt att ohälsa och olycksfall i arbetet förebyggs och en tillfredsställande arbetsmiljö uppnås. släppte en rapport: ”Systematiskt arbetsmiljöarbete – syfte och inriktning, hinder och möjligheter i verksamhetsstyrningen”. Rapporten påvisade stora potentiella vinster med , men också brister i företagens arbete med detta. Vinsterna kan till exempel uppnås då företag räknar in arbetsmiljöaspekter i ekonomistyrningen och ser kopplingen mellan en bra arbetsmiljö och friskare anställda och därigenom lägre sjuklönekostnader såväl som högre produktivitet. Rapporten konstaterade dock genom redovisad enkätundersökning att bara drygt hälften av de anställda upplevde att deras arbetsplats arbetar med . Orsakerna till detta kan främst ses i bristen på kunskap om hur det ska genomföras och vilka fördelar det ger för företagen. –2011 genomförde ca 8 000 arbetsplatsinspektioner i detta syfte och kunde konstatera att en majoritet av arbetsgivarna inte ansågs ha påbörjat arbetet med uppfylla föreskriften. vill uppmuntra arbetet med genom tre viktiga ställningstaganden. Det handlar om klara besked och information till företagen, fler inspektioner från sida och att förtydliga att är en föreskrift som samtliga företagare ska följa. Därför vill vi utöka anslag för fler SAM-inspektioner samt en initial satsning på ytterligare 25 miljoner för informationsförmedling till alla företag. Staten är största arbetsgivare och det är därför anmärkningsvärt att inte följs i offentlig sektor, vilket vi vill ålägga i samarbete med kommuner och landsting att omgående implementera. De vanligaste orsakerna till sjukskrivning inom industrin är belastningsbesvär. Detta kan uppkomma genom exempelvis tunga lyft i ogynnsamma arbetsställningar, statiska och ensidigt upprepade arbetsmoment samt obekväma arbetsställningar. Att förebygga belastningsbesvär inom industrin gynnar både den anställde och företaget. Genom att arbeta proaktivt ökar förutsättningarna för att den anställde ska må bra och därigenom kan producera mer. Således är arbetsmiljön både en hälsofråga och en lönsamhetsfråga. Särskilt viktigt för arbetsmiljön inom industrisektorn är att företag tar hänsyn till ergonomi i sin verksamhet. Genom att låta denna aspekt påverka allt ifrån planering av användarvänlighet, utformning av arbetsplatser, upplägg för scheman samt arbetets innehåll och utbildning kan ökad lönsamhet genom att högre produktivitet nås. Trots att denna kunskap finns har skadorna till följd av fysisk belastning åter igen börjat öka. Från att ha sjunkit från av kvinnorna och bland männen, till , har vi nu åter nivåer kring . Denna ökande trend måste vända. Ett annat anmärkningsvärt faktum är att av männen och av kvinnorna uppger att företag, där arbetsorsakade besvär förekommer, implementerar åtgärder för att minska problemen. För att försöka komma tillrätta med arbetsrelaterade besvär måste vi göra företagen mer benägna att aktivt arbeta för en bättre arbetsmiljö. Därför vill vi inrätta ett arbetsmiljöbidrag motsvarande per 3 anställda. Vår förhoppning är att detta ska uppmuntra till investeringar i personalens hälsa, vilket ur samhällets synvinkel är en långsiktig investering för minskade sjukvårds- och rehabiliteringskostnader. Nationellt kunskapscenter för arbetsmiljö Problematiken kring arbetsrelaterade skador och sjukdomar handlar inte bara om bestämmelser och åtgärder. Det måste också vara rätt åtgärder. bildades, efter den borgerliga regeringens initiativ, . Enligt en av rådets utredningar skulle gynnas av ett nationellt kunskapscenter för arbetsmiljö. sände fackliga organisationer tillsammans med flera tunga aktörer inom industri även ett brev till dåvarande arbetsmarknadsminister med önskemål som liknade åtgärder som föreslogs av . lades ner 2006 uppstod enligt vår mening ett glapp vad gäller forskning om arbetsmiljön och dess effekter. Mot bakgrund av detta vi inrätta ett nationellt kunskapscenter för arbetsmiljö. En annan viktig aktör i arbetet för en god arbetsmiljö är fackföreningarna. När den borgerliga regeringen tillträdde 2006 fråntogs fackföreningarna det ekonomiska stödet för fortbildning av skyddsombud som de fram till dess hade rätt till. fanns hela 113 000 skyddsombud och omkring 100 000. Utöver denna sänkning i antalet, saknar också hälften adekvat utbildning. finns statistik som säger att uppemot var 10:e arbetstagare upplever sig mobbad av kolleger eller chefer. Det är alltid svårt att veta hur många som verkligen drabbas och det finns sannolikt ett stort mörkertal. presenterade en undersökning bland 5 000 anställda inom verkstadsindustrin och akademin. När undersökningen påbörjades var andelen som upplevde sig trakasserade eller mobbade nära noll, var siffran uppe i inom industrin och inom akademin. Detta tyder på att trenden är ökande även om problem som dessa är mindre vanligt förekommande i industrisektorn jämfört med vissa andra sektorer. har tagit fram en för att försöka komma tillrätta med detta ökande problem. Även har tagit fram material för att tidigt upptäcka trakasserier och mobbning. Det finns således åtgärder som kan vidtas och det är inställning att fackförbunden är en viktig aktör i detta arbete. Därför vill vi avsätta till fackförbund med tydliga ramar och god kunskap gällande åtgärder kring detta. Många av landets företagare bedriver ett bra och ansvarstagande arbetsmiljöarbete. I vissa fall har dock trakasserier och mobbning på arbetsplatsen lett till att den drabbade sagts upp, istället för att ledningen agerat och tagit itu med problemet. Den anställde kan naturligtvis överklaga uppsägningen i Arbetsdomstolen och om arbetsgivaren fälls kan denne i enlighet med LAS tvingas att betala skadestånd. Dock får inte den uppsagde per automatik tillbaka sin anställning. finner denna ordning vara oacceptabel och anser att arbetstagare som blivit uppsagda på osakliga grunder ska få det lagstadgade valet att återgå till sin anställning om denne så önskar. Enligt är hot och våld på arbetsplatserna ett vanligt problem. Det tycks också vara så att kvinnor i högre utsträckning än män upplever detta problem, och av kvinnorna och av männen uppger att de drabbats av hot eller våld på sina arbetsplatser. Situationen tycks också ha förvärrats . konstaterar att själva situationen med våld och hot på arbetsplatserna, såsom själva omfattningen, vilka grupper som är i riskzonen, vilka riskfaktorerna är och så vidare är tämligen väl utredda. Däremot är forskningen om lämpliga åtgärder för att förebygga och motverka våldet desto mer begränsad. vill att ska ges de nödvändiga resurser som krävs för att kunna fortsätta arbetet med att utveckla denna forskning och vill naturligtvis också verka för att de åtgärder som enligt forskningen bedöms som mest verksamma för att trygga våra arbetsplatser sedan också blir verklighet. Vi skjuter av denna anledning till ytterligare resurser till . Arbetslöshet kan drabba den enskilde när som helst oavsett när man blev anställd och oavsett vilken position man har. Den globala konkurrensen kan vara stenhård och när detta händer är det viktigt att det finns en trygg omställningsförsäkring. Enligt ska denna försäkring vara obligatorisk i bemärkelsen att den ska finansieras gemensamt av skattebetalarna på samma sätt som vi finansierar exempelvis sjukförsäkringen. Det innebär i förlängningen att arbetslöshetsförsäkringen ska omfatta alla som kvalificerar sig för den, att den ska vara avgiftsfri, att den ska administreras från en gemensam kassa, att den ska vara likvärdig oavsett vilken bransch eller vilken region man tillhör och att taket ska höjas mycket kraftigt i kombination med en mycket tydligare nedtrappning . Den som tillfälligtvis blir av med sitt jobb ska kunna fokusera på att söka ett nytt jobb, inte på att behöva sälja sitt hus eller sin bil. Den som blir av med sitt jobb ska heller inte tvingas söka jobb utanför sitt geografiska närområde eller sitt kompetensområde. Först ska detta ytterligare krav träda in. Denna utgångspunkt för en bättre matchning på arbetsmarknaden. Den statliga riskkapitalfinansieringen bör i högre grad prioritera mindre, nystartade tillväxtföretag. Statens insatser på detta område bör inte enbart begränsas av just riskkapital, lån eller bidrag utan bör även involvera så kallade Science Parks, innovationskontor och inkubatormiljöer. Staten bör även ställa ut garantier gentemot banker och andra investerare så att de privata aktörerna blir mer benägna att gå in i förkommersiella faser i nystartade bolag. Överlag ska den statliga riskkapitalfinansieringen styras mot de förkommersiella faserna. Det finns en generell trend sedan den ekonomiska krisen att bankerna tar mindre risker vid företagslån, vilket i sig är sunt, men som drabbar företag på avfolkningsorter särskilt hårt. Detta tenderar att ytterligare förstärka utflyttningen, vilket är förödande i perspektivet att hela ska leva. Vad det gäller exempelvis industrifastigheter så kräver bankerna generellt en hög grad av eget kapital vid investeringar och ett företag som på affärsmässigt goda grunder har för avsikt att expandera sin verksamhet kan helt stoppas av detta dilemma. För att komma till rätta med denna snedvridning av vilja till utlåning i stad kontra landsbygd vill införa en marknadskompletterande fond med mycket låga avkastningskrav. Syftet med fonden är att kapital riktas just mot investeringar i avfolkningskommuner, då det är där riskerna är extra stora för fastighetsinvesteringar och bankerna därmed är mest ovilliga att ge gångbara lånevillkor. Ett annat kriterium bör vara att kapitalet riktas till just en fastighetsexpansion kopplad till industriell verksamhet. Med industriell expansion just i avfolkningskommuner med hög arbetslöshet är samhällsvinsten extra stor. Vi vill därför utreda förslag om att införa en särskild fond för expansionslån. Industriproduktionen i ligger på samma låga nivå som under brinnande finanskris och sysselsättningen ligger ännu lägre. Det gör också att sticker ut negativt relativt ett EU-snitt. De generellt låga energipriserna borde egentligen vara goda nyheter, men i ett relativt och konkurrensutsatt perspektiv förmår andra länder dra större nytta av detta, medan energipriserna i i hög utsträckning styrs av politiska beslut. anser därför att det är dags att införa ett slags industrigaranti, där varje politiskt motiverad fördyrning för industrin bör åtföljas av en motsvarande lättnad i någon annan del av den industriella produktionen. Olika former av skattepålägg eller andra administrativa sanktionsavgifter bör alltså i strikt paritet kompenseras. En sådan industrigaranti skulle bidra till att skapa långsiktiga och förnuftiga villkor för den fortsatta svenska industriproduktionen. Bättre villkor för personaloptioner vill förbättra villkoren för personaloptioner, främst i nya innovativa företag med hög risk, vilket kan förbättra kapitalförsörjningen. I ett företags tidiga skede kan det vara svårt att knyta till sig rätt kompetens, vilket ofta är intimt sammankopplat med lönebildningen och således ytterligare ökar behovet av finansiering. Kapitalförsörjningen i nystartade företag är ofta ett hinder som resulterar i att många potentiella innovationer inte når ända fram. Finansieringsproblemen skulle dock delvis kunna avhjälpas av bättre villkor för personaloptioner, där den anställde får ta del av eventuella framtida vinster. Sålunda behöver företagen inte erbjuda lika hög lön, men anställda får ett extra incitament att bidra till företagets framgångar. Vi vill därför utreda förslag om att införa ett avdrag i förmånsvärde för personaloptioner i nystartade företag.