mot · H2023095 · 2015-05-08 00:00:00 — Innan anslagsökningen verkligen kan skapa en utbyggnad av försvaret måste vissa underskott elimineras. Särskilt gäller det underfinansieringen av IO14: s materiel som är hela 50 miljarder. Först ska IO14 realiseras och sedan ska försvaret vidare byggas ut. En höjning av materielanslaget gynnar svensk teknikdrivande industri och ökar sysselsättning. Natostandard för nya materielsystem är givet för exporterande försvarsindustrier, och däri finns ingen nackdel för . Däremot behöver inte alla äldre befintliga materielsystem Natoanpassas. Existensförsvaret bygger på en deklarerad folkvilja att ska vara en självständig och fri nation samt på en försvarsmakt som på ett trovärdigt sätt kan hävda förmåga att skydda landet genom ett organiserat totalförsvar som inkluderar civila komponenter i samverkan. Totalförsvaret ska ha en yta, skalförsvaret, och ett djup, invasionsförsvaret. bör efter en förstärkning av försvaret ha ett balanserat försvar med sådan styrka och sammansättning att det skapar en så hög tröskeleffekt att detta i det längsta avhåller en presumtiv angripare från anfall. Ett sådant försvar bör också ha en sådan styrka att det kan föra ett uthålligt och strategiskt defensivt försvar av svenskt territorium. En avancerad motståndare som attackerar förväntas använda fjärrstridsmedel med god precision, specialförband, cyberförmåga, obemannade system, rymdförmåga och avancerad informationsförmåga. Det moderna militära försvaret är därför beroende av högteknologiska system för att skapa ett starkt skalförsvar, men det är fortfarande beroende av folkets försvarsvilja och den enskilde soldatens mod och beslutsamhet. En stärkt försvarsvilja och en förankring av försvaret hos folket uppnås främst genom värnpliktsutbildning och starka frivilligorganisationer. Försvarsberedningens försvarsrapport förutsätter att det civila försvaret bara klarar sig 5–. Det militära försvaret kan inte fungera utan det civila försvaret. Vår dåliga uthållighet i krig är en brist som sänder obehagliga signaler av svaghet till omvärlden. Enligt vår mening bör försvar kunna hantera att försvara uthålligt över . Detta kommer då att ske i två faser. I försvarets första fas så är avancerade motmedel (med vilket här avses tillräckliga mängder av avancerat luftvärn, kvalificerat stridsflyg, kryssnings- och sjömålsrobotar, ytfartyg, ubåtar och skydd av egna ledningsstrukturer) det avgörande. Motmedel av dessa slag är kostsamma, men utan dem uppnås ingen omedelbar tröskeleffekt. I denna fas är det viktigt att fienden lider stora materiella förluster även i sina egna baser. I försvarets andra fas är markstriden och informationsstriden viktigast. Har fienden herravälde över luften och infrastrukturen ska motståndet ändå fortsätta. Detta kräver väl övade markförband med förmåga att leda det fria kriget tillsammans med alla svenska medborgare. Den dagsaktuella hotbilden är inte den viktigaste utgångspunkten när vi bedömer vårt behov av militärt försvar. Hotbilden kan snabbt förändras, men däremot kan vi inte lika snabbt återta acceptabel försvarsförmåga. Faktiska styrkeförhållanden och värstascenarier måste vara underlag för att beräkna vårt behov av militärt försvar. Vi kan inte bortse ifrån hur har återbyggt sin militära förmåga. 4.2 Det militära försvarets utformning indelas i åtta militärområden (). I vardera baseras en mekaniserad brigad, på dock till en början en halv mekaniserad brigad. områden delas i tre delar: Marinområde Öst, Syd och Väst. I vardera baseras en marinbas och en reducerad amfibiebrigad. I Marinkommando Öst baseras tre reducerade amfibiebrigader. Varje militärområde delas i ett antal försvarsområden (FO) med egen FO-stab. Uppgifterna är främst två: hjälpa det civila samhället och att planera det fria krigets förutsättningar. Om luftkriget förloras och fältarmén sprider sin gruppering är FO-stabernas uppgift att samordna det fortsatta försvaret. Varje FO delas i två eller flera närskyddsområden (NO). I varje NO baserar en eller flera territorialarmébataljoner och en eller flera avdelningar särskild beredskapspolis och en eller flera NO-bataljoner. Samtliga dessa i ett FO är ett territorialarméregemente. NO är den nivå där det civila försvaret och det militära försvaret i första hand möts och utbyter effekt. NO-bataljoner bemannas av fältarméns personalreserv. NO-bataljon är en lätt utrustad infanteribataljon. NO-bataljonerna ska ha rep-möte . Bataljonsledning är anställd personal, övriga är värnpliktiga. skapas de första NO-bataljonerna, då de första soldaterna utmönstras från fältarmén. genereras 5 st. NO-bataljoner. väntas alla NO-bataljoner, 81 st, vara fyllda. Urbaniseringen av är stark. Det bör tas hänsyn till det när förband placeras på kartan. Förbandsflytt bör undvikas och prövas endast som sista utväg därför att vid förbandsflytt följer inte all viktig personal med och viktig kompetens riskerar därmed att förloras. Årliga övningar i brigader är helt avgörande för att uppnå den nivå där Försvarsmakten har användbara, tillgängliga och väl samövade fältförband för nationella och internationella uppgifter. Ett nytt system för krigsförbandsövningar (KFÖ) bör införas där varje brigad tränas . ska ha 2,5 mekaniserade brigader med det långsiktiga målet 7 mekaniserade brigader, 1 stadsskyttebrigad och 4 attackhelikopterskvadroner . Särskild vikt skall läggas vid att brigaderna är försedda med korträckviddigt luftvärn. ska ha 2 sjöstridsflottiljer, 1 ubåtsflottilj, 1 amfibiebataljon och 1 marinbas med det långsiktiga målet 3 sjöstridsflottiljer (18 ytstridsfartyg), 1 ubåtsflottilj (8 ubåtar) 5 reducerade amfibiebrigader och 3 marinbaser . ska ha 6 stridsflygdivisioner och 1 transportdivision med det långsiktiga målet 10 stridsflygdivisioner, och 2 transportflygdivisioner . Flygvapnet hanterar det medelräckviddiga och långräckviddiga luftvärnet. Förutom brigader och divisioner finns olika mindre specialförband som är viktiga för helheten. Ledningscentraler och andra för fienden högvärdiga mål ska finnas i bergrum eller på annat sätt skyddas. Spridning är en kompletterande skyddsmetod. Strategiska viktiga strukturer ska skyddas med sekretess. Beredskapen ska ha en hög lägsta nivå och kris- och krigsövas ofta. Armén bör bestå av såväl rörliga fältförband som lokalt organiserade territorialförsvarsförband (hemvärnet). En fältarmé med samövade mekaniserade brigader är oundgänglig om skall kunna försvaras. Med befintliga anläggningar, materiel, yrkesofficerare, kontrakterade och värnpliktiga kan två mekaniserade brigader sättas upp. Ytterligare brigader bör sättas upp successivt när försvarsförmågan återtas med målet att ha sju mekaniserade brigader och en stadsskyttebrigad. Bemanning av dessa ska ske med en blandning av anställd och värnpliktig personal. Brigadformatet är överlägset för markstrid mot en kvalificerad motståndare. Ett försvar med en brigadorganisation och personalförsörjt med värnplikt har större möjlighet att kunna verka under sådana förhållanden. Det är nödvändigt att arméns brigader är samövade i större kaderövningar för att kunna verka effektivt. Ju fler brigader är rustat med desto mer kan dessa grupperas för defensiv strid. Regeringens föreslagna två brigader får en rörlig insats med offensivare inslag och större förluster. Att med brigader eller kunna genomföra markstriden. Att genom värnplikten kostnadseffektivt kunna fylla på förbanden så de blir fulltaliga. Att genom värnplikt utbilda hushåll och medborgare i hur man kan skydda sig själva i krig och kriser. Att markera territoriell kontroll över hela riket medelst en stark, välutbildad och välutrustad territorialarmé (hemvärn). … skydda den så kallade fyrkanten (, , , ) och flygbasen samt kunna fördröja framträngande över gränsen från . … försvara samt riksledningen och högsta försvarsledningen. … försvara och . … försvara och . … ha strategisk reserv till särskilda uppgifter. … med långräckviddigt luftvärn kunna bidra till luftförsvaret av krigsbaserna, . … tillsammans med territorialarmén, specialstyrkorna och svenska folket om nödvändigt kunna övergå i det fria kriget. Territorialarmén ska ha lokala förband i varje län och kunna lösa alltmer avancerade uppgifter. brigadskiss för fältarmén: 1.Mek Bat: – Professionell (anställda samt GSS-K). 2.Mek Bat: – anställda, som tjänstgör på värnpliktsbasis. 3.Mek Bat: – Värnpliktsförband. 4.Mek Bat: – Värnpliktsförband, delvis draget ur territorialarmén. Brigaderna ska ha hemdepåer men även i perioder vara förlagda till befintliga skjutfält med god infrastruktur, vilka används som truppövningsläger. På så sätt kan behovet av att bygga nya anläggningar minskas. Första bataljonen, del av brigadstabskompaniet och luftvärnskompanierna vid varje brigad ska ha en kader av anställda eller kontinuerligt kontrakterade gruppbefäl och soldater, som kan lösa stridsuppgifter initialt till dess mobilisering har genomförts. På så vis är varje brigad i sitt militärområde direkt gripbar även om inte i sin helhet. Förslag på baseringsplatser för de mekaniserade brigaderna är: /(Stadsskyttebrigad) Varje mekaniserad brigad ansvarar för ett militärområde. Militärkommando återuppsätts med förfogande över cirka 2 500 krigsplacerade, varav 1 230 värnpliktiga. ska MKG utvecklas till en åttonde brigad. Om säkerhetsläget i vårt närområde försämras än mer kan det vara aktuellt att ytterligare öka antalet brigader. Övningsområden och infrastruktur till nedan stående brigader får inte ytterligare förstöras då det försvårar en eventuell senare uppsättning av ytterligare förband, såsom: /Tånga hed/Remmene Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en brigad . Territorialförsvarsförband skapas ur de nationella skyddsstyrkorna och hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och har kort mobiliseringstid. Territorialarmén kommer att organiseras i regementen, ett per försvarsområde (FO). Territorialarméregementena verkar i ett försvarsområde. Försvarsområden sorterar under militärområdena och bryter inte dess gränser. Hemvärnsbataljonerna baseras i närskyddsområden (NO). De kaserner som behövs för administration av territorialregementena återtas. I huvudsak utgörs det av kanslibyggnaden och en kompanibyggnad per aktuell ort. Den civila krisledningen samlokaliseras. Nya hotbilder kräver att län och kommuner kan mobilisera i aktiv krishantering på höga våldsnivåer. Regementsledningarna inom territorialarmén bör ha del i länsstyrelsernas krisledning, och detta kan ske genom direktiv och riktat anslag om en kontaktperson per regementsstab gentemot civil krishantering. Fallskärmsjägarskolan ska åter öppnas i . Krigsplacering görs av en bataljon fallskärmsjägare. Norrlandsjägarna i fortsätter utbilda soldater. Krigsplacering görs av en bataljon Norrlandsjägare. Lapplandsjägarna i återupptar sin utbildning. Krigsplacering görs av en bataljon lapplandsjägare. Kustjägarna krigsplaceras i amfibiebataljonerna. Polisens IED-förmåga bör avvecklas och ansvaret läggas på Försvarsmakten som har bästa kunskaperna. Det är i detta fall bättre med en ansvarig myndighet. Särskilda beredskapspolisen (SBP) Särskilda beredskapspolisen (SBP) återskapas med 1 500 civilpliktiga i länsvisa avdelningar som verkar under polismyndigheterna men som tillhör utgiftsområde 6 i statens budget. SBP har polismans befogenheter efter inkallelse vid civila kriser såsom naturkatastrofer, sjukdomsutbrott, sök efter försvunna personer, utrymning vid olyckor och ordning vid internationella konferenser i m.m. I händelse av krig ska SBP främst verka för skydd av civilbefolkningen. Militärpolisen skall utbildas och utrustas för att vid behov kunna förstärka den civila ordningspolisen. Vid insats utanför Försvarsmakten skall militärpolisen vara underställd civilt polisbefäl. Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2024 har ett underskott om 50 Gkr. Försvarsmaktens investeringsplan är tioårig. Mer materiel än det redan planerade måste tillföras för ett stärkt försvar. Exempelvis är brobandvagnar och bärgningsfordon nödvändiga investeringar. Varje bör ha en pluton ammunitionsröjare. Hemvärnets fordonspark bör fortsatt moderniseras för att fasa ut terrängbil 11, 13 och 20. Hemvärnet bör förses med GRK och PV-robot. Hemvärnet bör få möjligheter att lägga bro. En senare prioriterad investering är anskaffandet av raketartilleri för brigadartilleriet och attackhelikoptrar för och . Marinen bör bestå av såväl flottan, amfibiebrigaderna och som av territorialförsvarsförband. En modern flotta med beväpning och eget skydd och övade amfibieförband är en förutsättning om ska kunna försvaras.  sjötransporter till och från landet, till och från och längs våra kuster skall kunna skyddas.  viktiga hamnar skall kunna hållas öppna.  omgivande havsområden skall kunna övervakas öppet och dolt.  kränkningar eller olagligt utnyttjande av vårt sjöterritorium skall kunna förhindras.  anfall mot vårt land över havet skall kunna hejdas.  hålla två patrullfartyg ständigt till sjöss i och ett i .  beredd att sätta in minst tre operativa ubåtar i och en i .  beredd att sätta in en komplett ytstridsflottilj i efter order och en division i .  beredd att hålla två handelshamnar öppna på , två i och en i .  upprätta två operationsbaser i och en i .  beredd lägga ut ett bestämt antal sjömineringar och minera ett bestämt antal hamnar.  beredd hålla utpekade handelshamnar och operationsbaser minröjda.  beredd att sätta in en tillfälligt sammansatt ubåtsjaktstyrka i efter order.  kunna skydda våra sjötransporter i , inklusive till och från samt i . Uppgiftsställningar av denna typ definierar den önskade grundnivån av samhällsskyddet – en marin gard. Dimensionering av de förband som skall lösa dessa uppgifter måste ske med beaktande av att är den nation som har längst kust i , . Vidare måste hänsyn tas till att antalet tillgängliga fartyg alltid är lägre än det nominella antalet på grund av underhållsåtgärder m.m. Det är fortsatt lämpligt med två ytstridsflottiljer men flera av fartygstyperna befinner sig antalsmässigt nära under kritisk massa för att rationellt kunna vidmakthålla systemen personellt och materiellt. Ser man till de uppgifter som skall kunna lösas längs vår långa kust framstår det som uppenbart att antalet kvalificerade ytstridsfartyg bör utökas till tolv. De levererade Visbykorvetterna är 5 st och och livstidsförlängs. Inalles har vi 7 st ytstridsfartyg. Det finns ett stort behov av ytterligare ytstridsfartyg. Det är nödvändigt att ytterligare korvetter anskaffas och en sådan beställning bör göras från så snart möjligt. Ytterligare en minröjningsdivision bör tillföras och denna bör huvudsakligen vara baserad på som en följd av dennas stora betydelse för importsjöfarten. Det är fortsatt lämpligt med en ubåtsflottilj, men antalet ubåtar bör utökas till åtta genom inköp av 5 st A26 för att kunna lösa aktuella uppgifter och rationellt vidmakthålla systemet personellt och materiellt. För en liten nation som kan de konventionella ubåtarna utgöra ett strategiskt vapensystem eftersom ingen potentiell angripare kan bortse från att försvararen förfogar över ubåtar. Ytstridsfartygen och större fartyg kommer att vara högvärdiga mål i ett storskaligt krig. Det gör att dessa fartyg bör ha såväl automatkanon som robotluftvärn. Det är egenskydd men robotluftvärnet är också en del av luftförsvaret. Det är därför viktigt med en gemensam lägesbild med flygvapnet. 15 och/eller 30 är två robotluftvärnssystem som bör prövas för dessa fartygsplaceringar. Förslag på baseringsplatser för de reducerade amfibiebrigaderna är , , , och . Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en amfibiebrigad . territorialförsvarsförband skapas ur det hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och kort mobiliseringstid. uppsattes ett rörligt kustrobotbatteri med Saabs RBS 15 som huvudvapen. Systemet var kostnadseffektivt och hade stor uthållighet och snabb gruppering. Då Kustartilleriet avvecklades valde man även att avveckla det då blott systemet som såldes till . Detta system är (i moderniserad version) aktivt i och där det utgör en stor del av den tröskeleffekt dessa länder förfogar över för att möta, hejda och slå en angripare över havet. Systemet bör av dessa anledningar återuppstå i i 5 fristående kompanier med vardera 6 robotbilar. Systemet bör integreras i Försvarsmaktens kommande sensornätverk men även kunna operera autonomt. Tre av dessa bör bemannas av kontinuerligt tjänstgörande personal. Basering för alla 6 kompanier: , , , och . bör vardera ha 9 st samt 9 st på Stridsbåt 2010. Stridsbåt 2010 utgör ett komplement till Stridsbåt 90 och bör anskaffas i erforderlig grad. Dessa plattformar utgör också idealet för bärandet av som ersätter Robot 17 Hellfire. Seaspear kan skjuta både längre och mot flera mål simultant samt under gång. Den kräver inte heller en belysargrupp som utsätter sig för exponering för fientlig eld. bör anskaffa korträckviddigt luftvärn för eget närskydd. Rörliga sensorer med hjälp utav pansarterrängbil och bandvagn samt på stridsbåt ger amfibiebrigaden god lägesbild även autonomt från övriga ledningsresurser. Som komplement anskaffas även Stingerrobotar för att hantera fientliga attackhelikoptrar. Marinen har ett behov av såväl en förstärkt regional indelning som förnyade materielsystem . Vi föreslår därför att Marinbas (), Marinbas () samt och Marindetachement bör sättas upp. Amf 1 (), Amf 2 (), Amf 3 (), Amf 4 () och Amf 5 () bör sättas upp för att utbilda till reducerade amfibiebrigader (2 500 man/st). bygger på värnplikt och dubbel organisation (freds-/krigsorganisation) medan flottan bygger på anställda och kontrakterade. För skydd, logistik, ekipage och sjöinformation verkar marinbasbataljonerna. De tre marinbaserna har varsin marinbasbataljon. och har vardera ett marinbaskompani. hade en acceptabel ubåtsjaktförmåga med bland annat 10 st med sensorer och 12 ubåtar. Socialdemokratiska regeringar med . i spetsen började då att avveckla försvaret. regeringar tog vid och minskade ytterligare försvarets medel. Man flyttade ubåtsflottiljen från till och tappade därvid en stor del kompetent personal. De tystgående svenska ubåtarna är överlägsna vid spaning och kan i hög grad kontrollera utloppen från . Men om de befinner sig eller mer från i ytlägesfart tar det att få dem till under vattnet. Man har inte låtit uppgradera torped 45 trots att försvarsmakten ansett det prioriterat. Torped 45 är särskilt anpassad för grunda vatten. Förutom att vi nu får vänta på och sensorer till den så ska också personal utbildas för ubåtsjakt vilket är mycket tidskrävande – det är i princip en året-runt-utbildning. Den marintaktiska ledningen bör ske från tre staber. Marinen har få tross- och ledningsfartyg. Varje marinbas bör erhålla 2 st stödfartyg för tross och ledning. Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2024 har ett underskott om 50 Gkr. Mer materiel än det redan planerade måste tillföras för ett stärkt försvar. Flygvapnet har tvingats till en omfattande omorganisation med kraftiga nerdragningar som följd. Försvarsgrenen har tack vare detta problem med såväl materiel- som personalförsörjning och om inte åtgärder vidtas blir situationen ohållbar . Flygvapnet består personellt av såväl anställda som kontrakterade. Den viktiga resurs som värnpliktsystemet innebar är däremot avvecklad. Flygvapnets verksamhet är resurskrävande och präglas av ett allt för stort fokus på internationella åtaganden. Försvaret av i händelse av en framtida ofred har nedprioriterats. För att utveckla och vidmakthålla förmåga till ett trovärdigt försvar är det uppfattning att det behövs fler stridsflygdivisioner och att utbildningsdivisionerna vid F7 krigsplaceras. Fem flygflottiljer med vardera två divisioner kräver 200 stridsflygplan. Gripbara reservdelar och tillräcklig serviceapparat ska garantera att minst tre grupper, 12 plan, ständigt är operativa per division. Anskaffning av E/F skall ske oavsett om är enda köpare. En tvåsitsversion av denna bör också anskaffas dels för att underlätta i vår egen flygutbildning dels för att underlätta en export av Gripen-systemet. Gripen E bör byggas från början och ej på C/D-skrov. Därigenom kommer det finnas kvar C/D-plan. Gripen bör beställas i en tvåsitsig version F, för att därigenom ytterligare öka exportmöjligheterna. behöver alltså i första hand 160 E/F och Gripen C/D för åtta divisioner och på 200 E/F för tio divisioner. Luftförsvaret hade från början ett eget svenskt dataprotokoll för kommunikation, . har de svenska Gripenplanen Natos Länk 16, vilket sätter oss i beroende av och deras ; vi får inte tillverka egna. Detta beror på svensk passivitet. Vi borde istället återintegrera för att realisera ett eget Länk 16-liknande nät precis som utvecklar sitt LX. Vi kan då välja momentant att kommunicera nationellt eller med Nato. Upprätthålla luftherravälde för att kunna skydda svenska operationer med mark-/ marinstridskrafter och verka offensivt mot motståndares kritiska sårbarheter i syfte att bryta dennes förmåga till offensiva operationer mot . Kunna föra fram och avfyra kryssningsrobot i två riktningar. Luftförsvara i två riktningar. Kunna föra fram och avfyra sjömålsrobot i en riktning samt inneha beredskap för detta i nordlig riktning (). Understödja egen stridskraft och övriga stridskrafter, samt vid behov civila samhället med flygtransporter. Skapa luftlägesbild över och aktuellt operationsområde. Genomföra incidentberedskap H24 med markbundna och flygande sensorer och jaktflyg. Uppträda kontinuerligt med minst två rotar i spärrbana över . Uppträda kontinuerligt med minst en rote i spärrbana över . Uppträda kontinuerligt med två rotar i spärrbana i riktning norr (, ). Luftförsvaret skall samverka och vara integrerat med långräckviddigt luftvärn, sensorer och jaktflyg för att uppnå maximal effekt. Inneha strategisk rörlighet med huvuddelen av basbataljon. Föra egen strid med i huvudsak en basbataljon med tillförsel av nationella skyddsstyrkor och luftvärn. Varje flygbasområde ska betjäna grupp kontinuerligt och momentant division. Upprättande av ytterligare flygflottiljer Jämte flygflottilj (F7 ), flygflottilj (F17 ) och flygflottilj (F21 ) bör flygflottilj () sättas upp. Antalet Gripenförband är för få för att på allvar utgöra en nödvändig tröskeleffekt. Att återupprätta en fjärde flygflottilj är därför av största vikt. Valet faller sig naturligt på med sitt geografiska läge i det strategiskt viktiga med huvudstaden och som högprioriterade angreppsmål. Divisionerna vid utbildningsflottiljen F7 ska ges krigsuppgifter och ska vara planerade för att kunna lösa krigsuppgifter. När vi har 200 placerade i stridsflygdivisioner ska en femte flygflottilj öppnas: F 13 Bråvalla. För att uppnå ett dugligt luftförsvar räcker det inte med enbart flygstridskrafter. Dessa har visserligen stor yträckvidd men har uthållighetsbegränsningar. Därför bör strategiskt luftvärn införskaffas. Avvecklingen av BAS 90 är till stort men för den svenska flygförsvarsförmågan. Det skydd och den rörlighet flygvapnet hade har i och med det gått förlorad. För att återställa denna förmåga till operativt taktiska och strategiska fördelar är det av stor vikt att bevara de möjliga krigsflygplatser som fortfarande finns. Ingen före detta flygflottilj får vidare exploateras, särskilt inte de med bergshangarer eller annan viktig infrastruktur. BAS 90-systemet bör till stora delar återskapas successivt. Detta kan påskyndas genom att i en första etapp återinföra BAS 60-systemet i lämpliga geografiska områden. I en andra etapp utvecklas dessa till fullvärdiga BAS 90. Skydd genom spridning är kostnadseffektivt och ger ett stort strategiskt värde. Snabba omgrupperingar för tankning och ombeväpning är några av fördelarna med ett sådant system. Försvarsmakten vill ha rent från vindkraft i fyra mils radie utanför de tio aktuella militära flygplatserna.