mot · H202SD200 · 2015-05-06 00:00:00 — Efter lämplighetsprövning och en kortare introduktionskurs bör dessa på universitet och högskolor hemmahörande pedagoger erbjudas möjligheten att med bibehållen lön delta i undervisningen på gymnasiet som behöriga lärare, vilket bör kombineras med forskning och ordinarie undervisning på högskolenivå. Förslaget avser i första hand ämnena matematik, fysik och kemi och staten ger de aktuella högskolorna och universiteten erforderlig kostnadstäckning. Vi tror att lärare från högskolemiljön har värdefull erfarenhet som skulle vara till gagn för arbetet på gymnasiet. Större fokus ska läggas på kvalitet i lärandet och inte kvantitet sett till antalet lärare. ÖKAD MATCHNING PÅ ARBETSMARKNADEN Studievägledningens resurser ska stärkas och i första hand syfta till att öka matchningen på arbetsmarknaden. Gymnasieskolan ska kunna erbjuda attraktiva program inom industri- och teknikrelaterade områden, i första hand i syfte att komma tillrätta med den ökande bristen på gymnasieingenjörer men också för att möjliggöra vidare ingenjörsstudier inom högre lärosäten. Det hitintills ensidiga fokuset på att öka kvantiteten högskoleplatser, oaktat såväl kvalitet som inriktning, har i bästa fall varit en dålig prioritering och i värsta fall kontraproduktivt. Såväl yrkesvux som bör ges både ökade men framförallt långsiktigt stabila anslag. Arbetsmöjligheterna för de som läst en yrkesutbildning är goda och efterfrågan stor. Avsaknaden av just stabilitet och långsiktighet medför svårigheter i planeringen vilket i sin tur försvårar företagens möjligheter att samarbeta med dessa utbildningsanordnare. Detta gäller i synnerhet för Myndigheten för som länge aviserat att de har potential att expandera sin verksamhet, givet att politiken medger rätt resursallokering. FLER TEKNIKCOLLEGE OCH LÄRLINGSJOBB På vissa orter finns så kallade Teknikcollege där ett gymnasium samverkar tätt med en lokal industri. finns 150 certifierade utbildningsanordnare och runt 2000 samverkansföretag spridda över hela landet. Ett exempel är industrikoncernen som tagit flera initiativ, till exempel Volvosteget, som är en betald utbildning för unga med grundläggande gymnasiekompetens. vill låta näringslivet spela en betydligt större del i arbetet med att utforma relevanta och attraktiva gymnasieutbildningar. Vi vill skjuta till mer resurser för detta ändamål, både i syfte att öka informationen kring dem och för att underlätta för teknikföretagen att satsa långsiktigt på denna typ av utbildningar. Det är vanskligt att tro att det är någon annan än företagen själva som bäst förstår vilken kompetens som behövs för att en utbildning ska kunna övergå till en lärlingsplats, en praktikplats och i ett riktigt heltidsjobb. Ett annat sätt att möta företagens skriande behov av yrkeskunniga är införandet av lärlingsjobb. Den nya anställningsformen skulle möjliggöra för en arbetsgivare att anställa en ung lärling med en provanställningsperiod i stället för dagens sex där arbetsgivaravgiften är helt avskaffad. Vidare ska lärlingen också kunna anställas till av ingångslönen, detta givetvis i samråd med arbetsmarknadens parter. INFÖR EN TEKNIKBRYGGA FÖR EN ANDRA CHANS Enligt förutspås ett dramatiskt underskott på 60 000 förvärvsarbetande med industriutbildning på gymnasial nivå fram . Det är en varningsklocka att ta på allvar. Det är svårt att veta i exakt vilka branscher underskottet kommer bli störst, men vi är övertygade om att vi behöver satsa på att få fler gymnasieingenjörer som i ett senare skede kommer att söka sig dit jobben finns eller vidareutbilda sig för framtidens arbetsmarknad. Vi vet att många ungdomar i valet av gymnasieutbildning snarare låter sig vägledas av personliga intressen än av arbetsmarknadens behov. Många tonåringar kommer även fortsättningsvis att vilja läsa gymnasieprogram där karriärsmöjligheterna efter examen är begränsade. Olika inriktningar och profiler på gymnasiet kan vara berikande för individen och vara till stor glädje och nytta i livet, men vi konstaterar att arbetsmarknadsläget för vissa program är svagt. Vi vill ge dessa ungdomar en andra chans genom en så kallad teknikbrygga. Det innebär att man under två terminer stärker sina kunskaper i teoretiska och praktiska ämnen varefter man får en termins betald praktik hos en lokal industri. De första terminerna bör styras upp i gängse regi, men staten skjuter till medel för praktikperioden. Vissa ungdomar kommer sålunda erhålla behörighet att söka sig vidare till högre utbildningar, men huvudsyftet är att generera gymnasieingenjörer som kan anställas och vidareutbildas inom industrin. SÄRSKILD POTT FÖR VIDAREUTBILDNING I ARBETSLIVET har en stark tradition att falla tillbaka på vad gäller företagens förmåga att utbilda sin personal och upprätthålla och vidareutveckla dess kompetens. Möjligheterna att bevara och stärka denna tradition bör ses över. tenderar att förlora värdefull personal under tillfälliga konjunktursvackor. Staten bör stödja kompetenshöjande insatser i samarbete med respektive företag genom en så kallad konjunkturgaranti. En särskild statlig pott införs för detta ändamål, för att anställda ska kunna studera med bibehållen lön och därmed höja sin konkurrenskraft. Genom att staten skjuter till medel, torde arbetsgivare och arbetstagare ha förutsättningar att komma överens om detaljerna för ett dylikt upplägg. Denna satsning riktar sig i första hand till små och medelstora företag utanför storstadsregionerna. SLÅ IHOP MINDRE HÖGSKOLOR OCH SE ÖVER UTBILDNINGSPLATSERNA har ett decentraliserat system med universitet och högskolor på relativt många orter. I princip bör dessa lärosäten bli kvar, det är viktigt att kunna erbjuda högre utbildning där den efterfrågas, alltså även utanför de större universitetsstäderna. Inte minst ser vi en stor potential för lokala industrier och andra arbetsgivare att lokalt samverka med högre lärosäten. Vi ser också problem med brist på till exempel bostäder i de större universitetsstäderna, varför utbildning måste kunna erbjudas över hela landet. Emellertid är vi inte främmande för att driva fram administrativa sammanslagningar av mindre högskolor för att använda resurserna mer effektivt. Vi är inte heller främmande för att med ekonomiska styrmedel strama åt antalet utbildningsplatser på utbildningar där vi ser att efterfrågan på arbetsmarknaden är svag. Vad gäller högskoleingenjörsutbildningar så noterar att de normalt har 1.0 sökanden per utbildningsplats (2014 var siffran endast 0.9) och tar examen . Dessa siffror talar inte för en utbyggnad av antalet studieplatser på högskoleingenjörsutbildningarna, snarare för att åtgärder måste sättas in på gymnasiet så att fler studenter kan ha potentialen att söka och även genomföra en ingenjörsutbildning. Det är naturligt att utvecklandet av kunskapsintensiv industri bör gå hand i hand med forskning och utveckling i världsklass. enda chans att vara en ledande industrination också är att förbli innovativt och ligga i framkant i ett brett spektrum av forskningsområden. Politikens roll i detta sammanhang är att säkerställa ett gott klimat för innovationer, vilket bland annat handlar om utbildningssystemets samtliga länkar, från grundskola till högre utbildning och forskarutbildning. Det handlar vidare om rättsligt skydd för immateriella rättigheter och hela det institutionella ramverket, som utgör en av grundförutsättningarna att utveckla nya industriella koncept i . Utöver respekt för äganderätten, en självklarhet i alla länder som vill attrahera och behålla investeringar, bör man i detta sammanhang lyfta fram institutionell transparens, både vad gäller myndigheter och företag. Vi vet också att överdriven byråkrati ofta betraktas som ett hinder, forskare och ingenjörer bör helt enkelt få möjlighet att fokusera på det de är duktiga på. Vi bör notera att innovationer är ett ganska brett begrepp. Det kan röra sig om rent tekniska uppfinningar som kommersialiseras, men även nya tjänster eller affärsmodeller. har i väsentliga avseenden ett relativt gott utgångsläge vad gäller forskning och utveckling. Våra investeringar per capita på detta område ligger stabilt över genomsnittet i och världen, liksom ett antal index vad gäller konkurrenskraft och produktivitet. Enligt en rapport , The Global Competitiveness report utgiven av , håller platsen som världens tredje mest konkurrenskraftiga land. Emellertid, en framskjuten placering får inte skymma potentialen att ytterligare förbättra status som forsknings- och innovationsvänligt land. Vi ser också att är ganska sårbart och relativt beroende av ett fåtal storföretag vad gäller industriell forskning och utveckling. Inget är farligare än att ta framgång för given, våra företag behöver kontinuerligt förnya sina produkter och produktionsprocesser för att klara sig i den internationella konkurrensen. Vi ser också orosmoln vad gäller till exempel kvalitet. 15-åringar uppvisar allt sämre färdigheter i internationella jämförelser. Även vad gäller högre utbildning har en negativ trend. Det kan delvis vara en resursfråga, men vi tror att det också kan vara fråga om prioriteringar och samordning av resurserna. INFÖR PATENT- OCH INNOVATIONSBOXAR Politiker bör inte överskatta sin förmåga att identifiera områden som är särskilt lämpliga ur innovationssynpunkt, men vi vet att en stor andel av verkligt användbara innovationer uppstår i aktiva företag. Enligt en rapport från SCB satsade svenska företag nästan 86 miljarder på forskning och utveckling, det allra mesta i företag med 50 anställda eller fler. Detta utgjorde av BNP och därmed också lejonparten av totala satsning på forskning och utveckling (3,av BNP 2013). Det är för det första siffror som står sig väl internationellt och det innebär att det i mycket hög utsträckning är större företag som bär upp som kunskapsintensiv forskningsnation, en slutsats beslutsfattare bör ha i åtanke. Det innebär att bra villkor för företag och entreprenörer utöver alla andra fördelar för samhällsekonomin även främjar innovationsklimatet och bevarar status som kunskapsnation. vill införa ett system som ibland kallas patent- och innovationsboxar. Det innebär i praktiken sänkt bolagsskatt för innovativa företag, vars omsättning baseras på ny patenterad teknik. Systemet finns i flera EU-länder, vars förutsättningar påminner om , till exempel och . Detta fungerar som ett incitament för företag att utveckla innovativa koncept just i . I en offentlig utredning (SOU 2015:16) lyfts behovet av att fokusera på immateriella rättigheter. Utredaren föreslår bland annat att ett råd för immateriella tillgångar ska inrättas, att svenska företag behöver få ytterligare finansiellt stöd för att hantera immateriella tillgångar och att detta område ska få en tydligare profil i den statliga FoU-finansieringen. är försiktigt positiva till dessa slutsatser, men vill väva in frågan i en mer övergripande översyn av den statliga forskningsstrategin. SLÅ SAMMAN STATLIGA FORSKNINGSAKTÖRER Forskning som finansieras av det offentliga samhället är självklart också en viktig komponent vad gäller innovationer och industriell utveckling. Denna forskning äger rum på högskolor och universitet eller på statliga forskningsinstitut. Grundforskning kan utgöra första länken i kedjan från ny vetenskap till färdiga kommersiella produkter och det är ofta alltför riskfyllt för enskilda företag att gå in med stora resurser i ett så tidigt skede i innovationskedjan. Icke desto mindre är det viktigt att behålla grundforskning av hög internationell klass i . För det första sås frön till industriella innovationer även i den här miljön. Vidare genererar universitet och högskolor dessutom humankapital, det vill säga kunniga ingenjörer, naturvetare och forskare som sedan gör nytta både i företagen och i offentliga institutioner. Även när det gäller statligt finansierad forskning och utveckling satsar mer än genomsnittet i , men effektiviteten i dessa satsningar är föremål för diskussion. Till att börja med har vi ett relativt stort antal offentliga FoI-aktörer, , , , , Industrifonden, och Formas är bara några av de största. Ett långsiktigt mål är att bättre koordinera dessa aktörers arbete och se över förutsättningarna för sammanslagningar. Eftersom det handlar om stora belopp, tiotals miljarder , bör vi också kritiskt granska hur effektiva våra forskningssatsningar är. Den statliga myndigheten , som arbetar med denna typ av utvärderingar, lyfter fram behovet av att förbättra kontroll och styrning av forskningsmedel. Man pekar också på att det råder brist på transparens i hur statligt stöd fördelas. PRIORITERA TEKNIK OCH NATURVETENSKAP vill att statliga forskningsmedel i högre utsträckning orienteras mot naturvetenskaplig grundforskning, medicin och tillämpad forskning med tydlig industriell, företagsnära profil. spenderas av statliga forskningsmedel på teknik, naturvetenskap, lantbruksvetenskap, medicin och hälsovetenskap. Vi vill omallokera resurserna så att dessa områden får av statliga forskningsmedel. Vi vill även prioritera de internationellt konkurrenskraftiga lärosätena. är för litet för att upprätthålla internationellt förstklassig forskningsmiljö på alltför många orter. Därför vill vi tillföra resurser till de lärosäten som har potential att hävda sig i den internationella konkurrensen. Vi ser en roll även för mindre högskolor, men de kommer i ökande utsträckning bli tvungna att fokusera på de nischer där de har starkast profil. Dessa prioriteringar är smärtsamma, men nödvändiga för att ska kunna försvara sin position som forskningsnation i världsklass. I valet mellan kvantitet och kvalitet är vi beredda att prioritera kvalitet. Vi vill också prioritera forskningssatsningar som faktiskt innebär konkreta konkurrensfördelar för svenska företag, . Det så kallade produktivitetsavdraget, en schablonmässig besparing som åläggs universitet och högskolor, bör avskaffas för all utbildning och forskning. Statligt finansierad FoU är väldigt viktig för försvarsindustrin och bör fokuseras mot områden där vår industri är framgångsrik. Försvarsindustrins exportprodukter är som regel ursprungligen utvecklade med statliga FoU-anslag. Försvarsindustrin berör cirka 30 000 jobb och sysselsätter indirekt cirka 100 000 personer. Gripenplan, robotar, luftvärn, u-båtar och korvetter samt rymdteknik med kommande militär tillämpning visar att den svenska försvarsindustrin inte bara har stolta anor utan även en framtid om regering och riksdag sköter frågor om upphandling och FoU på ett klokt sätt. Det finns ett klart samband mellan skattekvot och tillväxt. En generellt ökad skattekvot minskar den årliga tillväxten med mellan 0,. ska ta ut skatter för att finansiera välfärd och investeringar i tillväxt. är det ett faktum att om vi har högre skatter än vår omedelbara omvärld behöver vi vara än mer konkurrenskraftiga på andra områden. Att ha en progressivitet i skatteuttaget är både rimligt och rättvist. Ett generellt högt skatteuttag kommer givetvis samhället till godo, men det innebär också att vi måste vara smarta vad gäller utformningen av skattesystemen. vill däremot göra en översyn av flera andra för industrin skadliga skatter. vill också öka möjligheterna att göra ytterligare skatteavdrag för forskning och utveckling (FoU), vilket ökar företagens möjligheter att bedriva FoU-intensiv verksamhet. GYNNSAMMA SKATTER FÖR NYFÖRETAGANDE OCH VÄXANDE INDUSTRIFÖRETAG Många människor i vårt land bär på idéer och ibland drömmar om att starta ett eget företag. Dessa idéer kan i tillväxt bli morgondagens stora svenska industrier. Tyvärr stannar det ofta vid idéer då det är vanligt att potentiella entreprenörer räds skattekostnader, regler och de risker företagande kan komma att innebära. Vi behöver därför sänka trösklarna för idérika uppfinnare och entreprenörer att starta företag, bygga morgondagens industrier och därigenom öppna för nya arbetstillfällen i hela landet. är kritiska till den börda av skatter på arbete som mindre företagtvingas betala. Den generella sänkningen av arbetsgivaravgiften på som genomfördes är alltför bred och kommer huvudsakligen de större företagen till gagn, som vi ser hur allt färre jobb skapas hos de större företagen. Fyra av fem nya jobb skapats av just de samhällsbärande småföretagarna och föreslår därför kraftiga förbättringar för småföretagen som ett led i att stimulera sysselsättningen. Stora delar av arbetsgivaravgiften kopplas till olika förmåner. Dessa är, i fallande skala med avseende på skattesats: ålderspensionsavgift, sjukförsäkringsavgift, arbetsmarknadsavgift, föräldraförsäkringsavgift, efterlevandepensionsavgift samt arbetsskadeavgift. En sänkning av någon av dessa avgifter får alltså en direkt konsekvens i andra delar av det offentliga systemet. Utöver dessa avgifter finns emellertid en direkt skatt, den så kallade allmänna löneavgiften, som inte har någon korrelation med någon annan mottagare inom de offentliga trygghetssystemen. Den allmänna löneavgiften uppgick för och utgör således en knapp tredjedel av de totala arbetsgivaravgifterna på . Denna löneskatt uppfattas som djupt orättvis av många företagare och hämmar deras incitament och möjligheter till att nyanställa. vill helt avskaffa den allmänna löneavgiften för samtliga företag med upp till nio anställda. Samtliga företag med en lönesumma på , motsvarande nio tjänster med genomsnittlig lön per löntagare, undantas därmed från den allmänna löneavgiften. Det innebär att totalt 300 000 småföretag helt undantas från allmän löneavgift. Företag med en högre total lönesumma betalar allmän löneavgift enbart på de delar som överstiger takbeloppet. På så vis skapar vi inte bara kraftiga incitament för att nyanställa utan undviker också de tröskeleffekter som annars kan uppstå när företag växer från mikro- till småföretag och vidare till medelstora företag. Tillsammans med det kraftigt lindrade sjuklöneansvaret för mindre företag kan detta antas medföra mycket positiva möjligheter för de minsta företagen att växa sig större och anställa fler. AVSKAFFA FASTIGHETSSKATTEN PÅ INDUSTRIENHETER När investerare ska satsa på industriproducerande verksamheter i är fastigheter ofta en viktig del av tillgångarna. Beskattning uppstår vid såväl köp, ägande som vid försäljning. Det är vår uppfattning att en överdriven beskattning av industrifastigheter verkar hämmande på företagande. För att minska trösklarna att investera i industrifastigheter och öka möjligheterna att utveckla växande industriföretag vill vi avskaffa fastighetsskatten på industrienheter. Detta kommer i sin tur kompletteras med att kommuner ska tillåtas ta ut en avgift för industrienheter. På så sätt ges kommunen incitament att tillhandahålla mark för nybyggnation av industrienheter, vilket gynnar nyetablering av industri. Nuvarande regelverk för utdelning i fåmansbolag, de så kallade 3:12-reglerna, innebär att en förhållandevis liten andel kan utdelas till ägarna utan att en kraftigt förhöjd skatt utfaller. Detta är något som investerare och nyföretagare väger in i kalkylen när de ska starta företag som senare kan bli underleverantör till industrier eller en egen industriverksamhet. det för framtidens industriföretag av största vikt att förbättra villkoren inom 3:12 reglerna genom att uppjustera gränsen för hur mycket man kan dela ut med kapitalbeskattning. Vi vill därför utreda möjligheterna om hur vi kan förbättra 3:12 reglerna. I kunskapsintensiva industriföretags tidiga skeden kan det ekonomiska utrymmet vara begränsat som behoven att attrahera högkompetenta specialister kan vara stort. Den totala lönekostnaden för en specialist blir därför ofta en tung börda för små företag som ännu inte hunnit etablera sig. Specialistkompetens kan vara avgörande för företagets framtida utveckling. En möjlig lösning på denna problematik är att införa en universell kapitalskatt för samtliga former av optioner. Det gör att specialister kan anställas till en vanlig lön men utöver den vanliga lönen kan specialisten erhålla en bonus i form av optioner. SERVERHALLAR – EN NY BASNÄRING Det ständigt ökande behovet av datalagring kommer kräva alltmer kapacitet, till följd av den tekniska utvecklingen, nya konsumtionsmönster och den ökade användningen av molntjänster. Runtom i världen kommer många nya datacenter, centraler för lagring av digital information att behöva etableras. Enligt bedömningar handlar det om uppemot 700 , varav 200 troligen hamnar i . Vad gäller etablering av denna typ av verksamhet har i ett europeiskt perspektiv många konkurrensfördelar. Kallt klimat, god tillgång på utbildad personal, en bra internetinfrastruktur med stor kapacitet, solida geologiska förhållanden och en stabil kraftförsörjning gör att vi skulle stå oss väl i en internationell konkurrens. Det främsta tröskeln för tillväxt för denna näring i är energibeskattningen. I omfattas serverhallar av normalskattenivån i den svenska skattelagstiftningen, vilket innebär att energiskatten uppgår till /kWh, /kWh för vissa kommuner i . Detta kan jämföras med den energiskatt om /kWh som den energiintensiva industrin betalar. genomförde under föregående år en betydande sänkning av sin energiskatt för serverhallar, vilket placerar i den absoluta toppen i vad gäller energibeskattning för detta ändamål. Även om etableringar sker i lågskattekommuner i så är energiskatten betydligt lägre såväl i (/kWh), (10,/kWh) och (0,/kWh). För att skapa likvärdiga konkurrensförutsättningar för denna näring vill att energiskatten för verksamhetsutövare där serverhallarna är den huvudsakliga affärsverksamheten ska likställas med den som råder för den energiintensiva industrin, det vill säga / kWh. Det faktum att är ett stort och förhållandevis glesbefolkat land innebär stora utmaningar för det offentliga samhället. Transportinfrastrukturen måste kunna möjliggöra transport av såväl gods som arbetskraft. Forskning visar att investeringar inom infrastruktur ökar produktionen . Att inte ens når upp till det europeiska genomsnittet för investeringar i transportinfrastruktur, utan tvärtom ligger klart under genomsnittet, är därför oroväckande. säger därför nej till den så kallade kilometerskatten (det vill säga att beskatta främst varor därför att de rör på sig), nej till svaveldirektivet därför att det så kraftfullt drabbar just svenskrelaterad sjöfart i . Vi avvisar också höjda banavgifter, vilket skulle drabba såväl producenter som konsumenter av gods som fraktas på våra järnvägar. säger också klart och tydligt nej till skatter och avgifter som hämmar industrins konkurrenskraft vad gäller transport av varor. Liksom i tidigare budgetmotioner vill avsätta en viss andel av kommunikationsbudgeten som kan disponera. Detta blir en så kallad marknadspott, som kan användas för att åtgärda flaskhalsar eller uppenbara brister, som utgör hinder för sysselsättning och tillväxt. I grunden bör hela transportinfrastruktursystemet ses som en nationell angelägenhet. Tyngre lastbilar ska kunna trafikera fler sträckor, och underhållsförhöjande åtgärder exempelvis av vissa broar för att göra detta möjligt bör ges prioritet. Svensk järnväg står inför många utmaningar. Från att ha varit ledande med snabbtåg med korglutning på befintliga banor och med ett statligt ansvar för så väl drift som underhåll, konstaterar vi nu att sackar efter i ett europeiskt och kanske till och med globalt perspektiv. Många länder har satsat på en nationell höghastighetstågsutbyggnad, medan har verkat för att bevara befintliga banor samt avskaffa ett fungerande underhåll till förmån för privata aktörer, vilket med facit i hand har visat sig vara minst sagt katastrofalt. Länder som , som låg efter talet, hann snabbt ikapp. Då SJ försökte sälja X2000 till ansåg kineserna att det svenska snabbtåget var föråldrat. förordar att staten tar ett samlat ansvar för allt underhåll av den svenska järnvägen. Antalet personer som jobbar direkt med underhåll har minskat med 1500 sedan 1998, medan antalet personer som administrerar verksamheten har ökat med i stort sett samma antal. Detta vill råda bot på.