mot · H3022258 · 2015-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Inledning – vår kultursyn anvisar anslagen inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid enligt förslaget i tabell 1 i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att göra det skattemässigt förmånligt för företag och privatpersoner att finansiellt bidra till kultursektorn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över momssatserna i kultursektorn i syfte att harmonisera desamma och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en klassikerlista och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka antalet folkhögskoleplatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om studieförbundens villkor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten för andra aktörer än kommuner och stat att driva bibliotek och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka anslaget för biblioteksersättningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetet med att säkra det immateriella kulturarvet påskyndas och ges hög prioritet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att slå vakt om den regionala samverkansmodellen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till det civila samhället och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka stödet till trossamfunden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utökade anslag till elevhälsovården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka anslagen till fritidsverksamheten i syfte att minska barngrupperna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utöka antalet undervisningstimmar för ämnet Idrott och hälsa i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att fortsätta arbetet för att ta bort reklamskatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att anslå medel till fritidspengen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om Skapande skola och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur skattesystemet skulle kunna förändras i syfte att bredda kulturfinansieringen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över de offentliga regelverken för sponsring av kulturen i syfte att underlätta sponsring av både konst och idrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över kulturskaparnas situation i syfte att stärka kulturskaparnas kulturella frihet och mångfald och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka det konstnärliga företagandet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över grundläggande moment kring företagande och entreprenörskap i konstnärliga utbildningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förändra finansieringen av public service och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa ett ettårigt moratorium i omläggningen av filmpolitiken i syfte att skapa ytterligare tid för att arbeta fram en framtidssäker ny filmpolitik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur vodtjänster kan inkluderas i den nya filmpolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över svensk spelpolitik och tillkännager detta för regeringen. förslag till anslag uttryckt som differens gentemot regeringens förslag (tusental kronor) Avvikelse från regeringen (KD) Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet Stöd till icke-statliga kulturlokaler Bidrag till regional kulturverksamhet Bidrag till Operan, , , , och Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter Myndigheten för tillgängliga medier Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön Bidrag till bild- och formområdet Ersättningar och bidrag till konstnärer Centrala museer: Myndigheter Centrala museer: Stiftelser Bidrag till vissa museer Forum för levande historia Statliga utställningsgarantier och inköp av vissa kulturföremål Utbyte av tv-sändningar mellan och Forskning och dokumentation om medieutvecklingen Avgift till Europeiska audiovisuella observatoriet Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet Bidrag till allmänna samlingslokaler Bidrag för kvinnors organisering Bidrag till riksdagspartiers kvinnoorganisationer Insatser för den ideella sektorn Särskilda insatser inom folkbildningen förslag till anslag till 2019 uttryckt som differens gentemot regeringens förslag () Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Bidrag till regional kulturverksamhet Centrala museer: Myndigheter Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet Inledning – vår kultursyn Kultur uppstår i mötet mellan människor och skapas av oss alla gemensamt. Kulturen är ingenting statiskt utan något levande som ständigt är i förändring. Vi är alla medskapare av kulturen men vi är också formade av den. Vårt sätt att tala, vårt sätt att tänka, ja själva språket är präglat av vår kultur. Kulturen ger oss mening i , men kulturen bär också våra historiska rötter och föder visioner för framtiden. Kulturen i dess vidaste betydelse är ogripbar, den varken kan eller ska styras av politiska beslut. Men kulturen kan också vara konkret och tydlig. Den kan manifesteras genom konkreta föremål och upplevelser. En konsert, en bok, en möbel, ett tv-program eller en musiklektion är alla exempel på kulturens uttrycksformer i vardagen. Kulturen bidrar till att vidga den egna verkligheten och fantasin. Den hjälper oss att växa som empatiska och inkännande människor. Det är med andra ord en livsviktig del av ett sammanhållet samhälle. Kulturen, precis som moralen, håller ihop gemenskaper. Den skapar förutsättningar för det goda samhälle som är tryggt i sig själv. Att helt definiera vad kultur är låter sig inte göras. Vi kommer aldrig att finna det exakta svaret. Genom att ständigt ställa frågor och diskutera kulturens väsen kan vi dock berika och utveckla vår syn på kultur och därigenom också vår kulturpolitik. Politikens uppgift är att medverka till ett mer dynamiskt kulturliv. Målet är att stödja utan att styra och att ge alla människor möjlighet att delta i ett fritt kulturliv. Kultur kan bidra till att människor finner harmoni i tillvaron. Den kristdemokratiska ideologin innefattar förvaltarskapstanken. Innebörden i denna, på kulturområdet, är att varje generation är skyldig att förvalta det som lämnats till dem av tidigare generationer för att sedan föra det vidare till nästa. Att värna och vårda det gemensamma kulturarvet är därför en central del i den kristdemokratiska kulturpolitiken. Detta vill vi göra genom en aktiv medvetenhet och förmedling av de värden som byggt och håller samman vårt samhälle och genom en varsam och noggrann vård av vårt fysiska kulturarv. Även språket är en del i vårt kulturarv och vi arbetar därför för en aktiv vård av det svenska språket till exempel genom satsningar på bibliotek och läsfrämjande insatser. Ansvaret för kulturens villkor ligger inte enbart på det offentliga utan både de privata och ideella insatserna har enormt stor betydelse. För att bredda kulturen och hitta nya sätt att finansiera kulturlivet är det av yttersta vikt att det privatas möjlighet att agera i kulturlivet utvecklas. Inte minst kan regelverk förenklas och ses över. Ett exempel är momssatserna på dans. är det en momssats, , om man är på ett event där musik spelas men där publiken sitter ned. Om publiken istället dansar till musiken är momsen . Detta skapar märkliga effekter, svårigheter att överskåda kostnader vid vissa gränsdragningsproblem och ibland rent förvirrande effekter. Vad händer vid en konsert om några väljer att börja spontandansa när meningen är att publiken ska lyssna sittandes? Detta föreslår vi kristdemokrater ska ses över i syfte att harmonisera regelverk som är svåröverskådliga och svåra att förutse effekterna av. Bildningstanken växte fram i decennierna . I kontrast till den yrkesförberedande utbildningen ställdes begreppet ”Bildung”. Till förespråkarna för bildningsidealet märks inte minst samt F. J. Niethammer. Den senare var utbildningsutredare åt den bayerska regeringen. Med begreppet humanism beskrev han ett av två kontrasterande utbildnings- och uppfostringsideal där motsatsen till humanismen var en utbildning helt inriktad mot praktisk och yrkesförberedande kunskap. Diskussionen om kunskap för praktisk nytta och kunskap för bildning och personlighets- och kulturutveckling lever kvar . Å ena sidan fokus på anställbarhet och att utbildningen ska anpassas efter arbetsmarknadens krav. Å andra sidan det klassiska bildningsidealet där kunskap och sanningssökande har ett egenvärde, ett värde bortom den praktiska nytta som den mer instrumentella kunskapen kan generera i näringsliv och offentlig förvaltning. Bildningsidealet förutsätter andra måttstockar och värdeskalor än avkastning på satsat kapital, vinst, produktivitet och effektivitet. I den mån man går in på klassiska författare ligger fokus ofta på att ur vår tids perspektiv förklara deras förlegade syn på demokrati, jämställdhet, sexualitet och etniska minoriteter. Men när man inför klassen dekonstruerat en klassisk författares kvinnosyn är det svårt att sedan motivera eleverna att läsa honom, att förmedla att författaren kan vara relevant ändå. Och om eleverna mot förmodan tar sig igenom ett verk så blir det bestående intrycket med stor sannolikhet att han var en omodern stofil. De djupare tankarna om tidlösa ämnen – kärlek och svek, sanning och lögn, gott och ont, frihet och nödvändighet – ligger för eleverna för alltid dolda bakom spillrorna efter en historielös, normkritisk dissekering. utgångspunkt är att människan naturligt söker kunskap. Skolans mål är att förverkliga varje enskild elevs fulla potential. Skolan har också ett förvaltande uppdrag – att föra vidare tidigare generationers landvinningar och erfarenheter och uppmuntra till kunskapssökande i samtiden. Vi behöver återuppbygga en utbildningstradition som bygger på tillit och förtroende mellan elever, lärare och föräldrar. En utbildningstradition där skolan förmedlar kunskap och stimulerar elevernas intellektuella utveckling. kunde 2010, i en studie, visa att en av fem svenska niondeklassare inte förstår vad de själva läser. Bland pojkarna var andelen nästan en fjärdedel. Universitetslärare har också slagit larm om en allvarlig avsaknad av grundläggande kunskaper i att tillgodogöra sig skriven information. Lärarna poängterade särskilt att detta inte handlade om invandrare, utan just om elever med svenska som modersmål. De betonade även att eleverna inte på något sätt är obegåvade och att de ofta har lätt att inhämta eller redovisa muntlig information. Men de saknar förfärande ofta förmåga att uttrycka sig begripligt i skrift och har inte på långa vägar fått tillräckligt med träning i att läsa och förstå skriven information. Det finns en oro för att läsandets status sjunker och för att vi hamnar i ett läge där vi i allt högre utsträckning saknar gemensamma referenspunkter och därmed får svårare att förstå varandra. Ett sådant samhälle riskerar att dras isär, även om dess ekonomiska ställning för stunden är aldrig så stark. Det behövs läsfrämjande insatser och vi föreslår införande av en klassikerlista. En lista med litterära verk – romaner, noveller, essäer, sagor, dikter, – men också filmer och musik, som alla elever bör ta del av under sin skolgång. En lista bör gälla för . För gymnasieskolan bör listans omfattning vara olika beroende på program, men med en gemensam bas. Det är inte politiker som ska bestämma vilka verk som ska ingå. Urvalet bör göras utifrån verkets litterära och språkliga kvaliteter samt dess kulturhistoriska betydelse. Urvalsprocessen bör vara öppen där har huvudansvaret men där de litteraturhistoriska och idéhistoriska institutionerna vid våra universitet spelar en stor roll. Önskvärt är också att är involverad. befinner sig, liksom stora delar av världen, i snabb förändring. Ekonomin har internationaliserats. Vi reser mer, fler reser hit och många människor tvingas fly till som andra väljer att komma hit för att arbeta eller bilda familj. I denna förändringsprocess är de gemensamma kulturyttringarna inte mindre viktiga än förr, utan mer. Inte som exkluderande mur mellan människor av olika religioner, etniciteter och samhällsklasser, utan tvärtom som sammanhållande kitt. Det som speglas av , , Per och är på många sätt lika avlägset för en svenskfödd femtonåring som för en inflyttad. Likväl innehåller de många ledtrådar till dagens samhälle och att förstå dem gör det lättare att förstå vår nutid. Klassikerlistan är därför en viktig del i att återupprätta det klassiska bildningsidealet – i betydelsen av ett lärande som syftar till förädling av hela människan – i . För att i högre grad tillgängliggöra dessa verk för ungdomar vill vi också satsa på en utökad läsning i skolan. God läsförståelse är nyckeln till framgång i de flesta av skolans ämnen och grunden för ett livslångt lärande och ett aktivt liv som samhällsmedborgare. Därför är det oroande att de senaste internationella kunskapsmätningarna visar att den nedåtgående trenden vad gäller svenska elevers läsförståelse fortsätter. hamnar nu under genomsnittet i . Mycket tyder på att senare decenniers resultatförsämringar i den svenska skolan kan förklaras av att den lärarledda undervisningen har minskat. har skolans arbetssätt förändrats i riktning mot mer individualisering genom ökat eget arbete. Forskning pekar på det negativa sambandet mellan denna typ av individualisering och elevernas resultat. Det totala antalet undervisningstimmar i den svenska har minskat , vilket drabbat undervisningstiden i bl.a. svenska. Antalet undervisningstimmar i den svenska obligatoriska skolan är också lägre än genomsnittet i de europeiska länderna. Svenska elever i åldern 9–11 har drygt 50 färre undervisningstimmar jämfört med genomsnittet för motsvarande åldersgrupper i EU-länder (EU 21). Svenska elever i åldern 12–har färre undervisningstimmar jämfört med genomsnittet för motsvarande åldersgrupper i EU-länder (EU 21). Vi behöver vända denna utveckling. Därför vill vi ge elever mer lärarledd tid och särskilt prioritera svenska och läsning. En satsning på fler lärare i och mindre klasser i lågstadiet gör att utrymmet för en bättre inlärning ökar framför allt i de lägre årskurserna. Men fortfarande behövs mer insatser för att värna en god utveckling av läsförståelsen, även i de högre årskurserna i . Därför vill vi öka undervisningstiden med fokus på läskunnighet i årskurs 7–9. Förslaget är att framgent utöka undervisningstiden med fokus på läsning genom hela skoltiden. Ett sätt för skolan att utöka undervisningstiden är att förlänga skolåret med en extra undervisningsvecka. Vi vill också se över vad lärarna faktiskt lägger sin arbetstid på. Utvecklingen under ett flertal år har varit att den faktiska tiden för ämnesundervisning trängs undan av fler och fler uppgifter som läggs på lärarna. Undervisningstiden bör därför utökas för samtliga elever i , motsvarande en ytterligare vecka. Folkhögskolan unika roll ligger framförallt i dess pedagogik, dess demokratiska roll och dess kunskapssyn. anser att folkbildningen fyller en mycket viktig funktion i samhället. Folkhögskolorna ska själva bestämma över sin verksamhet och det finns stort utrymme att anpassa studierna efter olika målgrupper. Därför fortsätter vi att bevaka folkhögskolornas intressen och verkar för att de ekonomiska förutsättningarna för folkhögskolornas verksamhet ska vara goda. Folkhögskolorna bedriver en bred verksamhet där eleverna kan läsa allt från estetiska kurser till kurser inom både språk och kommunikation. Att kunna mötas inom ramen för folkhögskolan där det erbjuds en mycket stor bredd av kurser på ett antal olika nivåer fyller en mycket viktig funktion i dagens samhälle. Möjligheten för respektive folkhögskola att erbjuda en flora av kurser är större än inom gymnasiet och högskola och universitet eftersom det inte finns en centralt fastställd kursplan. Detta medför att folkhögskolorna är mer fria i sitt val av kursupplägg och innehåll. Vikten av att kunna välja den utbildningsform som passar individens egna behov kan inte nog understrykas. För är folkhögskolans verksamhet självklar. De studiemotiverande kurserna i folkhögskolans regi är mycket framgångsrika och innebär en ny chans för elever som tidigare misslyckats med sina studier i det ordinarie utbildningssystemet. arbetar för att satsningen på fler folkhögskoleplatser ska få fortsätta. Folkhögskolorna har med sin stora frihet en unik möjlighet och förmåga att möta elevernas behov. Detta blir allt mer viktigt i då studieresultaten sjunker och elever måste få en andra chans att tillgodogöra sig kunskaper. Därför anslår nu medel för att inrätta ytterligare 1 500 folkhögskoleplatser. Detta skulle möjliggöra för folkhögskolorna att i större utsträckning fortsätta bedriva dagens högkvalitativa verksamhet. Folkbildning syftar till att på ett demokratiskt och jämlikt sätt få medborgarna att ta till sig ny kunskap och nya värderingar. Folkbildningen ska vara fri från statlig styrning och frivillig för deltagarna. Studieförbunden har en unik roll i integrationsarbetet. Många invandrarföreningar har upptäckt studiecirkeln som ett viktigt verktyg i sin verksamhet. Det är oroande när kommuner inte anser sig ha råd att prioritera folkbildningen. Det finns också exempel på kommuner som helt upphört att ge anslag till studiecirkelverksamhet medan andra kommuner visserligen anslår pengar men har avskaffat långsiktiga, förutsägbara bidragssystem till folkbildningen för att istället stödja kortsiktiga enskilda insatser som studieförbunden gör och som ibland inte ens behöver vara folkbildning. Det är viktigt att slå vakt om det kommunala självstyret och att det är upp till varje kommun att bestämma nivån på folkbildningsanslaget. är kulturpolitiken och folkbildningen pusselbitar i det kommunala och regionala utvecklingsansvaret och i dess utvecklingsstrategi. Därför avsätter vi för sfi med barnomsorg . har behovet av kontakttolkar, tolkar som används i mötet mellan personer utan svenska som modersmål och myndigheter, ökat markant. Detta som en följd av alla de individer som immigrerat till . För att tillmötesgå detta ökade behov satsar vi 21 miljoner ytterligare på fler utbildningsplatser vid folkhögskolor och studieförbund. Antalet utbildningsplatser kommer öka från dagens 268 platser till cirka 580. Bibliotekens roll som kulturförmedlare kan inte nog betonas. Inga kulturinstitutioner är så omtyckta av folk i allmänhet som just biblioteken. läsekonsten blev allmän egendom i vårt land har biblioteken varit en källa för vidgat vetande och kulturella värden. Vi vet hur viktigt det är inte minst för de unga att tidigt få stimulans till läsande för att utveckla sitt språk. För att möjliggöra att elever får ta del av alla kulturella skatter måste vi också tillgängliggöra litteraturen för bredare grupper. måste vi tillse att alla kan tillgodogöra sig litteraturen. Många av dagens bibliotek har utvecklats till välbesökta mediecenter där man förutom att låna och läsa både pappersböcker och e-böcker, läser tidningar och tidskrifter, tar del av utställningar, lyssnar på föreläsningar, poesiaftnar och andra kulturarrangemang. Det breddade utbudet är utmärkt men det är viktigt att boken är i centrum. På så sätt kan de olika verksamheterna stärka varandra och blir en ännu mer naturlig mötesplats för alla åldrar och språkgrupper. Biblioteken bör också erbjuda sin service till äldre, funktionshindrade och andra som av olika skäl inte har möjlighet att ta sig till , till exempel genom ett ”Boken kommer”-system. För att underlätta förutsättningarna för läsning är biblioteken en ytterst viktig aktör. Biblioteken får inte bli en budgetregulator utan måste få leva vidare, oavsett kommunens storlek. För att kunna möta behovet av tillgänglig litteratur kan det ibland bli nödvändigt att ta till okonventionella lösningar för att kunna finansiera bibliotek med generösa öppettider. Bibliotekslagen talar sitt tydliga språk, av andra paragrafen framgår att ”biblioteksverksamhet ska finnas tillgänglig för alla”. I detta anser vi att möjligheterna för alternativa driftsformer, såsom ideellt, privat och samfundsdrivna bibliotek, måste ses över i syfte att förenkla för fler aktörer att driva bibliotek. Alternativa driftsformer har testats med lyckade resultat. Vidare måste biblioteken ligga inom rimligt avstånd från kollektivtrafiken och öppettiderna måste anpassas så att kunderna lätt kan låna litteratur. Att kulturskapare har goda villkor för sitt skapande är för oss av stor betydelse. Både för kulturen men även i förlängningen för hela samhället i stort. Därför höjer vi biblioteksersättningens grundbelopp med till en summa som beräknas uppgå till totalt . Kunskapen om sitt eget kulturarv, det materiella likväl som det immateriella, vilket innefattar gemensamma värderingar, dialekter, traditioner och folkminnen, skänker människor trygghet i sin identitet. Det är nödvändigt för att vi ska kunna möta och känna respekt för andras kulturer och traditioner. Kulturarvet är i ständig förändring och uppstår i mötet mellan det gamla och det nya. Genom att kulturarvet formas i samspel med omvärlden, så blir det också ett viktigt verktyg i kampen mot rasism och främlingsfientlighet. En kultur som värnar mångfald är förutsättningen för en positiv integration. Människor intresserar sig allt mer och söker aktivt efter sätt att ta reda på sina rötter och sitt kulturarv. Det märks i tv-program där människor får hjälp med att ta reda på och förstå historien om sina klenoder. På sociala medier ser vi att grupper startas där människor samlas kring en gemensam uppväxtort, där människor utbyter gamla bilder från deras hemmiljö och engagerat diskuterar olika händelser och minnen. Ett annat sätt att lära känna sin historia är att släktforska. Kulturarvet har en särskild betydelse för människor som är nya i vårt land eller för grupper som på annat sätt känner sig utsatta eller diskriminerade. Gemensamma upplevelser av kulturarv binder ihop det förflutna, samtiden och framtiden. Det behövs fler platser i samhället där dessa broar kan byggas. För att bevara även det immateriella kulturarvet upprättade 2003 ”Konventionen om tryggande av det immateriella kulturarvet”.