mot · H3021938 · 2015-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik 1.Sverige behöver fler bostäder 4.Stärk den regionala planeringsnivån 12.En frihetsreform för byggsektorn 17.Höjda bostadsbidrag för barnfamiljer med knapp ekonomi anvisar anslagen inom utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik enligt förslaget i tabell 1 i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att behålla nuvarande bostadspolitiska mål och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjligheten att skjuta på betalningen av räntan på uppskovet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja räntan för uppskovet motsvarande statens kreditkostnader och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökade investeringar till kollektivtrafik på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frigöra mark till bostäder genom sanering av tidigare förorenade områden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att åstadkomma en effektivare prövningsordning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att effektivisera plan- och byggprocessen genom en digital planprocess och att i ett första steg införa öppna geodata för offentlig sektor i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över finansieringsmodellen för geodata och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa incitament för kommunerna att snabbare handlägga bygglovsärenden genom reduktioner av bygglovsavgiften och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att granska riksintressesystemet utifrån dess hämmande effekt för tillkomsten av bostäder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att peka ut strandskyddsområden som ska betecknas som skyddsvärda eller bebyggas restriktivt för att i övrigt anse strandnära bebyggelse tillåten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att expandera listan för bygglovsbefriade åtgärder kraftigt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att underlätta boendemöjligheterna för studenter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att för samtliga universitet och högskolor permanenta möjligheten att tillhandahålla bostäder åt studenter och gästforskare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge möjlighet för Försvarsmakten att tillhandahålla bostäder till sina tillfälligt anställda och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förlänga investeringsstödet till äldres bostäder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en friare hyressättning med presumtionshyror vid nytecknande av kontrakt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för ett system för kringtjänster och tillval för hyresrätten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tillsätta en bred bostadssocial utredning med uppdrag att utreda hur bostadsförsörjningen för utsatta grupper kan utformas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja bostadsbidraget för hemmavarande barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjliggöra omvandling av bostäder i befintliga bostadsbestånd till ägarlägenheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avskaffa taxeringsvärdessystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda en modell för energisparlån och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda förutsättningarna för ett räntetak på snabblånemarknaden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om slutlig preskriptionstid och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att be regeringen presentera förslag i enlighet med om en särskild form av skuldsanering för företagare som drabbats av överskuldsättning, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka anslaget till för att möta efterfrågan på tjänsten Hallå konsument och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att implementera slutsatserna i den parlamentariska namnlagskommittén i lagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. förslag till anslag uttryckt som avvikelse gentemot regeringens förslag (tusental kronor) Avvikelse från regeringen (KD) Omstrukturering av kommunala bostadsföretag Stöd för att underlätta för enskilda att ordna bostad Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder Utvecklingsprojekt för jämställda offentliga rum Energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer Stöd till kommuner för ökat bostadsbyggande Investeringsstöd för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande Bidrag till miljömärkning av produkter förslag till anslag till 2019 uttryckt som avvikelse gentemot regeringens förslag () Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik Omstrukturering av kommunala bostadsföretag Stöd för att underlätta för enskilda att ordna bostad Energieffektivisering och renovering av flerbostadshus och utomhusmiljöer Stöd till kommuner för ökat bostadsbyggande Investeringsstöd för anordnande av hyresbostäder och bostäder för studerande Människans närmiljö som den kommer till uttryck i vårt boende och samhället runt omkring oss är av stor vikt för vårt psykiska och fysiska välbefinnande. En trygg och estetiskt tilltalande närmiljö är viktig för att vi ska må väl och utvecklas i positiv riktning. Ett samhällsbyggande utifrån en kristdemokratisk värdegrund innebär att planera för trygga, ändamålsenliga och vackra miljöer där medborgarna själva tar aktiv del i beslutsprocessen och känner sig delaktiga i skapandet av sina närmiljöer. Att bygga ett samhälle, där alla trivs, känner delaktighet och trygghet, kräver en vision av det goda samhället. Denna vision innebär att allt samhällsbyggande ska ske utifrån människans behov av de små nära gemenskaperna. Därför bör planeringen av samhället på alla nivåer alltid ske utifrån vad som är bra för små gemenskaper, och hur sådana gemenskaper främjas. Ett sådant synsätt medför att man vid bostadsområdesplanering skapar utrymmen för människor att mötas i gemenskaper och skapar ett småskaligt och greppbart boende även för den minsta av våra medborgare – barnet. För att främja umgänge över generationsgränserna bör flergenerationsboende underlättas. Särskild hänsyn måste också tas till de äldre och till personer med funktionsnedsättning. Den kristdemokratiska bostadspolitiken vilar på fem grundstenar. Den första är det sociala hänsynstagandet som går som en röd tråd genom hela den kristdemokratiska politiken. Till människans grundläggande behov hör att ha någonstans att kalla sitt hem. Vi måste trygga bostadsförsörjningen åt alla, i olika åldrar, med olika sociala och ekonomiska förutsättningar. Inte minst för barn och unga är en god boendemiljö av största vikt. Den andra grundstenen är en strävan att ge alla människor och familjer ökad frihet att själva få bestämma över större delar av sin vardag utan att offentliga instanser eller någon annan lägger sig i och vill lägga saker och ting till rätta. Den tredje är en strävan att skapa en marknad med sunda spelregler och med långsiktigt förutsägbara villkor för bostadsbyggandet. Den fjärde grundstenen är det personliga ägandet. Den som äger sitt hem känner generellt sett ett större ansvar för sitt boende och upplever också större delaktighet. Alla undersökningar visar på att de flesta människor allra helst vill äga sitt hem, och det är viktigt att ge så många som möjligt av dessa rimliga möjligheter till detta. Den femte är förvaltarskapstanken. Det vi bygger och kommer att stå i 50 till framöver. I detta ryms såväl miljöaspekter som vikten av en arkitektur och stadsplanering som skapar bestående värden och är hållbar i begreppets fulla bemärkelse. Utmaningen är att klara hållbarhetsbegreppets tre dimensioner ; social, ekologisk och ekonomisk hållbarhet. I det goda förvaltarskapet ligger också behovet av en sund samhällsekonomi där bostäder finns för den som flyttar till jobb eller studier. Bristen på bostäder blir annars ett hinder för en dynamisk ekonomi. Det byggs för lite i . Just nu och bakåt har bostadsinvesteringar befunnit sig långt under EU-genomsnittet. –2014 har i jämförelse med våra nordiska grannar haft lägst bostadsinvesteringar i förhållande till BNP. har under snart två mandatperioder i regeringsställning aktivt kunnat påverka bostadspolitikens utformning. Genom ett flertal åtgärder har vi tagit steg mot en fungerande bostadsmarknad där långsiktiga spelregler är ledstjärna. ökade bostadsbebyggandet och 40 500 bostäder påbörjades. Prognosen är att byggandet fortsätter öka så att 47 500 bostäder påbörjas. beräknas ca 50 000 bostäder påbörjas. Befolkningstillväxten gör dock kravet på en ännu högre nybyggnadstakt akut. Vår nya regering har på flera sätt stannat av reformtakten som den ger sig in i kontraproduktiva recept som subventioner. uppger av landets kommuner att de har ett underskott på bostäder. Så gott som alla kommuner vilka uppger att de har balans på bostadsmarknaden är de som har färre än 75 000 invånare och saknar högskola. De kommuner som inte anser sig behöva nya bostäder har oftast negativ befolkningsutveckling (SCB). Den stora efterfrågan i kombination med brist har lett till en kraftig prisutveckling. Enligt Svensk Mäklarstatistik steg priset på bostadsrätter i riket , i och i från till . Bostadsköerna är långa. För den som söker en etta i och inte kräver att få bo centralt är kötiden ändå 56 månader enligt . En redan ansträngd bostadsmarknad väntar nu ett rekordhögt inflöde av nyanlända som saknar efterfrågekraft att köpa bostäder eller hyra till höga priser. Företag som söker arbetskraft till våra storstäder tvinga avstå anställningar och tillväxt då bostäder saknas. med många internationella arbetstagare tvingas ägna sig åt bostadsförmedling via invecklade andrahandskontrakt till stora kostnader. Människor som söker jobb och möjligheter måste säg nej till sin framtid då de inte hittar bostad. behöver höja sin bostadsproduktion, av såväl hyresrätter, bostadsrätter, ägarlägenheter som villor. Grundläggande strukturproblem på den svenska bostadsmarknaden gör att byggandet släpar efter efterfrågan. Den mest framträdande åtgärden består i att målmedvetet angripa hindren för bostadsbyggande hinderbana i form av krångliga och tidskrävande planprocesser, svårtydbara bullerregler, byggregler med mera. Tiden från idé till att en nyckel sätts i en ny dörr måste göras kortare, mindre kostsam och lättare än vad den är . Det tar tid att bygga ett hus från grunden om det ska göras med kvalitet. Likaså tar det tid att renovera svensk bostadspolitik. har kommit en bra bit på väg i moderniseringen, men mer återstår att göra. ser framför sig ett behov av en fortsatt reformering av svensk bostadspolitik, ett reformarbete som rör själva grundvalarna, spelreglerna, organisationen och strukturen. Det finns områden inom bostadspolitiken där politiken och det offentliga har alldeles för stort inflytande och där makt skulle behöva flyttas till den enskilde medborgaren. Det finns områden där marknadsekonomins grundläggande principer har satts ur spel på ett sätt som får samhällsekonomiskt negativa konsekvenser. Och det finns områden där staten skulle behöva ha större inflytande. Den reformagenda som präglade den tidigare regeringens arbete då ansvarade för bostadsfrågorna, har stannat av. I flertalet frågor urholkar den nya regeringen utredningsresultat och förslag. Istället för att korta processen och minska kostnaden för hur en bostad blir till, vill nu regeringen vrida klockan tillbaka då man med subventioner hoppades stimulera till bostäder. De planerade investeringsstöden leder emellertid till snedvridningar av marknadsvillkoren som förlamar marknadens aktörer i bostadsbyggandet. Det blir mer angeläget för byggföretagen att uppfylla regler för att få subventioner istället för att utveckla en kostnadseffektiv produktion. Samma mekanism sätter in med regeringens subventioner för energieffektivisering. De bostadsbolag som varit goda förvaltare och gjort nödvändiga investeringar går miste om pengar som istället misskötta fastigheter kan få del av. Det lönar sig att vara ett dåligt bostadsbolag och fingervisningen från regeringen till dem som envisas med att göra rätt – är att de gör fel. I budgetpropositionen 2008 lades det bostadspolitiska mål fram som varit vägledande för regeringens arbete. Målet anges som långsiktigt fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. Målet tog fasta på den enskilde boendekonsumenten som utgångspunkt och dennes rätt till att bo och arbeta där man önskar, genom en mångfald av boendeformer. Om den boendes valfrihet främjas kan bostadspolitiken bidra till förbättrade levnadsförhållanden, ökad integration i boende och motverka utanförskap. Det är helt centralt i det bostadspolitiska målet att skapa goda förutsättningar för byggande, förvaltning och ägande av bostäder samt att underlätta för bostadsmarknaderna att fungera på ett sätt som inkluderar alla människor. Med den prioriteringen skapas också möjligheten till valfrihet och mångfald. Målsättningen anger också att bostadsbeståndet ska hålla hög kvalitet och att boende och förvaltning av bostäder ska bidra till en hållbar utveckling. Mot bakgrund av de utmaningar som föreligger på bostadsmarknaden är målet högst aktuellt och bör kvarstå i dess nuvarande form. Det har byggts för lite bostäder och en bristande rörlighet på bostadsmarknaden har förvärrat utbudsproblemet. har uppfattningen att ett amorteringskrav – med ett tydligt undantag för nyproduktion för att söka undvika att den hämmas – är en rimlig åtgärd för att dämpa hushållens skuldsättning. Amorteringskravets nackdel är att trögrörligheten på bostadsmarknaden riskerar att späs på något, vilket särskilt märks för nya lån vid bostadsköp. En del av orsakerna till den bristande rörligheten på bostadsmarknaden står att finna i skatternas utformning. De så kallade flyttskatterna gör att en del drar sig för att byta bostad och leder därmed till sämre rörlighet på bostadsmarknaden. Taket för uppskov gällande reavinstskatten bör därför tas bort om man köper ny bostad. Även betalningen av räntan på uppskovet ska kunna skjutas vid köp av ny bostad. På så sätt tvingas inte vinsten vid försäljningen fram till beskattning, vilket innebär att en stor del av den bristande rörligheten som orsakas av skatter vid flytt kan elimineras. I stället betalas såväl reavinstskatt som uppskovsränta när personen inte längre gör något uppskov. Det sker exempelvis när personen flyttar till hyresrätt, till särskilt boende eller om personen avlider. För att finansiera den fördyring som det innebär för staten att få in uppskovsränta och större del av reavinstskatten senare än med dagens regelverk, kan räntan för uppskovet höjas något, motsvarande statens kreditkostnad. Den närmare utformningen av detta förslag behöver utredas, men det är vår övertygelse att en sådan reform har potential att kraftigt öka rörligheten på bostadsmarknaden på ett sätt som är statsfinansiellt ansvarsfullt, som tryggheten för boende kan bevaras. Stärk den regionala planeringsnivån Kommunerna har bostadsförsörjningsansvaret och planmonopolet. Det innebär ett ansvar hos kommunen att upprätta översiktsplaner eller detaljplaner för att därmed säkra tillkomsten av bostäder. Tyvärr är ambitionerna att släppa fram mark för bebyggelse hos många kommuner påfallande bristfällig. sticker ut i ett internationellt avseende genom att sakna en fungerande, regional planeringsnivå. Bostadsförsörjningen är inte ett problem enbart för enskilda kommuner. har därför på olika sätt vi regerade tillsammans med övriga allianspartier verkat för att stärka den regionala planeringsnivån. Storstadsregionerna är sammanhängande arbets- och bostadsmarknader och ansvarstagandet för bostadsförsörjningen behöver därför också i större utsträckning ske på en regional nivå. Arbetet att koppla ihop regioner och se en regions behov utöver kommungränserna kom till uttryck med Sverigebygget som Alliansen först introducerade. Efter att först avfärdat det som ”luftslott” har arbetssättet tillåtits fortsätta under namnet Sverigeförhandlingen. Det pågående arbetet i Sverigeförhandlingen är nu den största infrastruktursatsningen i . Från införde vi ett krav att kommunerna i sin planering för bostadsförsörjningen ska redovisa vilka hänsyn som har tagits till relevanta nationella och regionala mål och andra planer och program som har betydelse för bostadsförsörjningen. och andra regionala organ fick möjlighet att yttra sig över kommunens planering vad gäller bostadsförsörjning. När en kommuns riktlinjer på området sedan inte motsvarar kraven ska regeringen kunna beordra kommunen att arbeta fram nya. Som del av regeringen tillsatte vi en parlamentarisk kommitté med uppgift att titta på just den regionala planeringsnivån. De presenterade sina slutsatser och krävde ökad samordning i kommunernas planering för bostadsförsörjning, en regional fysisk planering och en nationell strategi för fysisk planering och bostadsförsörjning. Vi menar att den här strategin bör inkludera mål för hur många bostäder respektive kommun måste planera för. En förstärkt regional planeringsnivå kan stödja kommunerna i deras planeringsarbete. Var och hur inom kommunens gränser det ska planeras för bostäder att nå upp till målen ska sedan fortsätta vara varje kommuns ansvarsområde. Något som kom till uttryck i regionplaneringskommitténs slutrapport, och som det råder bred enighet om, är att infrastruktur och bostadsbyggande är intimt förknippade med varandra. Fungerande kollektivtrafik och bra vägar underlättar bostadsbyggandet. Ett välfungerande kollektivtrafiksystem bidrar till en livskraftigare landsbygd. En bättre trafikplanering möjliggör också för nyanlända att etablera sig i hela landet. Det är därför angeläget att planeringen av bostadsbyggande och utbyggnad av infrastruktur genomgående integreras på ett annat sätt . Kommuner med god arbetsmarknad som har ett mycket högt mottagande kan avlastas genom att fler asylsökande och nyanlända kan bo i kringliggande kommuner. anser att det är viktigt för såväl den regionala tillväxten som för integrationen och arbetslösheten med satsningar på kollektivtrafiken. Vi satsar därför –2019 på kollektivtrafik i landsbygden. byggs nu infrastruktur i hög takt. Med infrastrukturen möjliggörs också nya lägen för bostäder. har tillsammans med övriga allianspartier i regering varit med och kraftigt ökat anslagen till långsiktiga infrastrukturåtgärder. tog alliansregeringen det dåvarande initiativet till det så kallade Sverigebygget, ett initiativ som syftade till att möjliggöra ett antal långsiktiga och genomgripande satsningar i ett åtgärdspaket för bland annat järnväg, vägar och utbyggd kollektivtrafik. Sverigebygget hade föregåtts av den så kallade Stockholmsförhandlingen, vilken resulterade i avtal om utbyggd tunnelbana och 78 000 nya bostäder . går Sverigebygget under namnet Sverigeförhandlingen men till sitt innehåll återspeglar den fortfarande de ursprungliga visionerna på området. Sverigebygget var och de övriga allianspartiernas sätt att ta ett samlat grepp om infrastruktur och bostadsbyggande för att knyta ihop landet. För att kunna förverkliga detta tillsattes en särskild förhandlingsperson med uppgift att skapa förutsättningar för järnvägs- och vägsatsningar och fler bostäder i många delar av landet. Dessa förutsättningar skulle skapas genom överenskommelser mellan staten, kommuner och regioner. Tyvärr finns det skäl att betvivla den nuvarande regeringens förmåga att hantera viktiga transportpolitiska frågor utifrån det gångna årets turer med Förbifart och vilket också tyvärr ger skäl att tvivla på regeringens ambitioner vad gäller Sverigeförhandlingen. Regeringens beslut att frysa produktionen av Förbifart innebar stora merkostnader för skattebetalarna och en onödig försening av ett angeläget infrastrukturprojekt Regeringen har genom sitt agerande skapat osäkerhet för såväl näringsliv som privatpersoner. Om regeringen skulle vara lika oberäknelig i fråga om Sverigeförhandlingen som de var i fråga om Förbifart riskerar det att få långtgående negativa konsekvenser för landets utvecklingsmöjligheter. För att realisera de ambitiösa och kostsamma infrastrukturprojekt som ryms inom Sverigeförhandlingen är det helt avgörande att finansieringen kan lösas på ett ansvarsfullt sätt och att alternativa finansieringslösningar inte förbises. Sverigeförhandlingen innehåller ett antal angelägna åtgärder. anser att dessa infrastrukturinvesteringar är viktiga och nödvändiga för att även i fortsättningen ska kunna tillhandahålla goda förutsättningar för kommunikationer och transporter. anser att en stor del av förklaringen till varför byggkostnaderna stigit långt mer än KPI beror på bristen på detaljplanelagd mark och utdragna planprocesser. 2015:5 visar hur kommunen står som den viktigaste markägaren av exploaterbar mark. Kommunernas tilldelning och försäljning spelar en central roll för att styra det potentiella byggandet. Om utbudet av byggbar mark kunde öka, skulle också prisbilden lätta. uppfattar inte i sin rapport att kommunerna reflekterat över denna möjlighet och över orsakssambandet mellan kvantitet och pris på den lokala nivån. Kommunerna spelar en nyckelroll i att ta fram detaljplanelagd mark. Utan byggklar mark inga hus. Därför måste kommunerna höja sina ambitioner. Men staten måste också underlätta för kommunerna så att det blir enklare och smidigare för kommunerna att planlägga marken. Många kommuner i tillväxtregionerna anser att det kostar mer än det smakar att planera för ökad bebyggelse. Gator och vägar behöver byggas ut, liksom förskolor och skolor. För att förbättra de ekonomiska förutsättningarna för kommuner att investera i nya bostadsområden är det intressant med någon form av ekonomiskt stimulansstöd att införa till kommuner som bygger nya bostäder. En lösning för att finansiera ett sådant grepp är att en del av statsbidraget till kommunerna ges i form av en summa per färdigställd bostad. Det skulle också ge tydliga incitament för kommunerna att detaljplanelägga mark och genomföra nödvändiga infrastrukturinsatser. pekar ut möjligheten för kommunerna att korta sina planprocesser. Kommunerna behöver tillföra resurser för att snabba på sin ärendehantering genom färre beslutstillfällen. I väntan på att politik för en striktare ordning i samband med överklagande införs, bör också kommunerna vinnlägga sig om att förebygga överklaganden genom väl genomförda samråd. Regeringen gör nu en större satsning för att stödja kommunerna i deras arbete för fler bostäder. Tyvärr signalerar redan deras stöd till sin utformning en kortsiktighet där stödet ska avtrappas . I regeringens stöd saknas också den så angelägna uppmaningen till kommunerna att jobba efter incitament. Det behövs piska såväl som morot för att kommunerna ska bygga upp servicetillvända organisationer vars målsättning bygger på tillkomsten av fler bostäder.