mot · H3022146 · 2015-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över röstregler och andra processuella regler i riksdagsordningen och tillkännager detta för riksdagsstyrelsen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i samband med kommande förslag om regionförstoring se över riksdagsvalkretsarnas antal och storlek och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över antalet riksdagsvalkretsar en kandidat kan ställa upp i vid ett och samma val samt frågan om bostadssamband och tillkännager detta för regeringen. Den svenska författningen föreskriver att en variant av negativ parlamentarism ska tillämpas när röstar om en ny regering, innebärandes att det räcker med att en majoritet inte röstar emot en regeringsbildare för att denne ska kunna forma en regering. Tillkomsten av budgetlagen har förstärkt minoritetsregeringarnas ställning vid behandlingen av statsbudgeten. Ett steg mot en mer hybridform av positiv och negativ parlamentarism togs i och med den senaste grundlagsändringen och bestämmelserna om obligatoriska statsministeromröstningar efter varje val. Mot bakgrund av den parlamentariska situationen riksdagsval, som ledde fram till att regeringens budget röstades ned av som ytterligare i sin tur ledde fram till Decemberöverenskommelsen, reser frågan om det finns skäl att pröva olika åtgärder som främjar starkare regeringar. I det sammanhanget kan ett antal olika processuella förändringar övervägas, såsom omröstningsreglerna vid riksdagsomröstningar. Även budgetreglerna kan ses över för att ytterligare stärka regeringens makt över budgetramarna. Mot den bakgrunden bör riksdagsordningen i detta avseende ses över vilket bör ges regeringen tillkänna. Trots stora befolkningsmässiga förändringar har valkretsarna till riksdagsvalet förblivit tämligen intakta. Detta har i sin tur lett till att storleksskillnaderna på valkretsarna har blivit allt större . I val till fördelas 310 fasta mandat i 29 valkretsar och 39 utjämningsmandat. I riksdagsvalet hade de fem största valkretsarna följande antal fasta mandat: 38, 29, 17, 14 samt läns södra respektive läns västra 12 mandat vardera. De fem minsta valkretsarna hade följande antal fasta mandat: 2, 4, 5 samt respektive södra 6 mandat vardera. Resterande valkretsar hade mellan åtta och elva mandat vardera. Inför valet tappade , och ett fast mandat vardera samt , och kommun fick ett mandat vardera. har bara valkretsarna i län och ändrats, framför allt som en följd av regionbildningarna. Mot bakgrund av uppdrag om att föreslå en ny läns- och landstingsindelning aktualiseras också behovet av att se över riksdagsvalkretsarnas antal och storlek. I den översynen bör även riksdagsvalkretsarna i och särskilt beaktas då de har kommit att bli väsentligt större än övriga riksdagsvalkretsar. Detta bör ges regeringen tillkänna. har nya företeelser utvecklats som innebär att partierna ställer upp med en rikslista i alla valkretsar alternativt toppar sin lista med en och samma person i flera valkretsar. Denna utveckling har möjliggjorts genom att det inte finns något bostadssamband mellan den som kandiderar och den geografiska valkretsen eller regler som innebär att man bara kan kandidera i en valkrets. Denna utveckling har lett till att allt färre riksdagsledamöter har en geografisk koppling till den landsända man är vald ifrån försvagas och att den geografiska spridningen av våra folkvalda minskar. Då det är viktigt att de folkvalda representanterna i riksdag inte bara företräder sina partier utan även företräder hela är en fortsatt utveckling där kopplingen till de geografiska valkretsarna försvagas olycklig. Därför bör det övervägas om det bör införas ett bostadssamband alternativt regler om att man bara kan vara valbar i en riksdagsvalkrets. Detta bör ges regeringen tillkänna. Under föregående riksdagsår kunde ha fått sitt första extraval på . Från statsvetarhåll har det framförts att extravalsinstrumentet används i för liten utsträckning och att det främst skylls på att det ofta är fram till nästa ordinarie val för att det riktigt ska löna sig att driva fram ett extraval. När återgick till fyraåriga mandatperioder var ett av argumenten som framfördes att det också skulle göra det mer intressant att utlysa nyval. En sådan utveckling har dock inte skett. Argumenten för att behålla en gemensam valdag för riksdags-, landstingsfullmäktige- och kommunfullmäktigeval är starka. Erfarenheterna från våra grannländer där man fortsatt med skilda valdagar, ger inte argument för att införa rullande mandatperioder i likhet med det danska valsystemet. Men mot bakgrund av hur det svenska proportionella valsystemet har utvecklats finns det skäl att överväga förslag som kan gynna en utveckling mot stabila och livskraftiga regeringar.