mot · H3022834 · 2015-10-06 00:00:00 — 2.Kraftiga straffskärpningar för bl.a. våldsbrott 2.2 Straffskärpning för misshandel av gravida 3.1 Ta bort straffrabatten för de över 18 år 3.2 Möjlighet att döma unga gärningsmän som vuxna 3.4 Ta bort den automatiska villkorliga frigivningen Ingen straffrabatt vid otillåten utredning Åtgärder vid flerfaldig brottslighet 4.Utvisning av kriminella utlänningar 4.1 Skärpning av lagstiftningen 4.2 Inte sänkta straff vid utvisning 5.Åtgärder mot illegala vapen 5.1 Skärpning av straffskalan 9.Försvårande omständighet vid störningar i den allmänna ordningen 11.Kriminalisera undangömmande av illegala invandrare 13.Fotboja vid frisläppande efter allvarliga brott 14.Skärpt straff för sexköp av barn 15.Borttagande av preskriptionstid för grova brott 16.Strängare regler för permission 17.Skärpt lagstiftning mot kat-smuggling 18.Våld mot valda politiker bör likställas med våld mot tjänsteman 19.Ytterligare verktyg för att bekämpa trafficking 20.Obligatorisk information om smittbara sjukdomar vid samlag 21.Skärpta straff för människosmuggling 22.Återgång till tidigare straff vid ny brottslighet ställer sig bakom det som anförs i motionen om riktiga livstidsstraff och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kraftiga straffskärpningar för bl.a. våldsbrott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om borttagande av straffrabatter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utvisning av kriminella utlänningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om åtgärder mot illegala vapen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera rymning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tredje gången gillt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vapenklassa farliga lasrar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om försvårande omständighet vid störningar i den allmänna ordningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ett register för pedofiler och flerfaldigt dömda våldtäktsmän med hög återfallsrisk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kriminalisera undangömmande av illegala invandrare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbjuda tiggeri och förenkla regler för avhysning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om fotboja vid frisläppande efter allvarliga brott och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpt straff vid sexköp av barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om borttagande av preskriptionstid och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om strängare regler för permission och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpt lagstiftning mot kat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att våld mot politiker bör likställas med våld mot tjänsteman och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ytterligare verktyg mot trafficking och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om obligatorisk information om smittbara sjukdomar vid samlag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skärpta straff för människosmuggling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om återgång till tidigare straff vid ny brottslighet och tillkännager detta för regeringen. Inom flera områden i ligger nivåerna på straffen klart under vad som kan motiveras utifrån brottens allvar, offrens lidande eller samhällets skyldighet att bestraffa brottslingar, framförallt när det handlar om brott som orsakar fysisk eller psykiskt lidande mot andra människor. Främst åsyftar vi alltså brott såsom vålds- och sexualbrott men även grovt integritetskränkande handlingar såsom inbrott i någons hem, stöld och rån. Denna kommittémotion tar ett helhetsgrepp på de straffskärpningar som ser som allra viktigast att komma tillrätta med för att uppnå en nivå på straffen som står i proportion till brotten. är tydliga i sin syn på kriminalpolitiken. Vi sätter offren och deras anhöriga i fokus, inte de kriminella, som varit i fokus. Det är inte de kriminellas integritet vi värnar, inte deras rättigheter eller väl och ve. Det är offren vi bryr oss om. Med denna nya utgångspunkt i svensk kriminalpolitik anser vi att behovet av ett verkligt livstidsstraff utan möjlighet till benådning eller tidsbestämning är mycket stort i . ser straff och påföljder för brott inte bara som en fråga om rehabilitering utan även som en moralisk fråga, vilket därmed särskiljer vår syn från den som varit rådande. Utgångspunkten är att brottslingen förtjänar att straffas för att straffet har ett egenvärde i sig och för att ge offret och dess anhöriga upprättelse. Somliga brott som begås är av sådan natur att brottslingen inte förtjänar att få vistas ute i frihet igen, antingen för att brottslingen aldrig kan förväntas bli rehabiliterad eller för att det brott som begicks var av sådan natur att denne på moraliska grunder aldrig igen ska släppas ut. En annan aspekt är att gärningsmannen med detta straff inte ges chansen att ytterligare en eller orsaka andra människor lidande. Det blir med andra ord även ett straff som verkar i preventivt syfte. har ”livstidsstraff” på skalan men HD observerar att regeringens nådepraxis innebar att livstids fängelse omvandlades till 12–fängelse och praxis ligger i intervallet 18–. Dessa straffnivåer är i flera fall otillräckliga, vilket följande exempel belyser: En 51-årig man fick endast fängelse efter att ha hällt bensin över sin exsambo och tänt på. Med den sedvanliga straffreduceringen till två tredjedelar är han ute . fick allmänheten besked om att en polismördare väntas bli fri 2012 efter en sammanlagd fängelsetid , detta efter att ha avrättat två poliser. mördade en 71-årig man ett äldre syskonpar i Pinnarp genom att skjuta ihjäl dem med ett avsågat hagelgevär. dömde honom till livstids fängelse. Livstidsstraffet omvandlades sedan till . i mördade en 60-årig man sin hustru genom ett femtiotal knivhugg i ansikte, hals och på bålen. Sedan tog han ut sin sjuåriga dotter till ett skogsparti vid och högg ihjäl henne med ett trettiotal knivhugg. Beslut där livstidsstraffet blev omvandlat. dömde 1993 en 46-årig man för ett knivmord begånget samt för våldtäkt och sexuellt umgänge med barn, till livstids fängelse och utvisning. Beslut togs om att livstidsstraffet omvandlas. De brott som avses för riktigt livstidsstraff bör alltså vara för grova brott mot person där oprovocerat, hänsynslöst eller sadistiskt våld nyttjats, i likhet med brotten beskrivna ovan. Riktiga livstidsstraff ska kunna utdömas för brott som enligt kan medföra livstidsstraff. Utöver detta ska riktiga livstidsstraff kunna utdömas för upprepade grova vålds- eller sexualbrott av särskild hänsynslös och våldsam natur där offren åsamkas permanenta fysiska eller psykiska skador av allvarligare art. Vi väljer att utöka av de brott som har straffet livstidsstraff eftersom de brott angivna ovan är av sådan natur att dessa kan förstöra en eller flera människors liv, psykiskt eller fysiskt, och i många fall är av sådan grad att den kriminelle med sin gärning kan anses berättigad att leva i frihet igen. Med anledning av ovanstående anser att för de allra grövsta brotten ska införa ett riktigt livstidsstraff, där den dömde alltså inte har någon möjlighet till benådning, tidsbestämning av straff eller oövervakad permission. Kraftiga straffskärpningar för bl.a. våldsbrott Straffnivåerna i är ofta låga. Brottslingar som begått våldtäkt, mord eller andra fruktansvärda handlingar kan ibland komma undan eller i svenskt fängelse. Detta, menar vi, är inte i samklang med den allmänna rättsuppfattningen, ger inte offret och dess anhöriga upprättelse och verkar inte heller preventivt i någon större utsträckning. För att få lite perspektiv på vad vi menar med låga straff följer här en kort lista över hur låga straff folk kan få i : Man i dömd för misshandel, våldtäkt, narkotikabrott och brott mot Under våldtäkten hotade han kvinnan, urinerade på henne och slog sönder hennes mobiltelefon. Mannen är tidigare dömd för misshandel. Dom: i fängelse. våldtogs en 80-årig försvarslös dement kvinna av en 35-årig man, anställd som vårdare. Brottet skedde på arbetstid. återkom han till sin arbetsplats, då ej på arbetstid, och försökte våldföra sig på kvinnan igen. Våldtäktsförsöket avbröts dock då nattpersonalen kom och knackade på dörren och gick in. Brottslingen dömdes för våldtäkt och försök till våldtäkt till fängelse och . Ungdomar slår nästan ihjäl en 61-årig sjukpensionär, som får sådana allvarliga permanenta skador att han inte kan ta hand om sig själv längre, ”bestraffas” med 3 veckors ”samhällstjänst”. En 17-åring, en 30-åring och en 23-åring slog ner en 81-åring på rullator så att hon fick hjärnblödning och skallfrakturer och rånade av henne. 17-åringen (18 när han dömdes) fick 3 månader i straff och de två andra fick i fängelse (ute alltså). Listan kan göras lång på brott där brottslingen döms till alltför låga straff. En genomgång som gjort, den största genomgången i sitt slag, visar att svenska domstolar ofta dömer ut straff i den nedre kanten av straffskalan. Exempelvis konstaterades att straffen för samtliga brottstyper i snitt ligger i den nedre fjärdedelen av straffskalan. När det gäller grov kvinnofridskränkning, grov misshandel och olaga hot ligger av domarna i den nedre fjärdedelen av straffskalan. I rapporten dras också slutsatserna att allt fler döms till fängelse men att straffen blir kortare, att kvinnor får lindrigare straff än män och att det inte spelar någon större roll för straffets längd om man dömts tidigare. Denna situation är inte hållbar och visar tydligt att lagstiftarna måste agera för att åtgärda den rättspraxis som lett till att alltför låga straff döms ut alltför ofta. vill därmed se att regeringen återkommer med lagförslag som ska resultera i strängare straff för brott mot person, exempelvis vålds- och sexualbrott. Även stöld och inbrott ska på samma sätt ses över, då dessa ofta riktar sig mot enskilda personer eller deras hem. Dessutom ska straffskalan för narkotikabrott skärpas kraftigt, inte minst sedan förändrade praxis genom att kraftiga sänka straffen för narkotikabrott. Hur dessa straffskärpningar bäst uppnås, om det är genom höjda miniminivåer, förändrade rekvisit eller annat, får ankomma på regeringen att återkomma med förslag på. 2.2 Straffskärpning för misshandel av gravida I såväl den svenska som utländska debatten råder delade meningar om när ett befruktat ägg räknas som en människa. Men alldeles oaktat när kvinnor i en laglig mening har eller ska ha rätt att göra abort, bör varje gravid som inte har för avsikt att avsluta graviditeten ha rätten att själv få räkna sin graviditet som ett nytt liv. Mot den bakgrunden bör rättspraxis kring synen på våld mot gravida ändras, så att våld mot gravida ses som inte enbart misshandel mot en individ utan mot två individer – och detta oavsett om gärningsmannen kände till att den misshandlade kvinnan var gravid eller ej. Våldsbrott mot gravida bör således som lägsta straffvärde automatiskt räknas som grov misshandel, med anledning av att särskild hänsynslöshet bör anses vara gällande när våldet mot gravida även drabbar en till under alla omständigheter oskyldig individ som dessutom helt saknar möjlighet att värja sig mot attacken. En lagändring bör även tydligt ange att om graviditeten avbryts på grund av våldet, eller om embryot/fostret skadas, skall brottet bedömas särskilt allvarligt och i paritet med om ett liknande våld hade drabbat en född person. Det finns dessvärre en uppsjö av straffrabatter att tillgå. ser generellt sett väldigt negativt på dessa, då de ytterligare spär på ett system som delar ut alldeles för korta straff. 3.1 Ta bort straffrabatten för de över 18 år samt lagen om särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare måste reformeras. I blir en person myndig och i och med denna ålder ska han eller hon betraktas som fullt ansvarig för sina handlingar. Dock tar svensk lag ändå särskild hänsyn till personer som är men under tjugoett år gamla, med lägre straff som följd. Detta förhållningssätt är orimligt eftersom de som är är myndiga och därmed ansvariga för sina handlingar och därmed bör denna hänsyn upphöra. 3.2 Möjlighet att döma unga gärningsmän som vuxna En 86-årig dam rånades brutalt när hon var på väg hem från banken – stödd på en rullator. Hon hade tagit ut som hon skulle använda vid ett inplanerat tandläkarbesök. När damen tryckt in portkoden blev hon nedslagen av en 17-åring. Han slog ner henne så brutalt att hon fick en hjärnblödning och flera frakturer i ansiktet. Hon fördes sedan i ambulans till där hon fick vårdas . Förövaren blev tagen av polis och blev dömd för grovt rån, där minimistraffet är i fängelse. Straffet som blev utdömt blev emellertid endast för att han ”endast” var när brottet begicks. Ett annat exempel har vi i när en 17-åring dömdes av för tre våldtäkter mot tre olika flickor. Domen blev mycket mild på grund av gärningsmannens låga ålder: fängelse totalt. Minimistraffet för våldtäkt är annars . Annandag försökte en person född stjäla en bil från en pensionerad taxichaufför, . 81-åringen hörde stöldförsöket och rusade ut. Då slog brottslingen honom med en sten i huvudet tills han föll medvetslös till marken. Han fortsatte sedan att misshandla 81-åringen där bland annat revbenen knäcktes. Därefter släpade brottslingen kroppen till en sjö i närheten, där 81-åringen dränktes. Dådet var både brutalt och omskrivet. För detta brutala mord fick brottslingen endast sluten ungdomsvård och placerades på ungdomshem på grund av att han var . Straffet för mord är mellan 10 och 18 års fängelse beroende på hur grovt brottet är. En man blir skjuten 16 gånger. Rätten bedömde straffvärdet till fängelse för mordet med tanke på den hänsynslöshet som visats i agerandet. På grund av att gärningsmannen var satte dock tingsrätten ner strafflängden till . En 18-årig man slogs ihjäl med en hammare och kroppen grävdes sedan ner i ett skogsparti. senare hittade polisen hans kvarlevor. Gärningsmännen, båda under , var dömda för en annan tortyrliknande misshandel. Tingsrätten dömde för mord och grov misshandel i två fall till fängelse för den ena av förövarna. Den andre för mord till fängelse . Hovrätten sänkte dock straffen till respektive med hänvisning till deras låga ålder. inträffade två förnedrande och grymma personrån mot två åldringar. Två yngre knivbeväpnade män gamla rånade först en äldre man och stannade hos honom . Men de var inte nöjda utan tog sedan med sig mannen till hans granne, en äldre kvinna, för att råna henne också. Hon utsattes även för sexuellt ofredande. Mannen stannade sedan hos kvinnan under knivhot. Från kvinnans konto fick de ut . Den ene gärningsmannen ofredade även den åldriga kvinnan med ett hänsynslöst beteende genom att ta henne på brösten och uttala att hon ska utföra oralsex på honom. Den ena av dem blev dömd för olaga hot, rån och förgripelse mot tjänsteman (annat brottstillfälle) till sluten ungdomsvård . Rån ger normalt sett i fängelse. En ung 16-årig tjej utsätts för strypande våld mot hennes hals och i övrigt med mycket kraftigt våld i form av sparkande våld och slag mot hennes huvud, hals och överkropp, för att därpå kastas mot ett stort stenblock, varpå hon avlider. Gärningsmannen, under , fick endast i sluten ungdomsvård för ett brott som normalt sett ger i fängelse men troligen mer på grund av brottets grova art. Han är ute igen när han är . Gemensamt för ovanstående exempel, och det finns tyvärr många fler, är att gärningsmännen är unga och därmed åtnjuter den rabatt som det svenska rättssystemet erbjuder. Grova mord, våldtäkter, rån med mera resulterar alltför ofta i väldigt korta straffvärden där dessa dessutom ofta avtjänas i så kallad ungdomsvård. Dels finns det rabatt för dem som är över 18 men under , dels ytterligare rabatt finns för dem som är gamla men under 18. Denna rabatt åskådliggörs i NJA 2000:65 där HD menar att en 15-åring bör dömas till cirka en femtedel av straffet en vuxen person får, en 16-åring till cirka en fjärdedel, en 17-åring till cirka en tredjedel, en 18-åring till cirka hälften, en 19-åring till cirka två tredjedelar, en 20-åring till cirka tre fjärdedelar. Lagrummet baseras på 29 kap. 1, 2, 3, 5 och 7 § § . Att begå hänsynslösa, utdragna och sadistiska brott kan inte ursäktas med personens ålder. Är någon kapabel att begå fruktansvärda brott såsom ovan beskrivna då är personen även kapabel att ta konsekvenserna av sitt handlande. För att komma tillrätta med detta uppenbart omoraliska system föreslår vi att följande förändringar görs. Att det vid grova vålds- eller sexualbrott, speciellt de av hänsynslös karaktär, utfört av personer men ska prövas om gärningsmannen ska dömas som vuxen. Döms gärningsmannen som vuxen ska straffskalan tillämpas fullt ut utan straffrabatt. 1 kap. 6 § BrB reglerar den s.k. straffmyndighetsåldern och gör gällande att den som inte fyllt vid dagen för brott inte får tillmätas påföljd. En person får endast utredas för brott enligt lagen om unga lagöverträdare och detta om brottet bedöms som grovt. I den bästa av alla världar är barn just barn och ungdomar är ungdomar. I den världen kan inte barn tillmätas någon skuld och ungdomar som hamnat snett behöver främst en hjälpande skjuts i rätt riktning. En sådan värld anser vi att dagens lagrum som behandlar unga lagöverträdare återspeglar och i första hand också ska avspegla. Problem infaller dock när unga lagöverträdare genom medvetna handlingar kan tillmätas skuld för de värsta av brott. Hemska brott mot andra människor såsom mord, dråp, grov misshandel, rån och våldtäkter som riskerar att förstöra andra barns, ungdomars och vuxnas liv. Ett omskrivet exempel är den s.k. Kortedalamisshandeln , vari ett ungdomsgäng misshandlade en 61-årig man på en parkering nästan till döds och med obotliga hjärnskador som följd. De misstänkta var vid tiden för brottet. Ett annat exempel är gruppvåldtäkten i Hisingsbacka där en 15-årig flicka blev gruppvåldtagen av ett gäng och senare blev mordhotad efter polisanmälan. Två av förövarna var och gavs därmed inte någon påföljd[1]. Sådana exempel finns det fler av och när det gäller brott som rån är de ännu vanligare. Gänget som genomförde Kortedalamisshandeln kom lindrigt undan, och gärningsmännen bakom gruppvåldtäkten kunde snart lägga det hela bakom sig. För den misshandlade mannen eller den våldtagna flickan kommer dock aldrig livet bli sig likt igen. Genom exempel som de ovan står det tämligen klart att vårt straffrättsliga system inte är anpassat efter riktigt grova lagöverträdare som är unga. Denna lucka i lagen är farlig eftersom systemet misslyckas med att signalera en avskräckande effekt till såväl förstagångsförbrytare som återfallsförbrytare. Den är också farlig för att den allvarligt skadar medborgarnas tilltro till rättssystemet. Medborgarnas tilltro till rättssystemet förutsätter att det på ett brott följer en straffrättslig reaktion som är tillräcklig i förhållande till brottets allvar. Trovärdigheten för påföljden och acceptansen för domstolarnas påföljdsbestämning förutsätter också för brottsoffer och anhöriga att påföljden ger uttryck för gärningens allvar. I fall som de ovan saknas tydligt dessa förutsättningar. Det straffrättsliga systemets behandling av unga lagöverträdare under behöver därför reformeras: Straffmyndighetsåldern bör sänkas från till . Vilken påföljd för ska kunna få måste utredas närmare. Tanken är inte att låsa in en 13-åring tillsammans med andra på ett normalt fängelse utan främst att ge samhället större möjlighet att reagera på brottslighet . Exempelvis skulle husarrest med fotboja kunna vara ett alternativ eller på annan plats om hemmet inte är passande. 3.4 Ta bort den automatiska villkorliga frigivningen nyttjar sig av villkorlig frigivning, vilket innebär att den kriminelle automatiskt blir villkorligt frigiven efter att två tredjedelar av straffet avtjänats på anstalt. Detta skapar en stor diskrepans mellan det allmänna rättsmedvetandet och den lagstiftning som finns. För att öka förståelsen för svensk lagstiftning och för att försvåra för en kriminell livsstil vill avskaffa den automatiska 2/3-frigivningen. Ingen straffrabatt vid otillåten utredning anmäldes en kvinna i försvunnen. Ett brott misstänktes ligga bakom försvinnandet och samma månad häktades en tidigare kriminell med kopplingar till kvinnan som skäligen misstänkt. Någon kropp återfanns dock inte och förundersökningen lades ned året därpå. hittades nya spår som åter pekade på den tidigare misstänkta. Denne anhölls igen 2008 endast för att släppas , dock fortfarande som huvudmisstänkt. vände östgötapolisen sig till för att få hjälp med detta s.k. cold case. Med hjälp av en framgångsrik infiltration, vari en polis låtsades vara kriminell, lurades den misstänkte att avslöja att den försvunna och mördade kvinnans kropp fanns belägen under en gödselstack. Bevisningen som krävdes för att utom rimligt tvivel knyta den misstänkte till brottet fanns nu när mordoffret kunde analyseras. Den misstänkte dömdes sedermera till fängelse för mord i . Domen överklagades och prövades i hovrätten. Hovrätten fann inget skäl till förändrad syn i skuldfrågan. Vad gäller påföljdsfrågan ansåg man dock, i och med formen av bevisprovokation ifrån polisens sida, att mördarens rätt till en rättvis rättegång kränkts. På grund av denna kränkning ansåg man att straffet skulle lindras med stöd av 29 kap. 5 § 8 BrB. Hovrätten sänkte därmed också straffet från fängelse till fängelse. Denna typ av rättspraxis anser vi ej överensstämma med den allmänna rättsuppfattningen. Har säker bevisning om brott framkommit genom otillåtna utredningsmetoder, såsom brottsprovokation, felaktigt använd bevisprovokation o.s.v., bör detta inte påverka straffpåföljden för den tilltalade. Att otillåtna eller kränkande metoder använts gör inte det begångna brottet mindre svårt och brottet ska därför rendera ett lika svårt straff såsom det gjort om bevisning tillkommit genom tillåtna metoder. Reaktionen och konsekvenserna som följer av den felaktiga användningen av utredningsmetoder bör istället behandlas som ett separat ärende – exempelvis en polisiär internutredning om tjänstefel eller på det sätt som finnes lämpligt. Åtgärder vid flerfaldig brottslighet I dagens finns det generösa rabattsystem för den som lever en kriminell livsstil. Det handlar t.ex. om en s.k. mängdrabatt som grundar sig i att ju fler brott en person begår desto mindre påföljd på varje efterkommande brott. Vid flerfaldig brottslighet gäller enligt 26 kap. 2 § BrB en särskild straffskala. Utgångspunkten för den gemensamma straffskalan är det svåraste av de högsta straff som kan följa på brotten. Med ett visst tillägg utgör det straffskalans maximum. Tillägget är som och som mest beroende på hur allvarlig brottsligheten är. Vi anser att strafftillägget bör utökas. Tilläggsstraffskalorna enligt punkt 1 i 26 kap. 2 § BrB bör utökas och minimitillägg införas. Genom att införa minimitillägg försäkras det att gärningsmannen som uppenbarligen begått flera brott alltid ådrar sig ett ordentligt förlängt straff, vilket bör vara naturligt, och med utökat maxtillägg ges samhället möjligheten att i straffet mycket tydligare ta med det faktum att en person begått flera brott, vilket borde göra mer utslag för straffvärdet än vad det gör .