mot · H3021994 · 2015-10-06 00:00:00 — Offentliga sektorn bör också styra undan schemaläggande som innebär delade turer, där en vårdanställd jobbar i princip , med sin ledighet spridd på för- eller eftermiddagen istället för att få ordentliga kvällar och . Att gå fram med lagstiftning kan däremot skapa strukturella problem om den införs generellt inom alla sektorer. Detta är en fråga som bör kunna lösas lokalt inom kommuner och landsting/regioner. som det är mycket viktigt att deltidsarbetande som vill arbeta heltid ges den möjligheten, är det lika viktigt, att den som vill gå ner i tjänstgöringsgrad av olika skäl bereds möjlighet till detta. Önskemålen ser olika ut i olika skeden av livet och bör tillgodoses i största möjliga utsträckning för att människor skall ha fungerande liv. Lika lön för lika arbete Vägen till ett jämställt samhälle är fortfarande lång. Inkomsterna fördelar sig olika mellan man och kvinna, skillnaderna tycks öka ju man arbetat. Om man helt bortser från faktorer som ålder, utbildningsnivå, sektor, näringsgren, företagsstorlek och tjänstgöringsomfattning, framträder ett lönegap på mellan kvinnor och män. När kvinnors standardvägda lön mäts, det vill säga om hänsyn tas till skillnader i olika ålder, utbildning, arbetstid och yrkesval blir kvinnors lön i genomsnitt av männens (2014, ). Sedan varierar det oförklarliga lönegapet mellan olika arbetsmarknadssektorer för tjänstemän i privat sektor och i kommunsektorn. Variationerna öppnar också upp för förklaringsmodeller i decentraliserade/centraliserade avtal där särskilt den kommunala sektorn står ut med stora, centrala avtal – men också en generellt lägre lönebild. ytterligare granskar det statistiska underlaget för lönegap med en regressionsanalys som tar hänsyn till ytterligare faktorer som ålder med en kontinuerlig variabel snarare än ett antal ålderskategorier, minskar det oförklarliga lönegapet ytterligare till (), det vi kallar lönediskriminering. Som förklarligt lönegap spelar yrkeskategori som den i särklass viktigaste rollen till varför kvinnors löner är lägre än mäns. Den offentliga sektorn har lägre löneskillnader mellan könen, det är också angeläget att det arbetet fortskrider och verkar normerande för resten av arbetsmarknaden. Den offentliga sektorn präglas också av en markant eftersläpning i löner relaterat till övriga arbetsmarknadssektorer. Förändringstakten för lönegapet är långsam, även om det börjat minska alliansregeringen släppt fram flera av de traditionellt kvinnodominerade sektorerna ur arbetsgivarmonopol och osäkra anställningar. könssegregerade arbetsmarknad bör tillskrivas huvudanledningen till det lönegap som kan observeras mellan kvinnor och män. Koncentrationen av kvinnor till specifika yrken och arbetsplatser leder till ett utbudsöverskott som pressar ner deras löner. Detta synliggörs tydligt inom vård- och omsorgssektorn där den offentliga sektorn utgör den enda köparen. Att den offentliga sektorn under alliansregeringen i högre utsträckning konkurrensutsatts har medfört att det tidigare arbetsgivarmonopolet inom vård- och omsorgssektorn luckrats upp. köpte kommunerna av den privata sektorn (ekonomifakta). Bemanningsföretagen har också bidragit till att förändra situationen något. Det är av största vikt att de offentliga monopolen fortsätter brytas upp så att vård- och omsorgssektorn därigenom kan utvecklas bättre, och att anställda inom dessa yrken skall kunna välja mellan olika arbetsgivare. Undersökningar som gjort visar hur nyexaminerade kvinnor i genomsnitt får lägre lön än män. En undersökning av 33 högskole- och universitetsutbildningar visar att kvinnor i större utsträckning än män går utbildningar som leder till överutbildning vid den första anställningen. Som överutbildad räknas den som studerat mer än genomsnittet av de anställda i det yrke man har. finner flera tänkbara förklaringar till varför kvinnor är sämre matchade till yrken i förhållande till sin utbildning jämfört med män. Dels utifrån kvinnors preferenser, att föredra närbelägna och mer flexibla jobb som då begränsar urvalet av jobb. En tänkbarhet är också att kvinnor i högre utsträckning än män är benägna att ta ett arbete med lägre kvalifikationskrav om alternativet är arbetslöshet. Vid sidan av dessa förklaringsmodeller resonerar också kring jobbdiskriminering där arbetsgivaren förmodar en högre frånvaro från kvinnor och därför erbjuder arbetsuppgifter där det skulle vara lättare att ta in en vikarie vid frånvaro, den typen av jobb innebär också en lägre lön. Dessa förmodanden bör motverkas för att främja en arbetsmarknad utan jobbdiskriminering. Kvinnor har varit överrepresenterade bland de sjukskrivna och förtidspensionerade och lämnar också arbetslivet tidigare än män. I ljuset av de nu ökande sjukskrivningarna är det angeläget att adressera riktade insatser gentemot kvinnors hälsa i arbetslivet. För att minska skillnaderna i sjukskrivning och förtida utträde ur arbetslivet är det angeläget att fortsätter sitt särskilda arbete med kvinnors arbetsmiljö. () gavs i uppdrag att utveckla och genomföra särskilda aktiviteter för att förebygga att kvinnor slås ut från arbetslivet på grund av arbetsrelaterade problem. Uppdraget pågick –2014. De slutsatser drar utifrån det arbete som bedrivits, är att den könssegregerade arbetsmarknaden i väsentlig grad bidrar till att kvinnor löper större risk att drabbas av belastningsskador. Några av de förklaringar som lyfts fram är följande: – Kvinnor och män inom samma yrke arbetar ofta med olika arbetsuppgifter och belastas därmed olika. Kvinnor arbetar i högre grad med ensidiga och repetitiva arbetsuppgifter eller med personförflyttningar. – Kvinnor arbetar i högre grad med möten och kontakter med människor vilket ofta innebär en psykosocial belastning. – När kvinnor och män arbetar med samma saker på samma arbetsplats belastas de ändå olika eftersom verktyg, skyddsutrustning på samma arbetsplats ofta inte är anpassade för kvinnor. Något som är vanligt inom yrken med tunga lyft. Många arbetsgivare och arbetstagare saknar tillräckliga kunskaper för att förebygga be-lastningsskador i sin verksamhet. Det är angeläget att de förklaringar och slutsatser som dragits till följd av det arbete som myndigheten genomfört, adresseras i det vidare arbetet. Med de insikter som finns om kvinnors ohälsa bör myndigheten utveckla verktyg för arbetsgivare att kartlägga om och hur kvinnor och män exponeras i olika grad på arbetsplatsen som riskfaktor för sjukskrivning. vill därför anslå tre miljoner och 2018 och 2019 till detta syfte. Lika möjligheter för fritidsintressen Det är viktigt att kvinnor och män, pojkar och flickor ges likvärdiga möjligheter och förutsättningar att utöva aktiv idrottsverksamhet. Även om positiva tendenser kan skönjas, så tilldrar sig kvinnoidrotten fortfarande ett betydligt mindre intresse än motsvarande idrott för män. Det gäller såväl i massmedia som vid fördelning av anslag. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällsfrågors årliga studie av unga och jämställdhet visar hur killar är mer aktiva än tjejer inom föreningsidrotten, och att skillnaderna därefter tilltar . Arbetet med att påskynda idrottens jämställdhetsarbete är mycket viktigt. Både mäns och kvinnors kunskaper, erfarenheter och värderingar bör tillvaratas och påverka idrottens utveckling. Kommuner måste beakta balansen i hur deras fördelning av bidrag till föreningar och organisationer görs. Det är uppenbart att dans och ridning, vars utövare till största delen är tjejer, oftast har svårare att hävda sina intressen gentemot de idrotter som av tradition haft fler manliga utövare; fotboll och ishockey är två tydliga exempel. Liknande problem finns givetvis för andra kvinnodominerade idrotter som till exempel simning. Hemarbete måste få ett meritvärde på arbetsmarknaden. Hemarbete med barn måste betraktas som den viktiga samhällsinsats det faktiskt är. Hemarbete ställer stora krav på organisation, simultankapacitet och ekonomisk planering. Ska fler män lockas att ta ett större ansvar för det obetalda hemarbetet och omsorgen om barnen måste statusen för hemarbete höjas på olika sätt. En speciell form av arbete i hemmet är anhörigvård. Detta arbete kan också ske i annans hem. Anhörigvård utförs oftare av kvinnor än män. Inte heller detta ofta mycket krävande arbete, genererar pensionspoäng eller värderas som meritgrund. anser att detta måste förändras. Uppdraget som familjehem och fosterförälder måste godkännas som ett arbete med rätt till social, ekonomisk och rättslig trygghet. Kammarrätten i fastställde med målet 2457-04 att en kvinna med jourfamiljehem kunde tillgodoräknas sig tiden som arbetsvillkor för bedömning av a-kassa. Alliansregeringen förändrade också med proposition 2009/10:49 möjligheterna för personer med uppdrag som familje- eller jourhem att under vissa förutsättningar ges rätt till överhoppningsbar tid vid bestämmande av ramtid. anser att familjehemmen utför en mycket viktig uppgift och att uppgiften som fosterförälder bör betraktas som förvärvsarbete i fler avseenden än vad som avses. Våld i nära relationer och mäns våld mot kvinnor Mäns våld mot kvinnor, i nära relationer och i övriga situationer, är det yttersta uttrycket för bristen på jämställdhet i ett samhälle. Det är helt oacceptabelt att någon ska behöva leva med risken att utsättas för våld. I den kartläggning Brå gjorde 2014 framträdde att ungefär lika stora andelar kvinnor och män (7,) blev utsatta för någon typ av psykiskt eller fysiskt våld av en aktuell eller tidigare partner minst en gång. Däremot är det vanligare att kvinnor uppger att de blev utsatta upprepade gånger. Det är också betydligt vanligare att kvinnor blir utsatta för grov misshandel som leder till behov av sjukvård. Nationellt centrum för kvinnofrid gjorde en befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa, där de fann att av kvinnorna och av männen efter hade blivit utsatta för fysiskt våld eller hot om fysiskt våld i en pågående eller avslutad parrelation. Tjugo procent av kvinnorna och av männen uppgav att de utsatts för upprepat och systematiskt psykiskt våld av en aktuell eller tidigare partner. Vi vill stärka stödet till kvinno- och mansjourerna och öka resurserna till utbildning kring våld i nära relationer och hedersrelaterat våld bland personal inom stat, kommun och landsting. Därför matchar vi i vårt budgetalternativ regeringens anslagshöjning med en årlig anslagshöjning på till stöd för de ideella tjej-, kvinno- och mansjourerna. Två av dessa miljoner bör avsättas för att stödja de organisationer som arbetar för att utveckla brottsofferverksamhet riktad till homosexuella, bisexuella och transpersoner som utsatts för våld i en nära relation. Det är i arbetet med att skydda de utsatta angeläget att tillgången till rehabilitering för dem som utövar våld är tillgänglig och bra. Psykiskt, fysiskt och sexuellt våld kan under inga omständigheter accepteras eller ursäktas. Sexuellt våld bidrar till ojämställdhet mellan kvinnor och män i samhället i stort, inte bara i den nära relationen. Var fjärde kvinna är rädd när hon är ensam ute . Var tionde kvinna går inte ens ut i sitt eget bostadsområde . Det är framför allt äldre kvinnor som är oroliga för att utsättas för brott. Och även om andelen otrygga kvinnor minskar, är skillnaderna mellan hur män och kvinnor känner stor. anmäldes enligt 20 300 sexualbrott, varav 6 700 rubricerades som våldtäkt. Ungefär hälften av alla personer som utsatts för sexualbrott har blivit det mer än en gång. En våldtäkt kan skada en person allvarligt fysiskt men framförallt det psykiska lidandet är allvarligt. Många upplever rättsprocesserna i dessa mål som en ytterligare kränkning. En samtyckeslagstiftning har länge diskuterats och alliansregeringen tillsatte en utredning som förväntas presentera sina slutsatser . Syftet med ett lagförslag är att lagen förändras så att ett krav på samtycke införs vid sexuella handlingar. Det ska inte vara lagligt att utföra sexuella handlingar med någon som inte själv vill det. Så mycket som var tredje äldre kvinna är orolig och otrygg, jämfört med endast en procent av männen (Brå). Rädslan för att bli utsatt inskränker flickors och kvinnors livsutrymme. Hur det offentliga rummet fysiskt är planerat i fråga om belysning, arkitektur spelar roll för känslan av trygghet, vilken synlighet polisen har i gaturummet och hur tillgänglig ordningsmakten är när de tillkallas spelar också en stor roll. Förutom att skydda och bistå dem som utsätts måste samhället konfrontera de bakomliggande värderingar och attityder som bidrar till våldsutövandet. Krafttag mot den psykiska ohälsan bland barn och unga Den ökande psykiska ohälsan hos barn och unga är ett av vår tids största samhällsproblem. Enligt uppger alltfler ungdomar psykiska besvär som oro eller ängslan. Det är framförallt depressioner, ångestsjukdomar och missbruk som ökar. Det har också skett en ökning bland ungdomar som behöver sjukhusvård på grund av psykisk sjukdom. Den största patientgruppen är 15–24-åriga kvinnor. Inläggningarna ökade mest bland dem och fördubblades 1992–2010. Bland de framträdande orsakerna märks ångest och depression. Ungdomar självskadar sig också i högre grad och ökar självskadebeteende mest bland dem – i synnerhet bland unga kvinnor. har antalet självmordsförsök bland unga ökat med . I flera uppmärksammade fall har barn hetsats av andra på nätet till att avsluta det egna livet. Situationen för de här grupperna kan förebyggas genom att stärka de strukturer och gemenskaper som barn och unga finns i, såsom familj och skola, och genom att underlätta etablering på arbetsmarknaden. Tillgången till vård för de unga som drabbas av psykisk ohälsa behöver också stärkas. Våra unga mår helt enkelt inte så bra som de, materiellt sett, har det. Barn och unga som har, eller riskerar att utveckla, psykisk ohälsa är ett högt prioriterat område för . Det finns flera åtgärder som behöver vidtas för att stoppa utvecklingen och att försöka vända den. Vi vill öka tillgängligheten till förebyggande arbete och den så kallade första linjen (primärvården, elevhälsan, ungdomsmottagningar). Större och mer samordnade insatser krävs. Föräldrar, socialtjänst, skola/elevhälsa, BUP och övrig sjukvård behöver samarbeta bättre. Målsättningen är sammanhållna förebyggande insatser som de aktörer som är involverade i barnets vardag deltar i och bidrar till. Elevhälsan måste rustas långsiktigt för att bättre kunna möta och stödja barn och unga med psykisk ohälsa. föreslår att en elevhälsogaranti införs så att man får kontakt med elevhälsan . Vi avsätter därför totalt för detta ändamål, d.v.s. utöver regeringens föreslagna satsning. Det innebär i förlängningen också att resurser inom den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin kan frigöras och användas för de barn och unga som har mer omfattande behov. I regeringsställning var pådrivande för en förstärkt vårdgaranti inom den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin. Vi arbetade även med att korta väntetiderna till barn- och ungdomspsykiatrin bland annat genom överenskommelser med SKL och genom prestationsbaserat medel. Men vi vill korta väntetiderna till den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin ytterligare. Några säkra svar på vad som är orsak till den mörka utvecklingen med ökad psykisk ohälsa finns inte . Vi vill därför att det genomförs en bred utredning för att kartlägga och undersöka orsakerna. Vi vill även ta fram en handlingsplan med bland annat förebyggande åtgärder. Denna handlingsplan kan även omfatta hur arbetet med första linjens sjukvård i kommuner och landsting kan förbättras. Vi avsätter för att en kartläggning och åtgärdsplan ska genomföras. Med tanke på föräldrarnas centrala roll i sina barns liv vill vi att kommunerna blir skyldiga att erbjuda minst ett föräldrastödsprogram under barnens uppväxt. Föräldrastöd har visat sig ha positiv inverkan på relationen mellan förälder och barn och har bevisad positiv effekt när det gäller att minska framtida problem. avsätter för detta ändamål. Enligt Brå (Brott i nära relationer, 2014) är det ungefär lika stora andelar kvinnor och män (7,) som uppger att de blev utsatta för någon typ av psykiskt eller fysiskt våld av en aktuell eller tidigare partner minst en gång. Däremot är det vanligare att kvinnor uppger att de blev utsatta upprepade gånger. Det är också betydligt vanligare att kvinnor blir utsatta för grov misshandel som leder till behov av sjukvård. Ett tidigt och tydligt brottsofferstöd är viktigt för att den som befinner sig i utsatthet ska förmå sig att gå igenom rättsprocessen och för en ökad chans att förebygga upprepat våld. I samband med våld i nära relationer är det angeläget att Polisen alltid utreder behovet av besöksförbud och andra personskyddsåtgärder. bör också särskilt uppmärksamma barn som bevittnar våld mot närstående och då utreda frågor kring vårdnad och umgänge. Att erbjuda även våldsutövaren stöd och insatser att förändra sitt beteende är en viktig del i arbetet med att förebygga och motverka våld i nära relationer. som Alliansen regerade infördes nya, skärpta regler för kontaktförbud. Möjligheten att kombinera ett kontaktförbud med fotboja infördes . Straffen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning har skärpts. Arbetet för bättre kunskaper om och metoder för att förebygga, ingripa och utreda våld i nära relationer har varit omfattande. En nationell samordnare kunde överlämna ett 50-tal förslag för det fortsatta arbetet. Vi behöver dock gå vidare och införa en nollvision mot våld mot kvinnor för hela samhället. I den utredning som tillsattes av alliansregeringen och presenterades belystes stora lokala och regionala skillnader i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. Utredningen efterlyste också större fokus på våldets orsaker och förebyggande åtgärder. Med utredningen följde en strategi för perioden –2025 utifrån åtta långsiktiga mål och regelbundna uppföljningar. Kompetens om vålds- och sexualbrott mot kvinnor måste öka inom samtliga myndigheter. Samarbetet mellan rättsväsendet och berörda myndigheter behöver intensifieras och utvecklas och handläggningen bli effektivare. Utbildning av polis, åklagare och domare behöver öka och kunskaperna om orsakerna till våldsbrott mot kvinnor och om hur våldet påverkar offret ska vara ett prioriterat område. Landets kvinnojourer och mansjourer ska ses som en stor tillgång och resurs. har antalet polisanmälda våldtäkter mer än fyrdubblats i . Lagändringar har ökat anmälningsbenägenheten, ökade antalet anmälda sexualbrott (Brå). uppgav att de blev utsatta för sexualbrott , vilket motsvarar ungefär 98 000 personer av befolkningen (16–) (Nationella Trygghetsundersökningen 2014). skärptes sexualbrottslagstiftningen och bland annat utvidgades våldtäkt till att omfatta de fall där offret reagerar med passivitet. Dessvärre är det fortfarande alltför få brott som utreds ordentligt och där lagföring kommer till stånd. Mörkertalet för alla sexualbrott är mycket stort, även för våldtäkter (Brå). Många kvinnor som blivit utsatta för en våldtäkt väljer att inte anmäla brottet. Detta beror på många saker. Det kan handla om misstro mot statliga institutioner, att kvinnan upplever att en anmälan och eventuell rättegång innebär alltför stora personliga kostnader eller att kvinnan är rädd för att utsättas för repressalier från gärningsmannen. Det är viktigt att samhällets och rättsväsendets attityd gentemot våldtäktsoffer förändras genom ökad kunskap och att rättsprocessen ska granska förövarens beteende i samband med en våldtäkt och inte offrets. Det är bra att regeringen nu på allvar utreder frågan om samtyckeslagstiftning. anser det hög tid att införa någon form av samtyckeslagstiftning. Internet har också blivit en ny arena för hat, hot och kränkningar, som sprids på bloggar och andra forum. Genom sociala medier kan bilder och information enkelt delas. Det innebär att kränkningar och hot kan få en stor spridning. Uppgifter och bilder på internet är enkelt sökbara och kan finnas kvar i all framtid. Att bli uthängd på nätet kan innebära en stor psykisk påfrestning för den som utsätts. Kränkningarna kan ske i ett sammanhang av trakasserier som pågår även utanför internet. Det kan handla om förföljelse från en tidigare partner. Det händer exempelvis att intima bilder eller videor sprids utan samtycke från den som stått framför kameran. Både 2012 och 2014 gjordes lagändringar som skulle göra det lättare att spåra och åtala anonyma nätmobbare. medverkade vi till att ge lagmannen i uppdrag att utreda hur lagstiftningen om bland annat olaga hot och ofredande kan moderniseras. Dagens lagstiftning är föråldrad och frånsprungen den tekniska utvecklingen. För att stoppa spridningen av det anonyma hatet överväger utredaren att göra sajter som Facebook och Ask.fm ansvariga för kränkningar som sprids utan att tas bort. förordar detta ansvar då det skulle bidra till ett självsanerande ansvarstagande hos sajterna. Polis, åklagare och trygghetspaket Det är av största vikt att åtgärder vidtas som dels förebygger våldet, dels säkerställer den misshandlade kvinnans trygghet och säkerhet. För att detta ska kunna uppnås måste samarbetet mellan berörda myndigheter fördjupas och handläggningen bli effektivare. Välutbildade poliser med kunskaper om orsakerna till våldsbrott och om hur våldet påverkar offret kan positivt bidra till kvinnans fortsatta agerande och hennes möjligheter att bli av med det ständiga hotet om misshandel. Både polis och åklagare kan fortfarande göra mer i arbetet med att bekämpa våldet mot kvinnor. Hela rättskedjan måste arbeta snabbare och effektivare. Vikten av dokumentering och bevissäkring är stor. Det ska finnas tillgång till en videokamera i varje polisbil för dokumentering av misshandelsskador och brottsplatser. Hotade kvinnor ska, utan väntetid, erbjudas trygghetspaket och larm. Hotade kvinnor kan även erbjudas rätten att bära och använda pepparsprej. Hedersrelaterat våld och kvinnlig könsstympning Hedersrelaterat brott utgör grova kränkningar av mänskliga rättigheter och brott mot internationell lagstiftning (). Många som är utsatta för hedersbrott vänjer sig vid att utsättas för kontroll, trakasserier och våld av släktingar och som de aldrig anmäler. Förekomsten av dessa brott hamnar ofta utanför brottsstatistiken och mörkertalet är utbrett. Alliansregeringen tog frågan på allvar och skärpte straff för tvångsgifte och barnäktenskap . Enligt görs 300 anmälningar till polisen i sådana ärenden . Frågan får allt större uppmärksamhet och alliansregeringens arbete för att öka kunskapen har varit välkommet. presenterade alliansregeringen en handlingsplan för mäns våld mot kvinnor som inkluderade hedersbrott, vilket var ett steg i rätt riktning. saknas en särskild lagstiftning om hedersbrott. Detta innebär att brottsoffer – allt som oftast en kvinna, ibland även män eller hbt-personer – försvinner i brottsstatistiken och att samhället saknar en heltäckande uppfattning om problemets omfattning. Vi måste få en påföljd som verkar avskräckande för förövaren och som också för brottsoffret skulle innebära en möjlighet till högre skadeståndsanspråk. Därmed skulle det bli lättare för polisen att arbeta förebyggande då brottet skulle tas på större allvar, och lagstiftningen skulle med en särskild brottsrubricering ha en avskräckande effekt. En lagstiftning om hedersbrott skulle även förbättra förutsättningarna att straffa fler personer än en. Motivet till hedersbrott särskiljer sig från andra brott på det sättet att många oftast är involverade i brottet. har ett antal vittnesbörd och rapporter ackumulerats om hur företrädesvis kvinnor i förorter får sina liv begränsade av fundamentalister. Män – det är i allmänhet män – tar sig rätten att ha åsikter om hur kvinnor klär sig, vad de gör och hur de lever sina liv. Det talas om att förtryckarkulturer etablerar sig i . Denna form av hederskultur är inte förenlig med ett fritt och demokratiskt samhälle.