mot · H3021757 · 2015-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om behov av tydligare prioritering i mottagandet av asylsökande och tillkännager detta för regeringen. Det rekordstora antalet flyktingar och andra asylsökande som söker sig till medför stora belastningar på mottagningssystemet och medför även brist på bostäder samt ökande kostnader för utredningar, försörjning, hälsovård och utbildningsinsatser. I en extrem situation måste man alltid prioritera det som är viktigast, och bör det handla om att ge människor på flykt från krig en i vårt land. Det är ett gemensamt ansvar och politiken måste utformas så att det också blir möjligt att hantera praktiskt. har mer långtgående och generösa regler för vem som kan beviljas uppehållstillstånd än vad internationella konventioner kräver. Detta har även socialförsäkringsutskott konstaterat, exempelvis i sitt senaste betänkande om migration, 2014/15:SfU11. ”erbjuder således skydd i större utsträckning än internationella överenskommelser kräver” skriver utskottet. I ett läge där antalet personer med starka asylskäl ökar är det motiverat att harmonisera svenska regler med resten av EU samt se över de delar av det svenska mottagandet som går utöver vad som krävs enligt internationella överenskommelser. Vi måste också bli tydligare med att ett ja är ett ja och ett nej är ett nej. Den som får avslag på asylansökan bör rimligen inte erbjudas sociala rättigheter i utöver akut sjukvård. Att ge sociala rättigheter till personer som vistas illegalt i landet strider mot allmänna rättsprinciper och tar resurser från etableringen av nyanlända som beviljats uppehållstillstånd. Det är även dags att se över hela ersättningssystemet och de sociala förmånerna för nyanlända. Om vi anpassar dessa förmåner till genomsnittlig EU-nivå kommer vi att frigöra ytterligare resurser att hjälpa fler om behoven ökar. ökas de nyanländas drivkrafter att komma i egen försörjning. I ett krisläge är det inte omfattningen av de sociala rättigheterna som är det centrala utan att rädda liv. Vi bedömer sammanfattningsvis att vi bör prioritera våra insatser genom att följande: Anpassa svensk lagstiftning bättre till de konventioner och överenskommelser som undertecknat och de regler man i övrigt är överens om i EU, samt kraftfullt verka för att andra EU-länder lever upp till samma överenskommelser. Gemensamma yttre gränser kräver harmonisering av regelverk och rutiner. Förenkla hanteringen av uppenbart ogrundade asylansökningar och införa principer om ”säkra länder” (ekonomiska flyktingar har inte asylrätt). I normalfallet erbjuda tillfälliga uppehållstillstånd i stället för permanenta. Det tillfälliga uppehållstillståndet ska omprövas med jämna mellanrum, med möjlighet att under vissa förutsättningar erhålla permanent uppehållstillstånd. Införa försörjningskrav vid anhöriginvandring i betydligt större omfattning . Se över särreglerna för ensamkommande barn och ungdomar om det inte med hjälp av läkarvetenskapen går att genomföra säkra ålderskontroller. Om man inte kan kontrollera åldern kan man givetvis inte ha särregler som bygger på åldersgränser. Då får dessa ungdomar prövas för asyl enligt samma regelverk som alla andra. Avskaffa de dyra boendeformerna för ensamkommande barn och ungdomar. Låta bygga egna enkla asylboenden i stället för att bara anlita oerhört kostsamma entreprenörer. Se över regelverken för sociala förmåner och rättigheter för personer som fått avvisningsbeslut. Förlänga preskriptionstiden för ett avslagsbeslut på en asylansökan, för att motverka att människor ”går under jorden” i avvaktan på ny prövning. Se över ersättningssystemen för nyanlända, anpassa dessa till genomsnittliga nivåer i övriga EU-länder, och stärka drivkrafterna för att komma i egen försörjning. Boriana (M)