mot · H3023223 · 2015-10-06 00:00:00 — Landets kommuner måste ges möjlighet att erbjuda en bra skolgång för nyanlända elever . En snabb inlärning av svenska är nyckeln till det svenska samhället och det svenska skolsystemet. Därtill behövs flexibilitet som både gör att kommunerna kan planera verksamheten och att nyanlända elever kan utveckla språket i kontakt med elever som har svenska som modersmål. Dessutom behövs insatser för att hjälpa nyanlända barn med ofullständiga ämneskunskaper och deras möjlighet att komma ikapp och nå kunskapsmålen. Vi ser positivt på såväl introduktionsklasser där ämnesundervisningen kan ges på elevens modersmål och fjärrundervisning som möjligheten att erbjuda skolskjuts till lämpliga skolor i närheten. De goda exempel som finns runtom i landet behöver tas tillvara, vilket kan uppnås om samverkan och samarbete stärks mellan såväl kommuner som berörda myndigheter och andra aktörer. I avsnitt 5.5 presenteras i större detalj förslag om att tillföra för att stärka nyanlända barns utbildning. 5.7 En bättre bostadsmarknad En bostadsmarknad i obalans har svenska bostadspriser i storstäderna växt betydligt snabbare än inkomsterna, en utveckling som inte är långsiktigt hållbar och som i förlängningen kan leda till en kraftig, i värsta fall dramatisk, korrigering. Det innebär en ekonomisk risk såväl för landet som helhet som för enskilda hushåll. Här krävs att politiken enas om långsiktiga spelregler. är bostadsbyggandet mycket lågt i andra delar av landet, med låga bostadspriser och svaga incitament att rusta upp befintliga bostäder. Unga har en särskilt svår ställning på denna bostadsmarknad i obalans, med höga trösklar att skaffa egen bostad. Av dessa skäl är det brådskande att förstärka den uppgång i bostadsbyggandet som skett och att utnyttja befintliga bostäder bättre, i hela . Trots en kraftig ökning av antalet nybyggda lägenheter under de senaste två mandatperioderna håller byggandet inte jämna steg med den ökande efterfrågan. Resultatet är att det råder bostadsbrist i . Bostadsbristen syns bland annat i rekordhöga bostadspriser i städer och långa hyresköer. Att nybyggnationen inte förmår att möta efterfrågan tyder på att det finns kvarvarande systemfel som måste åtgärdas. Källa: SCB (2015e). Sverigebyggets infrastrukturinvesteringar möjliggör ökat bostadsbyggande och är ett stort steg på vägen. Men för att råda bot på bostadsbristen behöver vi också ett fortsatt arbete med att ta bort och ändra stela, olämpliga och svårtolkade regler som hindrar nybyggnation. Alliansregeringen har redan genomfört ett omfattande regelförenklingsarbete. Men många hinder för byggande återstår och det behövs nu ytterligare intensifierat arbete för att röja de hinder som finns mot ökat byggande. behöver fortsatt reformeras med ett fokus på ett mer flexibelt användande av planinstrumentet, kortare planprocesser och fler bygglovsbefriade åtgärder. Bullerregler, tillgänglighetskrav och riksintressen behöver bli mer ändamålsenliga och inte i onödan begränsa bebyggelse. Bostadsplanering ska fortsatt vara kommunens ansvar. Men den privata initiativrätten behöver utvecklas och stärkas. I områden som inte är detaljplanelagda bör det införas avsevärt enklare regler. Parallellt med det nationella regelförenklingsarbetet bör en försöksverksamhet genomföras där kommuner tillåts pröva möjligheter att förkorta, förändra och förenkla plan- och bygglovsprocesserna. En sådan reform skulle möjliggöra för enskilda kommuner att gå före i regelförenklingsarbeten samt att anpassa reglerna för lokala förhållanden. Nya finansieringslösningar kan bidra till att öka bostadsbyggandet. anser därför att OPS-lösningar bör kunna tillämpas även inom bostadsbyggandet. Vi vill därutöver pröva modeller med förhandlingspersoner och tillförande av externt kapital för långsiktig finansiering, liknande det som föreslås i Sverigebygget, till drift och skötsel av bland annat värme- och VA-system, gator, fastigheter och trafiklösningar. Vi anser även att privatpersoner ska kunna delta i finansieringen av hyresbostäder genom flexiblare regler där en hyresgäst genom att satsa eget kapital vid nyproduktion kan tillgodogöra sig en lägre hyra. För att möjliggöra detta krävs en mer flexibel lagstiftning kring hyresrätter samt att tillåter olika insatser i olika boenden. Ökad konkurrens i byggsektorn behöver uppmuntras. I tillväxtkommuner bör det finnas en markberedskap så att fler och mindre byggföretag kan konkurrera med de stora. bör ha en striktare övervakning av branschen. Och konkurrens från utlandet bör uppmuntras genom exempelvis internationellt harmoniserade byggstandarder. Alliansens arbete med länsstyrelsernas handläggningstider har gett resultat. Men precis som med regelförenklingsarbetet kan mer göras för att förkorta handläggningstiderna ytterligare, inklusive de kommunala. Bygglovsprövningar bör begränsas . Vi vill därutöver stärka den enskildes rätt vid prövningar av bygglov genom omvänd bevisbörda så att ansvaret ligger hos myndigheten att kunna påvisa att ett ärende strider mot lagstiftningen. Vid överklagande bör sakägarkretsen begränsas till att endast omfatta de som är direkt berörda. Markpolitiken är framförallt kommunernas ansvar, men även staten har en roll. Staten bör ge i uppdrag i ägardirektiv till statliga företag att inventera sitt markinnehav i syfte att få fram mer byggbar mark. ska inte heller kunna stå obebyggd . För att undvika detta ska tydligare uppföljningar av de markanvisningar som finns göras av kommunerna. De bostadssubventioner, kombinerade med hårt reglerade krav och stopp i regelförenklingsarbetet, som regeringen nu föreslår, är fel väg att gå. Subventionerna avvecklades då de inte förmådde öka nybyggnationen utan istället bidrog till högre kostnader. Antingen kommer byggandet inte bli av då det trots subventionerna inte är lönsamt, på grund av de omfattande regleringarna. Eller så kommer byggande genomföras till högre kostnad, på skattebetalarnas bekostnad. Vi riskerar också att få en byggbroms då pågående projekt avstannar och omstruktureras för att anpassas till de nya regelverken. Det bör också noteras att ROT-avdraget dras ner i hela landet, medan subventionerna uttryckligen riktas till våra storstadsområden. Subventionen per kvadratmeter är som störst i de största städerna, och som minst i de minsta byarna. Det är ytterligare ett exempel på hur regeringens politik aktivt bidrar till ökad centralisering. Därutöver är det viktigt att uppmuntra och genom särskilda informationsinsatser främja byggande av passivhus, så kallade nära-nollenergibyggnader med skarpa nationella krav på energieffektivitet. Bättre utnyttjande av det befintliga beståndet Den låga nybyggnationen är inte det enda skälet till den rådande bostadsbristen. Ett i vissa fall större problem är det ineffektiva utnyttjandet av det redan existerande bostadsbeståndet. Vi har ungefär lika många bostäder per invånare som 1990. Bland annat anser det omöjligt att enbart bygga bort bostadsbristen. Det behövs även åtgärder som möjliggör ett bättre användande av det befintliga bostadsbeståndet. Ett led i detta är att främja nya upplåtelseformer såsom kooperativ hyresrätt och ägarlägenheter. Framförallt måste det nuvarande förhandlingssystemet för hyressättning reformeras, så att hyresgästens ställning och möjlighet till inflytande värnas, som större variationer i hyresnivåer tillåts. vill därför successivt införa en friare hyressättning med starkare koppling till bostäders marknadsvärde och anpassat till bostadsmarknadens tillväxt. Som ett första steg föreslår vi att vetorätt vid presumtionsförhandlingar avskaffas. Hyror som bestämts genom presumtionsavtal ska även påverka hyresnivåerna i andra nyproducerade lägenheter. Därtill bör möjligheten till andrahandsuthyrning förbättras. vill möjliggöra för fler personer att hitta bostad genom att bostadsrättsinnehavare ska få större möjligheter att hyra ut sin lägenhet , utan att bostadsrättsföreningen ska kunna stoppa det. För att bevara och rusta upp existerande fastigheter är det också viktigt att bibehålla ROT-avdraget, som är avgörande för att minimera svartjobb inom byggsektorn. Det krävs förenklingar i kommunernas detaljplanearbete som gör det enklare att förtäta och renovera inom befintligt bestånd. Minskad skuldsättning och större motståndskraft Finansiella bubblor och kriser har historiskt förknippats med hög skuldsättning, snabbt ökande skulder och snabbt stigande tillgångspriser, ofta på bostäder och fastigheter. Bara har skuldsättningen i svenska hushåll stigit med relativt disponibelinkomsten till . En rad bedömare som , och , har länge varnat för att det är en ohållbar utveckling, att det finns risk för en svensk bostadsbubbla. Skuldsättning svenska hushåll, procent av disponibelinkomsten. Källa: (2015). Bostadspriser i , index. Källa: Valueguard. I en marknad i obalans får hushållen svårare att urskilja vad i bostadsprisernas utveckling som utgörs av fundamentala och långsiktiga faktorer. Låga nominella räntor möjliggör för fler hushåll att kortsiktigt klara räntebördan med en mycket hög skuldsättning. Sammantaget kan detta leda till att hushåll hamnar på skuldnivåer som gör dem mycket känsliga för försämrade inkomster och nominella räntehöjningar. och flera andra bedömare har varnat för att fler hushåll är utsatta för sådana risker. Därmed ökar också risken för en snabb korrigering nedåt av bostadspriserna. En sådan korrigering kan dämpa konsumtionen och försämra det makroekonomiska läget. föreslår därför att en rad åtgärder införs för att dämpa dessa risker på bostadsmarknaden både vad gäller lånevillkor och skatter på boende. Skyndsamt införande av amorteringskrav För att stärka hushållens ekonomi och marginaler, och undvika att de hamnar i skuldfällor, är det viktigt att förstärka amorteringarna på skulderna och en sund sparandekultur. har en relativt låg amorteringsgrad i hushållen. För att minska riskerna på bostadsmarknaden stödjer därför det skyndsamma införandet av ett amorteringskrav, med flexibilitet för undantag under extrema livssituationer som skilsmässa och dödsfall i den nära familjen. Vi vill att köp av nybyggda bostäder ska undantas från amorteringskravet eftersom dessa bostäder bidrar till utbudet på bostadsmarknaden, och därmed till att minska obalansen på marknaden. Ett annat sätt att minska riskerna är det bolånetak som infört, ett tak för hur stor andel av inköpsvärdet på en bostad som kan vara belånad och därmed hur stor kontantinsatsen bör vara, som ligger på av marknadsvärdet. Detta bidrar dock till att försvåra för nya personer att göra första köpet av bostad även om de har tillräckliga inkomster men saknar större likvida tillgångar. Vi föreslår därför, som ett sätt att underlätta för de som ska träda in på bostadsmarknaden, att kravet på kontantinsats kan reduceras men att vi i gengäld kraftigt kan skärpa amorteringskravet, så att hushållet har en realistisk bild av kostnaden för skuldbördan. En översyn av skatter för att äga och sälja bostäder I en situation med obalans på bostadsmarknaden är det viktigt att skattesystemet så långt som möjligt bidrar till att öka utbudet av bostäder, underlättar rörligheten på bostadsmarknaden och inte förstärker skuldsättning och stegringar i bopriserna. vill därför se en bred, långsiktig och blocköverskridande överenskommelse vad gäller beskattningen för att köpa, äga och sälja sin bostad. Det är naturligt att en sådan översyn bland annat innefattar reavinstbeskattningen vid försäljning av bostad så att den bidrar till rörligheten på bostadsmarknaden. Det är också naturligt att den innefattar ränteavdragen. Vid stigande nominella räntor, och med ökad skuldsättning på bostadsmarknaden, kommer ränteavdragen per automatik bli allt mer kostsamma för statsfinanserna. Dessutom är ränteavdragen definitionsmässigt större för dem med högre skuldsättning på sin bostad än de med lägre, vilket kan leda till skeva incitament och fördelningseffekter. Snabba förändringar av ränteavdragen riskerar dock att skapa svåra omställningsproblem för hushållen. Alla förändringar bör därför ske försiktigt och gradvis . Här är också en bred politisk enighet avgörande då de som köper bostad ska kunna veta att reglerna ska gälla även genom olika maktskiften. Underlätta ungas start på bostadsmarknaden Unga möter stora problem med att komma in på bostadsmarknaden på grund av de höga priserna på bostäder och de höga kraven på kontantinsats, vilket bidrar till problem för unga att söka arbete och att bilda familj. Det borde, som nämnts ovan, i högre utsträckning bli möjligt att bolånetaket höjs för bland annat unga i utväxling mot en betydligt snabbare amorteringsgrad. vill också se över möjligheterna att införa ett riktat bosparande för unga, med syfte att ge incitament för fler att redan vid tidig ålder sätta undan en del av lönen för framtida investeringar i bostad. Det är särskilt viktigt att denna sparform inriktar sig på unga med små ekonomiska tillgångar och inkomster, som också har svårast att få bostadsfinansiering. 5.8 Vård och omsorg med mångfald och närhet strävar efter en vård och omsorg som omfattar och finns tillgänglig för alla och som utgår från den enskilda människans behov. Rätten till självbestämmande och inflytande över den vård och omsorg som ges måste gälla såväl unga som gamla, friska som sjuka. Välfärdens huvudsyfte är att garantera trygghet och likvärdiga förutsättningar för alla, vilket bygger på insikten om att människors behov kan se olika ut. Grunden för att kunna öka välfärdssatsningarna i är dels att resurserna används ännu bättre, dels att tillväxt och sysselsättning ökar, och därigenom skattebasen. Under alliansregeringen så ledde ökad sysselsättning till att medlen till välfärden ökade med över 40 miljarder i reala termer, trots en långvarig internationell kris. värnar rätten att själv välja vård eller skola med en mångfald av utövare. Denna mångfald kan bestå av både privata och kooperativa utövare vid sidan om det offentliga. Den kan bestå av såväl aktiebolag som icke-vinstdrivande organisationer. Mångfalden är en nödvändighet för att vården och skolan ska kunna utvecklas, för att medarbetarna ska få fler karriärvägar och för att samhället ska kunna erbjuda mer välfärd av högre kvalitet till fler. Men framförallt är mångfalden och valfriheten en förutsättning för att patienter, elever och föräldrar ska kunna bestämma mer själva. Vård- och omsorgssektorn är främst en småföretagarbransch. av företagen har färre än 20 anställda. Branschen är också viktig för jämställdheten på arbetsmarknaden. Andelen företagsledare i vård- och omsorgsbranschen som är kvinnor är nästan dubbelt så hög som i resten av näringslivet. Bland annat av dessa anledningar är positivt till vårdvalssystem. Det har bidragit till att fler vårdcentraler har öppnat och att patientmakten har stärkts. Regeringen säger sig vilja värna kvaliteten i välfärden. Därför är det märkligt att den lägger så mycket tid och kraft på att bekämpa specifika driftsformer, snarare än att bekämpa bristande kvalitet. Välfärd i hela landet Välfärden måste finnas till för alla människor. Det innebär att välfärden också måste finnas tillgänglig i hela . är skillnaderna i tillgång till välfärden allt för stora, bland annat avseende avståndet till sjukvård. Tydliga prioriteringar måste göras för att minska dessa skillnader. Här spelar en effektiv organisation för sjukvårdstransporter och ett maximalt utnyttjande av ny informationsteknologi stor roll. På många mindre orter i har privata och ideella initiativ klivit in och tillfredsställt människors behov av utbildning och vård när det offentliga bestämt sig för att lägga ner en verksamhet. Valfrihet och etableringsmöjlighet är således också en viktig garant för att invånare i mindre orter inte ska få sina skolor och vårdcentraler nedlagda av lokalpolitiker i centralorten. En god, effektiv och trygg vård och omsorg i livets alla skeenden är två av samhällets absolut viktigaste åtaganden. Vården måste vara jämlik och tillgänglig för alla och ska organisera sitt arbete efter patienternas behov. Människor får inte hamna i kläm mellan olika system. Alla människor måste också ha möjlighet att få inflytande över sin vård och omsorg oavsett i vilket skede i livet de befinner sig. vid makten genomförde Alliansen en rad viktiga satsningar på minskade köer inom hälso- och sjukvården. Genom reformer som kömiljarden (numera Samordnings- och tillgänglighetsmiljarden) och lagen om valfrihet minskade köerna och fler människor fick möjlighet att komma i kontakt med vården. Den rödgröna regeringen har aviserat att samordnings- och tillgänglighetsmiljarden ska ersättas med en professionsmiljard. Det är en olycklig prioritering, som riskerar att vrida klockan tillbaka till då man kunde få vänta på vårdcentralen. Bristande tillgänglighet i hälso- och sjukvården drabbar alla patienter – framför allt dem mest med störst behov. Ett fortsatt arbete för att förbättra tillgängligheten till vård i hela landet är en angelägen uppgift framöver. föreslår därför att samordnings- och tillgänglighetsmiljarden, med prestationsbaserade överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting, återinförs. Äldreboendegaranti och ökat självbestämmande Att dagens äldre lever och, tack vare den medicinska utvecklingen, också överlever sjukdomar är en framgång för samhället, men det skapar också nya utmaningar. Samhället måste bli bättre på att stötta människor att genom livsstilsförändringar behålla hälsan längre upp . Dessutom måste tryggheten i vården och omsorgen om de allra svårast sjuka förbättras. vill öka människors självbestämmande i välfärden. Endast så kan makten flyttas från politiker till patienter, brukare och anhöriga. Den rödgröna regeringens planer på att avskaffa valfrihetsreformer och försvåra för privata utförare i välfärden, skulle innebära att klockan vrids tillbaka till då människor saknade möjligheter att påverka sin vård och omsorg. övertygelse är istället att människor måste få mer – inte mindre – att säga till om när det gäller välfärdens utformning. Därför vill vi genomföra fler reformer för att stärka den enskilda individens inflytande över välfärden. Regeringen avser höja avgiftstaket i från första – något som kommer att drabba främst de äldre med störst behov. Äldre människor som behöver stöd i hemmet ska kunna känna sig trygga med att de får den hjälp de har behov av. Därför säger nej till att höja avgiftstaket inom . Äldre personer som behöver stöd i hemmet ska ha rätt att själva bestämma vem som ska erbjuda det stödet, oavsett var i landet han eller hon bor. Därför måste landets alla kommuner kunna garantera valfrihet. Det ska också vara möjligt för personer som är att genom en äldreboendegaranti själva bestämma när det är dags att flytta till ett trygghetsboende eller till ett boende för vård och omsorg. För detta ändamål avsätter vi inledningsvis 2016 och därefter 2017, 2018 och 2019. Linköpingsmodellen för äldreomsorg utan biståndsbedömning Valfriheten behöver stärkas även vad gäller innehållet i välfärdstjänsterna. Den som får rätt till äldreomsorg blir enligt socialtjänstlagen (SoL) beviljad en specifik insats efter biståndsbedömning. En del kommuner har dock börjat titta på modeller som går ut på äldreomsorg utan biståndsbedömning. Ett exempel är , där den enskilde kan vända sig direkt till utföraren – privat eller offentlig - för att få en viss insats. Den så kallade Linköpingsmodellen har efter utvärderingar visat sig vara mycket uppskattad av brukarna, men inte inneburit några ytterligare kostnader. Arbetsmodellen strider dock mot nuvarande bestämmelser i . Därför krävs en översyn av SoL utifrån hur det kan bli möjligt för alla kommuner att erbjuda valfrihet för medborgaren över innehållet i äldreomsorgen. utgångspunkt är att alla människor kan växa, vill kunna försörja sig själva och vara fullt delaktiga i samhällslivet. Den grundläggande intentionen med lagen om stöd och service (LSS) är att vara en rättighetslag som ger personer med stora funktionsnedsättningar möjlighet att leva som andra. LSS och framförallt assistansreformen har blivit en frihetsreform för människor med omfattande funktionsnedsättningar. Den bygger på principen att de som behöver assistans ska ha makten att själva bestämma både vem som ska ge assistans och hur den ska utföras. För är LSS en viktig reform att värna och utveckla. Personer med ett assistansbehov för grundläggande behov har rätt till assistansersättning från . För denna grupp finns en stor mångfald av utförare av assistans att välja mellan, vilket ger möjlighet för den enskilda brukaren att styra över sin assistans. När det gäller personer som har behov av 20 timmars assistans eller mindre är det kommunen som har ansvaret. har denna grupp inte samma valfrihet som den som får sin assistans från . Trots att möjligheten att välja en alternativ utförare finns, är timersättningen ofta så lågt satt att den inte räcker till att anlita någon annan assistans än den som erbjuds av kommunen. I praktiken innebär detta att en person som tidigare haft rätt till 25 timmars assistans men efter omprövning beviljas eller mindre, kan gå från att ha möjlighet att välja till en i stort sett obefintlig valfrihet. anser därför att ersättningen för den kommunala assistansen bör ses över med utgångspunkt i hur den enskilda individens valfrihet ska kunna garanteras. För är det självklart att alla brukare ska ges likvärdiga möjligheter att bestämma över sin assistans. 5.9 Ökad jämställdhet, större jobbchanser strävar efter jämställdhet mellan könen, värnar individens frihet och tror på människors förmåga att ta ansvar för sina val. Familjer måste ha frihet att själva planera både familjens tid och ekonomi. Ekonomiska styrmedel kan användas för att uppmuntra människor till ett jämställt familjeliv och kompensera för skilda förutsättningar som uppkommer exempelvis på grund av en ojämställd arbetsmarknad. Feminism handlar om att se det ojämlika förhållandet mellan könen och om viljan att förändra detta. vill att kvinnor och män ska ha samma rättigheter och möjligheter. Makt och inflytande är ojämnt fördelat mellan könen och har könsrelaterade skillnader i lön och karriär. Män tjänar mer än kvinnor. Kvinnor tar större ansvar i hemmet. Mäns våld mot kvinnor är omfattande. Kvinnor utför mer obetalt arbete än män och har lägre pensioner som en följd av lägre livsinkomst. Allt detta måste förändras. För att bryta ojämställdheten vill se fler kvinnor på ledande positioner, driva på för möjligheten för fler kvinnor att starta företag, öka den ekonomiska friheten för såväl kvinnor som män och motverka mäns våld mot kvinnor. Ett viktigt steg mot ett jämställt samhälle är att stärka kvinnors ekonomiska makt. Det görs bland annat genom att premiera kvinnors företagande. Det är därför har strävat, och fortsätter att sträva, efter att underlätta för företagande, inte minst i kvinnodominerade branscher. Under tid i regeringsställning ökade antalet småföretag ägda av kvinnor med . En flexibel föräldraförsäkring är viktig, inte minst för familjer där en eller flera av de vuxna är företagare. Statlig detaljreglering av exakt hur föräldraförsäkringen ska fördelas mellan föräldrarna riskerar att leda till att personer utan möjlighet att ta ledigt, som exempelvis företagare i uppstartsfasen, inte ges möjlighet att ta del av den försäkring de varit med och finansierat. är det ojämställda uttaget av föräldraförsäkringen ett problem, inte minst för kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Det ojämställda uttaget är också självförstärkande. Kvinnor har svårare att få högre positioner i näringslivet, vilket bidrar till att kvinnor har lägre löner, vilket gör det mer lönsamt för många familjer att kvinnan stannar hemma, vilket förstärker arbetsgivares negativa förväntningar på kvinnor och kvinnors svårigheter att få höga positioner i näringslivet. vill därför använda ekonomiska styrmedel för att premiera ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen.