mot · H2023091 · 2015-05-06 00:00:00 — Med skogens resurser tillverkas hus, möbler och drivmedel, med malmen och mineralerna skapas förutsättningar för stålkonstruktioner och bygget av såväl elbilar och mobiltelefoner. Med sol-, vatten- och vindkraft skapas vår framtida energi, för att inte tala om maten och drycken som landsbygden producerar. Detta samband är viktigt när vi pratar om vikten av att kunna bo och verka i hela landet. Då krävs både världens modernaste landsbygd och grönaste städer. var i regeringsställning drivande för att förbättra infrastrukturen och företagsklimatet i hela landet. På landsbygden satsade vi pengar på kommersiell service och bredband. Vi förstärkte landsbygdsprogrammet och sänkte kostnaderna för lantbruket. I städerna har vi drivit på för utbyggd kollektivtrafik samt tätare och miljövänligare bebyggelse. Vi har öppnat för ett mer levande gatuliv och en mer tillåtande attityd från tjänstemän gentemot företagare. Infrastrukturinvesteringarna har varit låga i förhållande till behovet. Efter en långvarig nedgång, som bottnade 2005, har investeringarna vänt upp igen som ett resultat av Alliansens satsningar. Men ytterligare investeringar i hela landet kommer att krävas , framförallt på järnvägen. Utbyggd järnväg innebär ökade möjligheter att på ett miljövänligt sätt resa och pendla inom hela . är därutöver en grundläggande förutsättning för industrin, som är beroende av den för godstransporter. Av dessa anledningar behöver vi bland annat investera i nya stambanor för höghastighetståg i . På så sätt knyts hela landet ihop, kapacitet för godstransport frigörs och möjligheten att arbetspendla ökar. Inte minst norra behöver förstärka sitt järnvägsnät med bland annat bygget av Norrbotniabanan, förstärkt kapacitet på och dubbelspårsutbyggnad på Ostkustbanan. Det finns också ett antal vägprojekt som är viktiga för att förbättra företagsklimat och livskvaliteten i hela landet. Inte minst måste statens länsvägar samt det finmaskiga och kapillära vägnätet, bestående av enskilda och samfällda vägar, underhållas och förbättras. Med Sverigebygget har varit med och möjliggjort en historisk satsning på den nationella infrastrukturen. Inom ramen för Sverigebygget planeras nu nya stambanor för höghastighetståg mellan och och mellan och . Detta innebär den största samlade investeringen i järnväg sedan byggandet av de första stambanorna . Vidare ska förutsättningarna för att bygga ut järnvägen i norra utredas. Dessa infrastrukturinvesteringar ska i sin tur möjliggöra ett betydande bostadsbyggande med ett mål om 100 000 nya bostäder. Det är därför glädjande att regeringen valt att fortsätta med Sverigebygget, om än under det nya namnet Sverigeförhandlingen. Viktigt är dock att grunden för finansieringen av Sverigebygget består, genom utnyttjandet av de värden som skapas genom infrastrukturinvesteringarna för bostäder och mark. Vid infrastrukturinvesteringar är det viktigt att använda sig av privat kapital, både för att förstärka finansieringen och framförallt för att stärka kostnadseffektiviteten och genomlysningen av infrastrukturprojekten. Offentlig-privat samverkan (OPS) innebär ett långsiktigt avtal mellan det offentliga och en privat part om tillhandahållande av en offentlig tjänst, vanligen infrastruktur. Den privata parten ansvarar då för att finansiera och bygga den avtalade anläggningen samt driva den , alternativt ta del av de intäkter som skapas av infrastrukturen, varefter anläggningen återgår till det offentliga. OPS-lösningar av infrastrukturprojekt är vanliga internationellt, medan det i är sällsynt. Detta är beklagligt eftersom OPS ofta innebär flera fördelar. De offentlig anslagen till investeringar i infrastruktur är inte tillräckliga för att genomföra alla de projekt som är samhällsekonomiskt nyttiga. OPS möjliggör tidigareläggning av sådana projekt utan att ta på kort sikt ta budgetutrymme i anspråk. Projektets kostnad återbetalas istället , som motsvarar anläggningens livslängd. OPS medför även potentiella effektivitetsvinster. När den privata parten är ansvarig för både projektering, byggande, drift och underhåll skapas starka incitament att hålla nere kostnaderna och bygga med kvalitet. anser att möjligheten till OPS-lösning borde utnyttjas mer. Det finns ett flertal infrastrukturprojekt där samhället skulle tjäna på en tidigareläggning. Vi anser att skall få i uppdrag att peka ut och driva 10–15 av de objekt som finns angivna i nationell plan i form av OPS, i syfte att skaffa kunskap och erfarenhet samt öka effektiviteten. Fortsatt utbyggnad av den digitala infrastrukturen är en förutsättning för fortsatt tillväxt. Potentialen i hela landet kan inte tas tillvara om inte den digitala infrastrukturen också fungerar överallt. har därför tillsammans med övriga allianspartier tagit flera viktiga initiativ till utbyggnaden av mobiltelefoni och bredband. fastställdes ett nationellt mål att av alla hushåll och företag ska ha tillgång till minst . På initiativ av har alliansregeringen fördubblat investeringarna i bredbandsutbyggnad på landsbygden. planeras 3,25 miljarder i investeringar, att jämföra med 1,6 miljarder under föregående programperiod. Utöver detta har i alliansregeringen sett till att ett Bredbandsforum bildats, med uppgift att vara en arena för dialog och samverkan mellan regeringen, myndigheter, organisationer och företag som verkar på den svenska bredbandsmarknaden. Regeringen föreslår nu att ska dras ned på bredbandskoordinatorer. avvisar detta förslag och investerar således mer än regeringen på dessa bredbandskoordinatorer. Alliansregeringen öronmärkte också det så kallade 800 MHz-bandet 2007. och Alliansen tog därefter ytterligare steg och beslutade att frigöra 700 MHz-bandet för användning av mobilt bredband och mobiltelefoni . Med hjälp av detta ytterligare eterutrymme möjliggörs en fortsatt utbyggnad av mobiltelefonin och trådlös datakommunikation i hela landet, inte minst i glesbygd. publicerade den rapport som och Alliansen beställde med anledning av beslutet att frigöra 700 MHz-bandet. [54] Det är viktigt att regeringen skyndsamt tar till sig rapportens innehåll och fortsätter det arbete som inledde med att förbättra tillgången till digital infrastruktur i hela landet. Många orter på landsbygden har upplevt en omvälvande utflyttning. Färre invånare och sämre kommersiell service har utgjort en negativ och självförstärkande spiral. Informationsteknisk och bättre transporter har gjort livet på landsbygden enklare. Men fortfarande finns ett behov av en fungerande kommersiell service på den lokala orten. Lanthandeln och andra typer av butiker erbjuder inte bara varor och information till dem som inte kan, eller vill, resa till en centralort, utan fyller även en viktig social funktion. Ofta är lanthandeln navet för det lokala näringslivet och civilsamhället, som skapar fler möjligheter för jobb och boende. inser betydelsen av kommersiell service på landsbygden. Inom alliansregeringen drev vi på starkt för investeringar i den lokala servicen och lyckades få igenom en kraftig ambitionshöjning. Med start satsas nu på att säkerställa lokal service på landsbygden. Detta innebär ett femfaldigande jämfört med tidigare nivå. och Alliansen tillsatte en utredning för att ytterligare analysera hur den kommersiella servicen ska kunna garanteras i hela landet. [55] Utredningen presenterade sitt betänkande . Betänkandet innehöll förslag om två nya typer av stöd till försäljningsställen av dagligvaror i utsatta glesbygdsområden. Det ena stödet föreslås riktas mot försäljningsställen av dagligvaror med ett varierat utbud av sådana varor, medan det andra stödet föreslås riktas mot mycket små försäljningsställen av dagligvaror som bedöms vara strategiskt viktiga för tillgången till annan typ av service. Dessa förslag möjliggör en effektiv och precis stödform till verksamheter med stor inverkan på det omgivande lokala näringslivet. Båda former av stöd bör möjligast omsättas i konkreta förslag. kommer fortsatt prioritera arbetet för att garantera tillgången till kommersiell service i hela landet och avser att återkomma med förslag om att läggs på de ovan nämnda stöden i höstens budgetmotion. Trots en kraftig ökning av antalet nybyggda lägenheter under de senaste två mandatperioderna håller byggandet inte jämna steg med den ökande efterfrågan och det finns därför en bostadsbrist i . [56] Bostadsbristen syns bland annat i rekordhöga bostadspriser i städer och långa hyresköer. Att nybyggnationen inte förmår att möta efterfrågan tyder på att det finns kvarvarande systemfel som måste åtgärdas. Källa: SCB (2014c) Sverigebyggets infrastrukturinvesteringar möjliggör ökat bostadsbyggande och är ett stort steg på vägen. Men för att råda bot på bostadsbristen behöver vi också ett fortsatt arbete med att ta bort och ändra stela, olämpliga och svårtolkade regler som hindrar nybyggnation. Alliansregeringen har redan genomfört ett omfattande regelförenklingsarbete. Men många hinder för byggande återstår. behöver fortsatt reformeras med ett fokus på ett mer flexibelt användande av planinstrumentet och kortare planeringsprocesser. Bullerregler, tillgänglighetskrav och riksintressen behöver bli mer ändamålsenliga och inte i onödan begränsa bebyggelse. Även den privata initiativrätten kan utvecklas och stärkas. Det kommunala självstyret ska fortsatt värnas. behöver regionplaneringen stärkas i framförallt storstadsområdena. De bostadssubventioner, kombinerade med hårt reglerade krav och stopp i regelförenklingsarbetet, som regeringen nu föreslår är fel väg att gå. Subventionerna avvecklades då de inte förmådde öka nybyggnationen utan istället bidrog till högre kostnader. Antingen kommer byggandet inte bli av då det trots subventionerna inte är lönsamt, på grund av de omfattande regleringarna, eller så kommer byggande att genomföras till högre kostnad, på skattebetalarnas bekostnad. Vi riskerar också att få en byggbroms då pågående projekt avstannar och omstruktureras för att anpassas till de nya regelverken. Det bör också noteras att ROT-avdraget dras ner i hela landet, medan subventionerna uttryckligen riktas till våra storstadsområden. Subventionen per kvadratmeter är som störst i de största städerna, och som minst i de minsta byarna. Det är ytterligare ett exempel på hur regeringens politik aktivt bidrar till ökad centralisering. Ökad konkurrens i byggsektorn behöver uppmuntras. bör ha en striktare övervakning av branschen. Och konkurrens från utlandet bör uppmuntras genom exempelvis internationellt harmoniserade byggstandarder. Bättre utnyttjande av det befintliga beståndet Den låga nybyggnationen är inte det enda skälet till den rådande bostadsbristen. Ett i vissa fall större problem är det ineffektiva utnyttjandet av det redan existerande bostadsbeståndet. [57] Vi har ungefär lika många bostäder per invånare som 1990. Bland annat anser det omöjligt att enbart bygga bort bostadsbristen. Det behövs även åtgärder som möjliggör ett bättre användande av det befintliga bostadsbeståndet. vill se fortsatta möjligheter till andrahandsuthyrning, ökade möjligheter till privat uthyrning i egen fastighet, ombildning till ägarlägenheter och en friare hyressättning. För att bevara och rusta upp existerande fastigheter är det också viktigt att bibehålla ROT-avdraget, som är avgörande för att minimera svartjobb inom byggsektorn. Det krävs förenklingar i kommunernas detaljplanearbete som gör det enklare att förtäta och renovera inom befintligt bestånd. En översyn som syftar till att begränsa mängden av överklaganden är också ett sätt att öka takten i nybyggnationen. Enklare strandskydd för fler bostäder Ett av de största hindren för att utveckla attraktiva boendemiljöer på landsbygden är strandskyddet. Det finns delar av vårt land där restriktivitet är klokt vad gäller strandnära nybyggnation. I områden som präglas av en hög exploateringsgrad ska allmänhetens tillgång till stränder för friluftsliv och rekreation värnas. har dock tillgång till tusentals mil av obebyggda stränder. Med undantag för delar av våra havsområden, ett fåtal tätt bebyggda områden och skärgårdsöar, finns i vårt land ingen egentlig konflikt mellan strandnära boende och allmänhetens möjlighet till strandnära friluftsliv och rekreation. Det finns många vackra omgivningar och strandnära lägen som skulle kunna erbjuda människor attraktiva boendemiljöer på landsbygden, utan att den biologiska mångfalden eller tillgängligheten för allmänheten behöver påverkas negativt. Därför behöver strandskyddet förändras. utgör det en hämsko på landsbygdens utveckling. Möjligheten att bygga i strandnära läge i landsbygdsområden med god tillgång till stränder är en viktig pusselbit för att kunna utveckla landsbygden och bidra till att hela ska kunna utvecklas och växa. Alliansens arbete med länsstyrelsernas handläggningstider har gett resultat. Men precis som med regelförenklingsarbetet kan mer göras för att förkorta handläggningstiderna ytterligare, i synnerhet de kommunala. Effektivare och mer nära myndigheter Det finns anledning att se över de statliga myndigheternas lokalkostnader och lokalisering. har lokalkostnaden för statliga myndigheter ökat med . [59] Det pågår också en smygcentralisering, där lokalarean ökar i och men minskar i övriga landet. Centraliseringen är inte explicit påbjuden av politiken, men den har tillåtits ske i det tysta. För liten hänsyn har tagits till den aggregerade effekten av många små centraliseringsbeslut på myndighetsnivå. Det var bland annat mot bakgrund av detta som tog initiativ till en riksdagsdebatt om centraliseringen av myndigheter och bromsade nedläggningen av regionala skattekontor. Centraliseringen är problematiskt av främst två skäl. För det första är kvadratmeterhyran i högre än i övriga landet. För myndigheter inom central förvaltning är kvadratmeterhyran dubbelt så hög i . En ökad centralisering riskerar alltså att leda till stigande lokalkostnader för myndigheterna. Många privata tjänsteföretag har av detta skäl utlokaliserat sin verksamhet till mindre orter med lägre kostnader, något offentliga myndigheter med fördel kan dra lärdom av. Genom att minska myndigheternas lokalarea i storstädernas kärnor frigörs där också värdefulla och välbehövliga lokaler för såväl boenden som kommersiella fastigheter. För det andra är det rimligt att myndigheter finns där folk bor och verkar. Människor utanför storstäderna är med och betalar för verksamheten och borde därför få ta del av servicen. För företagare är det exempelvis bra om det finns skattekontor inom ett rimligt avstånd. De statliga myndigheterna är skevt fördelade. av befolkning bor i , men myndigheter placerade i detta område står för av hyreskostnaden och av lokalarean. vill se effektivare statliga myndigheter. Vi vill därför minska de statliga myndigheternas kostnader, framförallt lokalkostnader, dels genom att minska den totala arean och dels genom att se till att myndigheternas placering bättre speglar var befolkningen lever och verkar. Våra beräkningar visar att en återgång till en effektivare och mer decentraliserad myndighetsplacering skulle innebära kostnadsbesparingar på . Om denna trend vänds väntas det, i ett första skede, kunna spara . På samma sätt som att det är självklart att människor i stor utsträckning ska få behålla frukterna av sitt eget arbete bör regioner som bidrar med värdefull produktion få behålla delar av detta värde. Det måste löna sig för kommuner och regioner att förbättra sitt företagsklimat, göra produktiva investeringar och upplåta mark åt viktig infrastruktur och produktion. vill därför utreda hur ett antal skatter ska kunna regionaliseras. I ett första steg är det rimligt att fastighetsskatten på elproducerande fastigheter regionaliseras för att återbörda en del av värdet från den klimatsmarta energiproduktionen till berörda regioner. Regionala skattebaser får inte urholka möjligheten till utjämning av skillnader som uppkommer till följd av att olika regioner har olika förutsättningar. Med ett ökat inslag av regionala skattebaser skulle dock bilden av vilka regioner som bidrar respektive får bidrag ändras, då det skulle synliggöra de stora värden som produceras i många av kommuner och regioner men som beskattas nationellt. Besöksnäringen är en nyckel för att skapa fler jobb i hela landet. Det är en viktig och snabbt växande basnäring som bidrar med såväl jobb som rekreation och kulturupplevelser. Många ungdomar får sitt första sommarjobb inom branschen. Och på många orter är besöksnäringen det nav som möjliggör för andra jobb att skapas och för invånarna att livnära sig. Regeringens skattehöjningar på jobb och företag riskerar att slå särskilt hårt mot denna viktiga bransch, som ofta redan sliter med låga marginaler. ser tvärt om ett behov av att försvara och förstärka möjligheterna att utveckla besöksnäringen i hela landet, där inte minst infrastrukturen är en viktig del. Svensk mat- och dryckesproduktion är betydelsefull för ekonomin i allmänhet och besöksnäringen i synnerhet. För det första skapar den jobb i producentledet. För det andra utgör den grunden för restaurangnäringen, den näring som anställer störst andel ungdomar och där många nyanlända driver företag. [61] Och för det tredje bidrar den till inhemsk och utländsk turism. Ett sätt att minska regelkrånglet för denna näring, så att den kan fortsätta att skapa jobb, är att tillåta gårdsförsäljning. Det skulle också bidra till att det svenska samhället blev lite friare och att medborgare gavs lite större makt över sina egna liv. Svensk mat- och dryckeskultur förtjänar att behandlas som den viktiga och seriösa näring den är. vill därutöver se ett rikt kulturliv i hela landet där nya uttryck frodas, lyfts fram och tas tillvara. Kultur bygger på kreativitet och spelar också en viktig roll för tillväxt i hela landet. ligger mycket nationell expertis i storstäderna eller i huvudstaden. vill därför fortsätta att decentralisera svensk kulturpolitik genom att bland annat ytterligare utveckla kultursamverkansmodellen. De gröna näringarna är viktiga för hela växtkraft. De producerar klimatsmart energi, högklassiga livsmedel och råvaror, öppna landskap och jobb och tillväxt i hela landet, i såväl den egna som kringliggande branscher. De gröna näringarnas konkurrenskraft måste stärkas och produktionen öka. Regeringens föreslagna skattehöjningar, däribland återinförandet av handelsgödselskatten, kilometerskatt och höjda arbetsgivaravgifter utgör allvarliga hot mot den utveckling av landsbygden och de gröna näringarna som vi vill se. Svenska livsmedelsproducenter är världsledande på djurhälsa, har en restriktiv användning av antibiotika i djurhållningen och producerar mat på ett klimatsmart sätt. Betande djur ger även öppna landskap och stärkt biologisk mångfald. Detta är exempel på kollektiva nyttigheter som är värda att försvara. Vi har goda förutsättningar att öka produktionen av såväl livsmedel som spannmål i vårt land, men de gröna näringarna står också inför betydande utmaningar. Svenska grisproducenter drabbades hårt av ryska importbegränsningar . Också mjölkbönder drabbades av liknande importstopp och pressas kontinuerligt av låga marginaler. Svenska bönder konkurrerar på en marknad där producenter i andra länder inte möter lika höga krav på djurskydd och miljöhänsyn, ett allmänt lägre kostnadsläge och där exempelvis antibiotika används på ett mindre ansvarsfullt sätt. Krisen för många bönder är akut. lanserade tio åtgärdsförslag för att bidra till stärkt konkurrenskraft och bättre lönsamhet. Det handlar bland annat om att säga nej till regeringens ineffektiva kostnadshöjningar, genomföra ett ambitiöst regelförenklingsarbete, utöka ursprungsmärkningen av mejeriprodukter och stärka kapitaltillgången på landsbygden. Detta är viktiga lättnader i det korta och medellånga perspektivet. På kommer det dock att krävas större reformer för att stärka konkurrenskraften. För är det självklart att målet är att kostnaderna för bönder ska sänkas, särskilt kostnaden för att anställa. Egenavgifter och andra skatter på arbete måste således kontinuerligt ses över och sänkas när möjlighet ges. presenterades den konkurrenskraftsutredning som tillsatte tillsammans med alliansregeringen. [62] Utredningen utgör ett bra underlag för det fortsatta arbetet med att värna och stärka det svenska lantbruket. Vi stödjer utredningens allmänna inriktning, som det är viktigt att regelförenklingsarbetet inte leder till att djurvälfärden eller säkerheten gällande livsmedel försämras. Ambitionen måste vara att andra länder anpassar sina regelverk i svensk riktning snarare än att ställer lägre krav. De svenska mervärdena som symboliseras av höga krav på djurskydd och miljö är viktiga att värna. Utredningen pekar också på vikten av att stärka efterfrågan på svenska livsmedel både i och internationellt. Satsningar på export och projekt som stärker svensk livsmedelsproduktion är därför fortsatt viktiga. anser att vi ska använda oss av EU:s jordbruksstöd så effektivt som möjligt. Stöd ska gå till aktiva bönder och inte till golfbanor och flygfält. Dessutom anser vi att det är särskilt angeläget att prioritera de bönder som har djur. Detta stöd måste regeringen arbeta aktivt med, inte minst för att stärka mjölkböndernas konkurrensvillkor. De viktiga djurskydds- och miljövärden som mjölk- och köttbönderna skapar, men som är svåra att ta betalt för, bör premieras. Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken föreslog därför ett särskilt nötdjursbidrag, en så kallad kopeng, som ska gå till aktiva bönder med nötdjur inom ramen för EU:s gårdsstöd. I det senaste landsbygdsprogrammet var drivande för att programmet skulle främja och bidra till fler livskraftiga och lönsamma företag, till en modern landsbygd och ökad djurvälfärd. Det är till exempel genom landsbygdsprogrammet som en stor del av bredbandsutbyggnaden på landsbygden varit möjlig. Det är pengarna därifrån som gör att våra hag- och ängsmarker kan hållas öppna, att våtmarker anläggs, att investeringar i biogasanläggningar kan göras, att fler företag kan växa fram på landsbygden och böndernas konkurrenskraft stärkas. förhandlade fram 36 miljarder till landsbygdsprogrammet, vilket är över en miljard mer än vad föregående programperiod, –2013, startade på. Dessutom ville vi införa särskilda djurvälfärdsersättningar för får, ko och gris. Därtill bidrog vi till att viktiga satsningar gjordes på Matlandet och på åtgärder som innebär att bönderna får betalt för den miljönytta de bidrar med. Framöver är det också av största vikt att processen med att ta fram ett nationellt skogsprogram, som initierade, fortskrider och att detta arbete inte försenas av andra parallella utredningar. Därför är det för del inte aktuellt att utreda skogsvårdslagen i närtid. Det behövs även en nationell livsmedelsstrategi som fortsättning på Matlandet , för att underlätta det långsiktiga strategiska arbetet med att förbättra svenskt lantbruks konkurrenskraft. Majoriteten av lantbrukare i är mellan 50 och , en medelålder som ökat . har andelen lantbrukare som är minskat. vill se fler unga bönder i . Därför vill vi satsa på den unga generationen för att säkerställa lantbrukets, och den svenska matproduktionens, framtid. Det är således viktigt och riktigt att delar av stöden inom ramen för landsbygdsprogrammet riktas mot just unga bönder för att stimulera en hållbar generationsväxling inom det svenska lantbruket. Även kapitaltillgång, enkla regler för att starta företag samt fungerande och flexibla trygghetssystem är nyckelområden som måste fungera för lantbruksföretag. För är det självklart att vi ska bruka våra naturresurser utan att förbruka dem. har vi fått fler vilda djur i våra skogar. Detta ställer krav på en aktiv och bra viltförvaltning som är regionalt förankrad. Det skapar dessutom fler och nya möjligheter för nya verksamheter och jobb kring jakt och viltförvaltning. har fattat beslut om att en ny viltmyndighet ska inrättas. förväntar sig att regeringen respekterar vilja genom att skyndsamt se till att så också sker.