mot · H3022455 · 2015-10-06 00:00:00 — Dock ska det ske på ett sådant sätt att tillförlitligheten till bankverksamhet inte äventyras. enades alliansregeringen om en mineralstrategi som ska säkra inte bara gruvornas framtid, utan även se till så att gruvindustrin kan samexistera med övriga samhället. Strategin identifierar fem strategiska områden för en långsiktig och hållbar mineralanvändning. En åtgärdsplan på totalt 19 åtgärder föreslås för att nå målen. Åtgärder som föreslås är bl.a. en kartläggning och analys av utvinnings- och återvinningspotential för svenska metall- och mineraltillgångar, kartläggning av styrkeområden och utmaningar inom gruv- och mineralforskningen och ett nationellt mineralforum för att främja dialog, kunskapsutbyte och samordning. Det är dags att vi tar fler viktiga steg för att ska kunna fullfölja alliansens mineralstrategi för . Alliansens ambition handlar om att skapa de bästa förutsättningarna för en mineralpolitik som ska stärka den svenska konkurrenskraften i svensk gruv- och mineralnäring. På så sätt kan behålla och förstärka sin position som EU:s ledande gruvland. mineraltillgångar ska nyttjas på ett långsiktigt hållbart sätt, med beaktande av ekologiska, sociala och kulturella dimensioner så att natur- och kulturmiljöer bevaras och utvecklas. Gruvnäringen skapar även det som kanske är viktigast av allt för en levande landsbygd: arbetstillfällen. Inte bara i gruvan, utan i livsmedelsaffären, hotellet, där vägar byggs och infrastruktur förbättras. De bolag som verkar här betalar bolagsskatt och krav på fondering för avveckling och återställning finns i och är en förutsättning för att få tillstånd. Gruvnäringen i är en del av vår framgång och tillväxt och just nu har vi 17 gruvor i drift. Men konjunkturläget är osäkert. För talades det om en gruvboom i . Sedan stannade tillväxten i upp och det drabbade även svensk gruvindustri. De stora, etablerade bolagen överlever, men även de minskar investeringarna. Andra tvingas avveckla sin verksamhet. Sådan avveckling väcker viktiga frågor kring markägarens rättigheter som fordringsägare vid en konkurs. Minerallagstiftningen gör att en markägare inte kan neka en brytning av konsessionsmineraler. Lagen ger också markägaren och staten rätten till av värdet på den som omfattas av koncessionen och som brutits med fördelningen ¾ till markägaren och ¼ till staten. Men markägarens lagstiftade rätt har inget värde vid en konkurs. Minerallagstiftningen med gruvbolagens rätt till att bryta konsessionsmaterialer och markägarens skyldighet att tillåta brytning är i sig en inskränkning av äganderätten. Markägarens ställning som fordringshavare gällande möjligheten att få sin del av mineralersättningen borde stärkas till följd av hans/hennes skyldighet att tillåta brytning på sin mark. anser att statens uppgift normalt bör vara att ange de ramar och regler som ska gälla för näringslivet och företagen, inte att äga och driva företag. Staten är dock en stor företagsägare, och kommer så att förbli . Det ställer höga krav på tydliga principer. De statliga bolagen bör drivas långsiktigt och ansvarsfullt och, där bolaget verkar på en konkurrensutsatt marknad, enligt marknadsmässiga krav för att säkerställa en effektiv konkurrens. Statens roll som lagstiftare och ägare bör hållas isär och skötas på ett professionellt sätt. De statliga bolagen ska präglas av öppenhet och föredömlighet samt vara föregångare avseende hållbarhetsfrågor som till exempel jämställdhet, miljö och socialt ansvarstagande. Vissa statliga företag har ett särskilt samhällsuppdrag. Det är viktigt att dessa tydligt redovisas och är styrande för bolagens verksamhet. Regeringens styrning av de statliga bolagen ska ske inom de ramar som fastställt. Om förändringar av det statliga ägandet leder till bättre fungerande marknader eller en mer effektiv samhällsservice bör staten minska eller avveckla sitt ägande. Exempelvis gäller detta bolag som , , SAS och . Eventuella försäljningsintäkter ska användas för att minska statsskulden. Det är dock inte aktuellt med försäljning av , eller nordiska verksamhet. Artister, konstnärer, musiker och filmmakare investerar mycket tid och pengar på sina verk och alster. Mycket av det som allmänheten sedan kan njuta av i form av serier, filmer, låtar, tavlor m.m. En del upphovsmakare släpper sitt material fritt att användas av alla. Andra väljer att erbjuda sina produkter på marknaden mot betalning. Det är viktigt att samhället respekterar de val som upphovsmakaren gör som man inte lägger några hinder i vägen för ny teknik och nya innovativa sätt att sprida såväl kultur som information. Det finns en otydlighet kring huruvida man får streama filmer eller ej. Vi menar att det måste vara tydligt att det är upphovsrättsinnehavaren som äger och kontrollerar sina alster. Dessa får inte utan medgivande spridas till en bred allmänhet. är det viktigt att värna nya kanaler såsom streaming för lagliga tjänster. Men vi vill också värna upphovsrättsinnehavarens rätt till sitt eget material, vid exempelvis streaming. Vi vill därtill tydligare markera mot de som väljer att kränka äganderätten i dessa frågor genom att se över möjligheten att införa grovt upphovsrättsbrott som ska rikta sig mot de som i ekonomiskt syfte stjäl andras verk. Från dagens max fängelse till 4–fängelse.