ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H3021476 · 2015-10-05 00:00:00 — Det fria ordets dag ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det fria ordets dag ersätter första maj som helgdag och tillkännager detta för regeringen. är det den första svenska tryckfrihetsförordningen sjösattes. Jag förutsätter att regeringen kommer att uppmärksamma detta då tryckfrihetsförordningen var den första i sitt slag i världen, och låg till grund för att den svenska demokratin kunde utvecklas och att vår yttrande- och pressfrihet är en av världens mest skyddade och välfungerande. Som ett ytterligare led i firandet anser jag att är en röd dag och uppmärksammas som det fria ordets dag. Detta för att fira demokratin och att uppmärksamma att folk sitter i fängelse och torteras för sin vilja att uttrycka sina åsikter. Jag vill inte att vi ska ha fler röda dagar , därför ska den nya dagen ersätta som röd dag. Tanken med är god, och har vissa likheter med en ”fria ordets dag”. Men första maj är för politiserad och detta alternativ skulle mer uppmärksamma demokratin och yttrandefrihet i stort och inte vara sammankopplad med en viss politisk åsikt.
mot · H3021477 · 2015-10-05 00:00:00 — F-skattsedel från födseln eller vid uppehållstillstånd ställer sig bakom det som anförs i motionen om att medborgare bör tilldelas F-skattsedel vid födseln eller när man får uppehållstillstånd i , och tillkännager detta för regeringen. F-skatt är en skatteform för svensk preliminär skatt som betalas av den som bedriver näringsverksamhet. ”F” i F-skatt står för företag och kan alltså utläsas företagsskatt. En egenföretagare får ett F-skattebevis samt en F-skattsedel, då egenföretagaren ansöker om F-skatt hos . Det finns en symbolisk mening om alla får F-skattsedel från födseln eller när man får uppehållstillstånd i . Det sänder ut signaler att det är lika naturligt att starta företag som att ta ett jobb.
mot · H3021479 · 2015-10-05 00:00:00 — Lagstiftning om alkolås i rattfylleridömdas fordon vid upprepade överträdelser ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagstifta om alkolås i rattfylleridömdas fordon vid upprepade överträdelser och tillkännager detta för regeringen. ser vi en utveckling där många som döms för rattfylleri och får körkortet återkallat fortsätter köra under berusning, både med och utan giltigt körkort. Detta utgör en stor risk i trafiken, enligt MHF görs cirka 12 600 resor med rattonyktra förare på våra vägar och cirka 75 personer mister livet på grund av rattonykterhet. För att komma åt rattonykterheten ordentligt och förhindra återfall föreslås därför för att alkolås kan monteras in i rattfylleridömdas fordon om återfallsrisken bedöms vara stor. På så vis kan återfallsrisken begränsas genom att det i varje fall blir svårare att återfalla i brott. Detta utgör tillsammans med missbruksvård en heltäckande åtgärd för att i det längsta förhindra återfall i brottsmönstret, vilket leder till att antalet resor med rattonyktra förare minskar.
mot · H3021480 · 2015-10-05 00:00:00 — En framtidsfullmakt innebär att man ska kunna välja en annan person som företräder en i beslut som gäller tillvaron rent allmänt samt ekonomien men också om hur man vill ha det under sin sista tid. Det är viktigt att den kommande utredningen beaktar detta behov i sitt arbete. Detta bör ges regeringen tillkänna. och har formulerat riktlinjer för läkares handlande i livets slutskede. De betonar att om en patient är beslutskapabel, välinformerad och införstådd med konsekvenserna av olika behandlingsalternativ ska läkaren respektera patientens önskan om att livsuppehållande behandling inte inleds och att redan inledd behandling avslutas. Detta gäller även i situationer då patienten inte befinner sig i livets slutskede och där behandling medicinskt sett skulle kunna gagna patienten. Läkaren ska alltid erbjuda adekvat palliativ behandling. För icke beslutskapabla patienter ska tidigare uttryckt önskan om att avstå, påbörja eller avbryta livsuppehållande behandling respekteras. Finns ingen sådan önskan bör läkaren om möjligt samråda med närstående. Verkligheten visar att riktlinjerna inte tillämpas i tillräcklig utsträckning i vården, i den kommunala omsorgen och på akutmottagningarna. Det gäller särskilt äldre personer som närmar sig livets slut och för vilka högteknologiska medicinska insatser inte är de lämpligaste. Inte minst läkare och annan personal som arbetar i akutsjukvården behöver bättre kunskap om äldre människors behov i livets slutskede. God omvårdnad och palliativ vård skulle i stället ge en bättre livskvalitet under livets sista dagar. I dessa fall skulle tillgång till vårddirektiv vara till vägledning. lämnade över en skrivelse till regeringen om livsslutsfrågor. Rådet konstaterade att nuvarande lagstiftning ger utrymme för att avstå från att inleda livsuppehållande behandling och att avbryta sådan samt att ge s.k. palliativ sedering, dvs. att man får sova under sin sista tid. Smer framförde att patienter borde ha ett utökat inflytande över utformningen av den palliativa vården och större möjligheter att själv bestämma om och när palliativ sedering ska tillämpas. Skrivelsen föranledde ingen åtgärd från regeringens sida. Även om 2010 gick ut med Etiska riktlinjer för palliativ sedering i livets slutskede och 2013 med Nya rekommendationer om vård i livets slutskede innebar framsteg anser vi att det behövs en ny statlig, helst parlamentarisk, utredning om vård och omsorg i livets slutskede innebärande ett värdigt livsslut där patientens självbestämmande beaktas. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H3021483 · 2015-10-05 00:00:00 — Kostnader för polisbevakning vid fotbollsmatcher ställer sig bakom det som anförs i motionen om att idrottsklubbarna själva ska stå för kostnaden för polisbevakning vid fotbollsmatcher och tillkännager detta för regeringen. Fotbollsmatcher ska vara fest och glädje, så är dock inte alltid fallet. föregås fotbollsmatcher av bråk och stök. Polisen måste övervaka matcher. Detta kostar pengar. Pengar som det offentliga står för. Att övervaka fotbollsmatcher kostar mycket pengar, men inte bara övervakningen kostar, utan också utredningar och rättegångar mot personer som begår brott under matcherna. Många klubbar tjänar dock mycket pengar på matcherna och i synnerhet vid derbyn, där det är som stökigast och polisinsatserna är av störst behov. var det så att idrottsklubbar som var aktiebolag betalade övervakningsnotan medan klubbar som var ideella inte gjorde det. togs den uppdelningen bort och betalar få klubbar för övervakningskostnaderna. Det är orimligt att skattebetalarna ska stå för kostnader för klubbar som har polisbevakning på matcher, matcher som de har i rent vinstsyfte. Dessa kostnader bör klubbarna stå för själva. En sådan ordning skulle dessutom skapa incitament för klubbarna själva att stävja bråk och stök, något som inte bör vara en del av fotbollskulturen. Därför bör det vara idrottsklubbarna själva som står för kostnaderna för bevakningen vid matcher och inte skattebetalarna.
mot · H3021484 · 2015-10-05 00:00:00 — Avskaffande av straffrabatten för personer som fyllt ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över bestämmelser rörande straffmätning och val av påföljd för personer som fyllt och tillkännager detta för regeringen. I är myndighetsåldern . Detta innebär att varje individ som uppfyllt denna ålder innehar fullständiga rättigheter och skyldigheter i samhället (om vi bortser från rätten att köpa alkohol på Systembolaget). Trots detta låter den svenska strafflagstiftningen inte en myndig person ta fulla konsekvenser för sitt agerande. I BrB 29:7 stadgas följande om straffmätningen för personer : Har någon begått brott innan han eller hon fyllt tjugoett år, ska hans eller hennes ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen. Rätten får då döma till lindrigare straff än vad som är föreskrivet för brottet. För brott som någon har begått innan han eller hon fyllt tjugoett år får inte dömas till svårare straff än fängelse . Om fängelse och på livstid är föreskrivet för brottet eller om det följer av 26 kap. 2 §, får dock dömas till fängelse i högst . I BrB 30:5 står dessutom följande: För brott som någon begått efter det att han eller hon fyllt arton men innan han eller hon fyllt tjugoett år får rätten döma till fängelse endast om det med hänsyn till gärningens straffvärde eller annars finns särskilda skäl för det. har i mål NJA 2000 s. 421 meddelat riktlinjer för straffmätningen, som domstolarna tillämpar. Enligt denna ska en 15-åring dömas till 1/5 av straffet som en vuxen person skulle ha fått, en 16-åring 1/4, 1/3, 1/2, 2/3 och en 20-åring 3/4. Denna tillämpning görs även för bötesstraff, där det högsta straffet för 18–20 åringar är 120 dagsböter. Innebörden av detta är alltså att en myndig person som begår brott inte behandlas som myndig i lagstiftningen. Detta hänger samman med att lagregeln utformades när myndighetsåldern var 21. Därför borde man se över möjligheten att myndiga personer får ta fullt ansvar för sina handlingar.
mot · H3021485 · 2015-10-05 00:00:00 — Skärpta straff för narkotikabrott ställer sig bakom det som anförs i motionen om en översyn av narkotikastrafflagen i syfte att skärpa straffen för narkotikabrott och tillkännager detta för regeringen. Efter ett antal vägledande domar i har straffen för narkotikabrott sänkts betydligt, inte minst vad gäller gränsdragningen mellan ett brott av normalgraden och vad som skall anses utgöra ett grovt brott. Reaktionerna från såväl poliser som tullkriminalare har inte låtit vänta på sig. De nya riktlinjerna försvårar inte bara möjligheten att bedriva ett effektivt arbete mot narkotika, då hemliga tvångsmedel blivit svårare att använda i kampen mot langare, utan effekten har även varit att knarket blivit mer vanligt på gatorna. Detta är en utveckling som måste stävjas. skall fortsatt gå i bräschen för en effektiv narkotikabekämpning. Av denna anledning är det nödvändigt att se över narkotikalagstiftningen i syfte att skärpa straffen för narkotikabrott.
mot · H3021487 · 2015-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning av befintliga vittnesskyddsåtgärder och deras effektivitet samt en bred inventering av åtgärder för att förbättra skyddet för vittnen och tillkännager detta för regeringen. Det är väl känt att vittnen ibland inte vill framträda inför domstol av rädsla för att utsättas för repressalier, särskilt om gärningsmannen har anknytning till grov, organiserad brottslighet. Fysiska angrepp mot vittnen är tämligen sällsynta, men redan olika slags öppet eller antydningsvis framförda hotelser kan ofta fylla sitt syfte och förmå vittnen att inte framträda eller att ändra sina utsagor. De människor som trots öppna eller dolda hot framför sina vittnesmål är värda vår respekt och vårt stöd. Vårt rättssystem bygger på att medborgarna vill och vågar vittna inför domstol. Det finns olika slags stöd och skydd som vittnen kan få. Polisen har huvudansvaret för att skydda hotade personer, men samverkar med andra myndigheter, kommunala aktörer och andra organisationer i detta arbete. Den som hotas av personer som är kopplade till den organiserade brottsligheten kan få ingå i polisens särskilda personsäkerhetsprogram. Kommunerna har ett generellt ansvar för att ge stöd och hjälp till alla som vistas i kommunen. Detta gäller även hotade brottsoffer och vittnen. För att förtydliga ansvar för att ge stöd och hjälp till dessa personer har på regeringens uppdrag tagit fram en vägledning om detta. och har regeringens uppdrag att verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid landets samtliga tingsrätter och hovrätter. Det förefaller dock som om än mer effektiva och mer omfattande åtgärder kan behövas för att säkerställa att den absoluta merparten av alla som har något att berätta om ett brott också framträder som vittnen. Vi har fått ta del av ett antal redogörelser för fall, där det framstår som tydligt att vittnen har blivit utsatta för otillbörlig påverkan, trots de olika stöd- och skyddsåtgärder som polisen, och andra aktörer kan erbjuda. Det har till exempel handlat om att vittnen under en rättegång har gett en annan bild av ett händelseförlopp än de gav under polisförhören eller vittnen som har sagt sig inte minnas något om en viss händelse, trots att den ägt rum ganska . En utredning av befintliga vittnesskyddsåtgärder och deras effektivitet samt en bred inventering av åtgärder för att förbättra skyddet av vittnen är därför motiverad. Finn (M)
mot · H3021490 · 2015-10-05 00:00:00 — Höjt straff för olaga hot ställer sig bakom det som anförs i motionen om höjt maximistraff för olaga hot och tillkännager detta för regeringen. hot är ett brott som bland annat kriminella grupperingar på ett verkningsfullt sätt kan använda för att få gehör för sin vilja. Det leder ofta till stort obehag och otrygghet för den som drabbas och kan påverka hela livet för brottsoffret, även om hotelserna aldrig förverkligas. Det finns därför goda skäl att överväga en höjning av maximistraffet för olaga hot (4 kap. 5 § ), från dagens fängelse. Visserligen finns möjlighet att döma för grovt olaga hot, men att olaga hot av normalgraden endast kan ge fängelse och därtill har böter i straffskalan innebär inte ett tillräckligt tydligt avståndstagande från statens sida från detta potentiellt allvarliga brott. En kriminell gruppering som har investerat i våldskapital genom att begå allvarliga våldsbrott behöver ofta inte framföra annat än tämligen subtila hot för att få sin vilja igenom, och då är det inte säkert att hotet bedöms vara grovt. I betänkandet SOU 2014:18 föreslås en höjning av minimistraffet för grovt olaga hot från sex månaders till nio månaders fängelse. Vi ställer oss bakom det förslaget, men vill peka på att det finns skäl att utreda även maximistraffet för olaga hot av normalgraden. Finn (M)
mot · H3021493 · 2015-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i införa lagstiftning som särreglerar hedersbrott, och tillkännager detta för regeringen. Hedersrelaterat brott utgör grova kränkningar av mänskliga rättigheter och brott mot internationell lagstiftning (). Många som är utsatta för hedersbrott vänjer sig vid att utsättas för kontroll, trakasserier och våld av släktingar och som de aldrig anmäler. Förekomsten av dessa brott hamnar ofta utanför brottsstatistiken och mörkertalet är utbrett. Alliansregeringen tog frågan på allvar och skärpte straff för tvångsgifte och barnäktenskap . Men mer behöver göras för att ge ett bättre skydd för personer utsatta för hedersvåld. Enligt Brottsförebyggande Rådet görs 300 anmälningar till polisen i sådana ärenden . Frågan får allt större uppmärksamhet och Alliansregeringens arbete för att öka kunskapen har varit välkommet. presenterade Alliansregeringen en nationell handlingsplan för mäns våld mot kvinnor som inkluderade hedersbrott. Den tydliggjorde vikten av att göra särskilda insatser för de som är offer för hedersvåldet. saknas en särskild lagstiftning om hedersbrott. Detta innebär att brottsoffer – allt som oftast en kvinna, ibland även män eller hbt-personer – inte får en rättvis prövning och därmed heller inte upprättelse. Vi måste få en påföljd som verkar avskräckande för den skyldige och som också för brottsoffret skulle innebära en möjlighet till högre skadeståndsanspråk. Därmed skulle det bli lättare för polisen att arbeta förebyggande då brottet skulle tas på större allvar och lagstiftningen skulle med en särskild brottsrubricering ha en avskräckande effekt. En lagstiftning om hedersbrott skulle även inbegripa möjligheten att straffa fler personer än en. Motivet till hedersbrott särskiljer sig från andra brott på det sättet att många oftast är involverade i brottet.
mot · H3021495 · 2015-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över hur stödet till unga vuxna som fyllt men inte kan förbättras och tillkännager detta för regeringen. kommer många ensamkommande barn till . sökte 7 000 barn och unga ensamkommande asyl i från framförallt och . 2013 kom flertalet av de 4 000 som då sökte asyl från och . Just nu ser vi ett stort antal ensamkommande barn som kommer till och uppges det komma cirka 100 ensamkommande barn . Detta kräver naturligtvis mycket av men även kommuner för att göra mottagandet så bra som möjligt. Många av dessa barn kan vara traumatiserade från resan hit. De kan ha varit utsatta på olika sätt, utnyttjats av människosmugglare och andra som profiterat på deras situation. Exempelvis finns flickor, som är av de asylsökande, som blivit gravida på vägen hit och som behöver ett särskilt stöd i den situation de befinner sig i. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att man kommer att föreslå en proposition som innebär att man istället för att placera de ensamkommande barnen i Hem för vård och boende (HVB) ska erbjuda nya former för stödboenden i familjehem i enlighet med utredningen ”Boende utanför det egna hemmet – placeringsformer för barn och unga” (SOU 2014:3). Det är en välkommen förändring som bör gynna de utsatta barn som kommer. I HVB-boende ska endast barn med mycket särskilda behov placeras, såsom unga med missbruks- eller beteendeproblematik. I annat fall är familjehem att föredra. För att klara detta behöver kommuner aktivt gå ut och rekrytera familjehem i större utsträckning . De ensamkommande barnen är ibland nära 18-årsgränsen eller har till och med fyllt på vägen mot . De som fyllt kommer då, i vårt asylsystem, att räknas som vuxna. Det säger sig självt att dessa unga personer har behov av ett stöd som sträcker sig utöver vad en vuxen kan behöva. Risken finns att om de inte får adekvat stöd i inledningsfasen riskerar vi att dessa barn och unga hamnar i utanförskap som inte gagnar någon. Vi anser att man behöver se över stödet till de unga som fyllt men inte . Många barn och unga uttrycker att det är svårt att komma in bland svenska ungdomar. Då söker de sig till andra i samma situation. Risken är att de inte får en snabb och bra introduktion i det svenska samhället. Riskerna ökar för utanförskap och en negativ utveckling för dessa barn och unga. Vi borde kunna göra mer för dessa barn. placeras de hos släktingar som själva är nyanlända och inte kan introducera barnet i det svenska samhället. Vid sidan av denna placering erbjuds de inget annat stöd. Vi anser att stödet till unga som fyllt men inte måste ses över. Stödpersoner/familjer, särskilda insatser från kommuner bör initieras. Att som lämna dessa unga vuxna vind för våg, utan stöd när de kommer till ett helt nytt land måste uppmärksammas.
mot · H3021496 · 2015-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om undantag från trängselskatt för att hämta och lämna vid Ropsten och tillkännager detta för regeringen. stad har känt till att den så kallade Lidingöregeln skulle avskaffas i och med att öppnades för skattefri passage till och från och riksvägnätet. Förändringen innebär att den så kallade 30 minuters-regeln försvinner: Lidingöborna får inte längre skattefri passage om de passerar en betalstation vid Ropsten och en ytterligare betalstation vid in- eller utfart i trängselskattezonen (den så kallade Lidingöregeln). Dock är det inte enbart avskaffandet av Lidingöregeln som påverkar Lidingöborna . I samband med avskaffandet flyttas även trängselskatteportalerna vid Ropsten, vilket påverkar Lidingöborna negativt. Flytten av trängselskatteportalerna gör att det inte längre blir möjligt för resande till och från att hämta och lämna passagerare samt infartsparkera i Ropsten utan att behöva betala trängselskatt. Syftet med förändringen är vällovligt och syftar till att boende i det framväxande ska kunna förflytta sig inom trängselskattezonen utan att betala trängselskatt. Effekterna för del blir emellertid orimliga. Ropsten är Lidingöbornas i särklass viktigaste bytespunkt för kollektivtrafik. På morgnarna kommer ett stort antal arbetspendlare till fots, på cykel, på buss eller Lidingöbana alternativt med bil till Ropsten för att byta till tunnelbana eller buss för vidare färd mot arbets- och studieplatser i regionen. Infartsparkeringen är viktig för att möjliggöra för fler att åka kollektivt in mot samt för att minska miljöbelastning och trängsel i . Infartsparkeringen i Ropsten är avgiftsbelagd och marken ägs av . Troligen kommer dessutom denna infartsparkering att försvinna när nu planerar för att göra en större exploatering av bostäder i området runt Ropsten. En sådan exploatering skulle medföra att Lidingöborna blir helt utan infartsparkering i anslutning till tunnelbanan. Detsamma gäller möjligheten att hämta eller lämna passagerare i Ropsten. har antagit en trafikstrategi som har som mål att av arbetsresorna sker med gång/cykel eller kollektiva färdmedel . Detta är ett ambitiöst mål som kräver stora åtaganden från sida. För att möjliggöra ett hållbart resande krävs också goda bytespunkter mellan olika transportslag, inte minst i Ropsten. Sammantaget medför förändringarna stora negativa effekter för Lidingöborna, de minskar incitamenten att resa med kollektivtrafiken, ökar trängseln och konkurrensen om p-platserna i då fler väljer bilen samt ökar utsläppen av miljöskadliga föroreningar. Vidare är inte heller effekterna förenliga med regionens gemensamma arbete för att öka det hållbara resandet. Med hänvisningar till ovan angivna skäl anser jag att det är orimligt att Lidingöborna ska behöva betala trängselskatt för att hämta och lämna vid Ropsten. Ingen annan kommun i länet har liknande förutsättningar för sina kommuninvånare att nå sin viktigaste bytesnod. har fått en lagändring, Fi 2014/2227 Särskilda bestämmelser om undantag från trängselskatt i – två modeller för att möjliggöra vissa förändringar i , och det bör ske även i fall.