mot · H3022482 · 2015-10-06 00:00:00 — Ett drygt sjuttiotal stora förändringar av lagen har vidtagits . Den har därmed blivit mer svåröverskådlig och ogripbar. Lagens otydlighet bildar ett lapptäcke av genomförandeplaner som riskerar att ta ut varandra. Detta medför betydande svårigheter vid tillämpning av lagen. beslutade alliansregeringen om en översyn av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) samt vissa frågor som rör socialtjänstlagen (2001:453). Det finns tydliga behov av en bredare översyn av socialtjänstlagen. Det bör vara nästa steg i arbetet att utveckla lagstiftningen. 5.4 Barn och ungas psykiska ohälsa Alltför många barn har upplevt psykiska besvär. Vart tionde barn i åldern 10–har upplevt psykiska besvär. Två av tio har upplevt psykosomatiska besvär. Därtill har andelen barn och unga som får diagnosen neuropsykiatrisk funktionsnedsättning (adhd) eller andra psykiska funktionsnedsättningar ökat kraftigt. Ju tidigare en neuropsykiatrisk diagnos kan ske, desto snabbare kan åtgärder sättas in för att stödja den upptäckta funktionsnedsättningen. Det är viktigt att barn med psykiska funktionsnedsättningar får det stöd de behöver, därtill att vi klarar av att ge fortsatt stöd för barn och unga med fysiska funktionsnedsättningar. Det har skett en tydlig ökning av psykofarmaka till barn och unga. Det avser exempelvis antidepressiva läkemedel, lugnande och ångestdämpande läkemedel, sömnmedel och stimulantia för adhd. har visat att användning av psykofarmaka bland placerade barn och unga är mycket omfattande. Forskning visar därtill att placerade barn i samhällsvård har såväl sämre fysisk som psykisk hälsa i jämförelse med genomsnittet. tog fram en ny temasida om psykisk ohälsa på Kunskapsguiden i syfte att underlätta samverkan och öka förutsättningarna för att tidigt upptäcka tecken på psykisk ohälsa och föreslå tidiga insatser för att kunna bättre förebygga psykisk ohälsa hos barn och unga. Akuta psykiatriska problem tycks också öka. Vård på sjukhus för självskador har tydligt och kraftigt ökat bland unga, enligt . Detta gäller särskilt bland unga kvinnor, barn och unga med utländsk bakgrund och därtill barn och unga i ekonomisk och social utsatthet, vilka alla har en högre tendens att ta till ett självskadebeteende. Ytterligare en utmaning i samband med barn och ungas psykiska hälsa handlar om hedersrelaterade livsbegränsningar. Så kallade hedersrelaterade brott är emellertid ofta svåra att synliggöra och att få fram statistik över. Det förekommer många myter, generaliseringar och grova överdrifter. Det hindrar emellertid inte att hedersrelaterade inskränkningar i en del barns och ungas liv förekommer. Det är helt oacceptabelt. Det kan handla om alltifrån att inte få delta i undervisning i skolan, till att inte få delta i egna fritidsaktiviteter eller i vissa särfall att barn blir bortgifta mot sin vilja. Det finns många sätt att fostra och respekt för föräldrars olika värderingar ska vara omfattande. Däremot gäller svensk lagstiftning alla människor i , oavsett ursprung. Det gäller såväl alla rättigheter som alla skyldigheter som följer med att vara medborgare i . Alla barn har individuella rättigheter som ska respekteras. En del av att kunna förbättra barns och ungas psykiska välbefinnande handlar sannolikt om att föräldrar och vuxna i allmänhet blir ännu bättre på att förbereda barn och unga för verklighetens möjligheter, utmaningar och krav. Det kan finnas skäl att fundera över vilket ansvar elevhälsan i skolorna kan ta och hur samverkan mellan alla inblandade parter kan utvecklas och bli mer proaktiv och förebyggande. 5.5 Kränkningar på internet – mobbning i vardagen Det blir allt vanligare att allt fler barn och unga tillbringar på internet. Minst sex av tio barn i åldrarna befinner sig på internet, enligt undersökningen Svenskarna och internet (2012). Det verkliga antalet är betydligt fler. Det sker såväl anonyma som öppna kränkningar av barn och unga som ett led i pågående mobbning och trakasserier i skolan. Det är fullständigt oacceptabelt. Nätet har blivit ytterligare ett forum och redskap för de som håller på med mobbning. Möjligen driver själva tekniken fram ett nytt beteende och nya konflikter bland barn. Uppgifter i en granskning av näthatet (, ) gör gällande att så många som ungefär 66 000 ungdomar kränks på internet. Endast en av femtusen kränkningar leder till en fällande dom i domstol. De vanligaste platserna för kränkningarna är dels mobiltjänsten Kik, en chatt-app, som är den vanligaste platsen där flickor kränks. Mobiltjänsten har ungefär 240 miljoner användare i världen. Dels i samband med olika online-spel som är den vanligast förekommande platsen där pojkar kränks på internet. I en undersökning (2012) från organisationen uppgav var sjätte barn och ungdom mellan tolv och att de var rädda för att bli kränkta och mobbade på internet. Det är ännu mer utbrett bland unga tjejer där en av fyra uppgav att de är rädda för att bli kränkta. En viktig signal i denna undersökning är att över fyra av tio av barnen efterlyser mer vuxenstöd, hjälp att lära sig ett bra beteende på internet samt tydlig information om vad man ska göra om man blir utsatt för kränkningar. Denna utmaning är en växande utmaning. Såväl bland barn, unga som vuxna. Mobbningen blir allt grövre. Tydliga strategier mot mobbning i skolan och på internet måste fortsätta att utvecklas och finna sin grund i forskning som visar på vilka insatser som fungerar och kan göra skillnad. 5.6 Barnfamiljers ekonomiska utsatthet De flesta barn bor i familjer som har det mycket bra, bra eller ganska bra ekonomiskt sett. Det finns emellertid alltför många barn som lever i hushåll som tvingats ta emot ekonomiskt bistånd. berörde detta ungefär 140 000 barn i . Det motsvarar drygt vart fjortonde barn eller ungefär två barn i varje skolklass. Ett barn av trettiosju lever i hushåll som tar emot långvarigt ekonomiskt bistånd. Det handlar om cirka 53 000 barn. De hushåll som tar emot ekonomiskt bistånd är vanligtvis ensamhushåll. Män utan barn har jämfört med kvinnor utan barn varit den största gruppen av biståndshushåll. Den vanligaste gruppen sett till samtliga hushållstyper i befolkningen som tvingas ta emot bistånd är ensamstående kvinnor med barn. tog drygt var femte ensamstående kvinna med barn emot ekonomiskt bistånd. Det långvariga mottagandet av bistånd var fortsatt högt , men det minskade något jämfört med . Utrikes födda personer utgjorde drygt hälften av samtliga långvariga mottagare av ekonomiskt bistånd . (Källa: Utvecklingen inom den kommunala sektorn, regeringens skrivelse 2014/15:102.) Det är viktigt att se att vid internationell jämförelse har fortfarande relativt mindre fattigdom, såväl bland barn som vuxna. Endast hushåll i har färre materiellt fattiga i befolkningen än . (Källa: EU-SILC, enligt EU:s mått gällande materiell fattigdom.) Därtill är det centralt att förstå, enligt social forskning, att förekomsten av att leva med mycket låg ekonomisk standard sällan behöver betyda långsiktiga problem för de berörda barnen. Det är först i kombination med andra sociala problem som situationen blir riktigt besvärlig och problematisk. Strävan måste givetvis vara att minimera den ekonomiska utsattheten och därmed minska risken för social ärftlighet. Det är när svårigheterna staplas på varandra i form av ekonomiska svårigheter, arbetslöshet, bidragsberoende, eventuellt våld inom familjen och missbruk som riskerna blir större för social ärftlighet. 5.7 Social rörlighet – nya utanförskap För de allra flesta barn är ett mycket bra land att växa upp och leva i. föds omkring 100 000 barn i . Fler än var tionde flicka som föds kommer sannolikt bli gammal. dör fler människor i som hunnit fylla , än som spädbarn. Det är en helt unik utveckling. Denna utveckling ställer växande och högre krav på förmåga till social rörlighet. Krav som såväl samhället i stort som enskilda individer har att möta. En styrka i är bilden av att och strävan efter att varje generation, varje barn och ungdom ska få sin chans att lyckas i livet. Det ska betyda mer vad man själv gör för ansträngningar än vad man fått med sig av sina föräldrar och deras livssituation. Forskning visar att placerade barn i samhällsvård, normalbegåvade, underpresterar i skolan. som vi vet att en skolgång med bra resultat och betyg i form av relevanta kunskaper som behövs på arbetsmarknaden är den starkast skyddande faktorn för möjligheterna till en gynnsam utveckling. (Källa: Placerade barns skolgång och hälsa, och .) Grunden till en ökad förmåga att undvika utanförskap är således utbildning. Därtill ett målmedvetet arbete att stärka arbetslinjen. Det första jobbet är i detta hänseende centralt. Alliansregeringens tydligt förda politik för en konkret arbetslinje, kamp för att bekämpa utanförskap och fokus på att stödja de hushåll som är allra mest ekonomiskt utsatta har gett positiva resultat. Det nya utanförskapet är emellertid påtagligt. Det handlar i första hand om människor som delvis eller helt saknar utbildning och därtill saknar relevanta erfarenheter inom arbetslivet. Det är alltför många unga människor och personer med utländsk bakgrund som befinner sig i denna situation. Här har samhället genom en tydlig arbetslinje en verkligt växande utmaning att möta. är ett av världens mest sammanhållna länder. Andelen ekonomiskt utsatta hushåll har minskat med . Utanförskapet är cirka 200 000 färre personer 2014 jämfört med . Det är bra, men ställer det nya framväxande utanförskapet ännu högre krav på en politik som kan kombinera fler jobb, nya företag och en tydlig strävan att minska beroendet av ekonomiskt bistånd. Alla barn borde få växa upp i trygghet. Ett led i detta är att minska utanförskap och öka den sociala rörligheten genom att fler får verkliga möjligheter att försörja sig själva och sin familj på arbetsmarknaden. Det handlar dock om så mycket mer än ekonomi, det handlar om hälsa, relationer, inflytande och livsmiljö. Ett sätt att analysera denna bredare utveckling för barn vore att, som alliansen vill, införa ett livskvalitetsindex för att kunna följa utvecklingen i . 5.8 Socialt mest utsatta barn – när föräldrar inte räcker till När föräldrar inte räcker till är bland det svåraste barn och unga kan tvingas att uppleva. Vårdnadshavares förmåga att ge barnet vad det behöver för sin utveckling är avgörande när det gäller att bedöma om ett barn löper risk att fara illa i sitt eget hem. Det finns dock ingen tydlig gräns för vad som anses vara oacceptabla brister i vårdnadshavarens förmåga att ge barnet omsorg. Mellan två tydliga ytterligheter – fullgott respektive klart bristfälligt föräldraskap – existerar en gråzon som medför att i en bedömning om ett eventuellt omhändertagande måste ta hänsyn till kompenserande faktorer i barnets och familjens nätverk. För barn som placeras i familjehem kan uppbrottet från sina biologiska föräldrar bli mycket svårt och kämpigt, vilket i sin tur ställer stora krav på de mottagande familjerna i familjehemmen. Detta är en stor utmaning för samhället att möta hur såväl de omhändertagna barnen som familjehemmen kan ges ett fullgott stöd. Barn- och ungdomsvården ska var trygg och präglas av kontinuitet. Byggd på respekt, omtanke och en helhetssyn på individen. Ett placerat barn ska ha rätt till samhörighet med anhöriga och närstående så som exempelvis ett syskon eller en farfar och kontakt med hemmiljön. Nuvarande lagstiftning i LVU saknar dock tydliga regler gällande dessa grundläggande frågor, vilket ur rättssäkerhetssynpunkt är djupt otillfredsställande och en del av bakgrunden till den av alliansregeringen tillsatta utredningen om tvångsvård för barn och unga. I Social rapport ges en översikt gällande de så kallade överriskerna för placering i samhällsvård. Rapporten visar att för ett barn med en mamma som är lågutbildad, ensamstående och som saknar förvärvsarbete och därtill helt eller delvis fått ekonomiskt bistånd är sannolikheten en på sju att placeras i familjehem eller på annan institution under förskoleåren. När föräldrar inte räcker till försämras barns och ungas hela tillvaro. Det handlar om barn och unga som växer upp i familjer som inte fungerar, där hemmiljön är mer eller mindre helt oacceptabel för barn och unga. Det kan exempelvis handla om tydligt våld och övergrepp eller mer eller mindre uppenbara försummelser där barn ofta lämnas ensamma. Lyckligtvis är dessa barn få i relation till alla barn, som de socialt mest utsatta barnen är alldeles för många. 5.9 Långvariga placeringar av utsatta barn är det tyvärr nödvändigt av olika skäl att placera många barn och unga utanför hemmet. Barn och unga i samhällsvård är en stor utmaning; de placeras i ett boende utanför det egna hemmet. Det handlar om familjehem, jourhem, hem för vård eller boende, samt i ett särskilt ungdomshem. Jourhem kan betecknas som en snabb lösning för skydd eller stöd. Familjehem är en mer stadigvarande placering för vård och fostran. Hem för vård eller boende handlar om såväl ett hem att bo i och kunna genomgå behandling i vårdande syfte. Särskilda ungdomshem är en form av familjehem med särskilt noggrann tillsyn. Missförhållanden i hemmet eller eget riskabelt beteende hos barn och unga kan leda till placering utanför hemmet. Missförhållanden kan exempelvis handla om att barnet utsätts för fysiskt eller psykiskt våld, kränkningar, sexuella övergrepp eller att den som vårdar barnet försummar att tillgodose barnets grundläggande behov. och unga – insatser visar att ungefär 12 900 barn och unga påbörjade heldygnsinsatser enligt socialtjänstlagen (SoL) och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Av de påbörjade heldygnsinsatserna har vård enligt SoL stått för den största ökningen –2013 i andel av barn och unga i befolkningen som påbörjat insats. Speciellt bland pojkar har andelen i befolkningen som placerats i hem för vård och boende (HVB) ökat markant från . Därtill har ökningen varit kraftig för unga i åldersspannet 13 till när det gäller heldygnsinsatser överhuvudtaget, främst bland pojkar. Denna ökning handlar till största delen om pojkar med annan vårdnadshavare än förälder eller förordnad vårdnadshavare. anger att en tänkbar förklaring är att denna ökning till stor del utgörs av ensamkommande flyktingbarn. Omkring 32 600 barn och unga i hade heldygnsinsats . hade 22 700 barn och unga heldygnsinsats. Av dessa barn och unga hade drygt 17 000 vård enligt SoL, ungefär 5 400 fick vård enligt LVU samt drygt 200 barn och unga var omhändertagna. Familjehem var den vanligaste placeringsformen bland barn och unga med insats , oavsett kön. Nära sex av tio placerade enligt SoL och sju av tio enligt LVU var placerade på familjehem. Omkring 29 000 barn och unga hade en eller flera av de redovisade öppenvårdsinsatserna . Svenska familjehemsplaceringar är långvariga vid internationell jämförelse. förekommer det och är problematiskt att många barn placeras och omplaceras gång på gång till nya familjehem. Det ger inte den långsiktiga stabilitet och kontinuitet som är eftersträvansvärd. Alla barn behöver trygghet, det gäller i samma utsträckning familjehemsplacerade barn. Det finns brister kring stödboende. har ansvarig myndighet för vård och omsorg () förelagt verksamhet av stödboende med vite efter att en rad försummelser och tillkortakommanden konstaterats. kan mer eller mindre vem som helst starta ett stödboende. Därtill driva verksamhet som inte ger det stöd utsatta människor är i behov av. Det är inte rimligt. Det är centralt när man vidgar former för boende, att man från början stärker kvalitet, tillsyn och uppföljning. Det ska vara ordning och reda i välfärden. Denna utmaning kräver exempelvis generell tillståndsplikt, tydliga kvalitetskrav, prövning av ägarskap och långsiktig ekonomisk hållbarhet gällande driften samt skärpt tillsyn och tydligare sanktioner vid uppenbara brister i kvalitet och genomförande. 5.10 Brister i tillsyn och följdåtgärder finns det fortfarande betydande brister i tillsyn, uppföljning och följdåtgärder när det gäller hur verksamheter fungerar. Det handlar bland annat om hur kontroller sker av familjevård, krav på utbildning och det stöd som ges till familjehem och jourhem. Som ett led i arbetet att förbättra tillsyn och uppföljning infördes Inspektionen för vård och omsorg (). Därtill att underlätta för patienter, brukare och anhöriga att kunna påpeka brister, framföra klagomål och anmäla vårdgivare som brustit i sitt sätt att ge vård och omsorg. är ett led i ett långsiktigt arbete att skärpa tillsyn och tillståndsgivning inom hälso- och sjukvård, socialtjänst samt verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ambitionen är att det ska vara enkelt att kunna framföra sina klagomål gällande upplevd bristande kvalitet. Brukarens behov ska sättas främst. Arbetet med att utveckla tillsyn och uppföljning med konkreta följdåtgärder måste emellertid fortsätta att utvecklas inom . Ett konkret exempel på en viktig form av uppföljning är studie om förekomsten av situationer där familjehemsplaceringen bland yngre barn och långvarigt placerade barn avbryts oplanerat. Resultaten från studien visar att oplanerade avbrott i placeringen var vanligare bland de långvarigt placerade barnen än bland de yngre barnen. Därtill var det oftast familjehemsföräldrarna som tog initiativet till det oplanerade avbrottet. Det var emellertid också relativt vanligt att de långvarigt placerade barnen tog initiativet till avbrottet. De yngre barnen hade i genomsnitt varit familjehemsplacerade , de långvarigt placerade hade i genomsnitt varit i samma familjehem när det oplanerade avbrottet ägde rum. Ofta föregås ändå oplanerade avbrott av tydliga varningssignaler till . Dessa varningssignaler måste professionen bli ännu bättre på att ta till sig i proaktivt syfte. Förslag för att nystarta och förbättra barns uppväxtvillkor 6.1 Höjd kvalitet – tydligare ansvarsfördelning Det finns tydliga kvalitetsbrister inom dagens socialtjänst. Därtill är socialtjänstlagen i behov av en total översyn. Därutöver är det i praktiken ibland alldeles för oklart vem som bär ansvaret för vad när det gäller barn och unga i fråga om myndighetsutövning. Samverkan mellan skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst är långt ifrån alltid väl utvecklad och fungerande. Vi är övertygade om att det finns ett behov av mer forskning och kvalificerade utredningar av arbete, resultat och kvalitet. Det skulle ge professionen bättre möjligheter att utveckla en vetenskapligt baserad praktik, stärka kompetensen inom myndigheten och kunna utveckla ett tydligare brukarperspektiv i relation till arbete. Sträva efter att skapa vardagens socialtjänst i vetenskaplig förankring. Skapa en tydligare och bättre arbetsfördelning mellan politik och profession inom . Ta skyndsamt fram riktlinjer gällande krav på såväl formell kunskap som erfarenhet för att få arbeta med svårt utsatta barn och unga. Skapa förutsättningar för höjd kvalitet genom en tydligare ansvarsfördelning. Ökad samverkan mellan skola, socialtjänst och hälso- och sjukvården i syfte att inget barns ärende och sak försvinner mellan de olika myndigheternas ansvar och skyldigheter. 6.2 Säkra kompetensförsörjning – stärk det sociala yrkets roll Kompetensförsörjning inom har flera utmaningar. Dels det alldeles avgörande att tillgodose det stora behov av personal, såväl nyrekrytering som förmåga att behålla erfaren och kompetent personal. Dels att ta tillvara på och använda de underlag som öppna jämförelser utgör gällande områden för att vidareutveckla kompetens hos personalen. Det är för få socionomer som vidareutbildar sig och som tar en doktorsexamen. Ännu färre får ett bättre jobb och högre lön om de ändå gör det. Detta förhindrar en utveckling mot en mer genuin professionalisering av det avancerade och svåra sociala arbetet. Denna utmaning är av avgörande betydelse för kvalitet inom , inte minst gällande beslut om placering av barn och unga. 6.2.1 En nationell strategi Utveckla en långsiktig strategi för personalförsörjning och kompetenslyft i . Se över och ta fram respektive kvalitetskrav och utbildningskrav för hur kan ställa legitimationskrav på myndighetsutövande medarbetare i socialt arbete. Utveckla på vilket sätt socionomer och kuratorer stärkts i sitt yrkesansvar bl.a. genom att stärka dem som legitimationsyrken. Omgående genomföra legitimation för hälso- och sjukvårdens kuratorer enligt framtagna underlag. 6.3 Genomför en total översyn av socialtjänstlagen Socialtjänstlagen ska utgöra en tydlig ramlag. Ett drygt sjuttiotal omfattande förändringar av lagen har genomförts . säkert i bästa syfte; har detta medfört att socialtjänstlagen blivit mer svåröverskådlig och därtill detaljstyrande. Därutöver upplevs det som om socialtjänstlagen saknar ett tydligt väl fungerande användarperspektiv. Alla föreskrifter och genomförandeplaner staplade på varandra bildar ett lapptäcke som riskerar att dels ta ut varandra, dels skapa otydlighet och osäkerhet vid tillämpning av lagen. Detta har inte varit den ursprungliga avsikten. Genomför en total översyn av socialtjänstlagen i syfte att dels genomföra en övergripande analys och genomgång, dels sträva efter att den återigen ska bli en tydlig och överskådlig ramlag. 6.4 Stärk barn och ungas psykiska välbefinnande Alltför många barn upplever psykiska besvär. Ett av tio barn vi möter har upplevt psykiska besvär. Två av tio har upplevt psykosomatiska besvär. Vård på sjukhus för självskador har ökat kraftigt bland unga. Detta gäller särskilt bland unga kvinnor, barn och unga som lever i ekonomisk och social utsatthet, därtill barn och unga med utländsk bakgrund. Skapa möjligheter att förebygga och minska ohälsan bland barn och unga. Arbeta i ännu högre grad förebyggande med frågor som rör barn och ungas psykiska välbefinnande. Öka tillgängligheten till barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) . Ta fram en strategi för att kunna åtgärda kränkningar mot barn och unga. Ett för kunskap om våld och andra övergrepp mot barn och för spridande av dessa samlade kunskaper och erfarenheter. Genomför en översyn i syfte att stärka skyddet mot umgängessabotage med barnens perspektiv i centrum. 6.5 Stimulera social rörlighet – riv nya utanförskap En styrka i är strävan av att varje generation, varje barn, ungdom och vuxen ska få sin chans att lyckas i livet. Det ska betyda mer vad man själv gör för ansträngningar än vad man fått med sig av sina föräldrar och deras livssituation. Detta ställer stora krav på såväl den enskilde som samhället i stort att möta. Det nya utanförskapet växer , vilket är ett stort hinder för att öka social rörlighet. Att riva det nya utanförskapet handlar i första hand om att ge alla som saknar utbildning, eller delvis saknar utbildning och saknar arbetslivserfarenhet helt eller delvis möjligheter att skaffa sig utbildning och arbete. Stimulera social rörlighet och riv det nya utanförskapet genom en tydlig arbetslinje och stärk möjligheterna till fortsatt utbildning. 6.6 Stärkt tillsyn av – tydliga följdåtgärder är ett led i ett långsiktigt arbete att skärpa tillsyn och tillståndsgivning inom hälso- och sjukvård, socialtjänst samt verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ambitionen är att det ska vara enkelt att kunna framföra sina klagomål gällande upplevd bristande kvalitet. Brukarens behov ska vara i centrum. Vi vill införa likvärdiga krav på kvalitet, generell tillståndsplikt, ägar- och ledningsprövning i bl.a. . Därtill stärka tillsynen och införa tydliga sanktioner i flera steg vid upprepade brister gällande exempelvis kvalitet och tillgänglighet. Att inte fullfölja sitt uppdrag måste få tydliga påföljder. Arbetet att utveckla tillsyn och uppföljning inom måste stärkas kontinuerligt. De fristående alternativa verksamheterna som finns via förstärkt familjehemsvård ska endast få bedrivas om de erhållit tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg (). Stärkt tillsyn av och genomförande av tydliga följdåtgärder vid upprepade försummelser och allvarliga brister.