mot · H2023091 · 2015-05-06 00:00:00 — Arbetsförmedlingen förväntas kontrollera och administrera utbetalningar av olika ersättningar, matcha arbetssökande och arbetsgivare, öka arbetssökandes anställningsbarhet, guida tidigare sjukskrivna och nyanlända till arbetsmarknaden samt upphandla privata aktörer. Arbetsförmedlingen har för många och för otydliga uppdrag. ringer till en arbetssökande vet hon inte om det är för att hjälpa henne att hitta ett jobb eller för att kontrollera att hon inte fuskar med sin ersättning. Myndighetens olika, och ibland motstridiga, roller skapar osäkerhet och ineffektivitet. En försvinnande liten del av småföretagen väljer att vända sig till Arbetsförmedlingen när de ska rekrytera. [17] Följaktligen förmedlas också få jobb via Arbetsförmedlingen. [18] Och allmänhetens förtroende för Arbetsförmedlingen sjunker stadigt. Allmänhetens förtroende för Arbetsförmedlingen, andel av de svarande i procent Källa: (2014) Arbetslösa tvingas in i program och åtgärder som jobbskaparna ratar. Det är dåligt för de jobbsökande, som får svårare att hitta ett arbete. Det är dåligt för företagen, som får svårare att hitta rätt arbetskraft. Det är dåligt för skattebetalarna, som inte får valuta för sina pengar. Och det är dåligt för Arbetsförmedlingens anställda, som ålagts omöjliga arbetsuppgifter vilka ger upphov till stress och en dålig arbetsmiljö. Det var därför mycket olyckligt att regeringen avslutade den omfattande översyn av Arbetsförmedlingen som och Alliansen påbörjade. En majoritet i har röstat för att återuppta översynen och förväntar sig nu att regeringen skyndsamt gör just detta. I skrivande stund har dock regeringen underlåtit att följa vilja. Det innebär att regeringen slösar med värdefull tid och resurser. Den nya utredning som regeringen i stället tillsatt riskerar att bli alltför snäv och undvika de viktiga strukturella utmaningar som Arbetsförmedlingen står inför. I stället för att förvisa arbetssökande till Arbetsförmedlingen, som förmedlar få jobb och dit få jobbskapare vänder sig, vill införa en jobbfixarpeng. [20] Jobbfixarpengen fungerar ungefär som skolpengen. Det är en peng som följer den arbetssökande till den förmedling som hen och Arbetsförmedlingen finner bäst lämpad att hjälpa den arbetssökande att komma i varaktig sysselsättning. Pengen är dock, till skillnad från skolpengen, i huvudsak prestationsbaserad. Utbetalningen av jobbfixarpengen sker i tre steg: vid inskrivning, jobb och varaktighet i jobb. Ersättningssummorna baseras på vilka behov och förutsättningar den arbetssökande har. Det innebär att ju svårare den enskilde bedöms ha att få jobb desto högre ersättning erbjuds förmedlingsaktören. För denna bedömning ansvarar Arbetsförmedlingen genom så kallad profilering som görs genom ett bedömningsverktyg baserat på de variabler som myndigheten använder sig av . Våra beräkningar visar att jobbfixarpengen för de allra mest utsatta skulle kunna uppgå till så mycket som utan att det medför några extra kostnader. Systemet är, till skillnad från regeringens förslag, ingen utbyggnad av åtgärderna utan en omprioritering bort från åtgärder och mot riktiga jobb. Genom en jobbfixarpeng får arbetssökande möjlighet att välja arbetsförmedlare. Arbetsförmedlingen ansvarar för att certifiera de fristående arbetsförmedlarna. För att ge de fristående arbetsförmedlarna möjlighet att verka på lika villkor renodlas Arbetsförmedlingens roll som myndighet. Arbetsförmedlingens myndighetsutövning förtydligas och inriktas mot certifiering, kontroll och resultatorienterad styrning av fristående arbetsförmedlare. De fristående arbetsförmedlarnas förmåga att få arbetssökande i jobb ska utvärderas kontinuerligt och redovisas i en offentlig rating. Detta för att synliggöra och underlätta för arbetssökande och arbetsgivare att välja och välja bort. Lågpresterande och oseriösa aktörer bör kontinuerligt ratas under certifieringsprocessen. Ett system liknande förslag om jobbfixarpeng har med framgång prövats i bland annat . Fokus för de fristående arbetsförmedlarna ska vara att förmedla jobb. Detta uppnås genom prestationsbaserade ersättningar utifrån arbetssökandes profilering och en tydlig myndighetsstyrning av Arbetsförmedlingen, skild från förmedlingsverksamhet. vill förbereda denna reform genom att starta ett regionalt pilotprojekt med jobbfixarpeng i , där Arbetsförmedlingen har svårt att klara sitt uppdrag. För detta öronmärker vi av Arbetsförmedlingens anslag. bör jobbfixarpengen helt ersätta Arbetsförmedlingens egna förmedlingsinsatser. Jobbfixarpengen kommer till sin själva utformning att vara kostnadsneutral och endast använda befintliga resurser effektivare. En fungerande matchning även för dem med mycket svag förankring på arbetsmarknaden uppgick antalet inskrivna arbetslösa med kortare utbildning än grundskola till 49 700 personer. Dessutom fanns det 63 700 personer med en utbildning som enbart motsvarar grundskolenivå. [22] Dessa 113 400 personer utgör en mycket stor utmaning för alla matchningsaktörer. Alliansregeringens tillsatte en utredning för att studera möjligheten att införa så kallade matchningsanställningar som ett komplement till, och potentiell ersättning av, sysselsättningsfasen i jobb- och utvecklingsgarantin. Denna utredning presenterades och innehöll förslag på en försöksverksamhet med matchningsanställningar. Matchningsanställningen är en subventionerad anställning som kombinerar arbete med kompetensutveckling. Anställningen inkluderar också socialt och praktiskt stöd både till individ och till arbetsplats. Bakgrunden till behovet av matchningsanställningar är att även anställningar med mycket hög subventionsgrad inte fungerar tillräckligt väl för att få de grupper som står allra längst från arbetsmarknaden i jobb. Många företag känner sig osäkra på hur en person som varit borta från arbetsmarknaden länge ska passa in på arbetsplatsen. För att råda bot på detta föreslås att den jobbsökande anställs hos en matchningsaktör som tar på sig arbetsgivaransvaret. Den jobbsökande arbetar sedan hos kundföretag, som inledningsvis inte behöver ta på sig den risk som arbetsgivaransvaret innebär men som betalar avtalsenlig lön. Matchningsaktörer kan exempelvis vara fackliga eller ideella organisationer, men även bemanningsföretag. Matchningsaktören ska enbart kunna tjäna pengar genom att ha den arbetssökande uthyrd till kundföretag eller genom att den arbetssökande får ett reguljärt arbete. På så vis undviks risken med att matchningsaktörer parkerar de jobbsökande i passivitet. Mest kraftfull bör ersättningen vara om den arbetssökande hittar varaktig reguljär sysselsättning, vilket bör vara det entydiga målet med att ersätta sysselsättningsfasen med matchningsanställningar. Dessutom är det viktigt att urvalsprocessen är effektiv och seriös. Delar av utredningens förslag kan behöva modifieras för att förbättra drivkrafterna för matchningsaktörerna att hjälpa arbetssökande till varaktig sysselsättning. Exempelvis är det tveksamt om någon ersättning bör betalas ut om den arbetssökande påbörjar en reguljär utbildning, som är ett kortsiktigt åtagande som matchningsaktören troligen har liten del i. En större andel av ersättningen bör också allokeras till den prestationsbaserade ersättningen, för att maximera drivkrafterna att få ut den arbetssökande i varaktig sysselsättning. Matchningsanställningar kommer till sin själva utformning att vara kostnadsneutral och endast använda befintliga resurser effektivare. Färre åtgärder – fler riktiga jobb har gått igenom den flora av arbetsmarknadspolitiska åtgärder som används. Vår slutsats är att det är möjligt och önskvärt att minska åtgärderna till ett fåtal huvudspår och att banta åtgärdernas omfång med minst en tiondel på kort sikt. På något kan åtgärderna bantas än mer, och pengarna i stället satsas på reformer som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och jobbskaparnas möjligheter. Tabellen nedan summerar kostnaden för de arbetsmarknadspolitiska programmen 2013: Kostnad för arbetsmarknadspolitiska program, 2013 Arbetsmarknadspolitiska program med aktivitetsstöd, totalt Arbetspraktik och andra praktikprogram Arbetsförmedling, vägledning osv Förberedande eller orienterande utbildning Fördjupad kartläggning och vägledning Totalt inkl övriga program Källa: Arbetsförmedlingen (2014c) & (2014) Arbetsmarknadspolitiska program kan i huvudsak delas in fyra grupper:[24] Det finns ingen optimal omfattning och fördelning av arbetsmarknadspolitiska program. Politiken ställs i stället inför ett antal avvägningar. För det första finns det en alternativkostnad. Varje krona som satsas på en passiv arbetsmarknadspolitik är en krona som skulle kunna ha satsats på en aktiv jobbpolitik. För det andra finns det ibland en konflikt mellan effektivitet och undanträngning. Det visar sig att åtgärder som är arbetsnära ofta är effektiva, men att de också har större undanträngningseffekter. [25] Nystartsjobb är ett bra exempel. Nystartsjobb är en subventionerad anställning som förefaller fungera relativt väl. är en betydande del av jobben som skapas via nystartsjobb resultatet av undanträngning; det är jobb som skulle ha skapats även utan subventionen. Det är därför viktigt att program som riskerar att leda till undanträngning riktas mot dem som står längst från arbetsmarknaden, så eventuell undanträngning ändå innebär att det är personer som i frånvaro av programmet hade haft svårt att få ett jobb som lyckas ta sig in på arbetsmarknaden. För det tredje måste en avvägning mellan snabba insatser och ett större fokus på långtidsarbetslösa göras. Att alltför snabbt placera arbetslösa i åtgärder riskerar att leda till inlåsningseffekter. Tid som den arbetssökande skulle kunna ha lagt på att söka arbete läggs i stället på att delta i åtgärden, vilket minskar möjligheten att få ett reguljärt arbete. [26] Om insatserna dröjer för länge är risken i stället att den arbetssökande har lidit , att hennes ställning på arbetsmarknaden har försämrats och att hennes chanser att få ett jobb har minskat. återkommer i framtida budgetmotioner med mer detaljerade förslag kring hur mycket av de resurser som läggs på arbetsmarknadspolitiska program som i stället bör läggas på jobbskapande reformer. övergripande inställning är att det viktigaste är att vi har en välfungerande arbetsmarknad, med högt utbud av arbetskraft och stor efterfrågan från växande företag. Det är därför vi föreslår strukturreformer av arbetsrätten och vill sänka kostnaderna för jobbskaparna. På så sätt ökar chansen för arbetssökande att finna ett jobb och för företag att hitta arbetskraft. Utöver detta bör arbetspraktik och arbetsmarknadsutbildning kompletteras med, och i så stor utsträckning som möjligt ersättas av, introduktionsjobb och lärlingsanställningar. Det är därför vi föreslår att dessa introduktionsjobb ska utökas till fler grupper och småföretag. På så sätt får arbetssökande riktiga jobb i riktiga företag kombinerat med praktik och utbildning. För många blir det allt svårare att ta steget in på arbetsmarknaden, bland annat eftersom de anställningsvillkor som gäller på svensk arbetsmarknad inte tar hänsyn till behovet av att lära sig ett nytt yrke och stegvis öka sin arbetsförmåga. Det finns för få chanser att lära på jobbet, för att sedan fullt ut nå den kompetens och lönenivå som gäller för dem som jobbat längre. Fler sådana vägar, där arbete kombineras med utbildning och handledning, måste öppnas. Särskilt som är ett av de länder i EU som har minst andel enkla inträdesjobb. Källa: (2015) Introduktionsjobb – en del av en ny jobbpakt för småföretagen En strikt arbetsrätt, höga ingångslöner och få introduktionsjobb gör det svårare för ungdomar att få sitt första jobb. Ungdomar får ofta höra att de inte fick jobbet de sökte eftersom de saknar tidigare erfarenhet. kan de inte få någon erfarenhet utan ett första jobb. Utöver de lägre arbetsgivaravgifterna på att anställa unga är det därför viktigt att det finns stora möjligheter att kombinera arbete med utbildning och handledning. För att bidra till detta var med och införde yrkesintroduktionsanställningar (YA-jobb). Där får ungdomar kombinera arbete med att lära på jobbet, till ingångslön. De får ett jobb och viktiga erfarenheter. YA-jobben ställer dock krav på att de företag som använder sig av dem har kollektivavtal. Det är problematiskt då det stänger ute många småföretag, som skapar majoriteten av nya jobb. Av företag med färre än 50 anställda saknar kollektivavtal. [28] Det rör sig om tiotusentals små jobbskapare som inte tillåts erbjuda YA-jobb till ungdomar. lanserar därför en ny jobbpakt för småföretagen. Vi vill införa introduktionsjobb, som undviker bristerna inom såväl YA-jobben som regeringens traineejobb. Småföretagen är en självklar del av introduktionsjobben, varför kravet på kollektivavtal ersätts med ett krav på att man ska ha goda, avtalsliknande villkor. Det är bara genom att involvera de små och växande företagen som vi kan komma tillrätta med ungdomsarbetslösheten. Ungdomar är inte de enda som har behov av att lära på jobbet. Även personer som stått länge utanför arbetsmarknaden och vill göra ett karriärbyte måste ha möjlighet att få ett introduktionsjobb. Också nyanlända till som saknar språkkunskaper bör ha möjlighet till introduktionsjobb , som ett sätt att lära sig svenska och svenska arbetsplatser. Till skillnad från regeringens traineejobb ges alla företag som tar emot en introduktionsjobbare ett handledarstöd och dessutom är subventionen lika för alla branscher. Krångliga processer med arbetsmarknadsprövningar undviks också. Introduktionsjobben blir därmed rakare, enklare och effektivare än såväl YA-jobben som traineejobben. återkommer i framtida budgetmotioner med mer detaljerade förslag om introduktionsjobben. Vår övergripande inställning är att de i första hand kan finansieras inom ramen för anslagen till YA-jobben, men att de i andra hand också bör ersätta en del av den arbetspraktik och arbetsmarknadsutbildning som bedrivs i Arbetsförmedlingens regi. Stärk lärlingsutbildningarna genom lärlingsråd och Alliansen återinförde i regering lärlingsutbildningarna. Välfungerande lärlingsprogram med bred anslutning har varit nyckeln till låg ungdomsarbetslöshet i en rad länder, som , och . Lärlingsutbildningarna i har dock inte utvecklats snabbt nog. Varken lärlingsutbildningarna eller andra yrkesutbildningar har varit tillräckligt väl anpassade till de kompetenser arbetsgivare efterfrågar. De har ofta utförts med förlegade metoder och utrustning samt liten direktkontakt med företagen. Statusen, och i vissa fall kvaliteten, på utbildningarna har inte varit så hög som i exempelvis , där lärlingsutbildningar ofta är ett lika attraktivt alternativ som rent teoretiska utbildningar. Dessa brister har lett till att matchningen inte fungerat tillräckligt bra och att intresset för utbildningen inte varit så stort som det kunnat vara. I de länder som har framgångsrika lärlingsprogram är näringslivet direkt och löpande involverat i att definiera upplägg och innehåll i lärlingsutbildningarna. Detta sker i regel genom handelskammare, där företagen finns representerade branschvis regionalt och lokalt. I finns handelskammare, men de är färre, ofta mindre och fyller inte samma funktion. De har därför heller inte samma resurser. vill införa lärlingsråd, bestående av representanter från handelskammare, näringsliv, fackförbund, kommuner och, eventuellt, , som ska ges möjlighet att i större samverkan med näringslivet utforma utbildningarna så att de blir relevanta, håller hög kvalitet och har uppdaterade metoder och utrustning. Lärlingsråden ska också ge kontinuitet, vilket är viktigt för att de diplom lärlingarna får ska ha hög status och upplevas som relevanta över tiden. Dessutom kan lärlingsråden följa arbetsmarknaden nära och löpande anpassa sig till dess behov. Lärlingsutbildningarna bör fungera som anställningar där den praktiska inlärningen är kopplad direkt till arbetsplatsen. De ska också vara öppna för personer som inte längre går på gymnasiet utan senare vill gå in i lärlingskap och få en kvalificerad yrkesutbildning, såsom sker på yrkesvux samt, på en högre nivå, på . Det ska vara ”öppet utåt”, det vill säga lätt att med kompletterande utbildningar växla mellan teoretiska linjer på gymnasiet, och även för dem med akademisk utbildning, och lärlingsutbildningar. I sin vårändringsbudget och vårproposition planerar regeringen att dra ned på den dubbla lärlingsersättningen som syftar till att stärka lärlingsutbildningens attraktivitet, med 91 miljoner 2015 och långsiktigt med . Vi vill tvärtom stärka lärlingsutbildningarna och anslå resurser, för att skapa lärlingsråd i hela . Uppbyggnaden av dessa lärlingsråd väntas 2016 kosta för att därefter stiga till . Vi kommer att återkomma med skarpa förslag kring detta i vår budgetmotion . För att förbättra möjligheterna att byta jobb och vidareutvecklas, som fler får chansen att komma in på arbetsmarknaden, är det viktigt att öka såväl flexibiliteten som tryggheten på arbetsmarknaden. har en strikt arbetsrätt för fasta jobb och en relativt flexibel arbetsrätt för tidsbegränsade och tillfälliga jobb. Det bidrar till tudelningen på arbetsmarknaden. Just de som ofta har svagast ställning på arbetsmarknaden, ungdomar och nyanlända, har på grund av en orättvis arbetsrätt svårt att få ett fast jobb. Arbetsrättens styrka, fasta anställningar Källa: (2013a) Arbetsrättens styrka, tidsbegränsade och tillfälliga anställningar Källa: (2013a) vill ersätta dagens arbetsrätt, som missgynnar bland annat ungdomar och nyanlända, med ett mer rättvist system. Kompetens, inte anställningstid, kan utgöra grunden i turordningsreglerna. I gengäld bör tryggheten på arbetsmarknaden stärkas. Dels genom en starkare omställningsförsäkring med högre a-kassa som i motsvarande mån trappas av snabbt. Dels genom ett bättre stöd för omställningen till ett nytt jobb genom en välfungerande jobbfixarpeng i samverkan med existerade trygghetsorganisationer som TRR och TSL. Tack vare alliansregeringens nedsättning av arbetsgivaravgifterna och andra reformer har ungdomsarbetslösheten sedan finanskrisens botten 2009 minskat med , men är kvar på höga nivåer. Det klassiska arbetslöshetsmåttet fångar dock inte hela problematiken. Ett alternativt mått på ungdomars utanförskap är NEET (Not in Employment, Education or Training). NEET mäter de ungdomar som av olika anledningar saknar kontakt med stora delar av samhället. Vissa av dem har sabbatsår och är ute och reser. Men många lider av psykisk ohälsa, arbetslöshet eller ägnar sig åt destruktiva beteenden och i vissa fall kriminalitet. Källa: SCB (2015b) och Temagruppen Unga i arbetslivet[30] Problemet är inte bara att unga är inaktiva, utan att många förblir det permanent. Av de nästan 80 000 unga NEET:arna var 27 000 fortfarande NEET:ar . [31] 10 000 personer hade varken arbetat eller studerat ett enda år. Det finns också stora regionala skillnader i andelen NEET:ar. [32] I är andelen NEET:ar , medan den i är . Även om förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet finns säkerligen mycket för kommuner och regioner att lära av varandra. kommer därför att återkomma med förslag som ytterligare förstärker förmågan att föra ungdomar utanför systemen tillbaka till utbildning, praktik och vidareutbildning eller till det första jobbet. Sådana förslag kan exempelvis komma att innehålla uppsökande verksamhet, med stark studievägledning och nära kontakter med lokala företag, för att kunna erbjuda arbetspraktik. Det räcker dock inte, som regeringen föreslagit, med program i kommunens regi för att locka ungdomar tillbaka till gymnasiestudier. 6.3 Flyktingar i jobb och bostad Krig och konflikter har medfört att över 50 miljoner människor är på flykt. De allra flesta flyktingar stannar kvar i närområdet, men en del söker en tryggare tillvaro i andra delar av världen. I sin senaste prognos, , gör antagandet att 80 000 nya asylsökande väntas till 2015, varav 26 500 från . [33] Åtminstone hälften av dessa personer kan förväntas få uppehållstillstånd. De ekonomiska effekterna av denna utveckling bestäms i hög utsträckning av hur många nyanlända som får ett jobb och hur snabbt de kan komma till sin rätt i sitt nya hemland. [34] Hur vi klarar flyktingars boende och jobb är alltså avgörande både för deras egen situation och för deras bidrag till välståndet i . Historiskt har skördat stora vinster av migration. Svenska utvandrare har startat företag som Greyhound, Nordstrom och Wahlgreens, medan människor som invandrat till har startat Marabou, och . [35] Företag startade av dagens generation utlandsfödda anställer över 200 000 personer och bidrar med tiotals miljarder till BNP. står dock inför ett misslyckande vad gäller jobbintegrationen. Det tar orimliga innan en majoritet av flyktingar får arbete. Och det tar än innan förvärvsfrekvensen närmar sig motsvarande andel för inrikes födda. Flyktingmottagandet fungerar inte. På många platser runt om i råder en påfallande brist på ordning, logistik och samordning. Det är en situation som växt fram och som flera regeringar bär ansvar för. De nyanlända får inte det bemötande och de snabba processer de förtjänar. De placeras i tillfälliga boenden som bitvis är både onödigt kostsamma och av undermålig kvalitet. Deras kompetens fångas inte upp och deras jobbmöjligheter blir därför förkrympta. , Arbetsförmedlingen och ytterligare några myndigheter har att hantera en svår situation, men har i många fall också skapat onödigt byråkratiska procedurer och påbud som överlappar varandras och kommunernas uppdrag. Konsekvenserna av den otillräckliga integrationen landar hos kommunerna. Sammantaget har utvecklingen lett till att regeringen aviserat stora kostnadsökningar för flyktingmottagande och integration. I dessa prognoser räknar inte regeringen med de uteblivna skatteintäkter som statsfinanserna förlorar på att en orimligt låg andel flyktingar yrkesarbetar. måste klara utmaningen. Den omedelbara logistiska situationen måste lösas, boenden finnas eller byggas och framförallt måste de nyanlända komma i jobb snabbare än de gör . Byråkratiska regler måste ge vika för förnuftiga, enkla lösningar. Vi måste utgå från vad kommunerna behöver för att klara situationen, inte vad myndigheterna begär. Rätt svar behöver inte alltid komma från en myndighet utan kan komma från lokala initiativ, föreningar och individer. Dessa kan med små resurser ofta nå bättre resultat än de stora byråkratierna. Att bekämpa diskriminering innebär en win-win-situation. Men diskriminering utgör bara en del av anledningen till att utrikes födda har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Omfattningen av kollektivavtal och en sammanpressad lönestruktur är andra faktorer som verkar försvåra integrationen av utrikes födda. har presenterat 20 konkreta förslag för hur en förnyad integrationspolitik bör se ut. [39] Dessa utgör ett reformpaket som skulle kunna skapa fler jobb, förbättra integrationen och ge fler utrikes födda en chans att på allvar integreras i det svenska samhället. föreslagna reformer skulle också bromsa de senaste årens kostnadsökningar som jobbinträdet för flyktingar påskyndas. Snabbare vägar till jobb Det allra viktigaste skiftet i migrationspolitiken måste ske när det gäller flyktingars möjligheter att få jobb. En relativt stor andel av dem som anländer till har akademisk utbildning, i vissa fall inom bristyrken, och där spelar snabb inventering, validering och komplettering av denna utbildning en central roll. Andra flyktingar har låg utbildning med stora behov av att lära på jobbet och möjlighet att börja inom enklare yrken. Snabbare väg till jobb för dem som står nära arbetsmarknaden En betydande andel av de flyktingar som kommer från exempelvis har långa högskoleutbildningar eller erfarenhet av att driva företag. tar det dock innan dessa kompetenser kan tas tillvara. Det försenar inträdet på arbetsmarknaden och försvårar integrationen.