mot · H3023218 · 2015-10-06 00:00:00 — Det kan även bli svårt att få köpa den allra bästa materielen. Orsaken till detta är att försvarsmaterielproduktionen oftast sker i samarbete med andra nationer. Man får om man har något att ge. Detta präglar förhållande inte minst till och deras materielmarknad. Svenska staten bör ha som långsiktig strategi att öka sin ägarandel av försvarsindustrierna i . är av hävd en nation med kvalificerade vapensmedjor. då självt var en stor beställare av försvarsmateriel så var vi i hög grad självförsörjande. är exporten viktig för att uppnå tillräckliga serier av nya produkter. Vid utveckling av nya materielsystem är samarbeten helt nödvändiga, men alla samarbeten är inte lyckosamma. Målmedvetenhet och fokus på innovation som finns i industrin måste vara ledstjärna för utvecklingen. behöver köpa sina egna materielsystem för att bli bästa referenskund. En försvarsindustristrategi bör upprättas där vi tydligt definierar våra säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel, och en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel bör använda undantagsregeln i artikel 346 i EUF-fördraget på liknande sätt som andra medlemsländer som har viktig försvarsindustri. Förutom Gripen, bör ubåtarna, sensorteknik, robotteknik, , mikrosatelliter m.fl. klassas och skyddas som strategiska produkter. Vidare bör i vissa fall återta kravet på offset (motköp) i syfte att gynna svenska SME-företag. Svenska myndigheter bör tilldela underleverantörer en god andel av kontrakten i syfte att ekonomiskt gynna viktiga innovationsföretag enligt rätten att göra så i artikel 21 punkt 4 i försvarsupphandlingsdirektivet. 6.9 Statligt finansierad FoU Statligt finansierad FoU är väldigt viktig för försvarsindustrin och bör koncentreras mot områden där vår industri är framgångsrik. De produkter vår försvarsindustri ska konkurrera mot på världsmarknaden är så gott som uteslutande initierade med statliga FoU-anslag. När vi köper svensk försvarsmateriel som är producerad med högteknologi sker en stark ekonomisk återkoppling i samhällsekonomin. Det sker genom de direkta jobb det ger, genom spin-off-effekter men också genom ökade exportmöjligheter. tror på svensk ingenjörskonst. När stora och tekniktunga affärer görs upp med för oss allmänt viktiga industriländer bör en stat-till-stat-överenskommelse eftersträvas från svensk sida. Dels ger det oss bättre chanser till export, dels kan vi motverka att svensk försvarsindustri inte lämnar i samband med en större affär. I är försvarsmaterielområdet styrt av bundna forskningspengar. Inom EU gäller försvarsmaterielupphandlingsdirektivet, vilket föreskriver konkurrensutsättning. Så ser dock inte marknaden ut i praktiken. Dessutom visar EU-papper nu att anser att ett politiskt ska peka ut vilka försvarsindustrier som ska överleva och vilka som ska få riktade forskningspengar. Vi bör värdera våra egna marknader innan vi ger upp och låter bestämma över våra forskningspengar. Om lämnade EU skulle vi få en bättre situation, att jämföra med den som och har. 6.10 Nyanskaffning och vidmakthållande Principerna för materielförsörjning ska vara: ► Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning. ► Utveckling bör genomföras när det gäller nationella säkerhetsintressen och när innehar särskilda produktionskompetenser. är det endast § 346 i som möjliggör nationell utveckling på politiska beslut. ► Nyanskaffning bör ske på marknaden av befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel som tredje alternativ. Långräckviddigt luftvärn är exempel på dyra system som vi troligen bör köpa utifrån, exempelvis 30 och 15. Vid försvar av egna landet är det viktigt att eventuell gemensam materiel (via så kallad pooling & sharing / smart defense) finns i närheten. I vårt fall bör vi endast ha gemensam materiel med de nordiska grannarna. Hur sådan gemensamt materiel ska disponeras vid höjd beredskap och i krig ska bestämmas i förväg. Vi är stolta över att är världens största försvarsmaterielexportör per capita trots att vi har en strikt lagstiftning och en god exportkontroll i fråga om export av försvarsmateriel. Vår starka försvarsmaterielindustri är en stor fördel för vår egen försvarsmaterielförsörjning. När vi själva investerar i svenskproducerade materielprojekt kan nettokostnaden bli låg eller till och med vinst uppnås i samhällsekonomin på grund av spillövereffekter och export. Försvarsindustrin berör cirka 30 000 jobb och en stor andel är civilingenjörer. Indirekt sysselsätter försvarsindustrin cirka 100 000 personer. Gripen, robotar, luftvärn, ubåtar, undervattensystem och korvetter samt rymdteknik med kommande militär tillämpning visar att de svenska vapensmedjorna inte bara har stolta anor utan även en framtid om regering och riksdag sköter frågor om upphandling och FoU klokt. Myndigheten FXM bör inte bara bevaras utan få en stärkt roll och som stat ska stötta försvarsindustrin ännu mer vid upphandling. Tecknande av kan vara en väg till viktiga samarbeten och affärer. Särskilt för mindre företag kan myndigheten () betyda mycket. SEK bör ges möjligheter att agera ännu mer offensivt. Eftersom var alliansfritt under utvecklade vi mycket av vårt försvarsmateriel själva och var i hög grad självförsörjande. När det svenska försvaret sedan drastiskt nedrustades så blev det nödvändigt för den svenska försvarsindustrin att satsa på export för att överleva. är det hos försvarsindustrin endast exporten som frigör pengar för forskning för att utveckla nya försvarsmateriel. Svenska exempelvis satsar på forskning, vilket är mer än vad KTH och gör ihop. De svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport är stränga jämfört med andra länder som har stor produktion av försvarsmateriel. De flesta länder har komplicerade exportkontrollregler och institut, men ändå exporterar de krigsmateriel för strid till mottagare i MENA-länderna och andra liknande tveksamma mottagarländer. Ett exempel är dit och har exporterat stridsflyg i stort antal. Sådan export skulle aldrig tillåta med våra nuvarande regler. Det är bra. Det är viktigt nu att våra regler för krigsmaterielexport inte blir för avvikande jämfört med viktiga partnerländer. Vår industri måste få vara med i kommande försvarsmaterielsamarbeten, det är avgörande. Svenskägda försvarsindustriers samarbeten med utländska företag är viktiga. Kostnadsdelningar är centralt för att lyckas ta sig an nya projekt. De europeiska länderna köper tyvärr sällan försvarsmateriel av , men andra länder kan kompensera för detta. köp av Gripen öppnar för ett brett teknikutbyte med den brasilianska industrin. behöver raketartilleri och har ett sådant system (Astros). Den indiska industrin är också en intressant partner liksom (som inte är ett EU-land). Ledningscentraler och andra för angriparen högvärdiga mål bör finnas i bergrum eller på annat sätt skyddas. Spridning är en kompletterande skyddsmetod. Strategiska viktiga strukturer ska omgärdas med sekretess. Beredskapen ska ha en hög lägsta nivå och kris och krig övas ofta. 8.1 Värnplikt – GSS-P Pliktsystemet bör återaktiveras och samtliga unga män och kvinnor bör mönstras i en flerdagsmönstring på plats. I samband med mönstringen bör en tredygnskurs genomföras i syfte att lära ut grundläggande överlevnad och kontakt med uniform och enkla vapen. Omkring 8 400 tas ut till värnpliktstjänstgöring , med början , varav omkring 7 200 går även befattningsutbildningen för placering i krigsförbanden. För kvinnor är utbildningen frivillig. Fler markförband medför också ett ökat behov av reservofficerare. Reservofficerare är kostnadseffektiva och stärker folkförankringen. Med aktiverandet av värnplikten återgår armén till ett system med fredsorganisation och krigsorganisation. bör öppna ett rekryteringskontor i . Villkoren för de stamanställda är i huvudsak en sak för arbetsmarknadens parter, men det som rör plikt måste lagregleras. var emot införandet av det nya personalförsörjningssystemet, men så länge det är aktuellt ska det optimeras. Det bör därför utredas såväl lämplighetsmässigt som ekonomiskt om kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän ► kan få rätt att bo kvar på logementen för en låg hyra även efter provanställningstiden ► kan slippa förmånsbeskattning för enklare mat ute i fält ► som bor på logement kan få tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag ► kan få subventionerade hemresor . GSS-K ska erhålla en premie när en tredjedel av, när två tredjedelar av samt när hela kontraktet löpt. GSS-T fasas successivt ut mot värnpliktig krigsplacering (GSS-P). Tvåbefälssystemet behöver utvecklas. 8.6 Administration: Prio Rapportering och statistik möjliggör styrning och bra ledningsbeslut, men rapporteringen får inte vara mycket tidskrävande. Priosystemet har kritiserats för att vara tungrott och långsamt. En oberoende översyn av systemet skulle kunna peka på vad som måste förbättras. Om det är riktigt att lämna Prio för ett egenskapat system så bör det göras . bör avvecklas och ansvaret för försvarets lokaler föras över på garnisonerna. När försvaret behöver återta sin ursprungliga infrastruktur eller i vissa fall ny sådan måste lagrummet vara tydligt. Försvarets intressen går före de enskildas intressen. Centraliseringen av materielförråden har gått så långt att verksamheten blir lidande när beställningar från centralförrådet måste väntas in, och därför bör mer materiel finnas ute på regementena. Sabotage och krigshandlingar kan också få mer avgörande negativ verkan. En utredning för att ta fram en optimal förrådsorganisation för Försvarsmakten skall tillsättas. Systemet får inte vara fredsanpassat, utan kunna verka för nationellt försvar i första hand. Resurser från Försvarsmakten som Must och strategisk planering ska inte överföras till Försvarsdepartementet. Det är viktigt att Försvarsmaktens planering och underrättelser är självständiga. Försvarsmakten ska utse befäl upp till och med överste/kommendör. Armén bör bestå av såväl rörliga fältförband som lokalt organiserade territorialförsvarsförband. En fältarmé med samövade mekaniserade brigader och ett väl spritt territorialförsvar är oundgängligt om ska kunna försvaras. Med befintliga anläggningar, materiel, yrkesofficerare, kontrakterade och värnpliktiga kan två mekaniserade brigader sättas upp. Ytterligare brigader bör sättas upp successivt när försvarsförmågan återtas med målet att ha sju mekaniserade brigader och en stadsskyttebrigad. Bemanning av dessa ska ske med en blandning av anställd, kontrakterad och värnpliktig personal. Utredning ska visa om Trängslet kan återöppnas som huvudskjutfält för armén. Swedec ska kvarstå som egen enhet och ska inte integreras med 2. Brigadformatet är överlägset för markstrid mot en kvalificerad motståndare. Ett försvar med en brigadorganisation och personalförsörjt med värnplikt har större möjlighet att kunna verka under sådana förhållanden. Det är nödvändigt att arméns brigader är samövade för att kunna verka effektivt. Bristen på effektivt luftvärn är en av de största bristerna i den befintliga krigsorganisationen. Enligt vår mening är luftvärnet så viktigt för försvarsförmåga att två luftvärnsbataljoner ska utrustas med modernt långräckviddigt luftvärn redan under den kommande försvarsinriktningsperioden. 9.1 Arméns strategiska mål och taktiska uppgifter Direktiv för Försvarsmakten bör beslutas av i dialog med Försvarsmakten. Mål och uppgifter för försvarsgrenarna bör beslutas av Försvarsmakten i dialog med Försvarsdepartementet. Hur mål och uppgifter för försvarsgrenarna kan se ut ses i bilaga 2. brigadskiss för fältarmén: 1, Mek Bat: – Professionell (anställda samt GSS-K). 2, Mek Bat: – anställda, som tjänstgör på värnpliktsbasis samt GSS-T. 3, Mek Bat: – Värnpliktsförband. 4, Mek Bat: – Värnpliktsförband, delvis draget ur Territorialarmén. Brigaderna ska ha hemdepåer men även i perioder vara förlagda till befintliga skjutfält med god infrastruktur, vilka används som truppövningsläger. På så sätt kan behovet av att bygga nya anläggningar minskas. Första bataljonen, delar av brigadstabskompaniet och luftvärnskompanierna vid varje brigad ska ha en kader av anställda eller kontinuerligt kontrakterade gruppbefäl och soldater, som kan lösa stridsuppgifter initialt till dess mobilisering har genomförts. På så vis är varje brigad i sitt militärområde direkt gripbar även om inte i sin helhet. Förslag på baseringsplatser för de mekaniserade brigaderna är: /(Stadsskyttebrigad) /Marma/ÄlvdalenNedre Om säkerhetsläget i vårt närområde försämras än mer kan det vara aktuellt att ytterligare öka antalet brigader. Kvarvarande övningsområden och övrig infrastruktur bör därför inte avvecklas då det försvårar en eventuell senare uppsättning av ytterligare förband, såsom: /Tånga hed/RemmeneVäst Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en brigad , vilket gör att varje enskild brigad övas i brigadstrid . 9.3 Territorialarmén (hemvärnet) Territorialförsvarsförband skapas ur de nationella skyddsstyrkorna och hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och har kort mobiliseringstid. Ledningen för varje territorialbataljon ska husera i historiskt godtagbar miljö av typen landskapsregementen. I FO där det inte redan finns regementen i bruk återtas byggnader, då främst kanslibyggnad och en kompanibyggnad. Den civila krisledningen samlokaliseras. Nya hotbilder kräver att län och kommuner kan mobilisera i aktiv krishantering på höga våldsnivåer. Bataljonsledningarna inom territorialarmén bör ha del i länsstyrelsernas krisledning. Specialförband bibehålles och utvecklas i samma takt som nya asymmetriska hot utvecklas. Fallskärmsjägarskolan ska åter öppnas i . Krigsplacering görs av en bataljon fallskärmsjägare. Norrlandsjägarna i fortsätter utbilda soldater. Krigsplacering görs av en bataljon norrlandsjägare. Lapplandsjägarna i återupptar sin utbildning. Krigsplacering görs av en bataljon lapplandsjägare. När är återupprättat ska gränsjägarförband åter utbildas där. Förbanden ska kunna användas som stöd till det civila samhället vid större flyktingströmmar, men även i hela spektrat av militära konflikter. Dessa förband ska snabbt kunna mobiliseras, ha mycket kvalificerad teknisk materiel och god lokalkännedom. Kustjägarna fortsätter utbildas för att krigsplaceras i amfibiebrigaderna. Polisens IED-förmåga bör avvecklas och ansvaret läggas på Försvarsmakten som har bästa kunskaperna. Det är i detta fall bättre med en ansvarig myndighet. Militärpolisen skall utbildas och utrustas för att vid behov kunna förstärka den civila ordningspolisen. Vid insats utanför Försvarsmakten skall militärpolisen vara underställd civilt polisbefäl. 9.9 Arméns materielsystem fyra år Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2024 har ett underskott om 50 Gkr. SD täcker detta underskott genom att lägga till 5 Gkr/år till försvarets materiel till 2029. Det innebär att med SD:s budget så kommer all redan inplanerad materiel att kunna införskaffas. Budgeterar SD för att täcka underskottet i materiel till IO 14 (IO14-hålet). Kostnad: 50 Gkr. Betalas : 5 Gkr 2020–2029. Gäller hela försvaret ej bara armén. SD budgeterar för betydligt mer drivmedel, ammunition och robotar till alla försvarsgrenar. 9.10 Arméns materielsystem tio år Försvarsmaktens investeringsplan är tioårig. Mer materiel än det redan planerade till IO 14 måste tillföras för ett stärkt försvar. Brobandvagnar och bärgningsfordon är nödvändiga investeringar. Varje bör ha en pluton ammunitionsröjare. Territorialarméns (hemvärnets) fordonspark bör fortsatt moderniseras. Territorialarmén bör förses med tyngre infanterivapen samt bör få möjligheter att lägga bro i samverkan med civila myndigheter. Budgeterar SD för beväpning av lokalförsvarsbataljonerna. Kostnad per 5 bataljoner lätt infanteri Budgeterar SD för materiel till ytterligare mekaniserade brigader Kostnad 7,829 Gkr för materiel till en halv mekaniserad brigad 2023–2034. 9.11 Arméns materielsystem tjugofem år En senare prioriterad investering är anskaffandet av raketartilleri. Även attackhelikoptrar för och bör planeras. 30 st AH-64D Longbow Apache kostar med stödsystem, vapen, reservdelar, utbildning och support 15–20 Gkr. Budgeterar SD för en seriebeställning av 48 st attackhelikoptrar. Kostnad: 29 Gkr i inköp. Köps i delserier: 2025–2034. 6 st batterier Astros (raketartilleri) med vardera 6 st eldenheter och 6 st laddfordon kostade : 4 Gkr. Budgeterar SD för en seriebeställning av 6 st batterier Astros. Kostnad: 4 Gkr i inköp. Köps i delserier: 2025–2034. Marinen bör bestå av såväl flottan, amfibiebrigaderna, som territorialförsvarsförband. En modern flotta med beväpning och eget skydd och övade amfibieförband är en förutsättning om ska kunna försvaras. Dimensionering av de förband som skall lösa dessa uppgifter måste ske med beaktande av att är den nation som har längst kust i , . Vidare måste hänsyn tas till att antalet tillgängliga fartyg alltid är lägre än det nominella antalet på grund av underhållsåtgärder m.m. Det är fortsatt lämpligt med två ytstridsflottiljer, men flera av fartygstyperna befinner sig antalsmässigt nära under kritisk massa för att rationellt kunna vidmakthålla systemen personellt och materiellt. Ser man till de uppgifter som skall kunna lösas längs vår långa kust framstår det som uppenbart att antalet kvalificerade ytstridsfartyg bör utökas till tolv och på till sexton. De levererade Visbykorvetterna är 5 st. 5 st nya Visbykorvetter bör inköpas i en serie för att sedan kompletteras av 6 st fregatter. När antalet ytstridsfartyg är större än tio bör antalet ytstridsflottiljer öka till tre, varvid en stationeras i . Ytterligare en minröjningsdivision bör tillföras och denna bör huvudsakligen vara baserad på som en följd av dennas stora betydelse för importsjöfarten. Det är fortsatt lämpligt med en ubåtsflottilj, men antalet ubåtar bör utökas till åtta genom inköp av 5 st A26 för att kunna lösa aktuella uppgifter och rationellt vidmakthålla systemet personellt och materiellt. För en liten nation som kan de konventionella ubåtarna utgöra ett strategiskt vapensystem eftersom ingen potentiell angripare kan bortse från att försvararen förfogar över tysta ubåtar. 10.1 Marinens strategiska mål och taktiska uppgifter Direktiv för Försvarsmakten bör besluts av i dialog med Försvarsmakten. Mål och uppgifter för försvarsgrenarna bör beslutas av Försvarsmakten i dialog med Försvarsdepartementet. Hur mål och uppgifter för försvarsgrenarna kan se ut ses i bilaga 2. Ytstridsfartygen och större fartyg kommer att vara högvärdiga mål i ett storskaligt krig. Det gör att dessa fartyg bör ha såväl automatkanon som robotluftvärn. Det är egenskydd men robotluftvärnet är också en del av luftförsvaret. Det är viktigt därför med gemensam lägesbild med flygvapnet. 15 är ett robotluftvärnssystem som bör prövas för dessa fartygsplaceringar. Förslag på baseringsplatser för de reducerade amfibiebrigaderna är , , , och . Tre veckors krigsförbandsövning (KFÖ) genomförs med en amfibiebrigad . territorialförsvarsförband skapas ur de det hemvärnet och kan utgöras av lokalt rekryterade värnpliktiga och frivilliga soldater med minst GMU och kort mobiliseringstid. uppsattes ett rörligt kustrobotbatteri med Saabs RBS 15 robot som huvudvapen. Systemet var kostnadseffektivt och hade stor uthållighet och snabb gruppering. Då kustartilleriet avvecklades valde man även att avveckla det då blott systemet som såldes till . Detta system är (i moderniserad version) aktivt i och där det utgör en stor del av den tröskeleffekt dessa länder förfogar över för att möta, hejda och slå en angripare över havet. Systemet bör av dessa anledningar återuppsättas i i sex kompanier med vardera sex robotbilar. Det innebär att Amf 1 får två kustrobotkompanier. Systemet bör integreras i Försvarsmaktens kommande sensornätverk men även kunna operera autonomt. Tre av dessa bör bemannas av kontinuerligt tjänstgörande personal. Basering för alla sex kompanier: , , , och . 10.5 Understöd och luftvärn bör ha understöd av samt på Stridsbåt 2010 eller motsvarande. Stridsbåtplattformar bör också kunna bära robotar som Seaspear eller motsvarande. Stingerrobotar bör övervägas för att hantera fientliga attackhelikoptrar. När de förbanden växer uppstår ett behov av en förstärkt regional indelning. Vi föreslår därför att Marinbas () och Marinbas () sätts upp, samt under Marinbas : och Marindetachement. Amf 1 (), Amf 2 (), Amf 3 (), Amf 4 () och Amf 5 () bör sättas upp för att utbilda till reducerade amfibiebrigader (2 500 man/st). För skydd, logistik, ekipage och sjöinformation verkar marinbasbataljonerna. De tre marinbaserna bör ha varsin marinbasbataljon. och bör ha vardera ett marinbaskompani. hade en acceptabel ubåtsjaktförmåga med bland annat tio med sensorer och tolv ubåtar. Socialdemokratiska regeringar med i spetsen började då att avveckla försvaret. regeringar tog vid och minskade ytterligare försvarets medel. Man flyttade ubåtsflottiljen från till och tappade därvid en stor del kompetent personal. De tystgående svenska ubåtarna är överlägsna vid spaning och kan i hög grad kontrollera utloppen från . Men om de befinner sig eller mer från i ytlägesfart tar det att få dem till under vattnet. Alliansregeringen (–2014) har inte låtit uppgradera torped 45 trots att Försvarsmakten ansett det prioriterat. Torped 45 är särskilt anpassad för grunda vatten. Förutom att vi nu får vänta på och sensorer till den så ska också personal utbildas för ubåtsjakt, vilket är mycket tidskrävande – det är i princip en åretruntutbildning. Den marintaktiska ledningen bör ske från tre staber. Marinen har få tross- och ledningsfartyg. Varje marinbas bör erhålla två stödfartyg för tross och ledning. 10.10 Marinens materielsystem fyra år Investeringsplanen som ska materielförsörja IO 14 till 2024 har ett underskott om 50 Gkr. SD täcker detta underskott genom att lägga till 5 Gkr/år till försvarets materiel till 2029. Det innebär att med SD:s budget så kommer allt redan planerat materiel att kunna införskaffas . Budgeterar SD för att täcka underskottet i materiel till IO14 (IO 14-hålet). Kostnad: 50 Gkr. Betalas : 5 Gkr 2020–2029. SD budgeterar för betydligt mer drivmedel, ammunition och robotar till alla försvarsgrenar. 10.11 Marinens materielsystem tio år Försvarsmaktens investeringsplan är tioårig. Mer materiel än det redan planerade måste tillföras för ett stärkt försvar. Budgeterar SD för en seriebeställning av fem nya u-båtar i klass A26. Kostnad: 25 Gkr i inköp. Köps i delserier: 2021–2030. Budgeterar SD för seriebeställning av fem nya Visbykorvetter. 25 Gkr i inköp. Köps i delserier: 2020–2029. Budgeterar SD för seriebeställning av sex nya fregatter av typ. 30 Gkr i inköp. + /år i drift () Köps i delserier: 3 Gkr 2025–2034. En ökning av antalet radarspaningsplan är önskvärd. Flygvapnet har tvingats till en omfattande omorganisation med kraftiga nerdragningar som följd. Försvarsgrenen har tack vare detta problem med såväl materiel- som personalförsörjning, och om inte åtgärder vidtas blir situationen ohållbar . Flygvapnet består personellt av såväl anställda som kontrakterade. Den viktiga resurs som värnpliktsystemet innebar är däremot avvecklad. Flygvapnets verksamhet är resurskrävande och präglas av ett allt för stort fokus på internationella åtaganden. Försvaret av i händelse av en framtida ofred har nedprioriterats. För att utveckla och vidmakthålla förmåga till ett trovärdigt försvar är det uppfattning att det behövs fler stridsflygdivisioner. Fem flygflottiljer med vardera två divisioner kräver 200 stridsflygplan. Gripbara reservdelar och tillräcklig serviceapparat ska garantera att minst tre grupper, 12 plan, ständigt är operativa per division. Genom bättre villkor för flygförarna och mer bindande kontrakt bör antalet krigsplacerade piloter öka.