· H2C120150122fs · 2015-01-22 14:01:48 — och ekarna, Jönssonligan och Turist är ett axplock ur den svenska filmproduktionen . Det är fantastiskt vad vi kan åstadkomma inom det svenska filmavtalet. Vi som går på biograferna är ju också med och finansierar ny produktion via de biobiljetter som vi köper. , 2015, är det ett viktigt filmår. Det filmavtal som finansierar den största delen av filmproduktionen går ut, och ska ett nytt tas fram. Avtalets parter är väldigt många, och det är en omfattande process att ta fram ett sådant avtal. Min fråga går till kulturministern: Hur ser ministerns planer för den framtida filmfinansieringen ut? Tack, , för frågan! Filmen är viktig för . Vi ser på film som aldrig förr, både på biografer och via andra kanaler. Eftersom ett nytt filmavtal ska arbetas fram har vi inom departementet haft en lång process. Vi har bjudit in aktörer från branschen - producenter, regissörer, distributörer och alla möjliga som jobbar med film på ett eller annat sätt - och vi har haft flera olika seminarier tillsammans med dessa aktörer för att arbeta fram villkoren och underlagen för ett nytt filmavtal. var jag med på det avslutande seminariet. Resultatet av arbetet ska ligga till grund för ett nytt filmavtal, och det bereder vi just nu inom departementet. Tack, kulturministern, för svaret som jag ändå inte riktigt är nöjd med. Frågan från många håll är: Ska vi fortsätta med ett sådant avtal som vi har , eller ska vi en annan finansiering? Det skulle också vara intressant att höra hur många parter som ska vara med. I det nuvarande avtalet är inte alla parter inom branschen med. Hur ser kulturministern på att man ska få med så många parter som möjligt? I den tidigare budgetbehandlingen och budgetbeslutet avslog Socialdemokraterna vårt förslag till höjning av stödet till filmbranschen. Man föreslog också skattehöjningar på avsevärda summor som skulle drabba filmbranschen, men som tur var gick de inte igenom. Hur får kulturministern ihop detta med en ny finansiering? Det är precis som du säger, , oerhört viktigt att vi har med oss många aktörer när vi arbetar fram ett nytt filmavtal. Just därför har vi haft den längre processen, som är ovanlig och som har mottagits oerhört väl av alla som har varit med i den. Vi avser att återkomma till frågan. Jag känner att vi har ett bra underlag. Min och regeringens ambition är att så många som möjligt ska vara en del av processen. Det för ett gott resultat. Jag kommer att återkomma. Det var inga positiva besked som finansminister lämnade om svensk ekonomi på tisdagsmorgonen tidigare . Arbetslösheten blir högre än prognosticerat. Underskott i de offentliga finanserna är att vänta under hela mandatperioden. Bnp-tillväxten justeras ned och även . Förklaringsfaktorer till dessa prognosförändringar ligger i en försämrad makrobild och volymrelaterade utgiftsökningar. Det behövs en förändring i politiken för att vända den negativa trenden. Det behövs satsningar på jobb och tillväxtvänliga reformer. Men regeringen saknar reformutrymme. Faktum är att regeringens budget är underfinansierad med . Med anledning av detta undrar jag: Vilka reformer avser regeringen att prioritera bort för att få en budget i balans? På grund av den försämrade makroekonomiska utvecklingen i vår omvärld påverkas naturligtvis också de svenska statsfinanserna. Vi ser framför allt en sämre utveckling i euroområdet. Den utvecklingen är svagare än vad vi och andra bedömare tidigare hade trott. Därutöver har vi, som brukligt är när man gör nya prognoser, en del förändringar i hur vi har beräknat till exempel sjukskrivningar och migration. Här har vi varit tydliga med att givet det sämre makroekonomiska läget gör regeringen bedömningen att det inte är lämpligt att komma med något större sparpaket som stramar åt de offentliga finanserna, utan vår avsikt är att steg för steg genom en mer ansvarsfull ekonomisk politik föra tillbaka statsfinanserna till den bana som är förenlig med överskottsmålet. Jag delar finansministerns oro över utvecklingen inom den svenska ekonomin, särskilt när det i finansministerns senaste rapport om det ekonomiska läget framkommer alarmerande siffror för kostnaderna för migration och integration. I rapporten går att läsa att de redan skenande kostnaderna för invandring i fortsättningen kommer att dra i väg till extra till volymrelaterade utgiftsökningar, eller på ren svenska: massinvandring. Min fråga är därför: Menar finansministern att de ökade kostnaderna över huvud taget inte påverkar regeringens möjlighet att genomföra reformer? Jag tror att svenska folket gärna vill ha svar på den frågan. Vi har en orolig omvärld, och vi kan se de förskräckliga övergrepp som sker mot människor i . Därför tycker jag att det är väldigt bra att det finns en bred acceptans hos människor i för att de kvinnor, familjer och människor som lyckas ta sig från till också ska få möjlighet att stanna. Dessa människor kommer naturligtvis också att vara en tillgång i . Vi har en mycket åldrande befolkning, och vi har en ålderspuckel som kommer att slå till i slutet av den här mandatperioden. Men när människor flyttar till kommer det att bli fler människor som har möjlighet att hjälpa till och bidra till försörjningen av våra äldre. Det bygger naturligtvis också på att vi kan föra en politik som gör att människor som bor i och människor som flyttar till får möjlighet att komma i arbete, och en sådan politik avser den här regeringen att föra. Det är ingenting som syns i siffrorna, alltså de ökade skatteintäkterna som kommer sig av att fler flyttar till och bidrar till vår försörjning. Inte heller syns den potential som statsfinanserna har när vi blir fler svenskar som kan vara med och betala skatt. Jag har en fråga till finansminister . mjölkföretagare går just nu på knäna. har avverkningspriset sjunkit med . Det beror dels på låga världsmarknadspriser, dels på de sanktioner som infört gentemot EU. Svenska mjölkproducenter skapar mycket mervärden, bland annat i form av öppna landskap, god djurvälfärd och låg antibiotikaanvändning. Men de är också viktiga för ekonomi. Man brukar säga att varje mjölkföretagare i sin tur bidrar till ytterligare fem jobb. De är därmed en viktig motor på landsbygden vad gäller jobb och ekonomi. Som läget är nu är frågan om svenska mjölkbönder över huvud taget kommer att kunna överleva. Det sägs att man inte saknar kon förrän båset är tomt. Båset är kanske inte riktigt tomt ännu, men kon är väldigt mager. Jag undrar därför hur regeringen ser på de svenska mjölkföretagens situation och vad regeringen tänker göra framöver för att på både kort och lång sikt förbättra situationen. Tack för frågan! Det är en angelägen fråga att ta upp och diskutera. Regeringen ser med oro på utvecklingen för de svenska mjölkbönderna. Vi har inom näringen sett en viss strukturomvandling där inte minst yngre mjölkbönder expanderat, köpt upp mer mark och ytterligare kor och också investerat i modernare anläggningar, exempelvis sådana där korna själva kan välja när de ska mjölkas. Det har varit en mycket positiv utveckling inom näringen. Det som hänt är att de som investerat mycket, framför allt de som investerat i mer moderna anläggningar, nu sitter med ekonomiska problem. Det är alltså en fråga som vi tittar på och följer noga i . Jag kan dela den oro som känner för de svenska mjölkbönderna. Tack för svaret! Det är positivt att regeringen ser på frågan med oro, men läget är akut. Jag hoppas därför att regeringen ganska omgående kommer med en lösning på problemet. En viktig anledning till att svenska mjölkbönder har det tufft är den rådande konkurrenssituationen. Vi har i hårdare regler och högre skattetryck än våra konkurrentländer. På just skatteområdet finns en stor oro i bondeleden beträffande vad regeringen tänker göra framöver. Regeringen har tidigare flaggat för höjda arbetsgivaravgifter, vilket skulle kosta 80-90 miljoner för svenska lantbrukare, och också flaggat för kilometerskatt och handelsgödselskatt för 300 miljoner. Till det kommer bekämpningsmedelsskatt. Allt det kommer att slå hårt mot redan pressade företagare. De skatterna kommer kanske att fylla regeringens lador, men de kommer inte att fylla några lador på landsbygden. Jag skulle vilja veta om regeringen har några besked att ge till våra pressade mjölkföretagare och andra lantbruksföretagare ute i landet vad gäller skattepålagorna framöver. Den situation som de svenska mjölkbönderna befinner sig i har de ju varit i ett tag. Det är inte någon akut situation som dykt upp här och , utan problemen för mjölkbönderna fanns även . Som påpekar handlar det mycket om att världsmarknadspriset är ogynnsamt, och som jag sa känner regeringen en särskild oro för en ny generation mjölkbönder som gjort ganska stora investeringar och är hårt pressade. Regeringen följer naturligtvis frågan noga. Det är viktigt att påpeka att de skatteändringar som regeringen diskuterat och avser att genomföra är pengar som regeringen inte tänker stoppa undan i ladorna utan använda till att satsa inte minst på näringspolitik så att företag får möjlighet att växa och utvecklas i hela landet. På så sätt kan vi driva en offensiv näringspolitik i hela . Jag har en fråga till finansministern om tillväxten och landets ekonomiska utveckling. Jag skulle vilja ha en kommentar till det med tanke på det budgetbeslut som fattade , när de borgerliga partierna tillsammans med beslutade om den budget som gäller. I en orolig omvärld har vi många som är beroende av den inhemska köpkraften och att den inhemska marknaden ska fortsätta att fungera. Några som skulle kunna hålla den uppe är barnfamiljerna. är det många som skulle vilja köpa skidor, overaller och pulkor till sina barn. Många familjer gör säkert det, men ensamstående föräldrar har kanske inte den möjligheten. Då blir effekten dubbel. Dels ökar barnfattigdomen, dels minskar den inhemska efterfrågan. Kan finansministern utveckla detta utifrån den budget som gäller ? I ett kärvare ekonomiskt läge är det, precis som påpekar, viktigt att kunna upprätthålla den inhemska efterfrågan. Om vi tittar på svensk ekonomi ser vi att mycket av det svenska näringslivet är beroende av export. Vår största exportmarknad är euroområdet. När vi nu ser att euroområdet inte riktigt får den återhämtning som många bedömare, inklusive regeringen, hade trott blir det naturligtvis mer bekymmersamt för de svenska företagen. Då är det viktigt att det finns dragkraft någon annanstans, och där är den inhemska efterfrågan viktig. Det är en av orsakerna till att regeringen i sin budget föreslog sänkt skatt för pensionärer, vilket tyvärr stoppades av bland annat . Men vi ville även satsa på andra grupper, till exempel ensamstående föräldrar. Det finns det möjlighet för regeringen att återkomma till senare . Att de sämst ställda pensionärerna inte har fått sänkt skatt och att ensamstående föräldrar inte har fått höjning av bidragen innebär alltså att den inhemska efterfrågan kan komma att stå still eller påverkas negativt? Det är självklart att när man stöttar grupper med hög konsumtionsbenägenhet, till exempel pensionärer med låg pension och ensamstående föräldrar, får det ett direkt genomslag i den inhemska efterfrågan på ett sätt som inte sker om man exempelvis sänker skatten för högavlönade. Det var en av orsakerna till att regeringen tyckte att de var angelägna reformer. Det är mycket glädjande att det med decemberöverenskommelsen finns goda möjligheter för regeringen att senare återkomma med viktiga reformer som att stärka ekonomin för pensionärer med låga inkomster och för barnfamiljer och andra grupper med hög konsumtionsbenägenhet, alltså grupper som konsumerar en stor andel när de får en liten inkomstökning. När finansministern gjorde sin presentation av det ekonomiska läget redovisade hon att produktivitetstillväxten i skulle ha varit låg . Det finns problem med ett sådant resonemang. Ett är att när människor som står långt från arbete och arbetsmarknad genom olika reformer ges möjlighet att kliva in på arbetsmarknaden har de ofta relativt låg produktivitet, men det är naturligtvis bättre både för dem som människor och för som land om de arbetar och bidrar även om produktiviteten sett som bnp per capita minskar. Ett enkelt sätt att höja produktiviteten är att lyfta bort stora grupper, framför allt de svagaste grupperna, från arbetsmarknaden, till exempel genom förtidspensionering. Det har vi sett socialdemokratiska regeringar göra . Jag vill därför fråga finansministern: Vad är syftet med att i stället för att prata om sysselsättningsgrad, antal arbetade timmar och deltagande i arbetskraften nu börja prata om produktivitet? Är det för att regeringen avser att börja förtidspensionera människor bort från arbetsmarknaden och på så sätt ge sken av att höja produktiviteten? Produktivitet är inte ett oproblematiskt begrepp att använda, vilket jag påpekade när jag presenterade siffrorna. Jag hänvisade även till att vi kommer att gräva djupare i vad som är orsaken till att vi inte har haft någon produktivitetstillväxt i . Att vi hade en dipp i produktivitetstillväxten under själva krisen är ingenting konstigt. Sedan fick vi en rekyl tillbaka. Det är så det ska se ut. Men under senare delen av alliansregeringens vid makten har vi inte haft någon produktivitetstillväxt. Det är viktigt att gräva vidare i det. Om vi långsiktigt ska ha ett högt välstånd i behöver vi öka vår produktivitet så att vi kan stå starka på världsmarknaden och kan sälja våra varor och produkter. Då gäller det för en ansvarsfull regering att gräva i vad som är orsakerna till den lägre produktivitetstillväxten men också genomföra reformer för att höja produktiviteten, till exempel i form av investeringar i utbildning och infrastruktur. Naturligtvis behöver det även föras en diskussion om hur mycket resurser vi ska lägga på den typen av framtidsinriktade investeringar och ställa det mot att det finns andra som tycker att det är viktigast att sänka skatten. Det finns ett problem med den statistik som finansministern försöker använda. Det är att det har skett stora förändringar i den demografiska sammansättningen i . Vi har relativt sett fler äldre och färre . I de yrkesverksamma åldrarna, eller , har vi en betydligt mer positiv produktivitetsutveckling än vad finansministern försöker ge sken av. Befolkningssammansättningen i har förändrats så att vi relativt sett har fler äldre och färre . Hur klokt och hur väl avvägt tycker då finansministern det är att som regeringen har gjort gå fram med förslag som skulle göra det dyrare för äldre människor att fortsätta arbeta? Reformerna borde väl gå i precis motsatt riktning och göra det lönsammare att arbeta längre? med skattesänkarpolitik är det uppenbart att skattesänkningar inte är lösningen på alla problem. Vi behöver också vidta andra åtgärder. De enorma skattesänkningar som den tidigare alliansregeringen genomförde har tyvärr inte haft den sysselsättningseffekt som jag är övertygad om att de partier som genomförde dem, och för övrigt många andra i , hade hoppats att de skulle ha. Då är det att se vilka andra åtgärder vi kan vidta för att höja sysselsättningen men också öka produktivitetstillväxten i , vilket är helt centralt för vår framtida tillväxt. Det är olyckligt om man försöker förneka det faktum att vi har haft en svag produktivitetstillväxt. Då tycker jag att det är bättre att man funderar igenom vad som kan vara orsakerna men också hur vi kan arbeta för att höja produktivitetstillväxten i , till exempel genom viktiga framtidsinvesteringar som för mig går före fortsatta skattesänkningar. Romernas situation i och EU är mycket kritisk. Vid varje ingång och utgång till ett centrum eller en tunnelbanestation snubblar man på EU-medborgare som är totalt rättslösa. Det är mycket som måste göras både på svensk nivå och på EU-nivå, och det är bara vi politiker som kan ha en lösning. En av de saker man kan göra för att stärka romernas demokratiska rättigheter i det civila samhället är att inrätta en romsk institution. Min fråga till kultur- och demokratiminister är: Avser regeringen att jobba för att inrätta en romsk institution i ? Jag tackar för frågan. Regeringen arbetar vidare med den strategi för romsk inkludering som den tidigare regeringen lanserade. Regeringen är väl medveten om de utmaningar som inte minst våra EU-immigranter, som finns på våra gator runt om i hela landet, lever med. Därför kommer regeringen att återkomma med förslag på hur vi kan arbeta vidare med den här frågan. Den som är utsedd att samordna detta inom regeringen är statsrådet . Jag tackar ministern för svaret. Det är jättepositivt och viktigt att olika regeringsrepresentanter har ansvar. Demokratifrågan borde gälla inte minst den romska gruppen, som faktiskt har funnits i det här landet. Det är de som är mest rättslösa. Jag tänker till exempel på registreringen av romer, barns skolgång och kvinnornas situation. Det behövs något center eller någon institution som samlar kunskaper för att stärka deras position i det civila samhället. Det borde egentligen vara en fråga för hela regeringen, eftersom den berör så många olika områden. Jag hoppas att vi kommer att ta tag i detta. Det kan också vara ett steg i rätt riktning för att resten av EU ska ta denna enormt viktiga fråga på allvar. Ja, detta är en fråga för hela regeringen. Under mitt ansvar som demokratiminister ligger arbetet med romastrategin. Självklart är också kontakterna och det nära samarbetet i oerhört viktiga för att vi ska kunna nå fram på bred front, skapa resultat och ta oss an den utmaning som flerhundraårigt förtryck av romer i hela innebär. Givetvis är alltså detta en viktig fråga för hela regeringen. Vi arbetar med den, och kommer vi att lägga fram förslag som stärker romers situation i . Min fråga riktar sig till finansminister . fördes diskussioner om att likt en försökte beskriva svensk ekonomi på ett annat sätt än alla seriösa bedömare genom att säga att det var tomt i ladorna. Därför väntade några av oss med viss spänning på vad den här gången skulle säga om det ekonomiska läget. Det sa på pressträffen var inte att det var tomt i ladorna. Däremot lyfte hon fram att produktivitetstillväxten skulle vara bekymmersam i svensk ekonomi. Det var då ingen som fick svar på frågan hur mätte produktivitetstillväxten. Men i finansutskottet fick vi veta att det var fråga om produktivitet per arbetad timme. Det där är inte bara ett problematiskt mått, . Det är ett mycket problematiskt mått. Mäter man produktivitet på det viset är det väl klokt att förtidspensionera bort människor från svensk arbetsmarknad, för då ökar produktiviteten. Mäter man produktivitet på det viset är det väldigt oklokt att försöka se till att människor långt ifrån arbetsmarknaden kommer i jobb. Min konkreta fråga till är: Varför använder finansministern ett mått som riskerar att leda till en politik där jobben blir färre och utanförskapet större? Jag märker att väldigt många borgerliga ledamöter inte vill tala om produktivitet. Jag tycker att det är väldigt märkligt. Precis som jag sagt tidigare och som jag också sa på pressträffen behöver vi gräva djupare i varför produktiviteten inte har ökat i . Under finanskrisen fanns det naturliga förklaringar, men beträffande alliansregeringens senare år är det inte lika självklart hur man ska förklara att vi inte haft någon produktivitetstillväxt. Därför tycker jag att det är väl värt att gräva djupare i frågan. Av alla frågor jag har fått har jag förstått att de borgerliga ledamöterna inte tycker att man ska titta närmare på produktiviteten. Här har vi olika synsätt. För mig är det viktigt att se hur vi kan stärka den svenska produktiviteten. Självklart ska det inte ske genom att människor inte deltar i arbetskraften utan genom lönsamma framtidsinvesteringar. För mig är det mycket viktigare än att fortsätta att sänka skatten. Detta påminner om det resonemang förde i finansutskottet . Hon sa att vi måste gräva djupare och se vad det är som gör att det går så dåligt med produktiviteten i . Hon försökte ge sken av att det skulle vara problem med produktiveten till exempel inom industrin. Jag behövde inte gräva speciellt länge - det var vi träffades - för att se vad som har hänt med produktiviteten i tillverkningsindustrin i . Industrifacken presenterade en rapport där man sa att produktiviteten i tillverkningsindustrin i ökat mer än i något annat land i . Efter finanskrisen har vi haft en viss nedgång i produktiviteten i tillverkningsindustrin, men vi har haft en väldigt positiv produktivitetstillväxt. Detta diskuterar jag gärna. Det som jag har lite problem med, finansministern, är att du väljer att använda ett mått som riskerar att leda till att du tappar hela jobbpolitiken - om du menar allvar med det måttet. Du var på tid medansvarig för alla de mål som ni då satte upp och som gjorde att ni förtidspensionerade bort folk. Börjar ni sätta upp den här typen av mål igen för att beskriva en verklighet som inte stämmer med den verkliga verkligheten, då riskerar ni att hamna i helt fel politik. tycker alltså inte att vi ska titta på produktiviteten. Jag håller inte alls med. Vi måste titta på olika mått. Vi måste mäta arbetslösheten även om det inte är oproblematiskt. Vi måste mäta antalet arbetade timmar i ekonomin, trots att det finns problem med att mäta på det sättet. Vi måste mäta sysselsättningsgraden, trots att det finns problem med att mäta arbetsmarknaden på det sättet. Men vi måste naturligtvis bedöma de olika mått vi använder utifrån de styrkor och brister som de har. Det kan aldrig vara ett argument för att inte mäta produktiviteten. Jag är väl medveten om att vi har haft en god produktivitetsutveckling i svensk industri. Det jag försökte säga, och som uppenbarligen inte var tillräckligt tydligt för , var att vi måste se på i vilken utsträckning ekonomins förändrade sammansättning efter krisen, industrikrisen och nedmonteringen av den svenska industrin kan förklara att vi har haft en minskad produktivitetsutveckling i . Det skulle kunna vara en förklaringsmodell. Sedan finns det självklart ett antal andra förklaringsmodeller. Men att vägra titta på vissa mått för att det skulle kunna leda till fel slutsatser tror jag är helt fel väg att gå. Jag skulle vilja rikta en fråga till kulturministern angående bildkonstnärers situation. Statens engagemang för bildkonsten har inte riktigt fått det genomslag på lokal och regional nivå som är önskvärt. Jag tänker bland annat på som tillämpas i väldigt låg utsträckning. Ett par andra områden med liknande problematik med stora lokala och regionala skillnader adresserades av regeringen i budgetpropositionen . Jag tänker på nationell strategi för biblioteken och nationell strategi för musik- och . Även om budgetuppgörelsen föll har decemberuppgörelsen gjort att vi framöver kommer att kunna arbeta med de områdena. Jag vill fråga kulturministern om det också kan vara aktuellt att arbeta med bildkonsten på ett motsvarande sätt med något liknande en nationell strategi. Tack för frågan! Om vi ska ha ett levande kulturliv i vårt land måste vi också ha konstnärer och kulturarbetare som kan leva på sitt arbete. Vi vet bland annat av undersökningar att många konstnärer och kulturarbetare har hög utbildning men låg inkomst. Bild- och formkonstområdet är ett särskilt eftersatt område. Därför är det att ta itu med deras förutsättningar. Vi bereder nu inom en sorts handlingsplan för att stärka bild- och formkonstens förutsättningar att verka. Vi har också i regleringsbreven stärkt skrivningar om att inte minst alla offentliga institutioner ska följa och betala den ersättning som konstnärer ska ha. Jag tackar kulturministern för svaret. Jag vill dock fortsätta att tala om vad som kan vara innehållet i den. Jag kan förstå att det kan vara svårt att i det här skedet ge några detaljer kring det. Jag vill understryka . Varje gång vi har ett statligt bidrag till en utställare är det rimligt att ställa ett motprestationskrav om att följs så att konstnärerna får en skälig ersättning.