kam-ad · H2C120150122ad · 2015-01-22 12:00:00 — Låt mig då påminna mina borgerliga kolleger om hur man resonerade man satt i regeringen senast. Dåvarande statsminister ställde upp tre villkor för ett svenskt Natomedlemskap, nämligen att också skulle gå med. är inget av dessa tre kriterier uppfyllt. Ja, folkopinionen har skiftat något , men vi är rätt långt ifrån en bred folklig uppslutning bakom ett svenskt Natomedlemskap. Här i är det blott två partier, även om det ibland låter som tre eller fyra, som förespråkar ett Natomedlemskap. Men tomma tunnor skramlar mest - det vi hör när vi pressar lite är nämligen att man bara vill utreda Natofrågan, inte nödvändigtvis gå med. Jag vill påminna mina borgerliga kolleger, fru talman, om att vi faktiskt har skurit i budgeten för statliga utredningar. Det föranleder att man prioriterar något i vilka förslag man utreder, och gärna tar det man faktiskt vill genomföra. Det vore att slösa med skattemedel att använda statliga utredningar som verktyg för att bedriva oppositionspolitik. Den kan oppositionen gott få bekosta själva. Vi behöver ingen utredning för att känna oss trygga i ställningstagandet att inte ska gå med i Nato. Vi vill se ett som kan göra sina egna grundläggande säkerhetspolitiska ställningstaganden, där vi inte binder upp oss i säkerhetsförpliktelser som utgår ifrån ett geopolitiskt tänkande som är främmande för vår utrikespolitik. Vi vill se ett som kan driva sina egna politiska linjer internationellt, inte minst i frågor om nedrustning och konflikthantering. Och vi vill inte ingå i en allians under ett kärnvapenparaply, då vi tagit tydlig ställning mot kärnvapen. I stället vill vi fokusera våra ansträngningar på god diplomati, konfliktförebyggande åtgärder och möjligheten att vara en oberoende och konstruktiv part i medlandet för en fredlig värld ut ur detta låsta läge. Säkerhet bygger vi med ekonomisk styrka, handel, kontakter människor till människor, insatser för hållbar utveckling och med robusta samhällen där människor känner delaktighet och framtidstro. Men, fru talman, vi får inte blunda för att våra åsikter inte alltid delas av andra. Vi ska jobba brett, men grunden, den hårda kärnan, måste vi säkra. Den grundläggande plattan för vår säkerhet definieras inte bara av oss utan också av vår omvärld. Vi har sett agerande i , och och annekteringen av , och vi ser deras agerande visavi och i deras egen miljö, samt i , . Det är en ny verklighet. agerande mot våra grannar är ett agerande mot oss. Solidaritet handlar om vår solidaritet med dessa grannar. Då är det viktigt att vi tydliggör vår hållning och rätar ut de frågetecken som upplevs här i kammaren men också av andra därute, för säkerhet handlar också om öppenhet, transparens och tydlighet. Vi vill inte se en blixt från en klar himmel eller en fotnot som när det gällde EU-medlemskapet . Vi tror inte heller att en ensidig säkerhetspolitisk linje från en minoritetsregering är hållbar. landar inte i att Nato är svaret på alla frågor. Det har vi inte sagt. Däremot tycker vi att det är viktigt att frågan utreds. Vi vill stärka det militära försvaret här hemma, ingen tvekan. Men, fru talman, är det verkligen säkert att det som tjänat oss väl historiskt tjänar oss väl i en ny verklighet? Vi söker inte strid. regeringar visar just detta, och det säger flera från nuvarande regering. Vi sökte inte strid. Vi sökte samarbete och hanterade frågan på det sätt som vi var överens om. Men den nya minoritetsregeringen, möjligen påhejad av , sökte uppenbarligen strid genom att inte invänta Bertilmans utredning. De hade en helt egen formulering om vår säkerhetsdoktrin. Jag hör från utrikesministern att man ska lita på regeringen, men vi är rätt många som har upplevt att hållbarheten i regeringens olika besked är rätt svajig. Vi har sett en minoritetsregering som säger sig vilja samarbeta men som i den viktiga frågan säkerhetspolitiken uppenbarligen inte har det intresset, och det beklagar jag. Som sagt har inte tagit ställning för medlemskap i . Vi är snarare skeptiska. Men att utreda är en metod att svara på frågan och värdera om gamla sanningar också är framtidens sanningar. Det behöver ju inte alltid vara så. hoppas jag att alla i den här kammaren ser att terrorism har olika ansikten. Vårt grannland , icke EU-medlem, såg Breivik. Glöm inte det! När folkpartisten stod i den här talarstolen talade han om "vi" försvarspolitiker. Det är ett "vi" som jag inte känner mig speciellt inkluderad i, dels därför att jag inte är försvarspolitiker, dels, och kanske framför allt, därför att jag inte ser säkerhetspolitik som en snäv försvarspolitisk fråga. Det blir ju så tydligt att om man sätter likhetstecken mellan säkerhetspolitik och försvarspolitik blir perspektiven väldigt snäva, ensidiga och oerhört omoderna. I morse lyssnade jag på tv på förintelseöverlevaren . Det var ett gripande samtal. Hon sade i går i en artikel att , , är hon rädd. Det är ord som borde vara en väckarklocka. Vi måste se att antisemitismen finns här och i och att antisemitismen är ett säkerhetspolitiskt hot mot vårt samhälle, på samma sätt som antiziganismen, transfobin, islamofobin och andra former av hat mot delar av vårt svenska samhälle faktiskt är ett säkerhetspolitiskt hot. De här hoten och det här hatet skapar oro och rädsla, en oro och en rädsla som begränsar möjligheten för stora delar av det svenska samhället att delta i samhällsdebatten eller i det offentliga rummet. Det är också ett säkerhetspolitiskt problem och en säkerhetspolitisk utmaning som jag hade önskat att fler här hade kunnat få plats med på sin dagordning och sin agenda. Jag noterade att det inte tog många minuter efter att ryska trupper tagit kontrollen över Sevastopol innan det ryska folkrättsbrottet togs som intäkt för att kräva i riksdag att man skulle öka försvarsanslagen och kräva ett Natomedlemskap. Inget ont som inte för något gott med sig, skrev den tidigare moderate försvarsministern i en debattartikel strax efter militära intervention, för nu kunde ju vinna poäng mot dem han kallade räknenissar på . var inte så mycket bättre. Det tog inte många minuter efter annektering av förrän sade: Det här är ett argument för mer svensk kärnkraft. Trots att vi har denna allvarliga säkerhetspolitiska kris i har vi diskuterat mer om än om i denna talarstol . Och jag tycker att denna debatt är ännu ett exempel på hur man försöker vinna inrikespolitiska poänger i stället för att diskutera det allvarliga läget i . Vi i räds inte en försvarspolitisk debatt, och vi räds inte en debatt om Nato. Argumenten mot ett Natomedlemskap är starka. Men det här är inte en seriös debatt om de säkerhetsutmaningar som står inför. Jag måste nog säga att har utmärkt sig i den här debatten genom att göra de kanske mest osmakliga inrikespolitiska poänger på det som händer runt om i . Han försöker använda den kris vi står inför för sin islamofobiska agenda. Jag vill då fråga vem som har sagt följande: Vad är det som säger att den så kallade normaliseringen slutar med att bisexuella, homosexuella och transpersoner ska normaliseras? Varför inte personer som begått tidelag eller pedofili? Dessa sexuella avarter är inte normala och kommer aldrig att vara normala. Vilken imam var det som sa detta, vilken militant islamist? Nej, sanningen är att det är du, , som har skrivit exakt de här orden på din egen blogg. Jag vill också fråga dig: När du jämför mig och alla andra hbtq-personer i detta land med pedofiler och personer som begår tidelag, tror du då att du bidrar till att öka eller minska min och alla andra hbtq-personers säkerhet? Tror du att du bidrar till att minska eller öka hatbrotten i det svenska samhället mot mig och mina bröder och systrar som också är hbtq-personer? Nej, , du är en del av problemet i detta land. Du är inte en del av lösningen. börjar den här debatten delvis att handla om andra saker, allvarliga och angelägna men kanske ändå inte inom ramen för den rubrik som denna aktuella debatt bär. säger att vapen är omoderna. Det är ju en bra uppfattning, men den delas tyvärr inte av president . För honom är vapen verksamma politiska redskap som han har visat världen att han är beredd att använda. Dessvärre gäller det inte bara konventionella vapen utan också kärnvapen. är världens största kärnvapennation, och i sin militära doktrin har man också planerat för förutsättningen att använda dessa vapen. Jag blir förbryllad när gång efter annan talar om det som har hänt på och det som händer i östra för folkrättsbrott. Det är förvisso folkrättsbrott, men den beteckningen är lite klinisk och diplomatisk. Det som utsätter för är väpnat angrepp, ingenting annat, . Jag tycker att man ska kalla saker och ting vid deras rätta namn. Det är korrekt att om inte hade haft kärnkraft hade vi i likhet med många av våra grannländer runt haft ett starkt beroende av och den politik han representerar. Tack och lov har Socialdemokraterna i den nuvarande regeringen ännu inte gett upp tanken på denna alternativa energitillförsel, som är så viktig för vårt land. Regeringen säger ibland att ett väpnat angrepp mot enskilt är osannolikt, och det är möjligen sant. Men om det som händer i skulle leta sig fram till de baltiska länderna på det ena eller andra sättet kommer i strategiskt fokus. Ön kommer att vara avgörande för dem som vill föra militär hjälp till , och den kommer att vara avgörande för dem som vill stoppa sådan hjälp till . Det innebär därför ett risktagande för att denna ö är fortsatt demilitariserad. Utrikesministern säger att vi ska stärka vårt försvar. Då var det tur att regeringens budget inte gick igenom . Hade så varit fallet skulle försvarsanslaget minskat med 150 miljoner och med . Utrikesministern tycker att det var ett dåligt beslut att avveckla den svenska värnplikten. Jag instämmer delvis i det och skattar mig lycklig att utrikesministern tillsammans med sina kolleger i regeringen har möjlighet att återinföra värnplikten. Den möjligheten har tyvärr inte jag. Utrikesministern undrar vad ska tycka om börjar utreda ett Natomedlemskap. Faktum är att har gjort detta i bred politisk enighet. Det enda som skulle hända är alltså att vi kommer i kapp i detta avseende, och i kapp är vi ännu inte. Skälen för ett Natomedlemskap är kvantitativa. har 9 miljoner invånare medan har 143 miljoner invånare. Det finns dessutom kvalitativa fördelar. Det påstås att en gång fick frågan: Vad gör du om hotar med kärnvapen? Han lär ha svarat: Jag ringer . Jag konstaterar, fru talman, att det inte finns några andra alternativ . Ingen av oss vet när en kris kan inträffa. Att öka vår förmåga i närtid är därför helt avgörande. Jag ska lyfta fram tre saker som anser bör göras. Vi saknar tusentals soldater och kommer så att göra . Vi har därför föreslagit att man ska kalla in gamla värnpliktiga till repetitionsövningar. Vi är glada över att regeringen har öppnat för det, men det är viktigt att det kommer igång så att förbanden kan öva och få upp förmågan. Precis som i fotboll måste man öva för att det ska fungera. En annan sak är beredskapskontroller. Vi måste kolla om den existerande organisationen fungerar. Samtlig personal i ett förband eller ett regemente måste åka ut till den fysiska geografiska plats där krigsuppgiften ska utföras och se hur många fordon och hur mycket personal man har. Vi vet ju att 1 000 fordon står i reparationskö, och det duger inte i ett sådant här läge. Det är viktigt med beredskapskontroller. Det håller på med . För varje försvarsmakt som vill vara på riktigt är det viktigt att kontrollera att allt fungerar. Det går inte att komma förbi betydelse. Alla i kammaren vet att den som har kontroll över har kontroll över . Därför är det viktigt att vi i väntan på en permanent placering där ser till att ha övningsverksamhet med kvalificerade markstridsförband under i princip . Det skulle vara en viktig markering och hjälpa till med säkerheten i vårt närområde. I mitt anförande var jag inne på Nato. Det är liksom elefanten i rummet. Man kan inte tala om detta utan att komma in på Nato. Vad jag inte sa var att Nato skulle vara svaret på alla frågor. Ingen enda sak här i världen kan väl lösa allt, men det är dumt att inte ta reda på fakta. I tidningen uttryckte utrikesministern att svenskarna är rädda, och det var kanske konstigt uttryckt. Men som ansvarsfulla politiker måste vi vara beredda att titta på vad vi kan göra för att stärka , och vi ska absolut stärka försvarsmakten. Vi är redan den mest aktiva partnern till Nato. Som Bertelman sa är det ingen utanför gränser som riktigt förstår vad vår solidaritetsförklaring betyder eftersom vi inte har förmågan. Han sa också att vi har nackdelarna eftersom vi i princip uppfattas som Natomedlem, men vi får inte § 5-skyddet. Låt oss göra en rejäl utredning. Det har gjort. Det är inte farligt, det gör inte ont och det skadar inte. Det handlar om fakta. Det ska inte bara vara en liten klubb som håller på med dessa viktiga frågor. Precis som när vi tittade på ett EU-medlemskap måste det göras en bred utredning. Korten ska läggas på bordet. Vad är fördelarna och nackdelarna? Vad väger över? Genom ett Natomedlemskap skulle vi kunna hjälpas åt att bevaka till exempel . Låt oss därför lugnt och sansat titta på detta. Låt mig ställa en fråga till . Det är bra med engagemanget för försvaret, men i omröstningarna i röstar ni på ett märkligt sätt. Ni röstar som om satt i . Det skapar förvirring. Varför har ni denna dubbla agenda? Fru talman och ärade ledamöter! Detta blir roligare och roligare, tycker jag. är förvånad över att den rödgröna regeringen i opposition ger en säkerhetspolitisk inriktning i regeringsdeklarationen. Ni kanske har haft tråkigt, men det handlade om att markera för militär alliansfrihet och mot Natomedlemskap. Här är det alls icke okänt vad det socialdemokratiska partiet står för och inte heller vad står för. Jag tycker därför att det är ett något svagt argument. Skyddsargumentet är, om jag hör er rätt, det tyngsta Natoargumentet. Mer sällan nämns de försvarsförpliktelser som förstås följer med det under ett kärnvapenparaply. Det kanske också bör nämnas i Natodebatten. Låt oss försöka se vad som förenar oss i denna debatt. Vi har en gemensam syn på närområdet och vår omvärld. Det har denna debatt tydligt klargjort. Vi vill ha och har, som jag förstår det, en bred samsyn på säkerhet. Det inkluderar klimat, cyberpandemier, fattigdom, ojämlikhet, terrorismens olika ansikten och den ryska aggressionen, alltså den mycket allvarliga situationen i vårt närområde. Vad gör vi då? Jag tror att vi måste dra olika slutsatser och kanske enas om att vara oeniga när det gäller Nato. Men låt oss fortsätta den här debatten i god svensk tradition, inte minst i den nationella säkerhetsstrategin. Och låt oss se till att debatten får en folklig förankring. Det är bättre än en expertutredning i slutna rum. Den fråga vi måste ställa oss, inte utan också dagarna och åren framöver, är: Vad gynnar vår säkerhet allra bäst? Det måste vara utgångspunkten när vi driver vår utrikespolitik och vår säkerhetspolitik och när vi talar om de hot och utmaningar och den förändring till det sämre vi nu ser, både i världen längre bort och i vår nära omvärld. Vad gynnar svensk säkerhet allra bäst? Om det är utgångspunkten blir det lite svårt att förstå alla krumbukter kring varför regeringen vägrar att ens titta på frågan. Vi kan komma fram till olika ståndpunkter, och vi har olika ingångsvärden. Men vad gynnar svensk säkerhet bäst? Om vi tittar oss omkring ser vi att det är ett sämre omvärldsläge än tidigare, och vi har svårt att se vad framtiden kommer att innebära. Men det finns vissa saker vi kan förutse, och dem ska vi naturligtvis ägna oss åt: demografi, klimatförändringarnas effekter och så vidare. Det finns dock annat som kan ske väldigt snabbt. Vi kan se globala trender som snabbt kan förskjutas, och det kan uppstå nya konflikter. Vi lever i en orolig omvärld med nya hot och stora utmaningar. Bland dessa utmaningar finns de gamla hoten kvar, och där är svaret ofta hård säkerhet. Vi måste självklart samarbeta på alla dessa områden. Svaret för mig på frågan om vad som gynnar svensk säkerhet bäst är mer samarbete, inte mindre. Stabila och långsiktiga samarbeten som i alla fall till viss del gör oss tryggare och ger oss mer inflytande. Ensam är inte stark. För att sammanfatta debatten har varken borgerliga eller socialdemokratiska regeringar lyckats skydda från inre och yttre hot i vårt närområde. , före Ukrainakrisen, talade övriga partier inte om vikten av vårt försvar. Alliansregeringen såg Försvarsmakten som en ko man kunde mjölka på pengar för att finansiera annat. Det var lika dumt och naivt som försvarsbeslut. Sent ska syndaren vakna, heter det. Efter att oroligheterna i utbröt kunde vi se de borgerliga partierna tävla om vem som var mest försvarsvänlig. Det är inte trovärdigt. Men det är inte bara allianspartierna som ska ges skulden. Mycket av nedmonteringen började redan innan, under den socialdemokratiska regeringen. Vad gäller yttre hot går Försvarsmakten på knäna, nedmonterad till oigenkännlighet och utan förmåga att säkra vårt lands territorium. kränks kontinuerligt av ryskt stridsflyg och utländska ubåtar. Vad gäller inre hot har vårt gränsskydd nedmonterats till den grad att internationella terrorister kan resa hit obehindrat oavsett var de har sitt näste i . finns det inte ens resurser nog att kartlägga om det rör sig om 100 eller 300 islamister från som har anslutit sig till terroristgrupper utomlands eller hur många av dessa som har återvänt hem med förmåga och vilja att utföra terrorattentat här. Det är bara som är villiga att minska dagens ansvarslösa invandringspolitik för att frigöra resurser och göra något åt dessa problem. Det är bara vi sverigedemokrater som vill stärka gränsskyddet, skärpa straffet för olagligt innehav av särskilt farliga vapen, utvisa utländska terrorister från vårt land och neka redan utresta islamistiska terrorister att återvända. Det är bara vi som vill satsa på försvaret, köpa nya stridsflygplan, skapa ett starkt nordiskt försvarssamarbete, ingå en försvarsallians med och återaktivera värnplikten. Det är bara vi som vill och det är bara vi som kan återupprätta tryggheten i vårt land. Under debatten har det legat ett stort fokus på militära hot. Det är visserligen rimligt givet den senaste tidens utveckling, men det finns ändå goda meriter i att bredda perspektivet. Vi ska inte förminska de militära hoten mot vår säkerhet, men vi måste också vara tydliga med att långsiktigt är det enskilt största hotet mot mänsklighetens säkerhet klimatförändringarna. Tänk om vi kunde se samma engagemang från oppositionen när det gäller hotet från klimatet - att man begär aktuella debatter, statliga utredningar eller ökade resurser. Det vore mycket välkommet. Klimatförändringarna kommer att minska mängden tillgängliga landområden, odlingsmark och färskvatten. Det kommer att bli konflikter om dessa resurser. Detta kommer att driva fram flyktingströmmar, skapa fattigdom, oroshärdar och ojämlikhet. Det är den enskilt största utmaning som mänskligheten står inför. Jag skulle önska att vi fokuserade något mer på den frågan. Jag vill ta fasta på folkpartisten vurm för kärnkraften i syfte att bli fri från ryskt energiberoende. Låt mig påminna samma om att av allt uran som används i svenska kärnkraftverk kommer från . Jag har två problem med ryskt uran: dels att det är uran, dels att det är ryskt. Ur ett europeiskt perspektiv vore en av de enskilt viktigaste säkerhetsåtgärderna att storsatsa på förnybar energi så att vi frigör oss från beroende av den ryska energin, oavsett om det är olja, gas eller uran. Det är dags att vi släpper 1900-talets tänkande och går vidare med en moderniserad hotbild. Vi befinner oss i en ny säkerhetspolitisk omvärld - det har den här debatten visat. Det är inte på grund av enskilda val som vår omvärld har ändrats utan på grund av att närområdet har ändrats och på grund av president politiska och militära strategiska vägval. Det förändrar förutsättningarna för oss alla. Vi hör om en nationell säkerhetsstrategi här, men vi bygger ju säkerhet tillsammans med andra, inte bara själva. Vi bygger säkerhet genom att hävda varje lands rätt till sina vägval, till territoriell integritet och till politiska militära vägval. har valt en annan väg, och det påverkar vårt närområde och därmed säkerhet. Det är viktigt att de säkerhetsluckor vi kan se fylls igen för att bygga ett robustare säkerhetspolitiskt system i vårt nya . , fru talman, hörde jag regeringen kritisera oss för att söka strid. Så är det inte alls, tvärtom - titta på de åtta åren! Vi har inte sökt strid om Nato. Vi har gått på Försvarsberedningens linje att utreda militära samarbeten. Vem är det som söker strid? Inte är det vi. Vi söker däremot ny kunskap när regeringen nu har valt att lyfta in Natofrågan på det sätt den har gjort. Vi söker ny kunskap utifrån Bertelmans utredning, och vi vill ha en bred samsyn om säkerhetspolitiken, precis som vi tycker att det är viktigt att hävda inriktningsbeslutet på en bred grund. Rubriken på den här debatten har varit "det säkerhetspolitiska läget i närområdet". För mig har det då varit naturligt att också prata om de säkerhetspolitiska hot som vi i ser i vårt närområde. Det handlar om agerande i . Det handlar om klimatförändringarna. Men det handlar också om de säkerhetspolitiska hot som vi ser här och i det svenska samhället och som tar sig uttryck i hat och hot mot stora delar av vårt samhälle. För det blir jag kritiserad för att jag lämnar ämnet. Det säger en hel del om det sorgliga tillståndet i den svenska debatten om försvars- och säkerhetspolitik. Trots att står inför den kanske största säkerhetspolitiska krisen och trots att klimatförändringarna blir alltmer akuta, trots att det inte saknas exempel här i det svenska samhället på hur människors vardag begränsas av hat och hot har den svenska borgerligheten helt fastnat i en debatt om en utredning om Natomedlemskap. Jag ställer samma fråga igen som jag ställde i mitt första anförande: Är en Natoutredning svaret på alla de säkerhetspolitiska utmaningar och problem som vi ser i och vårt närområde? Jag väntar fortfarande i denna kammare på en seriös debatt om hur vi ska kunna vända utvecklingen i , väntar på att få höra en idé, en tanke, ett förslag om hur vi ska återupprätta respekten för folkrätten och demokratins principer i . För är det självklart att när andra vill skapa konfrontation och ökade motsättningar och gräva skyttegravar på vår kontinent måste roll vara att konstruktivt visa att det finns en annan väg för . Jag misstänker att det inte ger några större rubriker i kvällspressen att prata om vikten av dialog och diplomati. Men det är min och övertygelse att det är dialog och diplomati - inte Natoutredningar och yviga gester i den här talarstolen - som kommer att ge oss tillbaka säkerhet i . Sist av allt: Nej, , det är inte som står för tryggheten i . För många av oss som lever i det svenska samhället utgör du, ditt parti, er politik och er retorik en del av vår dagliga osäkerhet och otrygghet. Jag är inte säker på vem som har de yvigaste gesterna här i kammaren . Men låt mig säga till , på ämnet politisk diplomatisk dialog och demokratibistånd, att detta inte är något som tas emot med öppna famnen i längre. De utländska rättssubjekt som försöker stimulera den folkliga demokratin i stämplas som utländska agenter. Utländska massmedier visas på dörren. Vad beträffar politisk och diplomatisk dialog med tycks det mig, när jag bara följer nyhetsrapporteringen, att den oftast faller på hälleberget. Jag vill också tillfoga: Jag tycker inte att utgör ett trovärdigt säkerhetspolitiskt alternativ. som jag har arbetat med de här frågorna har varit det parti som har velat dra ned mest på det svenska försvarsanslaget, helt i motsats till den retorik som utvecklar. Det är som säger nej till varje form av säkerhetspolitiskt samarbete - det må gälla Nato, , EU eller något annat.