· H2C120150312fs · 2015-03-12 14:01:45 — Vi ska inte sätta unga i låtsasåtgärder, säger arbetsmarknadsministern i en intervju på regeringens hemsida. Jag håller verkligen med om det. Att unga ska komma i jobb och inte i låtsasåtgärder är centralt i politiken. Därför är det obegripligt att regeringen håller fast vid sin ståndpunkt att höja kostnaden för att anställa unga i industrin, handeln, restaurangerna och sedan använda en del av pengarna för traineejobb i offentlig sektor, till subventionerade av staten. Det är inte det som just nu är mitt bekymmer, herr talman, utan min fråga till arbetsmarknadsministern handlar om hennes inställning till yrkesintroduktionsanställningarna. Det är något som parterna tillsammans med den förra regeringen tog fram. Unga får möjlighet att lära sig jobbet på jobbet, ett slags lärlingsjobb. Hur avser arbetsmarknadsministern att se till att de blir fler, eftersom de är relativt få? Det är trots allt riktiga jobb och något som parterna och regeringen är överens om. Regeringen kommer snart att återkomma med utformningen av både traineejobb och utbildningskontrakt för att visa hur vi säkerställer att det leder till riktiga och varaktiga jobb. Det handlar inte bara om att ungdomar ska komma in på arbetsmarknaden. De ska också kunna stanna där och helst ha en stark ställning under resten av sitt yrkesliv. Det är det som regeringens arbetsmarknadspolitik syftar till när det gäller ungdomar. Vad beträffar yrkesintroduktionsanställningarna tror jag mycket på den modellen. Parterna har kommit överens och har med, som jag tycker, ganska stor entusiasm tagit sig an det. Tyvärr är utfallet än så länge att mycket få ungdomar fått en sådan anställning, men jag tror att potentialen är mycket större än vad vi har sett. Utformningarna är ganska olika för olika partsområden. Det tycker jag är bra, för det är parterna och branschens villkor som måste påverka hur man utformar yrkesintroduktionsanställningarna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag har stora förhoppningar om att anställningarna kan öka, och jag har en nära dialog med parterna om vilka ytterligare insatser de i så fall kräver för att det ska bli högre volymer. Jag tackar för svaret och är glad för att det finns en välvillig inställning till de nya jobben. Det är just riktiga jobb som parterna vill ha i en mängd olika branscher i såväl offentlig som privat sektor. Men även de nya jobben påverkas av höjda kostnader för att anställa unga. Jag bad räkna på hur de höjda avgifterna kan påverka lönekostnaden. Det visar sig att kostnaden för att anställa en ung på en ganska vanlig ingångslön kommer att öka med omkring en fjärdedel, med , jämfört med det som gäller . Det betyder att den höjda kostnaden för att anställa unga rimligen försvårar framväxandet av fler nya jobb. Vi behöver fler unga som lär sig jobbet på jobbet. På vilket sätt anser arbetsmarknadsministern att en 25-procentig höjning av lönekostnaden ska underlätta för dessa jobb att växa fram när de är alldeles för få? Under tid i regeringen, med den tidigare regeringens politik, satsade man stort på skattesänkningar i förhoppning om att det skulle leda till att problemet med arbetslösheten löstes. Resultatet blev att arbetslöshetsproblemet inte löstes. Därför är det att byta politik och pröva en annan väg. har det prövats att ha sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar, och ungdomsarbetslösheten är skyhög. Antalet nya jobb har inte blivit särskilt många. När jag för samtal med parterna är det inte kostnaderna de i första hand lyfter fram utan andra problem. byter vi politik och kommer att i stället satsa pengarna på sådant som på riktigt leder till att vi kan bekämpa arbetslösheten och klara generationsväxlingen och kompetensförsörjningen på arbetsmarknaden. Det är vad som krävs för att ungdomar ska komma in på arbetsmarknaden och kunna vara kvar där och för att vi ska få en väl fungerande arbetsmarknad och ett konkurrenskraftigt näringsliv. Regeringen kommer att följa yrkesintroduktionsanställningarna och vara beredd att göra justeringar om det krävs för att öka volymerna, men vi kommer inte att gå tillbaka till den politik som redan har misslyckats. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag har en fråga till finansministern. Om jag inte är helt fel ute var det en socialdemokratisk riksdagsledamot som uttalade följande: Folk uppfattar vallöften som löften. Detta är ett problem för oss. Det är förstås bra att man är ärlig, men det är ännu bättre om man kan hålla sina löften. Före valet var finansministern väldigt tydlig med att det finanspolitiska ramverket, som överskottsmålet är en del av, skulle hedras. Finansministern har vid åtskilliga tillfällen stolt förklarat att det var Socialdemokraterna som drev igenom det nuvarande finansiella ramverket och att man minsann tog ansvar. , efter valet, är det inte längre lika viktigt. Min fråga till finansministern är: Om det fanns en långsiktig lämplig nivå på statsskulden, varför kunde man inte redogöra för den före valet? Jag tycker att när man har regler är det viktigt att också hålla sig till dem. Det var den principen som kritiken mot den tidigare regeringen bottnade i, att när man har ett överskottsmål, när man har ett finanspolitiskt ramverk, ska man också hålla sig till det ramverket. Jag hade varit lika kritisk oavsett hur ramverket hade sett ut eller vilken nivå på överskottsmålet man hade. Om man har en tidpunkt när man tycker att barnen ska komma hem är det den tidpunkten de ska hålla sig till. Ska barnen vara hemma är det som gäller. Det hindrar inte att man kan tänka att , när barnen är lite äldre, kanske inte är en lämplig tidpunkt utan kanske eller nio eller till och med tio. Jag tycker att man måste kunna vara kritisk om barnen inte hållit tidpunkten men fundera på om kanske eller nio är mer lämpligt . Jag tror att alla förstår exakt vad det här egentligen handlar om. Man saknar utrymme för att öka utgifterna och hålla sig till de gällande målen. Därför väljer man helt enkelt att ta bort de överenskomna målsättningarna. Det som stör mig mest är att man så uppenbart fixerar sig vid enbart nuvarande mandatperiod. Man vill helt enkelt försöka att kortsiktigt öka sitt väljarstöd utan någon som helst hänsyn till det långsiktiga perspektivet. Ett avskaffande av överskottsmålet kommer obönhörligen att öka statsskulden, och det kommer att leda till en lägre grad av frihet . Det kommer att drabba kommande generationer, vilket gör att det inte bara är ekonomiskt fel utan dessutom moraliskt fel. Vilken är den enligt Socialdemokraterna lämpliga långsiktiga nivån på statsskulden? Är det noll procent, , eller ska vi kanske tillbaka till ? Jag vill påminna om att även om man ändrade överskottsmålet till ett balansmål skulle statsskulden fortsätta att krympa. Även vid ett balansmål krymper statsskulden, dock inte i riktigt lika snabb takt som om man har ett överskottsmål. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag tror inte att man kan sätta någon lämplig nivå på statsskulden. När man tittat på om det är lämpligt att använda statsskulden som en styråra i politiken, snarare än ett mål för de offentliga finanserna, har det uppmärksammats att risken med ett sådant mål vore att det skulle leda till en procyklisk politik. Jag vill också påminna om att jag som ekonomiskpolitisk talesperson har påpekat att vi kommer att hamna i ett läge när det är dags att se över överskottsmålets nivå. ser annorlunda ut än när överskottsmålet infördes . Mycket har hänt både med statsskuld och, inte minst, när det gäller den demografiska situationen i . Vi är i det läge som vi då ville rusta oss för genom att beta av statsskulden. Jag skulle vilja ställa en fråga till arbetsmarknadsministern. Vi arbetar just nu hårt för att hitta konkreta lösningar på bristerna i flyktingmottagandet. Något som kommer upp är Arbetsförmedlingen. Vi vet bland annat från granskningar och mediernas rapportering att det finns en hel del att göra. Just nu skickar vi nyanlända rakt in i ett trasigt system där överbelamrade etableringshandläggare inte hinner med att ens göra det mest grundläggande. Det finns brister i valideringen och i upphandlingarna. Människor blir passiviserade. Det här är verkligen inte bra. Jag är inte alls intresserad av att här bestämma vems fel det är att det har blivit så här. Jag undrar bara: Vad gör regeringen just nu för att åtgärda detta akuta läge? Jag delar problembeskrivning. Vi har oerhört stora problem på Arbetsförmedlingen med den så kallade etableringsreformen, som är det som styr mottagandet av nyanlända och deras etablering på arbetsmarknaden. Det krävs mer långsiktiga förändringar av etableringsreformen som ger en annan roll för kommunerna och ett annat samarbete mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna. Det krävs förändringar som också gör att man kan möta individer mer flexibelt. är det oerhört få som får del av både validering och utbildning, som är det som i allmänhet rustar människor för att komma in på arbetsmarknaden. Systemet med etableringslotsar behöver förändras så att det blir en behovsprövad insats i stället för en rättighet, som det är med nuvarande lagstiftning. Kortsiktigt arbetar regeringen med förstärkta resurser till Arbetsförmedlingen och en mer flexibel användning av resurserna. Vi arbetar också med att lyfta av byråkrati och med ett samarbete med arbetsmarknadens parter. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag tackar för svaret. Det är en bra början att vi delar problembeskrivningen, men det räcker inte riktigt så långt. Jag undrar lite hur det ska gå till. Ministern säger att samarbetet ska förbättras mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen. Jag reser runt just nu och ser att detta är ett jättestort problem. Kommunerna vill ofta göra mycket mer än vad de får göra. Här måste det gå snabbt. Det kommer någonstans mellan 1 000 och 2 000 personer . De lotsas rakt in i ett trasigt system. De blir fast där, och de tappar sina drivkrafter. Det finns undersökningar som säger att börjar man bli passiv. Vi kan inte tillåta detta. Det måste gå mycket snabbare. Det är fint att ge mer resurser. Men vad ska resurserna gå till? Att bara kasta in mer pengar i ett trasigt system utan att på något vis rätta till det är inte bra. Du talar om mer individualisering, men hur? Det räcker inte längre med klyschor och tomma ord. Det är alldeles för sent för det, och alldeles för bråttom. Jag tror inte att lyssnade om hon kallar det jag sa för klyschor. Vi arbetar kortsiktigt med att göra de förändringar som går att göra med nuvarande lagstiftning, det vill säga nuvarande etableringsreform som har beslutat om. Den styr ganska detaljerat hur man ska arbeta med nyanlända - tyvärr på ett icke-individuellt utformat och alltför stelbent sätt. Det vi kan göra inom nuvarande lagstiftning är att lätta på de regler som styrs av förordningar. Vi kan se till att handläggarna får mer tid för att arbeta med de nyanlända. Vi kan ge tillgång till fler insatser, till exempel utbildning och validering. Det som därutöver krävs är en förändrad lagstiftning. Etableringsreformen behöver göras om i avgörande delar. Till exempel när det gäller samarbetet med kommunerna måste man lagstiftningsmässigt öppna så att det antingen blir möjligt för Arbetsförmedlingen att upphandla sociala tjänster från kommunerna eller flytta över ansvaret för sociala insatser till kommunerna från Arbetsförmedlingen. Det är inte lämpligt att det ligger där det ligger utan möjligheten att samarbeta med den aktör som är bäst på att stå för sociala insatser. Min fråga går till finansministern. Försvarsmakten har levt med ekonomiska problem och utmaningar. De senaste årens och årets omvärldshändelser har helt säkert skakat oss alla i grunden. Det gäller och , för att nämna några exempel. Den förra borgerliga regeringen och den så kallade Genomförandegruppen strök bland annat ett stort antal materielprojekt, vilket innebär att man sköt problemen . Det är kostnader som visar sig tydligt . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Den förra regeringen drev dessutom igenom slopandet av värnplikten med endast tre rösters övervikt till förmån för ett mycket dyrare yrkesförsvar. Jag vill ställa en fråga till finansministern om hur hon ser på Försvarsmaktens framtida kortsiktiga och långsiktiga resursbehov i skenet av det som har hänt i omvärlden och givet ekonomiska förutsättningar. Jag är en varm anhängare av ett starkt svenskt försvar. Om man är en liten nation som vill vara en stark röst i världen och också kunna vara oberoende är det viktigt att man har förmåga att försvara sig själv. Därför tycker jag att det är viktigt att vi har ett väl fungerande och starkt svenskt försvar, inte minst mot bakgrund av vår omvärld. Där ser vi nu en ökad militär aktivitet i , och vi har sett kränkningar av det svenska territoriet. Därför är det oerhört viktigt att vi förmår att också prioritera försvaret. Därför är regeringen beredd att öka de ekonomiska resurserna till försvaret väsentligt för att vi ska kunna stå upp för vår territoriella integritet. Jag vill tacka finansministern för svaret. Jag har precis kunnat läsa det som har gått ut i medierna. Det är mycket glädjande med de siffror som anges där, och jag tycker att det är glädjande att ministern och regeringen ser allvaret i frågan och tar tag i det historiska arv som Försvarsmakten har fått känna av . Som ledamot av försvarsutskottet och försvarspolitiker i allmänhet och som tjänstledig sjöofficer i synnerhet känner jag personligen att vi i och med det som har kommit ut nu är på rätt väg i rätt riktning. Det blir rätt förutsättningar för Försvarsmaktens verksamhet. Det finns en hel del grynnor och skär på vägen, och det gäller att navigera och manövrera på ett klokt sätt under färden. Om vi kan göra det kommer också förutsättningarna och lyftet att bli bra med ökad förmåga. Vi får en försvarsmakt värd namnet. Jag vill egentligen tacka finansministern för svaret. Det har som sagt kommit ut nu vad satsningarna innebär. Det vill jag tacka för. Jag är glad för det besked som regeringen har kunnat lämna . Det kom ökade resurser till försvaret i och med Försvarsberedningen . Sedan rådde bred enighet i om att det behövdes ytterligare resurser, som kom i samband med höstens budget. Det är uppenbart att säkerhetsläget har försämrats ytterligare , och då är det också uppenbart att det behövs ytterligare resurser till det svenska försvaret. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag vill ställa en fråga till ministern för högre utbildning och forskning. Det gäller möjligheten till livslångt lärande. I då allt fler talar om behovet av fort- och vidareutbildning är nätbaserade distansutbildningar en mycket uppskattad utbildningsform. Ny teknik har öppnat för nya möjligheter. som flera länder till och med inför programmering i säger regeringen nej till att ens utreda hur lärosäten kan samverka bättre runt nätbaserad utbildning. Likaså säger man nej till att utreda hur utbildning genom så kallad MOOC, Online Course, ska kunna ges på ett sätt som likställer den ekonomiskt och juridiskt med högskoleutbildningar. Jag tycker att detta är förvånansvärt. Det är bakåtsträvande, och det är omodernt. Alliansregeringen tillsatte en utredning om det här, men den väljer nuvarande regering alltså att banta. Just dessa frågor plockas bort. Frågan till ministern är: Varför väljer regeringen att vara så njugg i attityden till nätbaserad utbildning? Jag tackar för frågan. Det är mycket riktigt att vi får banta de utredningar som vi nu gör på grund av den budget som de borgerliga med stöd av röstade igenom. Där minskade man anslagen för att just kunna göra ordentliga utredningar. När det gäller denna fråga delar jag helt bild. Detta är alldeles för viktigt för att kunna göras på ett skyndsamt sätt. Regeringen får helt enkelt återkomma i frågan när vi har en budget för det. Tack för svaret, även om jag är oerhört förvånad över den omoderna syn som nuvarande regering visar upp. Man har till och med en framtidsminister, men i detta läge ser man inte distansutbildning som en möjlighet. Det beklagar jag. Man skyller på en budgetsituation. Vad jag förstår handlar det som man förkortar utredningsuppdraget med. Jag har svårt att se att det skulle vara skäl till detta. Saken är den att flera MOOC redan är igång. Vi har som är på gång, som ger den här typen av kurser och vi har KTH och som också gör det. Därför måste vi fråga: Hur ska vi garantera rättssäkerheten och den ekonomiska möjligheten så att dessa utbildningar kan likställas? Det är en rättssäkerhetsfråga såväl för lärosäten som för studenter. Jag tycker att låter som en ganska för det oerhört viktiga arbete som behöver göras. Därför står jag fast vid att om vi ska göra det på ett seriöst och ordentligt sätt måste vi återkomma i frågan när vi har resurser för att utreda det ordentligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag vänder mig till statsrådet . Vårdskador i slutenvården är en ganska stor kostnad. Det kostar 1 ½ miljon extra vårddagar, och detta kostar 11 ½ miljard . Det är ganska mycket pengar det handlar om. Det handlar specifikt om att sjukhusen är smutsiga och att det sprids bakterier. Det är av skadorna. I en artikel i kan man läsa att endast sju av landets 53 största sjukhus följer vårdens riktlinjer när det gäller städning. använder man sig av modellen att den billigaste städningen vinner. Det konceptet blir väldigt dyrt, verkar det som. De multiresistenta bakterierna trivs ganska bra i en sådan miljö. Riktlinjerna från om smittskydd som finns verkar inte direkt hjälpa. Min fråga till statsrådet är: Tänker statsrådet ta några initiativ på nationell nivå för att minska antalet vårdskador? Tack så mycket, , för att du tar upp den här frågan i kammaren! Precis som anförts är vårdskador en stor utmaning för den svenska vården. Visserligen vet vi av de undersökningar som inte minst Kommuner och Landsting har gjort att det har förbättrats när det gäller att följa hygienrutiner i den svenska vården, men likväl är det fortfarande ett stort problem. Det är väldigt viktigt att inse att det är en grundläggande faktor för att den svenska vården ska fungera att följa hygienrutinerna och sköta städningen på rätt sätt. Det är inte någonting som man kan kompromissa med. Vi vet också att trots att det i en del landsting inte följs i tillräckligt stor utsträckning finns det andra, till exempel , där man genom ett innovativt arbetssätt har lyckats komma till rätta med en del av dessa vårdskador. Det tycker jag är positivt. Detta är dock en ganska dyr affär. Det kostar 11 ½ miljard . När jag kontaktade Inspektionen för vård och omsorg, , som just bedriver tillsyn av vård och omsorg, svarade de när jag frågade dem om vad de gör inom tillsyn vad gäller städning: har inte gjort någon särskild tillsynsinsats rörande städning på landets sjukhus och har därav inte sammanställt någon rapport i frågan. Den övergripande nationella riskanalys som har genomförts som underlag för planering av IVO:s egeninitierade tillsyn 2015 indikerade inte att detta skulle vara ett större problem. Det är ett något udda svar, anser jag. Vilket initiativ avser statsrådet att ta för att få en skärpt tillsyn som är lite mer hands-on? Just när det gäller IVO:s egen tillsynsverksamhet vet vi att den inte har kunnat bedrivas i tillräckligt stor omfattning eftersom också hanterar klagomål inom den svenska vården. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag mottog ett betänkande från som handlade just om hur man med nya rutiner och nytt arbetssätt skulle kunna förbättra klagomålshanteringen inom den svenska sjukvården och dessutom frigöra tid och resurser på för att de inte minst skulle kunna ha en egen tillsynsverksamhet i större omfattning än dag. Det är ett exempel på hur man, precis som tar upp, skulle kunna jobba för att komma till rätta med problemet att de hygienrutiner som finns uppställda för den svenska vården inte följs i tillräckligt stor utsträckning. Jag delar helt uppfattningen att det är en stor utmaning för vården i allmänhet och i synnerhet för det viktiga arbetet mot antibiotikaresistens. Min fråga riktas till statsrådet . Den handlar om finansieringen av så kallade särläkemedel. Det är läkemedel som används vid behandling av människor med sällsynta diagnoser. De är få, men behandlingarna är dyra och påverkar enskilda klinikers och landstings läkemedelsbudgetar på ett sådant sätt att andra patienter riskerar att drabbas och att man inte har råd med sina läkemedel. Detta är en fråga vi har diskuterat . Frågan är: Kan vi lägga över betalningsansvaret på nationell nivå i stället? Precis som påpekar är läkemedel en strategisk fråga för den svenska hälso- och sjukvården. I ett större perspektiv handlar det om att vi behöver ha en läkemedelsstrategi värd namnet. Det är någonting som regeringen har ambitionen att ta fram . Men det gäller också att man kan se läkemedel ur olika perspektiv. Kan vi inte möta den problematik som finns med läkemedel i stort med mer effektiva läkemedel som blir väldigt dyra och riskerar att ta resurser i anspråk från övriga hälso- och sjukvården kommer vi att ha stora problem . Jag är inte här beredd att säga exakt hur vi ska hantera särläkemedlen. Men att det är en viktig komponent i diskussionen om hur vi ska se på hela läkemedelsfrågan råder det ingen tvekan om. Jag hoppas att jag snart ska kunna återkomma till inte minst i den här frågan. Det finns pengar i systemet. Särläkemedlen kostar bara en liten del på läkemedelsnotan men drabbar enskilda kliniker hårt och också enskilda patienter. De med sällsynta diagnoser som behandlas känner naturligtvis inuti sig: Tar jag resurser från någon annan? Sedan finns det andra patienter som säger: Ja, men jag då? Vi vet i vilken utsträckning läkemedel felanvänds. Det är siffror på 15-20 miljarder . Kunde vi klara den felanvändningen och ta pengar därifrån till de sällsynta sjukdomarna och särläkemedlen vore det en vinn-vinn-situation. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Den viktigaste principen i den svenska hälso- och sjukvården är att vård ska ges efter behov. Det är precis som säger. Finns det en situation där enskilda patienter kan känna att de ligger vården och samhället till last på grund av sin sjukdom och sitt vårdbehov är detta naturligtvis inte acceptabelt. Precis som är inne på är det en fråga som handlar inte bara om särläkemedel som sådana utan också om hur vi löser hela läkemedelsfrågan och inte minst den överanvändning av läkemedel som kan ske i andra delar. Jag tror som att om man har ett helhetsperspektiv går det att frigöra resurser som skulle kunna bidra till att lösa den problematik som tar upp. Jag kan inte här i kammaren säga exakt vilken lösning som krävs. Men det är helt uppenbart att vi behöver hantera frågan. Jag vill ställa en fråga till arbetsmarknadsminister . I har nyanlända akademiker och yrkesmänniskor svårt att få ett arbete som motsvarar deras utbildningsnivå och kompetens. Det har identifierats flera anledningar till detta, alltifrån diskriminering till språkkrav och svårighet att tolka nyanländas utländska examina. Arbetslösheten bland utrikes födda akademiker och yrkesmänniskor är hög, särskilt bland dem som är födda utanför gränser. Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Hur tänker regeringen tillvarata nyanländas kompetens, och vilka strategier ska man använda sig av för att underlätta för den här gruppen att komma in på arbetsmarknaden? Det är en mycket viktig fråga som tar upp. Vi har ett oerhört slöseri med människors kompetens. Många som kommer till har med sig värdefull yrkeserfarenhet och utbildning som inte utnyttjas på ett adekvat sätt på svensk arbetsmarknad. Det här är en oerhört prioriterad fråga för regeringen. Mina två kolleger gör insatser inom sina områden för snabbare bedömning och validering av betyg, även till legitimerade yrken inom sjukvården. Inom arbetsmarknadspolitiken arbetar vi med att kunna ge ökade individuella insatser för varje person, så att inte alla bedöms likadant.