· H3C120150917fs · 2015-09-17 14:00:50 — I regeringsförklaringen lyfter statsministern fram vikten av civilsamhället, men när det kommer till konkret handling var tyvärr det enda statsministern nämnde att man ska bjuda in civilsamhället för samtal. Det som regeringen i övrigt gör, med att ta bort möjligheten till skatteavdrag för gåvor till den ideella sektorn, drabbar den ideella sektorn väldigt hårt. I sin lagrådsremiss skriver regeringen att stöd till den verksamhet den ideella sektorn bedriver bör fördelas utifrån en prioritering av hur denna bidrar till samhällsnyttan. Man säger vidare att offentligt stöd snarare bör utgå från tydliga prioriteringar än via privatpersoners val. Men det är ju privatpersoners val som är det viktiga med det civila samhället! Min fråga går till statsrådet . Stämmer detta med regeringens fagra tal, att man faktiskt minskar resurserna? Jag måste säga att jag är lite förvånad över vilka människor mött . Jag har mött människor som verkligen ställer upp med både tid och pengar, som volontärer i skolor, med läxhjälp, på asylboenden och i församlingar. Inte en enda av dem har sagt: går jag och skänker lite, för det får jag göra skatteavdrag för. Det är ju inte detta som är drivkraften för att man vill hjälpa till och vara en medmänniska. Det är något man gör för att man faktiskt vill stå upp som människa för de människor som flyr från andra länder. Det är sant att vi tar bort det ineffektiva avdraget för gåvor, som alliansregeringen införde. Men det är lika sant att vi kommer att tillföra mer resurser till civilsamhället i den budget som kommer än vad avdraget har kostat. De pengarna går bland annat till just de organisationer som gör ett jättestort och viktigt jobb med att ställa upp för flyktingar som kommer till . Tack, statsrådet! Jag delar helt bilden av att många människor gör enorma insatser. Man satsar inte bara pengar utan också av sin tid, man öppnar upp sitt hem och delar med sig av det man har på alla möjliga olika sätt. Det är något vi ska främja. Men vi kan också se att skatteavdraget för gåvor har gjort att de ekonomiska resurserna till de organisationer som har berörts har ökat. Vi kan fråga Cancerfonden, , Röda Korset och Plan - alla dessa viktiga organisationer som också samlar in pengar och som kan bidra genom dessa ekonomiska resurser. Min följdfråga till statsrådet blir: Hur kommer det att bli bättre för det civila samhället att regeringen ser till att resurserna minskar med, enligt organisationernas egen beräkning, direkt ? Hur kommer detta att öka det civila samhällets förutsättningar att stå fritt från staten och självt kunna göra prioriteringar av de insatser som behövs? Det är ju detta som också gynnar det civila engagemanget. Jag ska svara på frågan, men låt mig först bara ifrågasätta verklighetsbeskrivningen. Jag köper inte att det skulle vara så att anledningen till att människor skänker mer är att man har infört ett skatteavdrag. Jag har inte mött någon människa som sagt: äntligen ska jag skänka pengar till en civil organisation, för nu får jag dra av på skatten för det. Jag tror inte att detta är drivkraften. Anledningen till att vi nu skänker mer är att behoven är så mycket tydligare, större och uppenbarare för oss alla. Då vill vi göra det vi kan för att möta de behoven, precis som säger, med både pengar och tid. Den konkreta frågan var: Hur kan det bli bättre efter att vi tar bort avdragsrätten? Jo, därför att vi tillför så mycket mer pengar, både till civilsamhället - civilsamhället får i budgeten mer än vad avdraget har kostat - och till bistånd och direkt katastrofhjälp. Precis som utrikesminister här redovisade tillförs där över 400 miljoner , och det är, som alla vet, mer än 250 miljoner. Jag vill ställa min fråga till utbildningsminister . ordförande och utbildningsministern själv har tillsammans gjort en rad uttalanden som väckt ganska mycket oro hos elever och föräldrar angående det fria skolvalet. Kommer det att finnas kvar eller inte, är det många som undrar. Möjligheten att välja skola är väldigt viktig för många. Det handlar om att kunna välja inriktning och särskilda ämnen, att kunna välja bort tidigare klasskamrater och att kunna få en nystart. Skolvalet är också en möjlighet att bryta segregation och utanförskap. vet jag att ministern vill att 16-åringar ska kunna få rösta och välja regering. Hur tänker då ministern när han inte vill låta 15-åringar välja gymnasieskola medan 16-åringar ska få välja regering? Rätten att välja skola efter pedagogisk inriktning och efter möjligheten att växa som människa slår vi vakt om. Men vi måste se den forskning som förs fram, till exempel i djupgranskning av , att sticker ut. Vi sticker ut genom att vi har denna rätt och möjlighet som vi slår vakt om men saknar mekanismer som utjämnar de skillnader som då uppstår mellan skolor. Vi har en ökad segregation i skolsystemet, och då tror vi, vilket också gör, att vi måste titta på vad vi kan göra för att utjämna skillnaderna mellan skolor så att skolvalet får bli just ett skolval mellan olika pedagogiska inriktningar och inte ett lotteri där man kan råka välja rätt eller fel skola. Skolval bygger på att alla skolor är bra, och det måste vi kunna säkerställa. Denna typ av system byggs upp i en del kommuner. Jag vet att kommuner som styrs av i flera fall har infört system där alla föräldrar ska välja, och det är ett system för att hantera de skillnader som uppstår om valfriheten inte kombineras med starka system för att inte bara de barn som har engagerade föräldrar ska välja skola. Om utgångspunkten i de uttalanden som gjorts hade varit att man ville utöka det fria skolvalet och inte avveckla det hade oron inte varit så stor. De största skillnaderna vi ser i svensk skola är mellan klassrum på samma skola, inte främst mellan skolor. Utgångspunkten för lösningen har inte, oavsett vad ministern säger här , varit att man ska göra som i eller , där man är tydlig med att alla barn och elever behöver välja. Det är vad jag skulle kalla att utveckla det fria skolvalet. Men i stället har man fokuserat på att utöka det lotteri som ministern nu själv ifrågasätter. Vad kommer att ske ? Kommer vi att få se en utveckling av det fria skolvalet eller en avveckling av det? Jag tror att jag var ganska tydlig. Det fria skolvalet är viktigt men måste kombineras med en trygghet i att alla skolor är bra. Annars är det inte ett skolval. Då är det något man gör utan att veta vad man får. Då kommer vissa elever att hamna på de skolor där alla vill gå medan andra lämnas kvar på de skolor som valts bort. Vi får inte ha ett system med valda och bortvalda skolor. Det fria skolvalet måste kompletteras med starka system för att säkerställa att alla skolor är bra och attraktiva. Det finns många kommuner som jobbar med detta. kommun har gjort ett medvetet och strategiskt jobb för att säkerställa att alla skolor är bra skolor, vilket också har lett till att man tog det tuffa beslutet att lägga ned en skola. De eleverna - exakt samma elever - fick bättre resultat när de hamnade på andra skolor. Det är klart att det är viktigt att dra lärdom av det. Skolan betyder så mycket, och vilka möten de får i skolan betyder så mycket för elevernas kunskapsutveckling. Vi gör en del på det här området. Vi tittar till exempel på om man kan införa en gemensam kö för alla skolor. Det gör det lättare att välja. Det gör systemet bättre. gör det svåra arbetet med att titta på de djupa orsakerna. Min fråga till statsrådet gäller den rapport som regeringen beställde från , som har . En fråga till var: Hur ska man skapa fler bostäder till det ökade antalet nyanlända i ? Jag har ställt den här frågan tidigare - rapporten kom - och inte fått något tydligt svar från regeringen. Därför väljer jag att ställa den igen. I rapporten föreslår man att nyanlända ska ges förtur i bostadskön. Man föreslår också att privata fastighetsägare, privatpersoner och kommunala bostadsbolag ska få en hyresgaranti när de hyr ut till nyanlända. Man ska också ge en bonus till dem som väljer att i första hand hyra ut till nyanlända. Min fråga till regeringen är: Vad har man för inställning till rapporten och de förslag som har kommit med till regeringen? Jag ansvarar inte för de bostadspolitiska frågorna, men generellt är regeringens inställning att vi ska ha samma rättigheter och skyldigheter för alla som är bosatta i . Vi ska inte ha några särlösningar. Vi ska inte ha en negativ särbehandling av människor. Vi ska följa den ordning som gäller enligt svensk grundlag. Alla människors lika värde, jämlikhet och förbud mot diskriminering är frågor som är reglerade i vår grundlag, och den ska vi naturligtvis följa. Tack så mycket för svaret från statsrådet! Min kompletterande fråga blir då: Vad är det som är så intressant i rapporten, och varför skickar regeringen ut den på remiss? Det undrar jag med anledning av de förslag som vi har hört om, att man ska ge förtur i bostadskön, och att statsrådet menar att så inte ska ske. Det är en rad väldigt kontroversiella förslag. Det handlar om att ge förtur och att ge fördelar till dem som i första hand väljer att hyra ut till nyanlända. Min fråga är alltså: Vad är det som är så intressant i den här rapporten? Det undrar jag eftersom regeringen skickar ut den på remiss. Jag kan inte redogöra för ställningstagandet och varför man just skickat ut denna rapport på remiss. Men det finns en ordning för remisshanteringen i arbete, och jag förmodar att det är en ordning som man följt också i fråga om denna rapport. Min fråga går till socialförsäkringsminister . Kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina liv. Världens första feministiska regering genomför nu en politik som ökar jämställdheten mellan män och kvinnor. Ja, så sa vår statsminister i sin regeringsförklaring. Visst är det så. För att klara dagens moderna liv behöver vi ett jämställt samhälle inom familjepolitiken, i arbetslivet och i hela samhället. Vi ser problem med att föräldrar, främst kvinnor, har svårt att få ihop livspusslet. Flertalet av de sjukskrivna är kvinnor. De återfinns ofta i kontaktyrken, det vill säga yrken som innebär ett känslomässigt engagemang och där det ofta är oregelbundna arbetstider. Tiden rinner iväg. Jag går till min fråga: Vad gör regeringen för en jämställd familjepolitik? Jag tackar för den frågan. Den är helt central. Vi vet också att det är just när man bildar familj och när man skaffar barn som de mer accelererande ojämställdheterna mellan män och kvinnor uppstår. Det följer sedan med under resten av ens liv, och det landar slutligen i en väldigt ojämställd pension. Kvinnor har i genomsnitt lägre pensioner än män. Regeringen gör nu insatser i familjepolitiken med att vika i föräldraförsäkringen. Vi håller också på att arbeta fram direktiv till en utredning som ska ta ett helhetsgrepp kring föräldraförsäkringen. Det är den kom på plats. Vi behöver ha en föräldraförsäkring som stöder ett jämställt föräldraskap, där män och kvinnor tar ett lika stort ansvar och där det också är så, som det de facto är, att män och kvinnor i nästan lika hög utsträckning tar del av arbetsmarknaden. Det är viktigt för kvinnors hälsa. Det är viktigt för kvinnors möjligheter att leva ett gott liv och också ha en god pension. I detta anförande instämde (S). Tack för svaret! Det känns bra att få bekräftat att vi har en regering som tar de här frågorna på allvar. Kan jag då också utgå från att regeringen kommer med förslag om en modern och jämställd föräldraförsäkring som kommer att fungera i olika familjekonstellationer? Det är regeringens absoluta ambition. Man kan titta på ett antal delar som har förändrats väldigt mycket sedan föräldraförsäkringen kom . Det handlar om att kvinnor har trätt ut på arbetsmarknaden. Vi har i världens högsta arbetskraftsdeltagande bland kvinnor. Det ska vi vara oerhört stolta över. Men det handlar också om att en familj inte ser ut eller behöver se ut på ett visst sätt . Du kan vara ensam förälder. Det kan finnas flera vuxna kring ett barn. Detta tar föräldraförsäkringen inte hänsyn till. Frågan är komplex, men ambitionen är att vi ska ha en föräldraförsäkring som faktiskt klarar av att lyfta in stjärnfamiljsperspektivet. Det ser jag fram emot. Min fråga vänder sig till utrikesministern. Enligt svenska medier har statsminister gjort ett uttalande som lyder: "Det är inte den eller den som bär skulden." Det gäller förlamningen i . Detta sägs trots att och har utnyttjat sitt veto i säkerhetsrådet mot resolutioner som är avsedda att få ett slut på . Detta görs trots att FN:s generalsekreterare har uppmanat säkerhetsrådet att se bortom sina nationella intressen och sluta blockera resolutioner. Delar utrikesministern statsministerns syn att alla medlemmar i säkerhetsrådet har lika stort ansvar för säkerhetsrådets förlamning? Tack för frågan, ! , ända , har säkerhetsrådet varit blockerat, framför allt av och beteende och oförmåga att ställa upp på en lösning av konflikten. Det vi kan hoppas på , när det redan är 12 miljoner människor på flykt från ett krigshärjat , är att länderna ska ta sitt förnuft till fånga, att de ska kunna övertalas eller dras eller skjutsas på så att de begriper att de måste ta ansvar. har försökt med olika vägar, med stöd från EU och från en rad länder. Och vi fortsätter att vara både en samtalspartner och ett stöd till honom. Jag tycker att det vettigaste vi kan göra också är att lita på hans omdömen, kontakter och idéer för en väg framåt. Det inbegriper faktiskt att också mobilisera till en mer konstruktiv roll. Det har motsagts av deras militära insatser i . Men vi måste fortsatt hålla trycket uppe på dem. Tack, statsrådet, för svaret! Jag önskar mig ett förtydligande. Vilken är utrikesministerns ståndpunkt gällande säkerhetsrådets förlamning i fråga om Syrienkrisen? Jag förstod inte riktigt vad frågade om. Men jag fortsätter med det som jag tycker är det viktigaste, nämligen att vi fortsätter att arbeta på det här politiska spåret. Vi gör det som enskilt medlemsland i EU. Vi gör det i EU-kretsen. Vi gör det i direkta kontakter med . Vi gör det i kontakterna med de olika länder som har en roll att spela. Vi gör det i offentliga uttalanden, i den politiska diplomatin och i de politiska kontakterna. Och vi gör det via, så att säga, kritiska synpunkter i fråga om det faktum att en rad länder inte har använt sitt inflytande på ett konstruktivt sätt. Vi fortsätter att uppmana dem att hjälpa till att hitta en lösning i , för det är det som också kan lösa flyktingkrisen. Jag ställer min fråga till socialförsäkringsminister . Den handlar om varför ministern slopar jämställdhetsbonusen. Jag och kan inte förstå varför regeringen gör det som man inte följer beslut att höja summan för jämställdhetsbonusen. Med tvång vill man i stället från regeringens sida styra föräldrarnas föräldraledighet när man nu vill kvotera en tredje föräldramånad. Man sätter tvånget mot moroten att föräldrarna själva ska medverka till att få ett mer jämställt uttag av föräldraledighet. Varför slopar regeringen jämställdhetsbonusen, som faktiskt är ett sätt att uppmuntra till ett jämnare uttag? Jag tackar för den frågan. Låt mig ge ett mycket klart och entydigt svar på den frågan. Vi slopar jämställdhetsbonusen eftersom den inte har haft någon som helst mätbar effekt, det vill säga att den inte har lett till att föräldrar med den som grund har delat föräldraförsäkringen mer lika mellan sig. Den nästan 1 miljard som har lagts på jämställdhetsbonusen sedan den infördes, med enda syfte att den skulle öka jämställdheten och ett mer jämställt uttag, har över huvud taget inte haft någon effekt. Därför slopar regeringen och jag jämställdhetsbonusen. Då är naturligtvis min fråga till ministern: Hur tog det innan den kvoterade föräldraledigheten fick effekt? Det skedde inte över , och det vet ministern mycket väl. Vi vet att uttaget har blivit jämnare mellan föräldrarna , och man kan inte bortse från att jämställdhetsbonusen har haft effekt. vill ministern i stället tillsätta en utredning som ska se över föräldraförsäkringen och se till att den blir annorlunda. Varför väljer man att slopa jämställdhetsbonusen i stället för att till exempel öka ersättningen, vilket vi i har föreslagit? Det skulle ge en ytterligare morot till föräldrarna. Men ministern slopar en genomförd försäkring utan att lyssna och tillsätter i stället en utredning. Är inte det att göra någonting bakvänt? Nej, , det är det inte. Först och främst är det så att när man reserverade i föräldraförsäkringen hade det faktiskt en omedelbar effekt på hur föräldrar fördelade dagarna mellan sig. Vi kunde också se en tydlig effekt när man reserverade i föräldraförsäkringen. Detta är alltså ett mycket träffsäkert sätt att få ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen, vilket är otroligt viktigt i ett modernt familjeliv där också kvinnor deltar fullt ut i arbetslivet. Det är inte bara på det sättet att jämställdhetsbonusen inte har visat någon som helst mätbar effekt. De utvärderingar som är gjorda visar faktiskt också att föräldrar inte väger in den sortens stimulanser när de fördelar dagarna mellan sig. Det handlar alltså inte om de ekonomiska incitamenten. Därför väljer vi nu att avbryta detta försök och inte lägga ytterligare medel där. Däremot behöver vi se över hela föräldraförsäkringen. Jag vill fråga statsrådet om regeringens fortsatta hantering av regionfrågan. Vi som har varit länge i den här politikersysslan har sett regionfrågan komma och gå. Man blir ganska utmattad av den, och mycket tid och kraft har gått åt i många politiska församlingar för att diskutera denna fråga. Skälet till det är att väldigt mycket energiförluster sker i det offentliga systemet beroende på att det administrativa systemet inte är anpassat för dagens geografi, hur människor lever och rör på sig och hur samband ser ut i offentliga verksamheter. Det underliggande skälet gör att vi har behov av att göra någonting åt denna fråga. Jag undrar därför: Hur kommer man att se till att det blir verkstad den här gången? har en förvaltning i världsklass. Den har varit ett föredöme för många länder. Men om vi ska ha en förvaltning i världsklass även måste vi jobba med modernisering och utveckling av den offentliga sektorn. Vi måste jobba med effektivisering, och vi måste upprätthålla likvärdigheten i hela landet. Det finns en bred enighet om att landstingen i är för små för att klara av de utmaningar som vi har inom sjukvårdens område, inom kollektivtrafikens område och inom det område som rör regional utveckling. Vi har två statliga utredningar som har visat detta. är det att gå från ord till handling och jobba med strukturförändringar i den offentliga sektorn så att vi skapar en effektiv offentlig sektor som erbjuder alla medborgare god välfärd som är likvärdig i hela landet. Det arbetet har satt igång. Två förhandlingspersoner är utsedda, och de ska i samverkan med landsting, kommuner och länsstyrelser ta fram ett förslag till ny regional indelning som ska beslutas . Jag tror att det är mycket viktigt att det blir verkstad den här gången. Vi har haft sådana processer igång. Det har funnits utredningar, och det har funnits förväntningar på olika nya indelningar. Beslut har inte fattats eftersom man har sagt att man väntar och ser hur det kommer att bli. Jag tror att förlusterna för samhället, om detta återigen skulle falla ihop, skulle bli mycket stora. Därför är det mycket angeläget att regeringen håller i den här processen, men också att regeringen tar greppet över de statliga myndigheterna. Jag tycker att möjlighet att göra en indelning utan någon som helst politisk förankring är ett skräckexempel. När det gäller mitt län ingår nu kommun, som ingår i arbetsmarknadsregion, i samma polisregion som , och det känns ju helt naturligt. Jag delar bild av att vi också måste jobba med den regionala indelningen i den statliga organisationen. Vi måste ha en mer symmetrisk regional indelning i den statliga organisationen, eftersom vår förvaltningsmodell bygger på samverkan mellan staten, kommunerna och landstingen. Då måste vi också ha en större symmetri, och vi måste säkerställa att länsgränserna följer landstingsgränserna. Då kan vi också skapa goda förutsättningar mellan de olika politiska nivåerna i . Staten och regeringen bär ansvaret för denna process. Vi måste processleda denna reform. Vi kan inte bara överlåta frågan till de berörda landstingen. Men vi kan inte heller sitta och rita kartan här i , utan vi måste göra det tillsammans. Därför är två förhandlingspersoner utsedda. De ska i nära samarbete och i dialog med alla berörda landsting, länsstyrelser och kommuner lägga fram ett förslag. Detta förslag ska vara väl förankrat när vi lägger fram reformen i . Vi har i denna talarstol hört statsrådet stå och säga att SJ är överkapitaliserat. Det leder till slutsatsen att måste ha tagit en crash course i företagsekonomi. Regeringen väljer nu att dränera SJ på nästan . Trots det är soliditeten i SJ jämförbar med vad den var , när samme sa att ett vinstuttag på , det vill säga av det som regeringen plockar ut, var en spark i magen på svenska folket och att SJ gick på knäna. Hur är SJ överkapitaliserat men inte då? SJ följer ju de regler kring till exempel soliditetskrav som har gällt och som inte minst alliansregeringen värnade. Vad jag förstår står de borgerliga partierna fortfarande för dem, medan vår regering har i sin regeringsöverenskommelse att vi vill ge SJ ett utökat samhällsuppdrag. Ett sådant uppdrag skulle till exempel kunna innebära att man ser över den här typen av regler. Just nu följer vi de regler vi uppfattar har stöd i den här kammaren, bland annat därför att det är de regler som parti värnade i regeringen. Det är det som gör att det här blir en bumerangfråga - vi gör det er regering ville att vi skulle göra och som vi uppfattar att majoriteten i den här kammaren vill. Vi hade gärna gjort på ett annat sätt, till exempel haft ett utökat samhällsuppdrag för SJ, och kommer eventuellt att kunna återkomma till det. Det är ett hyckleri av ganska stora mått att stå och kritisera det regeringen gjorde , vilket motsvarar av det uttag regeringen nu gör. Om regeringen vill ge SJ ett annat samhällsuppdrag är det väl bara att ge SJ ett annat samhällsuppdrag, men i stället väljer nuvarande regering att fullständigt dränera SJ genom att göra ett uttag på nästan under innevarande år. Vi måste komma ihåg vad som är historien, nämligen att Alliansen fördubblade underhållet till järnvägen medan nuvarande regering börjar med att dränera SJ på pengar. svarar inte på min fråga, det vill säga hur kunde kritisera SJ då men säga att SJ - som kommer att få en sämre soliditet efter den här dräneringen - är överkapitaliserat. Jag fortsätter ju att kritisera det regelverk som ligger bakom hur till exempel SJ styrs. Vi skulle fortsatt vilja ha en annan typ av regelverk för SJ. Dels är det någonting som hanteras genom den statliga järnvägsutredning som sitter och tittar på hur järnvägen ska organiseras framöver, dels är det någonting som handlar om det utökade samhällsuppdrag regeringen vill ge SJ men som också är styrt av de regler som är riksdagsbundna. Hej - frågan kommer tillbaka till exempelvis och hans kollegor inom allianspartierna. Sedan är det väldigt stora ord som används om vad den förra regeringen gjorde för järnvägen. Man ska komma ihåg att alliansregeringen började sin tid med att ha en finansminister som sa att vi hade överinvesterat i järnväg och kraftigt byggde på det underhållsberg som redan var alldeles för stort, vilket har lett till stora förseningar. Vi investerar 6 ½ miljard i järnvägsunderhåll . Så sent som i går kunde vi presentera en investering på 800 miljoner i kollektivtrafik i landsbygd. Vi gör dessa investeringar , och det kommer att göra skillnad för järnvägsresenärer.