kam-ar · H3C120151020ar · 2015-10-20 13:15:00 — Återrapportering från Europeiska rådets möte Återrapportering från Europeiska rådets möte Fru talman, riksdagsledamöter! Vid Europeiska rådets möte stod som väntat flyktingkrisen i centrum. Andra frågor som stod på dagordningen för mötet var fördjupningen av EMU och en brittisk folkomröstning om EU-medlemskapet. Vad gäller flyktingkrisen hade vi en grundlig diskussion om vad EU har gjort och behöver göra framöver. Det innefattar både samarbetet med andra länder utanför EU och vad vi själva kan göra inom unionen i den här exceptionella situationen. Både i de förberedande bilaterala samtalen som jag hade med ordföranden för kommissionen respektive och vid själva mötet var det viktigt för mig att fortsätta framhålla att det här inte är ett ansvar för ett fåtal länder, såsom , och , utan ett ansvar för hela Europeiska unionen. Ett första steg är därför att vi nu måste se till att genomföra det som vi redan har kommit överens om. Det innebär bland annat att det som kallas för hotspots snabbt kommer igång med sitt arbete, men inte minst gäller det den tillfälliga omfördelningsmekanism som EU har enats om. Jag var tydlig med att nu har tagit sitt ansvar och tagit emot de första asylsökandena inom omfördelningen och att andra medlemsstater nu måste göra detsamma. kan inte fortsätta att ta emot om inte andra medlemsstater gör samma sak. Det är tydligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag, tillsammans med andra, framförde också att EU måste gå vidare och fatta beslut om en permanent omfördelningsmekanism som gäller för alla länder. Vi som driver det fick då in skrivningar i texten om att diskussionerna om kommissionens förslag, som det heter, ska fortsätta. Det blir nu främst något för migrationsministrarna att ta vidare. Än en gång lyfte jag fram frågan om lagliga vägar in i EU. Men som jag har varit tydlig med i och även här står mycket ensamt i den frågan. Även gränsfrågor diskuterades vid mötet. Som situationen är nu ser vi att händelser i en medlemsstat snabbt får direkta effekter för andra medlemsstater. Vi måste ha kontroll på våra yttre gränser, både för att kunna ha ett väl fungerande asylsystem och för att den fria rörligheten inom EU inte ska hotas. Därför behöver vi samarbeta om gränsfrågorna. Det är helt uppenbart. Men, och det framhöll jag med stor tydlighet vid mötet, ett utökat samarbete ska inte påverka varje medlemsstats möjlighet att skydda sina egna gränser och får inte påverka det faktum att gränskontroll är ett nationellt ansvar. Därför var det viktigt och glädjande att vi fick in ett tillägg i slutsatstexten som slår fast precis detta. I övrigt var vi överens om att det måste råda ordning och reda i flyktingmottagandet. Mottagning, asylprövning och eventuellt återvändande ska ske på ett effektivt och rättssäkert sätt. De som inte har asylskäl måste återvända. Det är en förutsättning för att vi ska kunna hjälpa de människor som verkligen har skäl att stanna. Därför var det bra att vi kunde enas om slutsatser om detta. Vi hade också en diskussion om , och , som alla tar ett stort ansvar för flyktingar i spåren av kriget i , och särskilt fokus fästes vid . Vid mötet återrapporterade kommissionens ordförande från de samtal som förts med om en gemensam handlingsplan på migrationsområdet. I det här sammanhanget finns några viktiga komponenter som är värda att framhålla: För det första handlar det, självfallet, om att det blir ett slut på kriget i - det är en grundförutsättning. För det andra handlar det om att och närliggande länder får stöd för att hantera den situation som de nu befinner sig i. För det tredje handlar det om hur ska kunna stärka sin kapacitet på olika områden, till exempel att bekämpa och hantera människosmuggling. Det är bra att vi kan komma framåt på det här området, eftersom är en central aktör för en hållbar lösning på flyktingproblematiken. som vi är öppna för mer stöd till och mer samarbete med var vi tydliga med att det samarbetet utgår från tydliga förväntningar på fortsatta reformer och en fördjupad demokratisering. Vid mötet diskuterade och antog vi också slutsatser om . Vad gäller är det bra att slutsatserna tydliggör al-Asads ansvar för de stora tragedierna och FN:s ansvar för den politiska processen framåt liksom EU:s stöd till FN-processen. Förutom flyktingkrisen behandlade vi kortfattat frågan om fördjupningen av EMU och den brittiska folkomröstningen om EU-medlemskapet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Vad gäller fördjupningen av EMU blev det framför allt en lägesrapport om hur arbetet har fortsatt sedan den så kallade De fem ordförandenas rapport kom . Vad gäller frågan om fick vi en lägesrapport om det som kallas för tekniska samtal, som pågår mellan representanter för och representanter för EU-institutionerna. Men det finns inte mycket till ny information . Vi väntas återkomma till både frågan om EMU:s fortsatta fördjupning och frågan om folkomröstning vid toppmötet . Detta, fru talman, var återrapporteringen från Europeiska rådets möte. Jag vill bara tillägga några ord om de bilaterala samtal som jag hade med kommissionens ordförande och rådets ordförande . Med Juncker diskuterade jag framför allt flyktingkrisen och arbetet för ett mer socialt . Jag förklarade att det migrationstryck som finns på nu naturligtvis är ansträngande och de utmaningar som vi står inför. Juncker var mycket tacksam för det ansvar som tar i EU och var också intresserad av hur kommissionen eventuellt skulle kunna bistå. Vi talade också om arbetet för ett mer socialt och den pelare för sociala rättigheter som Juncker annonserat. Vi kom överens om att fortsätta ha en nära dialog om hur detta arbete bör utvecklas. Med rådets ordförande diskuterade jag främst flyktingkrisen, de utmaningar som och EU står inför och hur arbetet framåt bör bedrivas. Jag poängterade att vill se ett utvecklat gränssamarbete men att det också ska bygga på att länder ansvarar för sina gränser. Vi talade också om utvecklingen i och . som vissa framsteg uppenbarligen sker förefaller det alltmer tveksamt att kommer att vara genomfört . Om så är fallet är det viktigt att vi förlänger de sanktioner som redan nu finns. Det finns en god beredskap hos Tusk för att ska ta upp den frågan. Jag vill tacka statsministern för redogörelsen för mötet i . I går besökte jag, tillsammans med en riksdagsdelegation och vice talman , i . Jag kan nog tala för oss allihop när jag säger att man blir väldigt tagen när man är där och får höra den redogörelse som den väldigt duktiga personalen på gör av situationen men också när man ser alla ankommande som har vandrat och gått med fara för sina liv och har nått . Det var en väldigt omtumlande upplevelse, i alla fall för mig. För att vi ska kunna hjälpa fler måste det bli en omfördelning i Europeiska unionen. Statsministern har ju, som sagt, tillsammans med och förbundskansler drivit frågan och mot alla odds lyckats få till stånd en tillfällig omfördelningsmekanism som självklart måste bli permanent. Jag skulle bara vilja att statsministern, efter det beslut som har fattats i rådet, redogör för steg två och vad som kommer att hända framöver. Det är ju en otroligt viktig fråga, och det gäller verkligen att vi håller i den. måste vi se till att det finns ett bra återvändande för dem som inte har asylskäl. För att värna om asylrätten, som är en mänsklig och grundläggande rättighet, måste vi ha ett väldigt effektivt system för dem som inte har rätt att vistas i vårt land, för vi har ju faktiskt en reglerad invandring. Jag skulle även vilja att statsministern utvecklar något hur man har tänkt på det europeiska planet kring detta med återvändande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Sedan instämmer jag verkligen i statsministerns strävan att lyfta de sociala frågorna i Europeiska unionen. tar upp en mycket viktig fråga som gäller hur vi går vidare . Det första som måste till är implementering av steg ett - det som vi redan har beslutat om - vad gäller omfördelningen av de totalt 160 000. Den har precis bara påbörjats. var dessutom det första landet som tog emot. Vi tog emot människor från som då befann sig i . har jag markerat att , som redan tar emot överlägset flest per capita, inte också ska ta sin del av detta medan alla andra länder sitter stilla. Jag har sagt att det inte blir på det sättet. måste de andra länderna visa sina framfötter och ta sin del. Sedan är det fråga om steg två. Som jag sa är det bara att erkänna att det inte är någon lätt uppgift. Ett antal länder, inte minst de så kallade Visegradländerna, är väldigt emot ett obligatoriskt system. Jag ska vara ärlig mot er i kammaren. Kärnfrågan är det tvingande systemet. För de länderna är kärnfrågan huruvida EU och kommissionen eller nationen ska kunna fatta beslut om detta. Där någonstans ligger kärnfrågan. Och där någonstans ligger också lösningen, tror jag. Den är inte lätt att hitta. Men har vi understrukit att det är långt ifrån till fyllest att några länder ska fortsätta med detta. Jag argumenterade starkt för att bara det faktum att så kallade hotspots nu organiseras talar för att vi behöver en omfördelningsmekanism. Vad ska hända med de människor som finns där? Vi hade inte tänkt att de ska vara kvar i dessa hotspots. Min lite retoriska fråga till de andra var om de hade tänkt skicka även de människorna till , och . Det håller inte. Vi behöver en omfördelningsmekanism. Den kommer inte att vara lätt att få på plats. Men vi måste driva på. Flera länder ser det behovet. Jag vill tacka statsministern för svaret. kan man, med visst fog, tycka att den nuvarande situationen är nattsvart. Men det finns ändå ljus. Vi har fått till stånd ett EU-beslut om en omfördelningsmekanism. Fler människor kommer att kunna få skydd. handlar det som sagt om att gå vidare och implementera detta. Det är inte lätt. Men statsministern har en stor majoritet i bakom sig när det gäller detta. Jag vill även lyfta fram att den sociala dimensionen i EU är viktig, som statsministern sa. Det har varit mycket besparingar; många arbetstagares rättigheter har åsidosatts. Har vi några bundsförvanter i kampen för att lyfta fram den sociala dimensionen? Kan statsministern säga några ord om det? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag glömde att svara på frågan om återvändandet. Det finns med i slutsatserna, inte minst inför med de afrikanska länderna. Det handlar om hur vi kan koordinera återvändande på ett bättre sätt. Strategiarbetet är igång. När det gäller den sociala pelaren har jag tagit upp det med Juncker förut. Han har själv varit tydlig med att han vill ha en social pelare bredvid det andra arbetet, eftersom det är viktigt att EU återspeglar ett socialt ansvar. Flera länder är intresserade av detta. Vi hade ett möte , före då, med bland andra . Vi har inte exakt samma uppfattning i frågan. Men flera länder ser behovet av att utveckla en social pelare. Det jobbet kommer alltså att pågå ganska intensivt , tror jag. Jag vill tacka statsministern för återrapporteringen. Vi moderater har länge drivit på för att fler EU-länder måste göra mer i fråga om att ta ansvar för den flyktingkris vi ser . Precis som statsministern har nämnt är det inte hållbart i längden att i princip bara och tar det ansvaret. Det är välkommet att vi har kommit överens om en omfördelning av 160 000 flyktingar och att redan har kunnat ta emot. Men släpar andra medlemsstater efter. Jag vill därför fråga statsministern om det som han beskrev som delsegrar i . När får vi se resultaten, det vill säga hur ska de andra medlemsstaterna förmås att verkligen ta sitt ansvar? Och när tror statsministern att vi kan se det i verkligheten? Vi delar ambitionen. Men hur kan statsministern och trycka på ytterligare? Min andra fråga handlar om Frontex. Vid samrådet , inför , försäkrade statsministern att det utökade och förstärkta mandatet för Frontex inte skulle inskränka på medlemsstaternas suveränitet. I rådsslutsatserna kan man ändå läsa att Frontex mandat ska utvidgas så att Frontex ska kunna agera på eget initiativ. Jag skulle vilja ha tydliga svar. Hur ser statsministern på det utökade mandatet? Hur gick diskussionerna? Vad sas egentligen om vilken typ av mandat och vilka utökade mandat för Frontex medlemsstaterna vill se? Hur ska Frontex förändras rent konkret? Och hur kan det påverka om Frontex får ett större ansvar? När det gäller att fler ska göra mer menar jag att besluten om de 40 000 plus 120 000 var delsegrar. Jag har också varit tydlig med att det inte räcker. gäller det framför allt att se till att det implementeras. Av det skälet har jag också sagt att det inte kan vara på det sättet att , som redan tar emot flest per capita, också ska ta emot sin del av detta men att de andra inte tar emot sina delar. Så kan det inte fungera. Dessvärre vill en del länder gärna dra ut på detta. Men det finns också länder som har anmält sig och sagt att de vill vara en del av detta. Ett sådant land är . Det finns flera länder som har sagt att de är beredda att ta emot sina delar - ett land har jag inte i minnet nu och ska inte gissa vilket det är. Men det har tyvärr försinkats av andra skäl. En praktisk hantering måste helt enkelt komma igång. Men det är inte på det sättet att inga andra länder vill göra något. Det finns ambitioner. Helt säkert är att vi måste ligga på hela tiden för att detta ska bli av, för alla länder. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte I fråga om Frontex och mandatet diskuterades det självfallet. I punkt 2h återges det bland annat: in accordance with the distribution of competences under the treaty. Stycket avslutas också med: the need for robust and prompt action in cooperation with the memberstates concerned. Rådet ser på det som att Frontex självfallet skulle kunna ta initiativ men att de också måste lyfta luren till de medlemsstater som är berörda av någon typ av agerande. Det är ingen tvekan om att medlemsstaterna också ser på det på det sättet. Det kan hända att något land tycker att Frontex skulle kunna få ta över. Men jag kan garantera att inte är ensamt med att tycka att den nationella kompetensen måste gälla. Jag skulle ändå vilja att statsministern utvecklar hur regeringen och statsministern ser på förändringen av Frontex mandat. Skulle det kunna påverka ? I sådana fall, på vilket sätt? Jag vill också ta upp hur genomförandet av så kallade hotspots verkligen ska fungera? Hur gick den diskussionen? Vi kan läsa i återrapporten att arbetet med hotspots ska påskyndas. Men jag har ännu inte sett någon utförlig beskrivning av hur de ska kunna fungera egentligen. Det är min uppföljningsfråga. När det gäller Frontexmandatet är det upp till att bestämma hur mycket stöd vi vill ha från Frontex eftersom det även är en nationell angelägenhet. Jag kan mycket väl tänka mig situationer där man har ett samordnat arbete och där Frontex kan göra en insats. Men, återigen, Frontex kan inte initiera och genomföra en insats utan att har varit med i processen och beslutat och godkänt. Det återstår att se, men det är mycket upp till oss själva om vi vill delta och i så fall på vilket sätt. När det gäller hotspots är syftet att man där ska identifiera och registrera. Sedan ska omfördelningen ske. Det praktiska förarbetet pågår. Det är sagt att det ska vara klart . Det kan man hysa tvivel om. Men så är det tänkt. Och det arbetet sker nu i framför allt och . Världen befinner sig nu i den extremaste situationen vad gäller antal flyktingar i världen sedan . Det är inte bara i världen som vi befinner oss i en extrem situation. Även i befinner vi oss i allra högsta grad i den mest extrema situationen i modern tid. Vi tar i nuvarande läge emot ungefär 10 000 asylsökande . Det motsvarar 520 000 människor . Det är en mottagningstakt som kommer att få stora följdeffekter på svenskt samhälle och för välfärden, sammanhållningen och arbetstagarna. Finns det arbeten att erbjuda alla dessa människor? Det kommer också att leda till att vi kommer att kunna tilldela mindre resurser till närområdena för att kunna hjälpa fler på plats. På plats har man mycket större möjligheter att hjälpa många fler människor. Den situation vi befinner oss i är, med den och den övriga oppositionens inställning, en icke-human inställning när det gäller att hantera den rådande extrema situationen i omvärlden. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte I det läget väljer statsministern, med stöd av övriga oppositionen i hela riksdag, att åka till toppmötet och kräva en permanent omfördelning av flyktingar i . Vi har redan från europeiskt håll fattat beslut om att införa en tillfällig omfördelning som bidrog till att öka mottagandet i i stället för att minska det. Jag vill ställa frågan till statsministern: vill man öka mottagningen i ? Varför vill man genomföra en omfördelning som ökar mottagningen när vi redan står inför en sådan extrem situation? Jag ifrågasätter också talet om humanitära visum. Om man nu menar allvar med ordning och reda i flyktingmottagningen, varför vill man då öka mottagningen? Det är just det beslutet kommer att leda till. Omfördelningen i är en del av den strategi som gäller för att arbeta med att få slut på konflikten och orsaken till att människor över huvud taget behöver fly och för att utöka resurserna till regionerna i närområdet. Vi har ett mycket stort humanitärt bistånd inne i . Det gäller också , med flera. Vi tycker att det är viktigt att de 28 medlemsstaterna i EU hjälps åt med detta och fördelar det inom så att det inte bara är några som tar emot. Det kommer självfallet att vara så att om bara några tar emot kommer det att bli de länderna som får det fortsatta trycket. Gör man en fördelning inom EU, som vi har varit överens om och fattat beslut om, är alla EU:s medlemsstater med i arbetet. Jag tycker fortfarande att det är oerhört viktigt att vi får till stånd det. Det säger ingenting om en omfördelning till , utan det är människor som finns i . Det är de som ska omfördelas så att också andra länder tar sitt ansvar. Det är tanken med det jobbet. Jag tycker inte att jag fick svar på min fråga. Vi är överens om att vi vill öka stöd till närområdet. Vi vill bara öka stödet mycket mer än vad regeringen och övriga oppositionspartier i vill. Det är i närområdet vi kan hjälpa alla dessa människor. Vi har inte kapaciteten att ta emot alla dessa människor i . Min huvudsakliga frågeställning handlar om att tar en obeskärd del. sticker ut alldeles kolossalt mycket. I det läget vill man från regeringens och övriga oppositionens sida införa så kallade humanitära visum som kommer att öka trycket ytterligare till och . Man vill också genomföra en permanent omfördelning fastän den tillfälliga omfördelningen ledde till att vi ökade mottagningen till från och . Man vill alltså omfördela mottagningen från de länder som tar emot en mindre andel än vad gör för att öka den i . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Det är en felaktig politik. Vi måste separera begreppen och diskutera det som skiljer vår politik från regeringens politik, och regeringen måste bemöta mina frågeställningar. Vi har en stor tyst majoritet som förtjänar att få svar. Vi är inom Europeiska unionen överens om ökat stöd till närområdet. Vi måste få mer stöd till inte minst men också och . Den strategin ligger fast. Det kommer ändå människor till , till vår kontinent. Frågan är då: Ska alla EU:s medlemsländer hjälpas åt i det, eller ska bara några ta det ansvaret? Min hållning är tydlig. Alla ska hjälpas åt att ta det ansvaret. Vad gäller lagliga vägar är det en legitim diskussion. Vi har människor som kommer till oss som får genomgå de mest fasansfulla resor. Det kan vara så att EU i ett samarbete med exempelvis UNHCR kan se till att minska den del som tvingas riskera sina liv på flykten så att de i så fall har en helt annan resa till EU. Det innebär inte per automatik att det är flera. Jag skulle vilja fråga statsministern mer om det som tog upp om Frontex och om man har en tydlighet om hur man fördelar administrativt ansvar om ett land bjuder in andra. Är det alldeles tydligt hur man ska utkräva ansvar för dem som agerar om de gör fel så att det finns en tydlig kedja? Jag har en andra fråga. Vi är glada över att har satsat extra pengar, och flera andra länder har lovat extra pengar för att hjälpa till i närområdet. Men vad sa de andra länderna? Skulle de extra pengarna komma på plats? Det står i slutsatserna att det i lägren ska finnas utbildning och sysselsättning. Men minst lika viktigt är vård. Det räcker med en smittad människa med extremt resistent tbc. Tänker er när vintern kommer med fuktiga tält. Det finns en stor risk för smittspridning som är oerhört svår att bekämpa. Hur ser det ut med möjligheten till vård med dagens penningnivåer? Många länder finansierar olika mycket en del av insatserna med avdrag från biståndet. Hur ska det gå med om vi vill söka stöd? Hur ska EU se till att omfördela inom sin egen ram? Fanns det några länder som sa: Ja, vi är villiga att skjuta till mer resurser? Min sista fråga gäller förhandlingar med . Vi kan ha sanktioner, stå och vara arga på varandra och tycka att de gör allt fel. De gör också mycket fel. Men om man ska hitta några lösningar måste vi också tala med varandra. Finns det någon färdplan för diskussioner med både när det gäller och ? Fanns det några konkreta initiativ till att ha en dialog med dem, att ställa tydliga krav men också öppna en dialog som fungerar? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag kan inte svara på detaljer om vilket ansvar som finns för olika frågor vad gäller Frontex. Det har inte diskuterat. Det ska utformas hur det konkret ska fungera. Min poäng är att om ett land vill ha stöd eller tänker bistå är det upp till landet självt att bestämma. Vi vill gärna vara med i samarbetet för svensk del. Men vi vill inte helt plötsligt få ett budskap: kommer Frontex att göra detta och detta på svensk mark. Det är den typen av distinktioner som det är viktigt att göra. Vi återkommer med detaljerna. Det gäller också huruvida vård kommer att ingå i biståndet. Jag kan vara helt ärlig och säga att det inte är lätt att fylla de olika fonder som EU vill använda för samarbetet. Där får alla självfallet följa sitt eget samvete. Men vi måste se till att det finns där. Finns det inte där har vi problemet igen. Ett sådant exempel är diskussionen med de afrikanska länderna i . har ingenting att skämmas för i det avseendet. Vi är en av de absoluta stormakterna när det gäller humanitärt bistånd. Vi måste se till att kunna möta upp i diskussionen med så att det finns resurser på riktigt så att vi kan ha en riktig dialog om vad som kan göras i för att människor inte ska behöva fly. Det gäller också vilka lagliga vägar man ska ha för dem som vill söka sig till Europeiska unionen. Avslutningsvis gäller det diskussion med . Där ligger en stor del på och och vad de är inblandade i. har sagt att så länge den dialogen fungerar där och drar ett stort lass tycker vi att de ska ha det mandatet, och vi är självfallet informerade. Så här långt ser vi ingen möjlighet att exempelvis avsluta sanktionerna. Självklart kan man inte avsluta sanktionerna förrän man har nått de mål som man har satt med dem. Men det är viktigt att det pågår en dialog så att det finns möjlighet att starta en process som kan leda rätt. Jag är allvarligt oroad och vill följa upp min fråga kring pengarna. Vi står inför ett för planeten livsavgörande möte i , och jag tror att en nyckel för att nå framgång där är att få med oss G77-länderna. har vi chans att träffa dem innan i . Vi vill inte ha fler klimatflyktingar, och vi vill inte ha fler människor i nöd.