· H3C120151210fs · 2015-12-10 14:00:48 — Jag vänder mig till försvarsminister . Vi har ju haft fortsatta diskussioner mellan regeringen och oppositionen om det svenska svaret på begäran i enlighet med Lissabonfördraget 42.7, om hjälp och stöd i händelse av kris eller krig, efter den fruktansvärda attacken i . Parallellt med detta har det kommit ett brev från , ställt till det svenska Försvarsdepartementet, om hjälp och stöd i kampen mot Daish. Jag skulle vilja fråga försvarsministern för det första hur han och departementet skulle vilja svara rent konkret på det önskemål som finns och vad man skulle kunna göra från svensk sida i förhållande till det som räknas upp i brevet. För det andra vill jag fråga om det har skett några som helst kontakter muntligen, före eller efter brevet, mellan det svenska Försvarsdepartementet och det amerikanska försvarsdepartementet? Inom parentes kan nämnas att vår insats med stridsflygplan i för kostade . Frågan är alltså: Vad skulle försvarsministern vilja göra för att hörsamma ? Jag tackar för frågan. Brevet omfattas av både försvars- och utrikessekretess, så jag kan inte redogöra för innehållet. Men vi har fått en begäran från enligt Lissabonfördraget 42.7, som just nu behandlas och diskuteras, precis som konstaterar. Till den ska kopplas det amerikanska brevet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Det konkreta svaret kommer vi att formulera när vi är klara med den förhandling och förhoppningsvis den breda politiska överenskommelse som detta ska omfatta. Jag kände till att detta brev skulle komma. Däremot kände jag inte till något av det konkreta innehållet i förväg. Tack, försvarsministern, för svaret! Vi har från oppositionens sida framfört vårt önskemål om att få ut hela eller delar av brevet för att själva kunna bilda oss en uppfattning. Vad jag förstår, i alla fall av uppgifter i medierna, räknas det upp ett antal olika saker som menar att vänligt sinnade länder - dit räknas - skulle kunde bidra med. Utan att försvarsministern hade behövt gå in exakt på de formuleringar som finns i brevet hade det varit intressant att få höra försvarsministerns uppfattning om vilka militära delar man skulle kunna bidra med. Man kan antingen göra väldigt lite eller lite mer. Som jag nämnde kostade den insats vi gjorde i 220 miljoner . Frågan är vilken ambitionsnivå försvarsministern skulle vilja ge uttryck för. Sedan handlar detta, precis som försvarsministern sa, om två olika saker. Å ena sidan har vi begäran, som vi måste svara upp emot på ett tydligt sätt, å andra sidan har vi . De har dock egentligen samma ändamål, nämligen kampen mot Daish. Självklart faller och här samman i en gemensam bit där man kompletterar varandra. Jag vill inte föregripa de diskussioner som pågår. Däremot tror jag att det är väldigt viktigt att det finns militär substans i det som man i slutändan kommer fram till. Oavsett hur man ser detta krävs det också militär förmåga för att klara kampen mot Daish. Där kan olika länder bidra på olika sätt. Jag vill ställa min fråga till statsrådet . Jag vill beröra frågan om undanträngningseffekter inom hälso- och sjukvården. Många flyktingar och asylsökande uppvisar stor ohälsa, både psykisk och somatisk. Hälso- och sjukvården är mycket ansträngd, och vi har fått indikationer från flera av våra företrädare i landstingen att det finns ett mycket stort tryck på vårdcentraler, inom barnhälsovården och inom mödravården, för att bara nämna några. Vissa landsting har öppet konstaterat långsiktiga så kallade undanträngningseffekter som en följd av kraftig invandring. Det vill säga att befintliga resurser inom vården avsätts till asylsökande och därmed tas från den befintliga befolkningens vårdresurser, vilket allvarligt påverkar sjukvårdens tillgänglighet. Vad kommer regeringen att göra för att svenska medborgare inte ska drabbas, det vill säga att det inte ska finnas undanträngningseffekter inom hälso- och sjukvården? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Jag vill börja med att konstatera att det svenska hälso- och sjukvårdssystemet står väldigt starkt. Den typ av ansträngd situation som vi har kunnat se inom till exempel och delar av skolväsendet kan man inte se på samma sätt inom hälso- och sjukvården. Däremot finns det, precis som för fram, vissa ansträngda delar av hälso- och sjukvårdssystemet. Framför allt rör det sig om hälsokontroller för asylsökande, där andelen är alldeles för låg i förhållande till vad som vore önskvärt. Bland annat med anledning av detta har regeringen tagit beslut om ett uppdrag till och för att se hur dessa hälsokontroller skulle kunna effektiviseras, för att fler asylsökande skulle kunna ta del av dem. Regeringen har också i höstbudgeten föreslagit ökade generella satsningar i miljardklassen på landstingen. har det också kommit en tilläggsbudget som ger 1,5 miljarder till landstingen. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap rapporterar i sin nationella lägesbild för att det är ansträngt för vården trots ökade resurser. De konstaterar att flera verksamheter inom hälso- och sjukvården påverkas av den aktuella situationen. Ett aktuellt exempel som man rapporterade om i P4 Radio är att över 1 000 kvinnor inte kommer att kallas till cellprovtagningen trots att det varit inplanerat - detta eftersom mödrahälsovården i är så ansträngd. Det leder till att man måste prioritera bort planerade cellprovsundersökningar, vilket innebär att många kvinnor kan få vänta onödigt länge på att få ett cellprov. Läkare i har larmat om att detta i värsta fall kan leda till att cellförändringar inte upptäcks . Detta är mycket allvarligt och oroväckande för folkhälsan. Kan regeringen garantera att svenska medborgare inte kommer att drabbas av att inte få vård ? tar upp ett konkret exempel. Om jag ska kommentera det vill jag framhålla att regeringen prioriterar hälso- och sjukvård för kvinnor väldigt högt. Vi avsätter 2016-2019 nästan på kvinnors hälsa, varav hälften går till förlossningsvård och kvinnors hälsa, 520 miljoner till arbete med kvinnors hälsa i primärvården och 700 miljoner för avgiftsfri mammografi från och med . Det är klart att dessa är viktiga prioriteringar. När det gäller den specifika frågeställning som tar upp är det också viktigt att se att den viktigaste principen i hälso- och sjukvårdslagen är att man ska få vård efter behov, och det omfattar de grupper som där omnämns. Den principen är jag inte beredd att rucka på. Jag kan bara beklaga att det i vissa fall innebär att vissa typer av behandlingar får anstå medan andra prioriteras. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Min fråga går till närings- och innovationsminister . I en färsk undersökning från Global Entrepreneurship Monitor - det är en känd internationell undersökning - har man bland annat tittat på kvinnors företagande i . Man konstaterar att sjönk andelen . Tittar man i backspegeln kan man se att detta är en ganska dramatisk vändning. Man kan jämföra med till exempel , då mängden kvinnligt företagande ökade med 50 000 företag. 130 000 personer anställdes också inom kvinnors företag. Det är nu ett brant fall. Det är inte bara så att det bryter en positiv utveckling, utan vi sticker också ut i jämförelse med många andra länder. Min fråga till är: Vad tror ministern att det här beror på? Jag vill börja med att säga att det är otroligt viktigt att vi ser att företagande hos både kvinnor och män är en central del för vår möjlighet att uppnå våra tillväxtambitioner men också våra ambitioner att pressa tillbaka arbetslösheten i hela . Därför måste man när man går igenom den här typen av undersökningar vara lite noga med vad de speglar. De speglar ju inte bara antalet faktiska företag eller anställningsutvecklingen i företagen. De speglar också attitydundersökningar hos företagen. Jag kan konstatera att den här undersökningen gjordes under den förra mandatperioden, , och präglades av det. Men det är väl viktigt att vi drar slutsatser av detta. Än så länge är det lite svårt att se de långsiktiga konsekvenserna. Man bör se det här för att se om det är ett trendbrott eller om det är ett annat sätt att uppfatta frågorna som leder till det här. Det vi ser just nu generellt i är en uppgång i företagande och en nedgång i antalet konkurser. Men det är en så pass stor förändring att jag tycker att det finns orsaker att fundera över detta. Personligen tror jag att det är den politiska osäkerheten som bidrar till det här. När ekonomiska förutsättningar och spelregler förändras och inte upplevs som långsiktigt trygga avskräcker det naturligtvis från investeringar. Det lägger en våt filt över nyföretagande. Det jag främst tänker på är halveringen av och inte minst diskussionen och utredningen kring vinster i välfärden. När färre kvinnor väljer att bli företagsledare leder det också till att färre kvinnor åtnjuter finansiell makt och inflytande. Det är ett problem i fråga om ekonomisk jämställdhet. Inte minst är det också ett problem för svensk ekonomi. Min uppföljande fråga blir då: Vad tänker minister vidta för åtgärder för att vända den kraftigt nedåtgående trenden? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Först vill jag konstatera att när det gäller svenskt näringsliv är det en starkt uppåtgående trend både när det gäller investeringar och när det gäller antalet nystartade företag, och det är en stor nedgång i antalet konkurser. Vi ser det också i arbetslöshetsstatistiken. Arbetslösheten sjunker väldigt kraftigt, och det är en ökad sysselsättning. Det är en trend vi ser. Jag tar verkligen frågan på allvar när det gäller jämställdhet i system. har gjort en analys av hur det offentliga systemet fungerar gentemot kvinnor och män och har tagit fram en strategi för hur man ska följa upp det här långsiktigt. Det tar vi på väldigt stort allvar. Man måste ständigt granska hur det offentliga men också privata aktörer jobbar gentemot kvinnor och män. Ofta kan det nämligen bli så att de offentliga systemen missgynnar en grupp, till exempel kvinnor. När det gäller vill jag ändå rätta någonting. Det är ingen halvering av , utan det är en halvering av taket i , vilket kanske berör ett par procent av de människor som använder . De flesta människor som använder - städning - berörs inte alls av regeringens förändrade politik. Jag vill ställa en fråga till arbetsmarknadsminister . Vi vet att ungdomsarbetslösheten sjunker. Vi ser att sambandet mellan utbildning och möjligheten att ta sig in på arbetsmarknaden och hålla sig kvar på arbetsmarknaden blir tydligare. Slutsatsen är att utbildning lönar sig. Det är få ungdomar med eftergymnasial utbildning som anmäler sig hos Arbetsförmedlingen. Och bland dem som fastnar i långtidsarbetslöshet dominerar de som inte har gått klart gymnasiet. Vi vet att många av de unga klarar sig ganska väl utan särskilda insatser, men det finns många ungdomar som behöver stöd för att komma ut på arbetsmarknaden. Regeringen har tillsatt en delegation för unga i arbetslivet, vars uppdrag är att verka för att arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet ska få ett större genomslag på lokal nivå. Det handlar om att främja statlig och samverkan för utveckling av nya samverkansformer. Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Hur framskrider det arbetet? Det är precis som Serkan Köse säger. Ungdomsarbetslösheten sjunker nu väldigt snabbt och har minskat med . Men det är fortsatta problem för de ungdomar som inte har klarat gymnasiet. Vi vet att det finns skäl till att de inte har klarat gymnasiet. Dock kan skälen vara väldigt olika. De kanske hade inlärningssvårigheter. De kanske hade sociala svårigheter. De kanske blev mobbade. De kanske var utsatta för någonting besvärligt under sin skoltid. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Skälen varierar, men en sak vet vi: Många ungdomar längtar inte tillbaka till skolan. Vi vet också att utan gymnasiekompetens är sannolikheten att man får arbete oerhört liten, och får man ett arbete blir man snart arbetslös igen. Därför handlar det nu om att använda flexibla insatser så att vi ser till att varenda ung människa tar sig fram till den kompetens som krävs för att inte bara komma in på arbetsmarknaden utan också bli kvar på arbetsmarknaden. Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Jag nämnde precis vikten av lokalsamverkan. Som jag ser det är det grunden för ett framgångsrikt arbete. Här tror jag också att civilsamhället, med landets folkrörelser, har en stor uppgift. Jag tror att folkhögskolorna har en stor roll att spela utifrån sin specifika pedagogik. Men det handlar också om kunskap och möjlighet till en stor individuell anpassning. Kan arbetsmarknadsministern utveckla sin syn på detta genom att beskriva hur till exempel folkbildningsförbund ska kunna bidra på ett så effektivt sätt som möjligt? Vi har 288 kommuner som har suttit i gemensamt arbete med sin lokala arbetsförmedling. Man har kartlagt varenda ung människa som inte arbetar eller studerar. Man har gjort upp gemensamma planer för hur stat och kommun ska kunna använda sina resurser på bästa sätt för att se till att varenda ung människa faktiskt kommer i arbete och utbildning. Folkhögskolorna, med sin pedagogik, har en oerhört viktig roll att spela. Det är därför regeringen utökar resurserna till folkhögskolorna för just dessa ungdomar. Som jag sa i mitt förra inlägg handlar det om att göra individuella insatser. Ofta hittar man för varje individ både förutsättningar och behov. Det är kanske arbete kombinerat med studier, kanske på folkhögskola. Det handlar om att få en möjlighet till en nystart så att man klarar av gymnasiet och kan komma över tidigare negativa erfarenheter. Jag har en fråga till gällande snuset. har det skickats ut en lagrådsremiss angående implementering av tobaksdirektivet. har ett undantag i anslutningsfördraget i fråga om EU när det gäller snuset. Snuset borde alltså inte finnas med över huvud taget i den här lagrådsremissen. har tidigare tagit upp frågan om smak på snus och att man inte skulle få ange smak på snusdosan. Men det finns inte med i det förslag som just nu är ute på remiss. Därför undrar jag om tänker vidta åtgärder för att återinföra sina tankar just när det gäller smak och förbudet att ange smak på snuset i kommande proposition, . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Det är mycket riktigt att har ett undantag när det gäller snuset. Det är också det som regeringen har valt att beakta i lagrådsremissen. Man har därmed inte tagit med frågan om smakmärkning eller inte på snusförpackningar. Det utesluter inte att man kan komma tillbaka till frågan, men då ur ett rent folkhälsoperspektiv. Men just nu pågår det en utredning som bland annat ska titta på om smaksättning ska finnas över huvud taget. Då kommer också frågan om smakmärkning in i detta. Men jag vill inte uttala mig närmare om det innan vi har fått utredningens betänkande på regeringens bord. I det förslag som är ute på remiss finns många omständigheter som försvårar för konsumenterna. En är att kanske skulle ta över ansvaret. Då skulle rimligtvis kommunerna utföra tillsyn över detta. Sedan skulle det bli frivilligt att ange innehållsförteckning. Om man tar bort snuset från livsmedelslagen, där det är och där det är tydligt reglerat vad det får innehålla, kan en snusdosa i princip få innehålla precis vad som helst. I förslaget står det också att man inte ska få ange hur mycket nikotin snuset innehåller. Det är väldigt dumt, för då kommer konsumenterna att få i sig mer nikotin än vad de behöver. I själva verket är det så här: Om folk skulle sluta röka och börja snusa vore det en folkhälsovinst. Därför förstår jag inte varför statsrådet ska misshandla det svenska snuset. Statsrådet har att följa av fattade beslut, och har bland annat tagit beslut om att allt tobaksbruk i ska minska. Man gör ingen åtskillnad på om tobaken röks eller om den intas under läppen. Det som har fokus för regeringen nu är att implementera EU:s tobaksproduktsdirektiv. Vi har ändå beaktat att i de delar som gäller smakmärkningen tycker vi att det går för långt in på det undantag som har, så det har vi valt att inte ta med. Men de andra delarna finns med, och allting sammantaget handlar om att skydda människors liv och hälsa. Det är det som är utgångspunkten, och det gäller oavsett om det handlar om cigaretter eller snus. Ytterligare regleringar av både snus och cigaretter kan ju komma, men det måste tas efter den utredning som är klar och efter att regeringen har gjort sitt övervägande. Människor på flykt är en het fråga både i och i . Regeringen har arbetat för en mer jämn fördelning av flyktingmottagandet mellan länder. Därför var det glädjande när EU:s medlemsstater kom överens om en gemensam fördelning av flyktingar så att alla länder skulle ta mer ansvar. Tyvärr har överenskommelsen bara visat sig vara ord på ett papper. Från att tidigare ha varit ett välkomnande land lägger nu regeringen under jubel från om flyktingpolitik till en mycket restriktiv asylpolitik. Här har man nu släckt den ljuspunkt som tidigare funnits för många flyktingar att söka en och skapa ett bättre liv i . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Regeringen har varit tydlig med att fler europeiska länder borde ta ett ökat ansvar, men i stället för att rikta udden mot EU och länder har regeringen konsekvent riktat den mot flyktingar. Om den menar allvar borde man hålla inne den svenska EU-avgiften. Anser statsrådet att borde hålla inne avgiften till EU till dess att EU och länder följer beslutet om ett mer solidariskt flyktingmottagande? Jag vill börja med att säga att har under den internationella flyktingkatastrofen med 60 miljoner människor på flykt tagit ett exceptionellt stort ansvar och visat stor humanism och stort ansvarstagande i . Vi har hävdat att fler länder borde göra som . Hade alla länder i EU tagit det ansvar som har visat i den här flyktingkatastrofen hade detta inte varit ett stort problem för som helhet. kan vi konstatera att än så länge har detta inte skett. Jag skulle inte säga att det här bara är en överenskommelse på papperet; jag tror att det är väldigt viktigt att nå överenskommelser med andra europeiska länder om att fördela ansvaret. Vi har också mött ett väldigt starkt stöd hos andra medlemsstater, och andra intressenter i EU-strukturen för att bör få hjälp i den uppkomna situationen. Det är alltså ett viktigt arbete som har bedrivits. I mitt nästa inlägg får jag besvara den specifika frågan om EU-avgiften. Tack, statsrådet, för svaret! Man kan konstatera att andra länder har visat muskler genom hot att hålla inne med utbetalningen av EU-avgiften tidigare. Senast var det som hade betalat in för lite i EU-avgift och därför också skulle betala ränta. Det resulterade i att EU beslutade att fick uppskov med och att ingen ränta behövde betalas. Flyktingkrisen har visat att EU inte fungerar. EU har brutit mot sina egna regler och inte följt de beslut man själv har fattat. EU:s arbete med flyktingkrisen har visat att det är både katastrofalt och drabbar flyktingar hårt. Vi ser nu hur land efter land stänger sina gränser. För att visa på hur omänskligt och illa EU har agerat bör regeringen hålla inne EU-avgiften som ett påtryckningsmedel för att fler länder ska ta ansvar. brukar skryta över den vikt man har i EU, både som en aktiv medlemsstat och som nettobetalare till EU. Därför väger det tungt om vi väljer att hålla inne EU-avgiften till dess att EU tar sitt ansvar i flyktingfrågan. Vad avser statsrådet att göra för att EU ska ta sitt ansvar? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Först vill jag bara konstatera att det inte är ett helt seriöst förslag att av alla EU:s länder ensidigt skulle bestämma att inte betala sin EU-avgift. Om man därutav tror att andra EU-länder automatiskt blir mycket mer intresserade av att sköta omfördelning av flyktingmottagandet i EU tror jag att det snarare är kontraproduktivt. Än så länge har inget land någonsin avstått från att betala sin EU-medlemsavgift. Jag tror att man måste se det här lite mer som ett populistiskt utspel från , att man vill dra lite enkla politiska poäng på det här sättet. Man ska dock konstatera att så sent som efter den senaste förhandlingen om medlemsavgiften 2014 tog ställning till den svenska medlemsavgiften och fastställde den. Nästa gång förhandlingarna om medlemsavgifterna kommer att starta är 2018, och då finns det möjlighet för att förhandla om medlemsavgiften och även ta in frågor om rabatt och storleken på den, men inte just . Det är inte, som regeringen bedömer det, en möjlig väg framåt. Min fråga är av allmänpolitisk karaktär och riktar sig till närings- och innovationsminister . Regeringen vill slopa kravet på hiss för att få fart på byggandet. Det sa bostadsminister i går i . Anledningen skulle vara att man ska få fram billiga hyresrätter för asylsökande. Det är angående det här uttalandet som jag inte riktigt förstår regeringens intentioner. Regeringen säger sig ju sätta tillgänglighet och antidiskrimineringsfrågor väldigt högt på dagordningen. Självklart behövs det mer och snabbare byggande. Om detta är vi väldigt överens. Men det finns annat att göra än att backa utvecklingen genom ett agerande som utestänger och exkluderar. Vi har ju redan ett ganska otillgängligt bestånd i våra äldre flerbostadshus. Min fråga är: Är det verkligen regeringens intention att öka otillgänglighet och exkluderande inom ett så grundläggande politikområde som boende? Först vill jag konstatera att vi har ett ganska exceptionellt politiskt läge i . Vi har tagit emot väldigt många människor som har kommit till vårt land. En av de absolut största och främsta arbetsuppgifterna nu är att möjliggöra ett snabbt byggande för att ge tak över huvudet till dessa människor. Då får vi göra avsteg från en del principer som vi har haft på bostadsmarknaden historiskt sett, inte minst kopplat till upphandlingar och arbete för att se till att asylsökande snabbt får tak över huvudet. Det är en exceptionell situation som kräver en del exceptionella regler, och därför har bostadsministern varit tydlig med att vi både ser över förenklingsarbeten och parallellt gör den största satsningen på väldigt på ökat bostadsbyggande. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Frågestund Vi ger incitament för att bygga hyreslägenheter, men vi ger också incitament till kommuner att bygga fler hyreslägenheter så att fler av de människor som bor här och av dem som kommer till får tak över huvudet och får en riktigt bra bostad. Tack, statsrådet, för svaret! Bostadsbyggandet måste givetvis öka. Detta har vi liberaler också lagt fram en rad viktiga förslag om. Jag har naturligtvis förståelse för att vi kan har väldigt olika syn på vad som är verkningsfulla åtgärder för att åstadkomma detta, och det är egentligen inte det som i grunden är min fråga. I grunden handlar det om planering med tid från processtart till första investering och till de ekonomiska riskerna i byggandet. Att bygga otillgängligt och segregerande, kan det verkligen vara svaret, även om vi lever i en mycket pressad tid där vi behöver lösa dessa frågor? Detta vore inte att utgå från alla människors lika värde och rättigheter, anser jag. Min fråga kvarstår alltså: Menar regeringen verkligen att alla människors lika värde och rättigheter inte gäller bostadspolitiken? Tack, , för frågan! Jag blir lite förvånad, för jag har uppfattat att inte minst Liberalerna som parti har drivit på för regelförenklingar i väldigt i frågan om bostadspolitik. När nu regeringen går fram i ett exceptionellt läge och säger att vi måste tumma på en del regler i ett akut läge för att få fram mer bostäder i hade jag nog räknat med Liberalernas stöd i en sådan diskussion. Jag tror nämligen att det krävs både investeringsstöd för att se till att vi får fram hyresbostäder och förenklade regler om buller, om energihushållning, om tillgänglighet och om hushållning med vatten och avfall. Detta avser regeringen att gå fram med, och jag hoppas att vi kan få ett stöd för det i riksdag för att förenkla byggandet när det behövs som allra mest.