kam-ar · H3C120150924ar · 2015-09-24 12:00:00 — Vi kan bara konstatera att vi står upp för att ett beslut kan fattas i ministerrådet med kvalificerad majoritet, även om det är ovanligt i den här typen av frågor. Det är kanske unikt. Men det var nödvändigt att ta ett steg framåt. Det är gjort, och det är jag glad för. Men i vi gläds åt det beslutet måste det, för att vi ska ha en chans att få med de länder som var emot, göras i en ton som visar respekt och vilja att ta frågan framåt. Kan vi påverka? Ja, jag menar att vi kan det. För sedan tror jag att det var få som skulle ha gissat att exempelvis och skulle rösta för detta. De baltiska länderna röstade också för. Jag tror att det för var få som skulle ha trott det. Det går att successivt flytta positionerna framåt. Ja, det sista som överger en är hoppet. Jag hoppas verkligen att vi kan flytta fram positionerna runt omkring oss över huvud taget. Jag tror att vi alla är överens om att det var välkommet med ett utökat humanitärt bistånd. Vi behöver hjälpa mer i närområdena, och vi behöver komma åt krisen. Vi behöver släcka branden i , naturligtvis. Vi behöver framför allt också - det ser vi nu väldigt tydligt - en gemensam asyl- och flyktingpolitik i EU för att kunna hantera detta över huvud taget. Det är någonting som har påpekat . Jag skulle vilja höra hur statsministern tror att den långsiktiga diskussionen kommer att löpa. Kommer vi närmare en gemensam flykting- och asylpolitik för att människor nu har vaknat och insett att detta är det sätt som vi kan lösa det på? Ja, jag tror att vi kan se framför oss en diskussion där det finns mer beredskap för öppenhet och för att vi faktiskt ska ta ett gemensamt ansvar. När jag själv pratar med regeringsföreträdare som är skeptiska eller direkt negativt inställda till ett mottagande som vi vill ha, alltså en obligatorisk omfördelning, hör jag att de är rädda för att tappa beslutspotential, men de säger också att de vill vara med och bidra. Det går inte alltid ihop i praktiken när det gäller vilka förslag man lägger fram, så att säga. Där är vi ännu inte. Men det finns en aktsamhet om Europeiska unionen och en insikt om att vi hör ihop. Vi kommer självfallet att behöva utvecklas tillsammans. Det tror jag, utan att kunna veta, är det yttersta kittet som på något sätt kommer att leda oss framåt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Jag delar fullt och fast statsministerns stolthet över att också bidrar till det vardagliga arbetet så att UNHCR kan ha en organisation som kan skalas upp när en kris kommer. Jag är också stolt över att vi nu ger extrapengar på FN:s begäran till livsmedelsbiståndet. Jag är glad över de beslut som innebär att vi nu ökar stödet till de länder som tar den största bördan av krisen i regionen. Det är viktigt att vi bygger upp mottagningscenter som kan ge en rättssäker prövning av asylskälen. Men det finns saker som oroar mig, och i en kris kan man aldrig få precis som man vill. Vi har beslutat om hur vi ska fördela 120 000. Men vi vet att det kommer att vara en halv miljon till som behöver stöd och hjälp och som knackar på vår dörr. Hur gick diskussionerna kring att ta emot fler och nästa steg? Hur ser de andra länderna på det? Min andra fråga är: Hur såg man på möjligheterna att snabbt förvandla flyktingar till medborgare, så att de får en plats i sitt nya land och snabbt kommer in? Diskuterades de frågorna? Jag blev orolig över uttalande om att rätta till policyn kring öppna dörrar och öppna fönster. Jag är rädd för att det växer unkna idéer inomhus om man stänger dem. Hur togs det emot, och varför sa han så? Sedan har jag en fundering när det gäller lagliga vägar och kvotflyktingar. Diskuterades det andra lagliga vägar? Det är ju så kvinnor, barn och människor med särskilda behov har en chans att komma in i . De lagliga vägarna är den rätta metoden att hjälpa människor, inte att stänga dörrar och fönster. Först gäller det mottagningscenter eller så kallade hotspots. Vi är från svensk sida noga med att betona att det måste ske både effektivt och rättssäkert. Det är viktigt. Vi måste stå upp för just den individuella rätten att få sin sak prövad, och det måste ske rättssäkert. Sedan gäller det nästa steg i omfördelningen. Det är precis det jag har påpekat för de andra, inte minst dem som är negativa. Det här försvinner inte när vi har fördelat 120 000. Situationen är kvar. Den kommer att vara kvar under . Det är precis av det skälet som vi behöver en tvingande obligatorisk omfördelningsmekanism. Även här, utan att låta alltför naiv och positiv, vill jag ändå påstå att det finns flera som förstår att det här inte kommer att försvinna. Det kanske har funnits lite av tänkandet: Ja, men bara vi gör det här nu är det bra. Det handlar om insikten om att problemen är enorma. Man kan läsa rapporterna från och . I många fall vänder man tillbaka från till . Man börjar söka andra vägar, för förhållandena är så utsiktslösa. Det är sämre medel för mat och så vidare. Det här kommer att vara kvar. Därför måste vi jobba för ett obligatoriskt system. När det gäller lagliga vägar delar jag den uppfattningen. Det var av det skälet föreslog att vi skulle öka kvotflyktingarna till minst 100 000. Jag ser gärna fler, men om vi åtminstone börjar där ger vi fler människor lagliga vägar. Det är därför jag också har tagit upp diskussionen med UNHCR och Guterres om att det kanske finns andra vägar också där. Vi kanske kan utveckla projekt som gör det ännu troligare att människor med stort behov får komma hit. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Min följdfråga handlar om möjligheten för att delta i fredsprocessen. Vi vet att så länge det är krig blir det fler människor som måste fly för sina liv. Då undrar jag: Vad är nästa steg i att försöka bygga upp en fredligare situation i och i närområdet? Och vilken roll kan få? Min andra del av den biten blir riktad till allianspartierna: Vem tror att ett medlemskap i skulle öka chanserna för att delta som en fredsmäklare och som en neutral part som alla kan lita på och som utan prestige kan delta och hitta lösningar? Ja, vi driver på i just den frågan, för vi måste få igång fredsprocessen på något sätt. Vi har föreslagit den här kontaktgruppen. Det har vi gjort därför att själv tyckte att det skulle vara ett bra stöd för honom i det arbete han gör. Jag har i det perspektivet sagt att vi självfallet också kan tänka oss andra lösningar. Det viktiga är att vi ger FN stöd och att EU utser ett speciellt sändebud för just för att visa att vi vill fokusera. Det får vara ett seniort sändebud, en kvinna eller en man som har stort förtroende och högt anseende, som får driva de frågorna. kan mycket väl spela en roll där. Jag har uttryckt det som så att jag tycker att det är viktigt att och i första hand tar sitt ansvar. Det gäller självfallet de fem permanenta, och men även andra, till exempel och , kanske. Jag tycker att FN får styra hur en sådan grupp ska konstitueras. Men kan absolut spela en roll utifrån det behov och den efterfrågan som finns. Vi finns där och säger: Vi är jättegärna med. Tack, statsministern, för återrapporten! Jag tycker att det som är viktigt från toppmötet och rapporteringen är att det här leder framåt i en bättre samarbetsanda och det positiva att och inte står ensamma. EU:s ledare har lagt flyktingfrågan på sin egen dagordning och på EU:s bord. Det är viktigt att vi har kommit så långt. På det sättet är det en positiv utveckling för del, som jag ser det. Den FN-ledda internationella ansträngningen som man pratar om, att få slut på kriget i , är oerhört välkommen. Men jag tycker inte att man får glömma , och andra länder där människor fortfarande lever under stort förtryck och där konflikter fortfarande härjar. De länderna måste också finnas med. Sedan är det bra att man fokuserar på att inte bara hjälpa inom utan också utanför. Miljarden till FN-organisationer på plats är oerhört välkommen. När matransonerna skärs ned, vilket vi får rapporter om, och människor inte har möjlighet till arbete - man får alltså inte arbetstillstånd heller i de här grannländerna av olika skäl - är det naturligtvis oerhört svårt att se någon framtid och någon möjlighet att kunna försörja sina barn med skolgång och kanske även med vanliga förnödenheter. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte är det viktigt att vi ser till att fungerar så att vi inte behöver införa nationella gränser. Dock måste humanitära visum tas fram som ett alternativ till att stänga gränserna. Hur ser statsministern på möjligheterna nu? Statsministern var lite grann inne på det. Finns det ändå inte en möjlighet att se humanitära visum som en möjlig väg framåt som ett alternativ till människosmugglarna? Jag kan bara instämma i det som har anfört om exempelvis . Man får naturligtvis inte glömma bort de andra konflikterna. Det får aldrig ske. FN gör det inte heller, utan här gäller det att ha den vidvinkeln. Det man nu måste fokusera på är dock att få till stånd någonting som liknar en fredsprocess. Detta krig pågår och pågår och pågår, och vi ser vilka fruktansvärda konsekvenser det får. Det är en humanitär katastrof. Det är viktigt både att vi upprätthåller Schengens yttre gränser och att vi inte skapar gränser inom Schengen, för i så fall är Schengen ute. Jag tror att det är ett av skälen till att vi kom lite framåt. Det är flera som ser att om vi skulle hamna i den situationen, ja, då har vi ett helt annat EU, ett helt annat och mycket försvagat . Det blir en mental historia som är mycket riskabel för hela det fredsprojekt som EU faktiskt är. Jag tror slutligen att detta är ett tungt argument för dem som är emot, för även de ser att det skulle bli något helt annat, något som ingen vill ha. Därför tror jag att det bidrar till att vi ändå kan komma till en lösning. Jag vill alltså inte vara överoptimistisk, men jag ser den möjligheten. Humanitära visum är det flera inte minst här hemma som har pratat om. Jag kan konstatera att det just nu är väldigt få som pratar i den riktningen. Vi pratar om fler lagliga vägar, och vi har sagt att vi vill pröva hur det skulle gå till. Men en lösning måste ske samlat i EU i så fall. Vi kan inte göra det på ett sådant sätt att det blir kaos på våra beskickningar runt om i världen, utan ska det göras någonting måste det göras samlat. Jag vet ännu inte hur det ska se ut, och jag kan konstatera att just nu är det inte top of mind hos de allra flesta medlemsstater. Vi får hoppas att fler och fler inser att detta vore ett bättre sätt så att människor ska slippa åka via de här smugglarna och i stället kan få ett humanitärt visum på ett EU-kontor. Vår tanke är ju att det ska ske i ett EU-sammanhang och inte enbart från en svensk beskickning. En konkret fråga: Varifrån tas den här miljarden till FN-organisationerna? Är det olika länder som har skramlat ihop pengar, är det från biståndsbudgeten eller är det både och? När det gäller omfördelningen av flyktingar är det många frågor som kvarstår. Vad anser statsministern är nästa viktiga steg inför toppmötet ? Miljarden förutsätts delas. Det framgår av uttalandet. Det är både EU-gemensamma medel och medel från medlemsstaterna. Den exakta fördelningen däremellan får jag återkomma med. Detta kommer kommissionen att arbeta med. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte När det gäller omfördelningen har de 40 000 i det skarpa beslut som fattades precis avslutats. Det ska fungera, och kommer nästa, det vill säga de 120 000. Där är det så att de 54 000 som skulle ha erbjudits finns kvar, eftersom sa nej. Där förutsätter man i första hand kunna göra den fördelningen mellan och . Det finns också en öppenhet för att om länder anmäler och säger att de har en speciellt pressad situation och behöver omfattas av detta system så finns det en sådan öppenhet i själva konstruktionen. Därmed inte sagt att det uppstår, men det är en sådan sak som måste lösas. Om jag förstod frågan rätt är det så att vi jobbar för ett obligatoriskt system. Det måste vi göra. Jag kan nog säga att det inte kommer att vara på plats inför kommande toppmöte, utan nu gäller det att få de här sakerna på plats som vi har pratat om . Det var själva avsikten med mötet: att påbörja det och ta hand om det . Flyktingkrisen kommer ju att pågå så länge som kriget pågår, och därför är det bra att statsministern sätter fokus på arbetet med att försöka komma till rätta med kärnan i problemet. Statsministern sa att hans huvudinriktning är att det är FN som ska leda arbetet för att få ett slut på kriget i . Med all respekt skulle jag då vilja säga att det är ganska mycket av tomma ord. Alla vet att kommer att lägga in ett veto mot alla typer av internationella interventioner. Man har från rysk sida förstärkt sin militära närvaro i , och man kommer inte att släppa stödet till regimen där. Möjligen skulle ett eventuellt fredssamtalsarbete kunna vara möjligt mellan den syriska regimen och de moderata rebellerna, men det stora problemet i sammanhanget och det som är roten till de stora flyktingströmmar vi nu ser från är trots allt Islamiska staten. Då undrar jag: Menar statsministern att man ska gå till förhandlingsbordet med Islamiska staten? Är det dem man ska förhandla fred med? Är det det som och statsministern menar att ska verka för - att man genom FN för samtal med Islamiska staten? Det blir alltmer tydligt att det här bara är tomma ord och plattityder. Jag är helt och fullt medveten om att det inte finns några enkla svar på frågan, men det är ganska naivt det vi hör från statsministern och , att bara vi kan få till stånd fredsförhandlingar så kommer det här att lösa sig. FN:s sändebud till , , har uttryckt att det vore ett stort stöd i hans arbete om man kunde få till en internationell kontaktgrupp. Det här är inte tomma ord, och jag tycker att det låter lite tråkigt och defaitistiskt att säga att det här aldrig kommer att kunna lösas. Vi är inte naiva. Vi förstår mycket väl komplexiteten i den här konflikten. Men att därifrån dra slutsatsen att det inte går att göra någonting är fel. Vi har en moralisk skyldighet att göra allt vi kan inom ramen för världssamfundet. Vår primära organisation globalt är , och vi kommer självfallet att vara väldigt stöttande i det arbete som gör. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte Det är med förlov sagt en något hastigt dragen slutsats att det är någon som funderar på att förhandla med IS. Det är en ren spekulation som inte har någon som helst verklighetsförankring. Vi pratar om ett seriöst arbete för att komma till en position där man åtminstone kan börja samtala med varandra. har fyra arbetsgrupper igång. Det pågår en annan dialog, och då är frågan för oss hur vi på bästa möjliga sätt kan stötta den processen. Vi kan inte sätta oss ned och säga att det där är bara tomma ord och det kommer aldrig att gå. Vi har den moraliska skyldigheten att göra allt vi kan, och det kommer att göra. Då får de som sitter vid sidan av och säger att det aldrig kommer att gå göra det. Men jag tänker ta det som ett starkt moraliskt åtagande att göra vad kan. Den centrala frågeställningen för att komma till rätta med kriget handlar om Islamiska staten och dess härjningar. Det är det som ytterst är den främsta anledningen till att människor så desperat flyr regionen, och man kommer inte att komma till rätta med Islamiska staten genom förhandlingar. Jag försöker inte på något sätt låta påskina att det finns enkla svar och enkla lösningar. Jag tror att det till syvende och sist kommer att behövas en internationell militär insats för att bekämpa Islamiska staten. Jag vänder mig däremot mot det ganska enkla och naiva sätt att formulera sig som vi har fått höra från både och statsministern kring att det här kommer att lösa sig bara trycker på lite mer för att EU ska få till stånd fredsförhandlingar. Det ger inte ett särskilt trovärdigt intryck. I den stund när vi behöver samlas på riktigt för att försöka få till någonting tycker jag att det är tråkigt att försöka förlöjliga detta. Det är ingen som har sagt att detta är lätt. Det är oerhört komplicerat, och det är starka krafter. Det är en regim som terroriserar sin egen befolkning och som faktiskt enligt många bidrar med de flesta offren och de flesta flyktingarna. Det är en fruktansvärd organisation - IS, Daesh eller vad man nu väljer att kalla den - som inte drar sig för någonting. Vi har dessutom en opposition som är ganska splittrad i . Det är alltså komplext, och det är ingen som har sagt att det är lätt. Det var därför jag uttryckte att och nog är de två absolut viktigaste spelarna, av det skälet att de kan göra skillnad - tillsammans med de andra fem permanenta och tillsammans med de regionala stora spelarna. Därför måste vi ge FN det bästa stöd FN kan få för att försöka få till stånd någonting som kan leda till fred och drägliga villkor för vanliga människor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Återrapportering från Europeiska rådets möte som denna tycker jag att vi ska vara väldigt stolta över att vara svenskar. Vi har inte bara lyckats samla oss i parlamentet utan också kunnat bidra till att man har samlat sig i hela EU kring att detta inte bara handlar om en enda fråga, nämligen själva asylmottagandet, utan om mycket mer. Det handlar om att stötta länderna som ligger nära , och det handlar om hur vi långsiktigt ska få slut på detta krig. Jag tycker att det är väldigt bra att man faktiskt för ett samtal med samordnaren i så att man kanske kan komma till en lösning framöver. Jag är helt övertygad om att man då även kommer att få med sig på detta. Det var mer en kommentar. Min fråga gäller det man har sagt om att höja gränsbevakningen. Hur kommer man att göra det för att kunna värna asylrätten så att det inte finns taggtråd i vissa länder medan andra länder har andra metoder? Det gäller framför allt de länder som inte har en landgräns utan en vattengräns - där är det lite svårt att sätta upp taggtråd. Hur ska man garantera asylrätten med ett system som också stärker gränsbevakningen? Gränsbevakningen kan självfallet ha olika förutsättningar. Också ledare påpekade i går att det är lite skillnad för ; det blir en annan sak. Därför måste det ske utifrån de olika ländernas förutsättningar. Själva poängen är dock att vi måste ha en samsyn när det gäller gränserna. Vi måste ha ordning och reda på de yttre gränserna för att kunna ha fri rörlighet. Då tror jag att det är riktigt att vi koordinerar oss och säger vad förutsättningarna är. Det gäller både att kunna hantera flyktingärenden rättssäkert och snabbt och att stå upp för de gemensamma regler som faktiskt finns. Det kan komma att innebära olika saker i olika länder beroende på den situation vi befinner oss i, men jag tror att koordineringen är avgörande. Det är avgörande att vi bland annat har ett informationsutbyte som gör att vi vet hur det fungerar i olika länder. Är det något land som behöver extra stöd ska vi vara beredda att ge det. Det kan gälla personellt stöd eller, självfallet, annat stöd. Det går alltså inte att säga att det bara är den lösningen som finns, utan det kan vara lite olika beroende på länderna. Men vi måste vara överens om att vi står upp för den yttre gränsen, för då kan vi ha den fria rörligheten. Överläggningen var härmed avslutad.