kam-ad · H3C120150925ad · 2015-09-25 13:30:00 — Aktuell debatt om den akuta flyktingkrisen Aktuell debatt om den akuta flyktingkrisen samlades tiotusentals människor här i för att välkomna flyktingar och för att protestera mot EU:s yttre gränser som skördar liv. Statsminister sa då i sitt tal att vi aldrig ska bygga murar för att skilja människor från människor. Han sa att hans tar emot människor som flyr från krig, att hans inte bygger murar. Det är kraftfulla ord som förpliktar i då världen upplever den värsta flyktingkatastrofen sedan . 60 miljoner människor är på flykt undan krig, terror och nöd. På tröskeln till fortsätter det blodiga inbördeskriget i . Och i länder som , och är läget mycket allvarligt. Vi vet alla att de allra flesta befinner sig på flykt internt eller i grannländerna. Men även i grannländerna är situationen akut och allvarlig. I är så många som var fjärde person flykting. Endast en liten andel av världens flyktingar söker sig till . Men antalet har ökat och månaderna. finns det en djup spricka inom EU i synen på hur flyktingkrisen ska hanteras. Vi hör hur enskilda EU-länder inskränker asylrätten och påverkar flyktingars möjlighet att få en . Det är mycket allvarligt. har begärt debatten för att regeringen och ska kunna komma med konkreta förslag till lösningar vad gäller att försvara rätten och möjligheten att söka asyl i EU och i . Trots vad statsminister sa i sitt tal är det just murar som håller skyddsbehövande borta från att söka skydd i EU och i . Just nu växer ännu fler murar och stängsel med taggtråd upp runt EU, och polis och militär med tårgas, vattenkanoner och vapen håller människor på flykt borta. hoppas att vi i den här debatten kan diskutera vägar som respekterar asylrätten och ger skydd åt dem som behöver det. Vi åser nu den värsta humanitära krisen . Kriget i driver miljontals människor på flykt. Män, kvinnor och barn kläms mellan terrorbombningar av sitt eget folk å den ena sidan och Isils och barbari å den andra. När jag besökte flyktinglägren i och träffade jag också FN-personal som arbetade i . De sa: En sak ska du veta, och det är att syrierna älskar sitt land. De skulle aldrig ge sig i väg från sitt land om de inte verkligen var tvungna. var inget u-land. Det var en diktatur och är en diktatur . Men ekonomiskt och socialt var det ganska välutvecklat. De människor som jag träffade i flyktinglägren hade tills alldeles levt sina liv precis som ni och jag. De vaknade , skickade sina barn till skolan, drev företag eller arbetade som lärare, läkare, ingenjör, snickare, målare eller kanske plåtslagare. De såg fram emot att kunna fortsätta sina liv i sitt hemland med familj och barn omkring sig, i trygghet. har allt det tagits ifrån dem. Kanske är deras livskamrat eller något av barnen döda. Deras hem är ödelagt. befinner de sig i ett flyktingläger mitt i öknen där det är , i ett av UNHCR:s plåtskjul med betonggolv. Men hur ser deras framtid ut? Det är det som de här människorna flyr ifrån. är en av världens största bidragsgivare till de FN-organ som håller dessa människor vid liv i flyktinglägren. Och vi kommer att öka vårt humanitära bistånd. Men det är en illusion att tro att bistånd kan ersätta flyktingmottagande. Behoven är helt enkelt alldeles för stora. Och hur hjälper man på plats när på plats är sönderslaget? Jag är stolt över vad har gjort . kommer vi att ha gett skydd till över 100 000 syriska flyktingar. Det är av vår befolkning. Om hela EU hade gjort på samma sätt hade vi kunnat ge skydd åt 5 miljoner syriska flyktingar. Då hade vi inte haft flyktinglägren i , och . Men alla länder måste hjälpa till. Det räcker inte att bara något land gör det. Därför har vi sedan regeringstillträdet arbetat hårt i EU för en jämnare fördelning. Vi knöt tidigt en allians med , sedan med , och . Vi arbetade nära kommissionen, och steg för steg lyckades vi skapa majoritet för tanken att alla länder måste kunna ta emot flyktingar. Beslutet som togs om att fördela 120 000 flyktingar solidariskt i EU:s länder var därmed en viktig framgång, för men också för . kan man visa det politiska ledarskap som behövs i den krissituation som vi är i. Det var ett viktigt steg. Men det var bara ett första steg. För att vi ska få ordning och reda i den europeiska flyktingpolitiken behövs en permanent och tvingande omfördelning så att alla länder är med och delar på ansvaret. Det fortsätter vi nu att arbeta för. Vi fortsätter också att arbeta för fler lagliga vägar till . De 20 000 personer som EU åtog sig att ta emot från flyktinglägren var en bra början. Men det måste öka. Om det inte finns fler lagliga möjligheter drivs flyktingarna i armarna på hänsynslösa flyktingsmugglare och tvingas ut i ranka båtar på . Vidarebosättning, det som kallas för kvotflyktingsystem, är vår tids vita bussar. Det är en möjlighet att på ett säkert sätt få komma till och tryggheten. Därför tycker vi att bör ha ett vidarebosättningsprogram för åtminstone 100 000 personer som därmed fördelas solidariskt mellan våra länder. Flyktingsituationen utgör en stor press på och på . I mitt nästa inlägg ska jag återkomma till vad vi ska göra i för att klara integrationen på lite . Jag ska bara säga några ord om läget just . Just nu kommer ungefär 1 000 asylsökande till per dag. Det är det högsta antalet asylsökande i modern tid. Just nu görs också ett fantastiskt arbete av såväl myndigheter som företag och privatpersoner för att vi ska kunna klara uppgiften att ge dessa människor mat för dagen och tak över huvudet . , kommuner och volontärer arbetar nu mycket hårt på alla nivåer för att kunna klara att ge ett bra mottagande och ytterst för att rädda liv. Vi följer utvecklingen dag för dag, faktiskt timme för timme. har situationen blivit ännu mer ansträngd med svårigheter att få tag i boenden. Vi vidtar därför ett antal åtgärder för att få fram boenden. Det handlar framför allt om att ta fram fastigheter som staten förfogar över - till exempel genom försvaret, Kriminalvården och alla de bolag som vi har - och där man kan förlägga familjer som behöver boende. Det arbetet bedrivs nu med stor skyndsamhet. Jag kan inte nog understryka min och den stolthet och tacksamhet över alla de svenskar som arbetar hårt för att hjälpa människor på flykt. Det finns en grundläggande solidaritet i folkdjupet som kommer fram i tider som dessa. Det är nu det avgörs vilket slags land ska vara, ett land som sluter sig och kastar ut människor tillbaka till kriget eller ett land som tar sitt humanitära ansvar på allvar. Jag vet att det finns en stark uppslutning i den här för humanism, solidaritet och medmänsklighet. Jag hoppas att den ska bestå. Vi kommer att fortsätta söka samarbete över blockgränsen. Det är nämligen vad som behövs , samling. Vi har en svår höst framför oss. Jag hoppas att vi, när vi ser tillbaka på den här hösten, ska kunna säga att det var en höst då vi tog vårt ansvar för nedkylda, hungriga och trötta människor på flykt undan krig. Vi ska kunna säga att det var en höst då och det svenska folket visade sig från sin bästa sida. Flyktingkrisen berör ju oss alla. Det som utspelar sig på är på många sätt en mänsklig tragedi. Jag tror att alla i den här kammaren önskar att man hade ett enkelt svar på de utmaningar som vi nu står inför, men i grund och botten finns det ingen enkel lösning. Kärnan i detta är att det pågår ett synnerligen grymt krig i som gör att människor tvingas fly från hus och hem. Det allra viktigaste i den här situationen är naturligtvis att därför få ett slut på striderna i . har tagit ett mycket stort ansvar för att hjälpa människor i nöd. Det har vi också gjort tidigare. Det som ligger närmast till hands att jämföra med är kriget i . Men det som vi ser nu är någonting annat och mycket större. De flyktingströmmar som vi då hade har vi nu haft . Väldigt lite tyder också på att det kommer att avta. Tvärtom beskrivs kriget i av myndigheter som en tioårskonflikt. Det är lätt att fyllas av känslan att man vill släppa allt man har för händerna och hjälpa människor i nöd. måste vi komma ihåg en annan sak. Det räcker inte med att bara öppna sitt hjärta. Det behövs också en migrations- och integrationspolitik som faktiskt fungerar, inte bara för stunden utan som också långsiktigt klarar av att möta den mycket tuffa situation som vi befinner oss i. kan och ska göra mycket. Men med knappt tio av EU:s dryga 500 miljoner människor är vi i det avseendet närmast en droppe i havet. ligger i EU:s absoluta topp vad gäller antal personer som söker asyl. tar emot fler asylsökande än betydligt större länder. Per capita ligger i en helt egen klass. Jag tror att det är ohållbart att det långsiktigt ser ut på det här sättet. kan inte på egen hand lösa alla EU:s utmaningar. På en enda vecka kom 6 000 människor till . Vi har upplevt någonting liknande. Jag vill vara tydlig med att svenska myndigheter gör vad de kan, och de gör ett mycket gott arbete utifrån förutsättningarna. Men det står ändå klart att vi har omfattande problem i vårt mottagande av människor. Det är egentligen brist på det mesta, och jag noterar att nu ökar handläggningstider återigen. Och har vi ändå inte tittat på de mer långsiktiga utmaningarna, nämligen integrationen. Vi vet att det i genomsnitt tar för människor som kommer hit att komma i arbete. Trösklarna in till arbetsmarknaden är för höga. Väldigt många lyckas aldrig stå på egna ben utan fastnar i bidragsförsörjning och utanförskap. Det är en mycket dålig start för människor som kommer till ett nytt land. Öppenheten stärker vårt land. går det inte att vifta bort den oro som många känner eller negligera de problem och utmaningar som följer när många människor kommer till på väldigt . Inte heller kan vi blunda för att utgifterna på migrationsområdet har ökat kraftigt och fortsätter att öka. Vi måste hålla en skarp linje mot intolerans och rasism. Men att peka på att vi står inför stora utmaningar är inte intolerans. Det är realism. har presenterat en lång rad förslag för att möta den här situationen. Ett av de viktigaste förslagen är att vi behöver öka vårt stöd i närområdet. Vi har mötts av rapporter om att det är brist på det mest basala i i regionen. Det handlar om matransoner som har skurits ned och brist på andra förnödenheter. Människor har i desperation behövt fly över eftersom det inte ens finns mat i lägren. Vi måste bli betydligt bättre på att hjälpa människor i närområdet. Vi behöver också en mer permanent fördelningsmekanism inom EU. Som exempel kan nämnas att det finns 2 miljoner syriska flyktingar i . Det är klart att man funderar över hur väl är rustat för att möta en sådan utmaning, ifall utvecklingen skulle gå i den riktningen. EU-länderna måste agera mot de hänsynslösa ligor som står bakom flyktingtragedier som vi nu bevittnar. Samarbetet måste bli bättre, inte minst genom att stärka för detta samarbete, Frontex. Det krävs också en skärpning av straffen för människosmuggling i . har presenterat förslag på besparingar för att begränsa migrationsutgifterna genom ett effektivare mottagande. Förslagen beräknas kunna leda till besparingar på . Vissa menar att humanism och varsamhet med skattemedel på något sätt skulle stå i motsats till varandra. Jag har en annan uppfattning. Tvärtom är det i dessa tider mer angeläget att hushålla med våra resurser när trycket på migrationssystemet är högt. Fortsatt kostnadskontroll och effektiviseringar kommer att vara nödvändiga. Människor som kommer till ska snabbt komma i arbete. För det krävs en stark arbetslinje där incitamenten att söka jobb och utbilda sig är goda. har föreslagit temporära uppehållstillstånd som en del i det. har vi också presenterat skattelättnader på det första jobbet och en ny anställningsform som ska underlätta för inträdet på arbetsmarknaden. Med rätt politik kan och möta de utmaningar som vi står inför. Men det kommer inte att hända av sig självt. Här behöver visa ett betydligt tydligare ledarskap och en tydlig plan för vägen framåt. Bakgrunden till dagens debatt känner vi alla till. Det har kallats den största flyktingkrisen i modern tid, och det stämmer. Det är fler människor på flykt från sina hem än under . 60 miljoner personer runt om i världen befinner sig på flykt från de hem som de en gång levde i trygghet i. Det talas om att det här är en utmaning för och för . Men faktum är att de allra flesta lever kvar, antingen som internflyktingar i sitt eget hemland eller i närområdet. Att fokusera på mottagande i eller i är att negligera den stora massan nödställda i omvärlden. Det är att blunda för den verkliga flyktingkrisen. Lite hade vi från en presskonferens där vi presenterade vår syn, våra satsningar och vad vi vill göra för att på allvar säkra att de som är i störst behov faktiskt får skydd. En grundtanke i detta - och det som är viktigt att komma ihåg - är att när man talar om asyl ska man också tala om vad asyl finns till för. Varför finns det regelverk som finns och som innebär att man ska söka asyl på plats i det land där man befinner sig? Det är för att rättigheten att söka asyl och få skydd formulerades efter den situation som rådde efter med en diaspora av flyktingar utspridda i . Syftet var att dessa flyktingar skulle slippa att fly vidare. De skulle garanteras skydd där de befann sig. Var det inte krig och förtryck där de fanns skulle de få skydd. Den politik som vi hör de andra partierna prata om, den politik som har förts i och i urholkar syftet med asyl. Varje gång någon väljer en osäker färd bort från ett säkert område därför att det upplevs som ovälkomnande eller på något sätt bristande och varje gång som vi accepterar det, då urholkar vi asylrätten. Varje gång som vi accepterar att asylsystemet används som ett sätt att migrera till ett land för att få bättre villkor - ja, det är bättre villkor här än i flyktingläger - och inte för att garanteras skydd, då urholkar vi asylrätten. Varje gång som världssamfundet inte lever upp till att garantera säkerhet så snart man befinner sig i ett område där denna säkerhet borde finnas, då urholkar vi asylrätten. Mot bakgrund av dessa grundläggande principer har bland annat poängterat att vi inte längre tänker acceptera denna politik. Schengen har i princip på många sätt redan fallit inom EU. Dublinförordningen tillämpas bara där länder vill sätta upp gränser som de gärna öppnar sina gränser för att slussa flyktingar vidare. De tar inte längre sitt ansvar. För att kunna hantera dagens situation måste poängtera att vi inte är första säkra område. Så länge det inte är krig i våra grannländer är det inte i man ska beviljas asyl. Vi kommer därför att upprätta gränskontroller igen och säkerställa att personer som kommer över bron från ska ha sökt asyl i eller ännu tidigare. De som kommer med färjan från eller andra länder i ska ha sökt asyl där. Detta frigör ett ganska stort resursutrymme. satsar vi väldigt mycket på de få som tar sig hit genom olagliga vägar. Detta möjliggör för oss ofantligt stora satsningar på internationell akut flyktinghjälp. Vi hörde tidigare någon nämna Programme och att FN kan ge mat till flyktingarna. Vi har redan hört att man tagit upp att situationen i flyktingläger är så dålig att man flyr vidare därifrån. Det är fullkomligt oacceptabelt. Vi i har i vårt kommande budgetförslag lagt 9 miljarder mer än regeringen på akut flyktinghjälp. 3 miljarder kommer vi att satsa direkt till UNHCR för deras arbete i flyktingläger för att säkerställa bättre villkor där. 3 miljarder kommer vi att ge till Programme. Det täcker hela deras akuta behov. Det garanterar att ingen mer kommer att svälta för att världssamfundet inte tar sitt ansvar. 1 miljard går till , bland annat för att säkerställa att barn på flykt fortsatt ska kunna få skolgång. 1 miljard går till för att säkerställa att de länder som tar det stora ansvaret genom att vara närområde får hjälp med att hantera detta. 1 miljard sparar vi för att kunna dela ut till de lokala organisationer som på olika sätt verkar i det akuta närområdet, alltifrån kyrkor som finns kvar i närområdena och hemländerna och kan vara lokala fristäder till andra lokala organisationer och hjältar som gör dagliga insatser där de verkligt utsatta finns. Det kan låta hårt att stänga vissa gränser. Men det vi då gör är att stänga de olagliga vägar som folk väljer att ta framför de lagliga vägar som finns och som givetvis ska stärkas. Utöver de satsningar vi gör på närområdet ökar vi också kvot från 1 900 vidarebosatta flyktingar till 4 000 . Jag vill börja med att tacka för att de begärt en aktuell debatt om den flyktingkris vi har i vår värld . Det är just en kris - en kris för alla de människor som i samma stund som vi har samlats i den här kammaren tvingas fly på grund av krig och förtryck i sina hemländer. Men det är också en kris för gemensamma moral. Vid vartenda köksbord på vår kontinent gissar jag att vi nu diskuterar bilder på familjer som splittras av taggtrådsstängsel, barn som spolas upp på turkiska stränder och människor som möts av tårgas och våldsamma gränspoliser. Jag kan inte undgå att häpna över den historielöshet som råder i vårt samhälle. Man hade kunnat tro att en kontinent som har en så blodig historia, där krigen avlöst varandra och där miljontals människor tvingats på flykt, skulle visa en större solidaritet . ägnade jag semestern åt att läsa . Trots att den utspelar sig är det mycket som jag känner igen från den situation vi ser i vår värld . av missväxt och svält bestämmer sig för att lämna lilla Ljuder i tillsammans med sin gravida hustru och deras tre barn för att söka sig ett bättre liv i . Med på resan följer till slut även bror, farbror och hans familj och anhöriga. Dessa 16 personer är några av de första av de människor som skulle komma att lämna de kommande decennierna. Den stora emigrationen startade, som ledde till att nästan var femte svensk räknades som bosatt i vid . Hela orter tömdes på människor. Skolor och kyrkbänkar gapade tomma. Drängar och pigor lämnade sina tjänster, religiöst förföljda packade sina väskor, fattiga bönder sålde sina gårdar, mat lagrades och avskedshälsningar utfördes, allt för att förbereda sig för den stora och farliga resan till . Precis som var det endast ett hav som separerade föräldrar från att kunna ge sina barn en ljus framtid. Då hette havet . tvingas ingen lämna . Vi har både fred och demokrati. I stället är det andra länder som människor tvingas bort ifrån. Frågan jag vill ställa här är: Om en ny bok skrevs, vilka skulle i så fall bli vår tids och ? Kanske är det de människor som syns på den bild jag visar upp. Den spreds världen över och visar Laith och från . Bilden togs när Laith äntligen nådde fast mark med sin hustru och sina fyra barn. Familjen hade betalat för en lång båtresa från den turkiska semesterorten till den grekiska ön . Den lilla gummibåten hade tolv personer ombord, trots att den bara var gjord för fyra. Någonstans på vägen började den dessutom tömmas på luft och ta in vatten. Alla som klev av på den grekiska stranden var genomvåta. nådde familjen slutmålet, nämligen . Nya bilder av dem visar en helt annan familj. Det är glada och trygga människor som kan börja sitt nya liv. Men Laith och är långt ifrån ensamma. Mer än 320 000 människor har gjort samma resa över . Asads övergrepp och Isils brutalitet har pågått så länge att allt fler ger upp hoppet om fred. Oroligheterna i och gör dessutom framtiden osäker, och matprogrammen i flyktinglägren har skurits ned. En mamma vittnar om hur hon knyter sina barns magar med sjalar, så att de inte ska vakna upp av hunger. Det är den verklighet som driver allt fler på flykt, och det är därför vi ser att siffrorna ökar så mycket här och . Den här verkligheten kan inte blunda för. Mer måste göras. Och precis som vi i inte får glömma vår historia - vi var ett land som ingen såg sin framtid i - får inte heller resten av glömma sin. Hur kommer det sig egentligen att bildar mänskliga ringar för att stoppa människor från att komma in i , när så många finska krigsbarn mottogs av bland annat under ? Varför möter dagens flyktingar med tårgas och våld, när ungrare välkomnades i sina grannländer? I då behovet av solidaritet är som allra störst behövs också röst som allra mest. Jag är därför väldigt stolt över att regeringens linje är att vi måste skapa fler lagliga vägar in till . För att ta tillfället i akt att rätta föregående talare kan jag nämligen säga att det i princip saknas lagliga vägar för att ta sig in i och söka asyl. De kvotflyktingplatser som finns räcker inte på långa vägar till. Det är det som öppnar den oerhört vidriga marknad som vi har med flyktingsmugglare. Det är det som tvingar folk att sätta sig i båtar, som Laith och var tvungna att göra. ökar också biståndet till katastrofhjälpen i flyktinglägren. Vi kräver kvotflyktingar och mer rättssäkerhet i asylprocessen. deltar också i den internationella insatsen mot Isil och utbildar irakiska styrkor. Vi bidrar till räddningsinsatserna i och ger permanent uppehållstillstånd till syrier i stället för att låta människor leva i ovisshet i evigheter. När människor flyr från krigets förtryck hälsar vi dem välkomna hit. Det är jag väldigt stolt över. Den här debatten är påkallad med anledning av den akuta flyktingkrisen. Det är verkligen en akut flyktingkris som råder just . Fler människor än någonsin tar sig till och . Den här krisen har också visat oss klart och tydligt varför människor behöver fly, vad de flyr ifrån och vad som händer när de inte kan fly. Inför debatten pratade jag med talesperson i migrationsfrågor, . Hon var i förrförra veckan och hörde berättelser från människor som flyr från krig och förtryck, men också människor som flyr från hopplöshet och instängdhet. Det är lätt att själv känna hopplöshet när man ser de fruktansvärda bilderna på ett livlöst barn i ett vattenbryn. Det är svårt att hålla tårarna tillbaka när en mamma berättar att hon inte har råd att riskera livet för att komma till så att hennes barn kan ha en framtid. Men de känslorna får inte stå i vägen för vårt ansvar att som politiker göra situationen bättre på alla sätt vi kan. Jag dömer ingen som känner uppgivenhet inför detta. Men, fru talman, vi får inte ge upp. UNHCR:s budget håller på att ta helt slut. Matransonerna är nedskurna. De redan fruktansvärda miljöerna som flyktinglägren utgör blir allt värre. Det är trångt, och det är fattigt. UNHCR måste få mer medel så att de kan hantera den mest akuta krisen i närområdet. Alla måste vara medvetna om att livet i ett flyktingläger på inget sätt är någon dans på rosor, och det måste ses som en tillfällig lösning. Tyvärr visar de konflikter som brinner på de platser från vilka människor nu tvingas fly inga tecken på avmattning. Människor kommer att behöva bosätta sig i andra länder. Det är ett faktum som inte går att ifrågasätta. Situationen visar också det stora behov som finns av att reformera flyktingmottagande. Dublinförordningen skapar en enorm snedfördelning i flyktingmottagandet. Vissa länder tar emot enorma mängder medan andra helt står utanför. Vi måste ha ett jämnare mottagande i EU. Situationen sätter också fingret på de mottagningssystem vi har, den etablering vi har, och hur integrationen fungerar i . Det handlar om vad som händer när människor kommer hit. Det är vårt absoluta ansvar att se till att de snabbt kan bli en del av samhället, hitta en bostad och komma in på arbetsmarknaden. I har vi för vana att försöka göra saker grundligt. Vi har arbetat särskilt intensivt med att just identifiera de hinder och utmaningar som finns kring mottagandet i . Efter att ha samarbetat med detta i ett stort antal kommuner, närmare bestämt 50, går det inte att landa i någon annan slutats än att mottagandet i inte fungerar tillräckligt bra. Det sker för lite, för sent och för dåligt. Vi behöver ge kommunerna de redskap som de behöver för att bättre kunna ta emot nya invånare.