· H3C120151105fs · 2015-11-05 14:00:50 — Jag önskar ställa en fråga till bostadsminister . måste ha fler bostäder. Jag vill påstå att det är vår absolut största samhällsutmaning. Det handlar givetvis om enskilda människor men också om våra kommuners möjligheter och utveckling, i synnerhet vad gäller migrationsutmaningen. Vi mötte Kommuner och Landstings samhällsbyggnadsberedning . Där efterfrågar man regelförenklingar och minskade regleringar snabbt och över hela linjen med tanke på den akuta situationen. Med tanke på att bostadsfrågan är vår största samhällsutmaning är bostadsminister passivitet ytterst anmärkningsvärd - då uttrycker jag mig milt. Som ansvarig minister kan man inte bara förhålla sig till och kommentera utvecklingen, utan man måste också börja agera i frågan. Mot bakgrund av kommunernas situation och önskemål vill jag fråga: Vilka konkreta åtgärder har nu tänkt vidta vad gäller det ofrånkomliga behovet av fortsatt radikalt minskade regleringar och fortsatta regelförenklingar? Tack så mycket, , för frågan! Den ger mig än en gång tillfälle att ta upp vad problemet består i och framför allt vad vi i regeringen har föreslagit att vi ska göra. Problemet består i att vi inte har byggt tillräckligt mycket. Det drabbar framför allt studenter och unga och också nyanlända. Det vi har är två huvudspår. Det ena handlar om att vi ska göra att det går snabbare och blir enklare och billigare att bygga. Det andra huvudspåret är att vi ska se till att investera i den typ av bostäder som efterfrågas av unga och studenter. Det ska vara små, klimatsmarta och billiga hyresrätter. Och vi har riktvärden för hyrorna. Det här är ett sätt att se till att det byggs mer av det segment som annars inte byggs i . Det byggs väldigt mycket bostäder i . Vi kommer att landa på uppemot 50 000 bostäder . Förhoppningsvis kommer vi att komma över 50 000 . Men det är inte tillräckligt. Ja, det byggs tack vare Alliansens förenklingsresa , men detta är inte nog. Återigen får jag bara en problematisering och kommentarer av bostadsministern. Jag vill ha konkreta förslag på åtgärder, i synnerhet vad gäller regelförenklingar och minskade regleringar rent generellt. Det är ändå så, herr talman, att bostadskrisen spiller över på i stort sett samtliga övriga samhälls- och politikområden i . när vi har övriga statsråd på plats vill jag rikta en uppmaning men också en vädjan om att de ska ligga på sin bostadsminister så att han inte bara problematiserar och kommenterar samhällsutmaningen utan också, i synnerhet mot bakgrund av migrationsutmaningen, börjar agera. Detta duger inte, utan mer måste till. Jag efterlyser agerande från regeringens sida och från bostadsministerns sida. lyssnade uppenbarligen inte riktigt på vad jag sa, men det gör inget, för jag kommer att repetera det. Det handlar nämligen om att vi måste se till att skapa en grogrund för att det ska kunna byggas mer, särskilt av den typ av bostäder som det har byggts väldigt lite av . Det är bostäder för unga och studenter. Det byggs väldigt lite av den typen av bostäder av en enda anledning. Det handlar om att de som bygger inte tjänar tillräckligt mycket pengar när de bygger den typen av bostäder. Vi gör det nu möjligt att öppna för markanvisning. Vi gör det möjligt att bygga i tidigare bullerutsatta områden, som man inte har kunnat bygga på, genom en ny bullerförordning. Vi gör det dessutom möjligt för fler byggbolag, framför allt små och mellanstora, att komma in på bostadsmarknaden och bygga små, klimatsmarta och billiga hyresrätter. Hur får vi dem billiga? Jo, vi sätter riktvärden för hyran. Vi har haft en remissomgång, och vi hoppas mycket på att det kommer att fungera. Min fråga går till biståndsminister . Vi alla förstår och inser att regeringens nuvarande budget har spruckit. Om regeringen fortsätter med nuvarande politik väntas mellan 100 000 och 170 000 asylsökande till . Om regeringen ska följa samma princip som förut vad gäller att ta från biståndet för att bekosta flyktingmottagning i riskerar biståndet att mer än halveras, vilket också har uttryckts av finansministern. Detta kan ge katastrofala följder i det förebyggande arbetet och det humanitära biståndet och måste anses vara ett högst kontraproduktivt och kortsiktigt sätt att investera biståndspengar. Dessa förändringar kan få konsekvensen att situationen för flyktingar i krisens närområde försämras ännu mer och att ännu fler kommer att riskera sina liv för att ta sig till . Anser biståndsministern att det är ett bra sätt att investera biståndspengar? Tack, , för frågan! Det är riktigt att världen just nu befinner sig i en oerhört svår situation med över 60 miljoner människor på flykt. har tagit ett mycket stort ansvar både genom att vi är den femte största humanitära givaren till FN:s system för humanitärt katastrofbistånd och flyktingmottagande i närområdet och genom att är den största mottagaren av flyktingar inom EU. Om vi skulle tillämpa samma avräkningsmodell i fråga om bistånd för flyktingmottagande i som vi har gjort skulle det innebära att vi skulle ta väldigt stora delar av biståndet. Det är någonting som vi just nu diskuterar inom regeringen. Det är en svår situation. Hur ska vi finansiera mottagandet? Men jag är övertygad om att vi kommer att komma fram till ett ansvarsfullt beslut. Bara i närområde behöver UNHCR ca - knappt hälften är finansierat. beräknas kostnaderna för asylmottagning i uppgå till 60 miljarder. Det är alltså mer än hela UNHCR:s behov för närområde. Även Programme, för att ge flyktingar mat, är starkt underfinansierat. Därtill finns stora behov av att barn ska kunna gå i skolan. Jag träffade i går generalsekreteraren för PGA, Parliamentarians for Global Action, som var mycket oroad över agerande i fråga om biståndet. En halvering kan leda till en ond cirkel - sämre förutsättningar i drabbade länder med omnejd, fler flyktingar och ännu mindre bistånd. prognoser är ingen naturlag. Har biståndsministern och regeringen någon plan på att bryta denna onda cirkel, eller ska den bara fortsätta tills av biståndet läggs på migration? Det är riktigt att FN:s och världens humanitära system lider av en kronisk underfinansiering. Jag betvivlar starkt uppgifter om att de behov som finns skulle motsvara svenska utgifter för flyktingmottagande . De är långt mycket större. Det humanitära systemet är finansierat till knappt hälften. är en av de absolut största och mest pålitliga givarna till det humanitära systemet, till UNHCR och till Programme i världen. är en av de fem största. Vad vi måste se till är att andra länder också tar sitt ansvar för att finansiera så att människor kan få skydd även i närområdet. De avräkningar som eventuellt kommer att ske är under diskussion. Det är ingenting som på något sätt är färdigt . Min fråga går till it-minister . Tidskriften konstaterade vid en egen kartläggning av kostnaden för att dra fram bredband till hushåll på landsbygden i olika län att över 50 000 hushåll i landet riskerar att stå utan bredbandsuppkoppling när målet är att av hushållen ska ha tillgång till bredband om minst . uppskattning av kostnaden stämmer alltså inte med verkligheten, och bara i mitt eget län - - är det mer än 2 200 hushåll som då blir utan fiber. Hur menar it-ministern att målet för bredband ska kunna nås om medel saknas? Varifrån ska pengarna tas? Är regeringens lösning att rikta ännu ett hårt slag mot landsbygd genom att tillåta att dra ned på ambitionerna? Tack, , för den här väldigt viktiga frågan som är en del av den strategi som vi har och som handlar om att skapa möjligheter att bygga ut bredbandet i de delar av landet där näringslivet och marknaden inte kommer att tycka att det är värt att bygga ut. Det handlar om i landsbygdsprogrammet, och det handlar om ytterligare pengar i strukturfonder som kommer att gå till de tre nordligaste länen och där användas för att binda ihop orterna. En problematik som har funnits är en avsaknad av samordning. Vi har velat dra fram ett bredbandskoordinatorprogram, och det har tagit tid, men har vi det på plats. Det finns nu bredbandskoordinatorer i de flesta län. Ett antal län håller på att rekrytera sådana. Detta kommer att leda till ett bättre utnyttjande och snabbare och billigare utbyggnad. Tack för svaret! Jag noterar att it-ministern inte känner till den här rapporteringen, trots att det är länsstyrelserna som har gett svaren till ATL. Ministern tillhör , vars ledande företrädare, partistyrelseledamöter och dessutom en ledamot av riksdag för sitt partis räkning lägger fram förslag om en särskild bredbandsskatt. I bästa fall kan detta ses som ett sätt att fylla luckorna i regeringens finansiering och i sämsta fall som ett sätt att avhålla människor från fri och öppen information. Det vore intressant att veta vad ministern anser att denna skatt ska finansiera och hur mycket pengar man räknar med att dra in med den nya landsbygdsfientliga skatten. Det kanske är det som ska täcka det här? efterlyses återigen besked, om än preliminärt, om vad regeringen tänker göra nu när man vet att 3,7-miljarderssatsningen på bredband för hela landet är underfinansierad. Tack, , för att du breddar perspektivet, för det behövs i den här frågan också. Det är viktigt att påpeka att det förslag som det hänvisas till i frågan inte är utan är framtaget av en självständig arbetsgrupp som partiet tillsatt. Det är alltså inte partiets och inte heller regeringens politik. Tillgång till bredband är en grundförutsättning för den ökade it-användningen i samhället och för att fortsatt ska vara en framträdande it-nation och kunna ta till vara digitaliseringens möjligheter. När det gäller regeringens syn på behovet av insatser för att öka tillgången till snabbt bredband i mer glesbefolkade områden ser vi att det är en dubbelt så hög ambition, räknat i pengar, jämfört med den förra programperioden i den typen av satsningar som landsbygdsprogrammet inbegriper. Det är jag väldigt stolt över, men vi är inte nöjda, och vi kommer att jobba vidare till dess att varje hushåll i hela har ett snabbt och pålitligt bredband. Socialdemokraterna sa i valet att proffsen ska vara proffs. Det må låta som en slogan, men det är ju alldeles avgörande om vi ska ha ett samhälle och en välfärd som fungerar att vi låter professionerna avgöra i mötet med patienten, i mötet med eleven, i mötet med den arbetssökande vilken metod som man ska använda sig av. Problemet är att har allt fler yrkesgrupper slagit larm om att detta inte fungerar. Läkare vittnar om hur ersättningsmodeller får styra före yrkesetiken. Trots att vi vet att lärarnas profession är det viktigaste för elevernas kunskapsresultat är det ändå så att de får ägna sig åt administration och dokumentation, det vill säga arbetsuppgifter som kanske inte borde vara deras. Jag tycker att detta är bekymmersamt och oroar mig väldigt mycket. Därför vill jag fråga civilminister vad som görs när det gäller den centrala styrningen. Man kan ju angripa det här från många håll, men det handlar inte minst om den centrala styrningen som regeringen förfogar över. Vad händer på området? Tack, , för frågan! Det här är ett otroligt viktigt område. Om vi ska utveckla välfärden måste vi ge medarbetarna i välfärden bättre villkor. Vi har tyvärr haft en utveckling där den administrativa bördan för medarbetarna i offentlig sektor dramatiskt har ökat under . Det innebär att deras handlingsutrymme har minskat. De lägger ned en alldeles för stor del av sin tid på administration och onödig återrapportering i stället för att ha möjlighet att lägga tid, energi och engagemang på kärnuppgifterna. Regeringen inledde direkt efter maktskiftet ett arbete där vi har haft dialog med forskningen, företrädare för professionsorganisationerna och arbetsgivarna. Vi har haft nio seminarier runt om i landet där vi har tagit in synpunkter. tar vi fram direktiv till en utredning som ska jobba med utveckling av styrningen. Här kommer vi att vara fokuserade på försöksverksamheter, men det handlar också om att vidta de åtgärder som regeringen kan vidta för att minska den administrativa bördan. Det kommer att kräva en hel del insatser på bred front, men det är någonting som vi är skyldiga medarbetarna i offentlig sektor. Tack så mycket, civilministern, för svaret! Det gläder mig att arbetet är igång. Sedan krävs det ju ett arbete på många fronter. Regeringen kan naturligtvis agera, men det krävs också att landsting, kommuner och övriga arbetsgivare gör stora insatser. med ett stort flyktingmottagande blir det uppenbart att det måste vara individuella skräddarsydda lösningar för etablering, för mottagande, hur man lär sig svenska språket och hur man på bästa sätt åstadkommer praktik. Där känns Arbetsförmedlingens upphandlingsmodeller som en riktig stötesten. Det tar och är centraliserat snarare än skräddarsytt och flexibelt anpassat efter individen. Vad kan civilministern säga om detta? Vi har haft en utveckling där vi har avreglerat den privata sektorn men påreglerat den offentliga sektorn . Vad innebär detta? Jo, vi har ökat de administrativa kraven och minskat handlingsutrymmet. har inneburit att vi har sämre förutsättningar att göra goda affärer. Det regeringen nu gör är reformer på bred front som innebär att vi utvidgar den offentliga sektorns handlingsutrymme att göra goda affärer tillsammans med det privata näringslivet. Men det handlar också om att använda regeringens styrning till att minska de administrativa kraven på kommunerna och på myndigheterna. Ska vi kunna utveckla välfärden och de offentliga verksamheterna måste vi nämligen i större utsträckning våga lita på medarbetarna och deras professionella kunskap och erfarenhet. För detta krävs att vi genomför en kulturrevolution inom den offentliga sektorn. Vad innebär denna kulturrevolution? Jo, vi måste våga lita på att medarbetarna kan vara med och utveckla de offentliga verksamheterna och genomföra innovationer. Det kräver större inflytande, det kräver en mindre administrativ börda. Detta kan leda till bättre välfärd. Min fråga går till bostadsminister . Vi har, som en kollega redogjorde för, ett stort behov av nybyggnation av bostäder i det här landet. Jag tänkte ställa en något skarpare fråga. Statsrådets parti är känt för att runt om i kommuner i landet och även i detta län sätta stopp för nya markanvisningar och nya infrastrukturprojekt som innebär fler bostäder. Min fråga till bostadsministern är klar och tydlig: Är ministern och hans parti villiga att släppa motståndet mot viktiga satsningar på infrastruktur som till exempel Österleden/Östlig förbindelse, Tvärförbindelse och andra viktiga infrastruktursatsningar för att möjliggöra fler bostäder, vilket landet behöver? Tack, , för att du lyfter upp en viktig fråga! Infrastruktur är en av de frågor som byggindustrierna och de olika aktörerna som bygger lyfter fram som en kärnfråga när det gäller bostadsförsörjningen i landet, trots att de inte har något ansvar för detta. Det är kommunerna som sitter på bostadsförsörjningsansvaret, och vi från statens sida kan hjälpa dem. Vi har sett med två regeringar, den ena en majoritetsregering och den andra en minoritetsregering, som med alla medel försökte få upp takten i bostadsbyggandet. Till en del lyckades man. När det gäller annat misslyckades man. Vi tar vid där och ska göra det snabbare, enklare och billigare att bygga. När det gäller infrastruktur är vi överens. Vi har stadsmiljöavtalen. Vi har Sverigeförhandlingen. Vi ser till att binda ihop med och på ett bättre sätt med snabbtåg. Kommunerna själva kan se vad de har för behov och få stöd från staten för att bygga ut kollektivtrafiken. Tack, statsrådet, för framför allt ditt ständigt glada humör! Statsrådet är regeringens solstråle. Men det räcker faktiskt inte hela vägen. Om vi ska lyckas bygga de bostäder som krävs är statsrådet och jag helt och hållet överens om att infrastruktur för kollektivtrafik är nödvändigt. Det finns sådana satsningar som de två tidigare regeringarna och andra borgerliga majoriteter runt om i landet har valt att gå fram med. Men oavbrutet i hela landet i allmänhet och i i synnerhet upplever man käpp efter käpp i hjulet, framför allt med ursprung i statsrådets eget partis politik. Det gäller bland annat vägsatsningar, men det gäller även spårsatsningar, till exempel gren till , som sinkas av hans eget motstånd mot . Om den tillväxtfientliga politiken ska släppas är det faktiskt . Är statsrådet beredd att göra det? Tack, , för de vänliga orden! agerar olika runt om i landet, och det vet antagligen om, beroende på vilken kommun det är fråga om och vilken konstellation som sitter vid makten. I och i styr vi tillsammans på ett sätt som, hoppas jag, både kan bevaka och tycka är bra. Men det finns också meningsskiljaktigheter. tror som parti och som del av regeringen att det är oerhört viktigt att hjälpa kommunerna i deras bostadsförsörjningsansvar. Det sker genom att bygga ut kollektivtrafik, genom att göra det enklare att cykla, gå, åka kollektivt och lämna bilen. Men vi tror också att det finns områden i landet där bilen behövs. Det gäller att inte binda sig vid en ideologisk syn som motiverar en viss typ av handlande utan att se på vad som är bäst för den regionen, den kommunen och de medborgarna. Jag vill ställa min fråga till biståndsminister . tvingades tusentals västsaharier fly undan napalmbomber och illegala ockupation till flyktingläger i i södra . bor de fortfarande kvar där under svåra förhållanden, och de är helt beroende av omvärlden för sin överlevnad. Mellan den 17 och drabbades flyktinglägren av den största naturkatastrofen någonsin genom ett ihärdigt regnande som ledde till stora översvämningar. Infrastrukturen är i stort sett utslagen, tusentals hus har raserats, sjukhus och skolor har förstörts samt mat och andra förnödenheter har spolats bort. Polisario räknar med att över 11 000 familjer har förlorat sina hem och står utan mat och andra förnödenheter. Ett redan hårt drabbat folk befinner sig nu i en akut krissituation och är helt beroende av stöd utifrån. Vad tänker göra för att bistå de hårt drabbade flyktingarna i lägren? (FÖRSTE VICE TALMANNEN: En fråga och ett svar ska kunna läsas upp inom en minut.) Tack, , för att du lyfter fram denna bortglömda tragedi. Det är helt riktigt att västsaharier befinner sig i läger i öknen i . Det här är ett av de exempel på människor i nöd som vi tyvärr glömmer att prata om när hela världens uppmärksamhet just nu riktas mot krisen i och på dem som flyr därifrån. är en av de absolut största givarna av oöronmärkt stöd till det humanitära systemet, vilket gör att kan vara på plats i även när en jordbävning drabbar eller när det behövs extra tillskott i Sydsudan eller i - där dessa kriser pågår oavbrutet. Med vårt oöronmärkta stöd når vi faktiskt fram. Jag vill tacka för svaret. Jag tackar också för att ger ett stort stöd till . Men i den akuta situationen behövs ett extra katastrofstöd. Flera länder - , , , Afrikanska unionen - har på FN:s uppmaning lovat ett extra stöd. Det vore viktigt att som ett rikt land också kunde ge ett extra katastrofstöd i denna mycket akuta och svåra situation. Jag håller helt med frågeställaren om att det behövs extra hjälp. Jag vill också tacka för att jag får tillfälle att framhålla att många länder ger öronmärkt stöd när något extra händer som ger rubriker i tidningar eller tv. Det är som långsiktigt ser till så att skolgång och sjukvård finns för de utsatta statslösa människorna i läger i , , och . kan överväga att ge ytterligare stöd. Jag vet inte om det finns utrymme för det eftersom budgetsituationen är ansträngd. Men jag vet att gör mycket för västsaharierna genom det oöronmärkta stödet som ges oavsett vad som händer. Andra länder gör inte det. Det är också upp till andra länder att visa ökat ansvar. Min fråga går till , som på Fest utlovade en startup-politik från regeringen. En av dessa punkter var att det skulle utses en person i som skulle vara ansvarig för startup-politiken och som dessa företag skulle kunna vända sig till. rapporterades det i medierna att denna person ännu inte har utsetts. Varför drar regeringen fötterna efter sig i frågan? Det här är en bransch där det går undan. Sedan utlovade denna person har det skett 65 investeringar på över 1 ½ miljard kronor i svenska startups. såg vi hur svenska King köptes för . Det är fem gånger så mycket som köptes för. Det är många jobb och mycket pengar som står på spel. När går det från snack till verkstad? Tack, , för en fråga om startup-scenen i . Den är imponerande. Jag möter frågor om den i nästan alla länder jag besöker. Där talas det om detta. Det är något speciellt som sker i just . Vi ska inte ha en övertro på att den personen är det som startup-scenen i väntar mest på. De vill gärna se en kontaktperson hos oss, och det finns. Vi har tillåtit dem att bli remissinstans i viktiga frågor, inte minst . De har haft möjligheter att komma till tals om optionsprogrammen. Vi agerar på Europanivå om vissa regelverk som hindrar startup-scenen från att utvecklas. Det finns ett väl utvecklat samarbete med startup-sektorn i . Däremot tar det ibland tid att rekrytera personer i . Det ska göras enligt konstens alla regler. Vi följer alla regelverk i . Jag kan garantera att regeringens startup-politik inte är beroende av en tjänsteman i . Det är hela regeringen som ansvarar för den. Jag tror inte att den personen är avgörande på något sätt, men det säger någonting om hastigheten i regeringens politik. En annan sak som utlovades av var att se över frågan om snabbare arbetstillstånd för att människor utanför EU ska kunna söka jobb här. Det är många startup-bolag som vittnar om att det är krångligt och tar mycket tid. Återigen rapporterades i medierna om att någon sådan person, några sådana personer eller något sådant uppdrag över huvud taget inte verkar existera. Det enda som finns är skärpningar av reglerna för arbetstillstånd som gör det svårare och krångligare, men ingenting som gör det lättare för den typen av bolag. Det är fråga om personer som ofta får bra löner och blir skattebetalare från dag ett. Varför händer det inte någonting i den frågan heller? Regeringens startup-politik har bara varit prat och ingen verkstad. När ska det bli lite fart? De två viktigaste utmaningarna för den här sektorns utveckling är kompetens och finansiering. Vi kan även koppla internationalisering till dem. På alla de tre områdena har regeringen genomfört stora insatser. I budgeten sker en enorm satsning på kompetensutveckling, inte minst på yrkeshögskola. Det är en av de frågor som kan leda till att bolagen snabbare kan få in kompetens. Universitet och högskolor byggs också ut. Vi har hela . Jag tror att det är den snabbaste utredningen någonsin av en så omfattande fråga som det statliga riskkapitalet - tre och en halv månads tid, längre än remisstiden. Jag tycker att det är fart på den frågan för att se till att det statliga riskkapitalet får fart. Vi har också en ny exportstrategi för som särskilt pekar ut den här sektorn. Jag tycker att regeringen jobbar hårt med de här frågorna. Jag välkomnar att fler engagerar sig i dem. När det gäller arbetstillstånd tror jag däremot att man ska ha en viss ödmjukhet. Vi jobbar på många sätt för att lösa den frågan. jobbar oerhört hårt . De jobbar skift för att hantera människor som flyr till vårt land, och det måste vi ha en viss respekt för. Jag har en fråga till biståndsministern. Biståndsbudgeten står av uppenbara skäl i centrum för vårt intresse . Det är glädjande, tycker jag, att se vilket omfattande stöd som biståndet faktiskt har runt om i det svenska samhället. Men viktigare än någonsin är att vi vid sidan om den kvantitativa problematiken också orkar lägga tankemöda på biståndets kvalitet och hitta nya grepp och vägar framåt. Mer specifikt skulle jag vilja fråga biståndsministern hur hon ser att vårt bistånd kan vara med och möta den helt exceptionella situationen i och dess närområde.