· H2C120150416fs · 2015-04-16 14:00:59 — Jag vill rikta min fråga till utbildningsminister . Alliansregeringen införde en rad reformer för att satsa på de svenska lärarna. Historiska fortbildningsinsatser var några exempel på detta, men karriärtjänstreformen är en annan. Jag vill fråga utbildningsministern hur han tänker när han ena dagen talar om vikten av att höja lärarnas status och bestämmer sig för att trappa av den karriärvägsreform som har betytt så mycket för lärarna, eleverna och skolan. Tack, , för frågan! Om vi verkligen ska göra läraryrket attraktivt måste vi jobba med många saker. Vi måste se till att lärarna har mer tid för sitt jobb och minska administrationen. Vi måste se till att lärare får möjlighet till kreativitet i sitt yrke och har mer makt över sitt yrke, och vi måste göra insatser för att höja lärarlönerna. Där är karriärtjänsterna bra, och vi är överens om en fortsatt utbyggnad av karriärtjänstsystemet upp till motsvarande 17 000 förstelärare. Det är ungefär en per lärarlag. Men det räcker inte. Staten måste också vara med och ta statligt medansvar för att parterna ska kunna höja lärarlönerna. Det är vi beredda att anslå 3 miljarder till på årsbasis . Just nu sitter min kollega i samtal med parterna om hur det ska kunna genomföras. Tack så mycket för svaret, utbildningsministern! Vi konstaterar att när tittar på är vi ett land som sticker ut, där vi inte använder de främsta lärarresurserna där vi har de största utmaningarna. I karriärtjänstreformen, på det sätt alliansregeringen utformade den, satsades extra på utanförskapsområdena just därför att vi ska göra de satsningarna där de får bäst nytta. På det viset väljer regeringen att inte satsa pengarna där de behövs allra mest. Förutom regeringens aviserade löneökningar till lärarna är frågan: På vilka andra sätt vill regeringen öppna för fler och bättre karriärvägar för lärare? påpekar nämligen behovet av just detta. Om vi ska hålla oss till budgeten som lämnades i går och hur den skiljer sig från den borgerliga budget som röstades igenom med kan vi se en skillnad när det gäller lönesatsningarna. Vi är överens om att bygga ut till 17 000 karriärlärare. Ni vill utöver det att av lärarkåren ska kunna bli karriärlärare. Det motsvarar en samhällskostnad på drygt 400 miljoner när det är fullt utbyggt. Mot detta ställer vi 3 miljarder som ska kunna gå till hela lärarkåren. Vi sitter i samtal med parterna om hur de ska kunna användas för att höja lärarlönerna bredare än karriärtjänstreformen. När det handlar om att satsa i just de områden där skolorna har de tuffaste utmaningarna behövs det, precis som säger, särskilda satsningar. Er satsning där var på 26 miljoner till ytterligare några karriärtjänster. Vi gör en satsning på ungefär 125 miljoner inom Samverkan för bästa skola för just insatser för rekrytering, inklusive lönesatsningar, i dessa områden. Jag ställer min fråga till utbildningsminister . Vissa skolor runt om i visar fantastiska resultat. Men tyvärr domineras bilden av dem som inte lyckats. ser man tyvärr resultatet av flumskolan. Skolan faller som en fura i PISA-rapporter. av lärarkollegiet utsätts för fysiskt våld, enligt , men mörkertalet är tyvärr stort. av lärarna upplever andra kränkningar. Drogförsäljning sker helt öppet i vissa skolor. Det förekommer våldtäkter på skoltoaletter, rektorer som knivskärs och skolelever som stängs av. Vi kan läsa om det i medierna. Jag tror att utbildningsministern och är helt överens om att detta inte är en arbetsmiljö som vare sig främjar undervisning eller är en lämplig arbetsmiljö för lärare eller elever. Jag ser nu att tiden flyger i väg, så jag ställer min fråga: Är det kanske dags att öka antalet jourskolor, som föreslår? Det är ett stort skolproblem att elever och lärare möter våld, kränkningar och bristande arbetsmiljö och att elever drabbas av mobbning på svenska skolor. Det handlar såklart inte om alla elever. Vi har fortfarande siffror som internationellt sett står sig bra när det gäller hur många elever som trivs i skolan och hur många lärare som får möjlighet att göra ett bra jobb. Men det gör det inte bättre för dem som drabbas. Därför måste vi göra satsningar på att arbetsmiljön i skolan ska bli bättre. En av de viktigaste sakerna vi kan göra är att bygga upp Elevhälsan. På skolor som funkar, funkar ofta Elevhälsan som motorn i arbetet mot kränkningar och mobbning och för en bra arbetsmiljö. Därför är vi beredda att avsätta 200 statliga miljoner för att bygga upp Elevhälsan bättre, framför allt på de skolor där den inte fungerar bra. hade en stor utbildningskonferens där det samtalades om skolornas alla problem och problemens lösningar. Hur vi än vände och vred på problemen landade vi i samma lösning: Ordning och reda i skolan är en grundförutsättning för att övrig verksamhet ska kunna bedrivas. De rödgröna verkar inte alltid ha förstått allvaret i detta utan kommer ibland med plåsteråtgärder. Elever som är en fara för personal och andra elever ska enligt med omedelbar verkan stängas av från verksamheten. Där kommer jourskolorna in, bland annat. Vad säger utbildningsministern till de lärare och elever som tvingas gå i en skola där kanske våld och droger är vardagsmat, där elever och lärare inte vet om de kommer hem oskadda och där lärare säger upp sig i strömhopp för att de inte vill bli hotade eller slagna på sitt arbete? Vilka åtgärder har utbildningsministern för detta, och skulle utbildningsministern vilja gå till en sådan arbetsplats ? Nej, det skulle jag inte vilja. Jag tycker inte att någon lärare eller elev ska behöva gå till sin arbetsplats och vara orolig. Alla skolor ska ha en bra arbetsmiljö för alla elever och lärare. Så är det verkligen inte . Vi fick en rapport från som handlade om hur vuxenvärlden har bemött kränkningar som barn har varit med om och vad man har gjort då. Det är ytterligare ett exempel på när skolan inte förmår att bygga upp en trygg arbetsmiljö. Det finns ett antal saker som man behöver göra. Jag nämnde Elevhälsan i mitt senaste svar. Den rätt att stänga av elever som nämner finns i skollagen och går att arbeta med. Jag tror också att vi måste koppla detta något till kunskaper. Om man inte tidigt som elev får med sig grunderna för att senare kunna tillgodogöra sig ämnen är det lätt att tappa självkänslan och självförtroendet och att inte hänga med när man går till skolan. Det lägger grunden för en destruktiv arbetsmiljö och för destruktivt beteende. Därför är också kunskapsinsatserna, framför allt i de tidiga åren, jätteviktiga för arbetsmiljön i skolan. Jag har också en fråga till utbildningsminister . I valrörelsen fick vi höra att det skulle ta att bryta skolresultaten. Det enda som har brutits nu när det har gått av regeringsinnehav är en lång rad miljöpartistiska vallöften. Ett av dem ligger mig varmt om hjärtat, nämligen campus i . I valrörelsen fick vi höra av att var garanten för akademisk verksamhet i . Om kom till makten skulle man också satsa på högre utbildning och forskning i . fick jag svar på en interpellation på det här temat. Högskoleministern var tydlig med att man inte lyfter ett finger. Inte en enda pågående process på syftar till att infria detta vallöfte. Min fråga är därför: Varför ser utbildningsministern så lättvindigt på tydliga vallöften? Jag är jätteglad för frågan. Jag är verkligen jätteglad för att har vaknat. Det behövs partier i som står upp för att det ska finnas jobb och utbildning i hela landet. Under alliansåren var det trots allt så att 100 av 1 000 biblioteksfilialer och 300 av 1 800 landsbygdsskolor lades ned. 14 000 statliga jobb centraliserades till storstadsområden. Detta hände inte minst på det akademiska området. Vi såg hur campus lades ned, till exempel i , i den här centraliseringen. Det fanns också påtryckningar om att göra sammanslagningar eller till och med ibland nedläggningar. För del handlade det om att den förra regeringen minskade ramanslaget med 50 miljoner, vilket var en av förklaringarna till att man tog det här tuffa beslutet. för regeringen samtal med alla kommuner. Man för samtal med . Det svaret fick av . Det handlar om tillgång till jobb och utbildning i hela landet. För del handlar det särskilt om tillgång till utbildning för arbetsmarknadens behov. behöver politiker som engagerar sig i hela landet. Men behöver också politiker som faktiskt ser till att hålla det de säger i en valrörelse. Löften som ställs ut och veckorna före valet måste också betyda någonting när man får sina taburetter. Vi kan ta det igen. Det var alltså så att var oerhört tydlig. En röst på var en röst på att återföra akademisk verksamhet till . Det var ingen annan som vågade vara så tydlig, i och med att vi har självständiga lärosäten som fattar sina egna beslut. när är utbildningsminister pågår det, enligt hans egen högskoleminister, inte en enda process på för att realisera detta vallöfte. Så kan vi inte ha det. Det sprider politikerförakt, och det sprider en felaktig bild av politikens möjligheter. Jag vill givetvis veta när utbildningsministern avser att realisera och förverkliga det här vallöftet. Jag är trots allt lite glad för att den värsta kritiken centerpartisten kan komma med till regeringen är att vi inte tillräckligt snabbt reparerade det som gått sönder . Det var trots allt alliansregeringen som skar ned budget med 50 miljoner. Det var en bidragande orsak till beslutet att helt lägga ned campus i , en stad som har haft högre utbildning av olika slag . satsar vi på fler utbildningsplatser. Vi satsar på en styrning så att de ska vara tillgängliga i hela landet. Det gäller inte minst de regionala högskolor och universitet som prioriterades ned under tid i regeringen. Vi har en dialog med om tillgång till jobb och utbildning där. Om och verkligen vill att den dialogen också ska handla om hur man får möjlighet till akademisk utbildning finns det ett enkelt svar för att möta det: Kom med! Kom med och samarbeta med oss! Kom med och jobba för en regering som faktiskt vill ha jobb och utbildning i hela landet till skillnad från den regering som skar ned. Under valrörelsen drev jag en fråga som var väldigt aktuell och kär för mig - den handlade om trygghet för de äldre. Jag gjorde detta tillsammans med min mamma, som har gått in på sitt . Vi ser att medellivslängden har ökat väldigt mycket . Vi kan se att det motsvarar cirka . Vi blir friskare. Och vi har färre funktionsnedsättningar. Men det finns utmaningar. Det gäller ökningen av demenssjukdomar. Det är skrämmande sjukdomar som vi verkligen måste ta oss an. De drabbar de anhöriga, och behovet av omsorg är stort. Jag vill fråga statsrådet : Vad avser regeringen att göra för att möta den utveckling som vi har framför oss vad gäller demensvården och kommunernas omsorgsboenden ? Tack så mycket för frågan! Frågor om äldres rättigheter och äldres väl och ve är väldigt viktiga för den här regeringen. Frågor om demens och om hur man nu och ska kunna bemöta detta på bästa sätt, och även de personer som drabbas av det här, är väldigt viktiga för regeringen. Därför kommer vi att anslå mer medel till bemanning i äldreomsorgen, till att börja med. är det 1 miljard, och under resten av mandatperioden är det 2 miljarder till ökad bemanning. I verkligheten kanske man skulle säga "bekvinning", för det är framför allt kvinnor som arbetar där och som gör ett jättejobb för att möta de behov som finns. Men allra viktigast är förstås att möta behoven hos dem som behöver omsorgen - det är också en stor majoritet kvinnor. Där är det viktigt för regeringen att jobba tillsammans med Demenscentrum och med andra som kan det här. Vi kommer också att ta fram en demensplan . Tack, ministern, för svaret! Att se till att tillgodose behovet av omhändertagande är väldigt viktigt. Men det är också viktigt med utvecklingen och arbetet med att hitta orsaken och kanske botemedlet när det gäller demens. Det är inte riktigt ministerns ansvar, men jag vill ändå höra hur ministern ser på det och hur regeringen kanske driver frågan vad gäller forskning och utveckling. Vi har tappat lite grann av kompetensen i och med att lade ned. Vi har tappat de anställda. Men det handlar just om den här forskningen. Därför vill jag veta hur ministern ser på det politiska ansvaret för att hitta botemedlet. Den här frågan är högt på agendan. Som jag sa träffar jag olika aktörer som har kunskap i frågan. Det gäller också pensionärsorganisationer som har mycket kunskap och som är väldigt engagerade. Det här är en fråga för mig, för sjukvårdsministern och för forskningsministern. Vi kommer att ta ett första steg i en demensplan, som vi ska presentera. Jag hoppas att vi kan göra det . Vi har ytterligare medel för bemanning. Det kommer också att innebära att man kan följa de personer som finns inom äldreomsorgen, som har de här problemen, på ett mer individuellt sätt. Den här frågan kommer vi att ta oss an och jobba med tillsammans. Forskningen är förstås väldigt viktig i sammanhanget. Det är en framtidsfråga. Jag har en fråga till utbildningsminister . I förrgår stod det i om skolor som väljer bort de numera frivilliga nationella proven i NO och SO. Man kan ställa sig frågan: Hur ska man nå en likvärdighet mellan skolor när vissa skolor kan strunta i de här proven och vissa inte gör det? Det kan vara olika till och med i en kommun. Det här beskedet kom ganska plötsligt. Då vill jag fråga: Hur ser utbildningsministern på möjligheterna att nå en likvärdig skola genom beslutet att göra vissa prov frivilliga? I den nämnda tidningen uppger ordförande att hon har fått muntligt besked av utbildningsministern om att avgörandet ska kunna ligga hos den enskilda läraren. Tack, , för frågan! Det handlar om att vi faktiskt gemensamt över blockgränserna, också de borgerliga partierna, har konstaterat att de nationella provens omfattning har blivit så stor att de tar för mycket tid, framför allt i årskurs 6. Där stjäl det alldeles för mycket tid att administrera, genomföra och rätta de nationella proven. Det blir liksom lite mer tid för att mäta kunskap än för att ge eleverna tillgång till kunskap. Vi har tittat på vad man ska göra åt det. Då har vi varit överens om att tillsätta en utredning som tittar på hur man går mot digitalisering. Vi har också gjort de här två proven frivilliga. Vi har låtit rektor fatta det beslutet, för det är ett pedagogiskt beslut det här året, när proven var genomförda, utskickade och tillverkade. Vi tittar på om de framöver ska flyttas till det som tidigare kallades för provbanken och som heter, tror jag, bedömningsdatabasen, där just den här typen av frivilliga prov som är tillgängliga för lärarna finns. Vi är överens om att det kräver mycket administration. Det handlar inte om det. Men eftersom man gör det frivilligt blir det inte likvärdigt mellan skolorna. Det kan alltså vara olika till och med i en liten kommun, inte bara i olika delar av landet. Det tycker jag är ett bekymmer. Sedan ställde jag frågan: Stämmer det att man ska flytta beslutsrätten till den enskilda läraren? Det påstår faktiskt ordförande. Likvärdighet i skolan kan inte handla om att alla gör allt på exakt samma sätt och att alla lärare lägger upp alla lektioner enligt en mall som staten har slagit fast. Det görs ganska många prov runt om på skolor som läraren själv har tillverkat eller som har tillverkats i lärarlagen. Det finns en del som väljer att göra uppföljningen på andra sätt än genom prov och som använder olika pedagogiska metoder. Sedan har vi ett antal nationella prov. De är just nationella. Men vi enades om att dessa två skulle flyttas från de traditionella nationella proven till de frivilliga. Frivilliga nationella prov innebär vanligen att det är nationellt framtagna prov som ligger i bedömningsdatabasen och som lärare väljer om man vill använda. Det är också det jag har sagt till , att det är så vi brukar betrakta frivilliga prov. var de här proven tillverkade och utskickade till skolorna, och då tyckte vi att det var rimligt att det är rektor som beslutar om man ska genomföra dem på skolorna eller inte det här året. Min fråga går till statsrådet . I regeringsförklaringen lyfte statsminister upp vikten av en idrottsrörelse och de ovärderliga insatser som idrottsrörelsen gör för att engagera och aktivera barn och unga. Stödet till idrotten har inte höjts , och idrottsrörelsen har själv poängterat att detta givetvis drabbar deras verksamhet negativt. får idrotten och därefter . Det är givetvis mycket glädjande. Min fråga till statsrådet är om han kan berätta vad satsningen innebär och hur det är tänkt att höjningen av idrottsanslaget i den aviserade budgeten kommer att användas. Tack, , för frågan! Det är mycket riktigt så att den här regeringen har föresatt sig att lyfta idrottsfrågorna högre på den politiska dagordningen och också föra en politisk debatt som utgår från vilka möjligheter en starkare idrottsrörelse ger oss, inte minst när det gäller folkhälsopolitiken som ledamoten tar upp. spelar idrottsrörelsen en väldigt stor roll, men vi ser att den skulle kunna spela en ännu större roll när det gäller just etablering av nyanlända. Det är någonting som jag i mina kontakter med idrottsrörelsen ofta har tagit upp, och man har också svarat att man vill spela en större roll. Men man behöver samhällets hjälp och stöd för att kunna göra detta. De pengar som vi nu anslår är tänkta att gå till sedan fördelas ut till olika typer av projekt och verksamheter som just stöder befintliga föreningar och verksamheter i att attrahera fler nyanlända och kunna ta emot fler nyanlända i sin verksamhet. Tack, statsrådet, för svaret! Vi ser också att jämlikheten när det gäller hälsan minskar i och att hälsoklyftorna har ökat . Mycket behöver göras, och många aktörer kan involveras i arbetet för att minska folkhälsoklyftan. Idrottsrörelsen, som är största folkrörelse med nära 3 miljoner aktiva, är såklart en viktig del i det arbetet. Statsrådet har tidigare anfört att idrottsrörelsen kan bidra i detta arbete. Jag undrar hur detta kan göras. Det är alldeles riktigt att vi står inför stora folkhälsoutmaningar. har en god tradition av en aktiv folkhälsopolitik. Detta märks inte minst på att vi är föregångare när det gäller att minska tobaks- och alkoholkonsumtion och därmed också de skador som uppkommer av denna konsumtion. Det gör å andra sidan att två andra hot mot folkhälsan kommer högre upp när det gäller prioriteringar. Det rör bland annat stillasittandet och den växande fetman bland befolkningen. Här tror jag att idrottsrörelsen kan göra oerhört mycket, men då måste idrottsrörelsen tillsammans med samhället bli bättre på att etablera sig på de platser i landet och bland de grupper där man kan kanske har ett svagare stöd eller en svagare närvaro än hos andra. I detta tror jag att ett partnerskap mellan samhället och idrotten är mycket nödvändigt. Jag noterade att utbildningsministern tidigare var jätteglad över de frågor han fick kring sveket mot lärarna. Jag vet rätt många som inte är glada , och det är de tusentals lärare som aldrig fick chansen att bli förstelärare och få de karriärvägar som de verkligen behöver. Jag noterade också att statsrådet sa att man ställde generella löneökningar mot karriärvägar, medan jag skulle vilja säga att båda behövs. Vi behöver både lyfta lärarlönerna generellt och fortsätta bygga ut karriärvägarna. Den åsikten hade också regeringen och utbildningsministern så sent som . I budgetpropositionen hade man exakt samma strategi som vi hade, nämligen att man skulle fortsätta bygga ut karriärvägarna. Det tyckte jag var väldigt bra, och det gör mig bekymrad att man nu med några ord i en vårproposition ändrar den inriktningen och drar tillbaka som skulle ha gått till att höja lärarlönerna runt om i landet. Detta är en extremt viktig insats för att höja läraryrkets status och för att höja intresset för läraryrket. Vad har hänt sedan budgetpropositionen? är vanligen en mycket påläst riksdagsledamot, och det är mig främmande att rätta, men det är ändå så att uppgifterna inte riktigt stämmer. Vi är överens om en utbyggnad av karriärtjänstreformen. Det har vi varit ända sedan den presenterades. Vi hade under hela den förra mandatperioden en stor strid där jag var en av dem som verkligen, tycker jag, tryckte på för att staten skulle vara med och ta ansvar för höjda lärarlöner, välkomnade att karriärtjänsterna kom på plats och välkomnade att det sedan blev en utbyggnadstakt. Vi är överens om att fortsätta bygga ut till motsvarande 17 000 karriärlärare, vilket ger ungefär en karriärlärare per lärarlag. Därutöver föreslog de borgerliga i valrörelsen att av lärarkåren ska kunna bli karriärlärare, och det är mot denna extra utbyggnad som vi sätter de generella satsningarna på 3 miljarder. Vi är alltså överens om en utbyggnad; den fortsätter som planerat enligt vår budgetproposition . Men den extra utbyggnad ni har föreslagit går vi emot. De signaler vi får från forskare i omvärlden är att måste fortsätta höja lärarlönerna. Vi måste fortsätta höja attraktiviteten bland lärarna, och vi måste se till att det finns fler karriärvägar också för lärare. nämnde just detta , och jag skulle gissa att de kommer tillbaka till det när de kommer med sin stora skolrapport. svarar inte på frågan om vad som har hänt sedan budgetpropositionen. Varför drar man tillbaka från lärarkarriärstjänsterna? Varför satsar man särskilda krafter på att ta väck lärarkarriärstjänster från de mest utsatta skolorna? Min följdfråga är: På vilken forskningsgrund har regeringen fattat detta beslut? Vi har exakt samma förslag som vi hade i budgetpropositionen . Den ställdes mot ert förslag, där ni ville göra en ytterligare ökning av antalet karriärtjänster. Vi har sagt att 17 000, alltså motsvarande en karriärlärare per lärarlag, är en ganska bra nivå. Det går inte att alla lärare är karriärlärare, för då upphör någonstans poängen med denna reform. Vi tycker att karriärtjänsterna måste kompletteras med mer generella lönesatsningar, och det är det vi nu sitter i samtal med parterna om. I stället för de 470 miljonerna till extra karriärlärare, utöver den kommande utbyggnad som vi är överens om, har vi alltså lagt 3 miljarder till samtal med parterna. Precis som jag sa till tidigare: Ja, ni lägger 26 miljoner till karriärtjänster i utanförskapsområden. Vi har i stället ett förslag inom samverkan för bästa skola på motsvarande 125 miljoner för rekryteringsinsatser i områden med särskilt tuffa förutsättningar. Jag skulle vilja ställa en fråga till utbildningsminister . har jag en praoelev som följer mitt arbete som riksdagsledamot. Han heter och sitter på läktaren . En av många frågor som han tycker är viktiga är hur det går för utbildningsväsen. Därför vill jag passa på att framföra en fråga från om detta. har enligt flera undersökningar halkat efter när det gäller utbildning av barn och ungdomar. när sitter som utbildningsminister och kan agera, hur har han tänkt lösa dessa problem? Tack, , och tack till - var sitter du? Det finns, tror vi, tre stora utmaningar som vi måste möta. Den ena handlar om tidiga insatser. ger vi ofta stöd . Trots att lärare länge sett att en elev behöver extra stöd ger vi faktiskt mest särskilt stöd i svensk grundskola i nionde klass. De bästa skolsystemen i världen ger i stället mest stöd . Därför satsar vi tillsammans med oppositionen på att fler ska anställas i de tidiga åren, och vi vill ta fram en läsa-skriva-räkna-garanti för uppföljning av baskunskaper i de tidiga åren. Det andra handlar, som vi har pratat om, om attraktiviteten i läraryrket, och det är därför vi gör den nationella samlingen för läraryrket. Min ministerkollega sitter i samtal med parterna om hur staten kan bidra till insatser för att parterna ska kunna höja lärarlönerna. Det tredje handlar om jämlikheten i skolsystemet. Skolsystemet dras isär alldeles för mycket, och därför måste vi satsa på just de skolor som har de tuffaste förutsättningarna och där eleverna har de tuffaste förutsättningarna. Tack, utbildningsministern, för svaret!