ip · H210357 · 2015-03-05 00:00:00 — Interpellation 2014/15:357 Behöriga lärare av (M) till Utbildningsminister (MP) börjar kravet på legitimation för lärare och förskollärare gälla fullt ut. Det innebär att den som är ansvarig för undervisningen ska vara legitimerad och behörig. Det kommer att gälla i de allra flesta ämnen. Siffror från visar dock att det fortfarande finns många obehöriga lärare i förskolan, i och på gymnasiet. Enligt saknar ungefär var femte som arbetar som lärare lärarexamen. Därtill konstaterar att det låga intresset för lärarutbildningen i kombination med kommande pensionsavgångar riskerar att ytterligare förvärra bristen på behöriga lärare. har därför efterfrågat en nationell handlingsplan för att säkra tillgången till kompetenta lärare. Det är oroväckande att svensk skola saknar tillgång till behöriga lärare. För att även ska ha ett välstånd och en välfärd att vara stolt över är det fundamentalt att vi har en skola som kan utbilda våra elever till att bli världens bästa ingenjörer, läkare och inte minst lärare. För att uppnå det behövs fler duktiga lärare. Så jag frågar därför utbildningsminister : Instämmer utbildningsministern i alarmerande beskrivning? Vad tänker utbildningsministern göra för att ska få fler behöriga lärare? Det är såklart bra att ministern håller med om och delar den alarmerande bild som jag och och många med oss ser kring lärares situation i . Var femte lärare är tyvärr obehörig. Avhoppen från är fortsatt höga. Utöver det söker inte tillräckligt många elever och studenter till utbildningar för att bli lärare framöver. Där är vi överens - det är positivt. Det som jag tycker är problematiskt med ministerns svar, herr ålderspresident, är att många formuleringar är väldigt vaga. Regeringens målsättning är att bidra till en positiv utveckling, säger man. Det är självklart ingenting som någon kan vara emot. Men det är inte tillräckligt för att få bukt med de stora problem som vi har. Det känns lite grann som att statsrådet kanske har lärt sig från valrörelsen, där han lovade att vända skolan , och därför inte kan vara tillräckligt tydlig nu när det verkligen gäller. Det mest konkreta som regeringen föreslår är samtal mellan fack och arbetsgivare, samling för läraryrket. Det är bra med träffar. Det är extra bra om det inte endast blir ord och fika utan leder till konkreta, mätbara mål som ger rätt resultat och som ger effekt. Jag tycker dock att det är viktigt att komma ihåg att regelbundna möten med arbetsgivare och fack alltid har skett. Däremot verkar det vara så att ministern för tillfället inte prioriterar att träffa bland annat , ett förbund som representerar av landets elever och lärare. Därför undrar jag, herr ålderspresident, vad ministern har att säga till de arbetsgivare som inte vill vänta utan som vill börja . har redan gått. Ministern menar att Alliansen inte har någon motsvarande satsning för att göra läraryrket mer attraktivt och för att höja lärares löner. Detta tycker jag är minst sagt oprofessionellt. Det stämmer inte. En lärare i en allianskommun tjänar mer än en som arbetar i en rödgrön kommun. Utöver det har vi i Alliansen motsvarande satsningar även på nationell nivå. Jag tror att många med mig genomskådar denna lögn. Det handlar om karriärtjänster, skattefria examenspremier, mattelyft, läslyft och ytterligare fortbildningar. Vidare har vi likaväl som regeringen pengar för ökade anslag till lärarutbildningar och till fler platser. Jag skulle vilja veta vad utbildningsministern kommer att göra för att fler ska vilja bli exempelvis matte- och NO-lärare. Där är bristen extra stor, och där saknar jag konkreta och tydliga förslag från regeringen. Tack, interpellanten, såväl för interpellation som för inledande inlägg! Riksdagsledamoten vet dock bättre än att använda rubriker i som argumentation. Vi hade en 100-dagarsplan för vilket arbete som skulle inledas på . Vi är väldigt nöjda med att vi hade det. Ska man kunna påbörja det arbete som behövs måste man nämligen veta vad det är man behöver sätta igång med först. En av de viktiga frågorna där handlar just om läraryrkets attraktivitet, och vi har följt den plan som var framtagen innan vi fick förtroendet av väljarna att bilda en ny regering. Ska man vända ett skolsystem tar det dock längre än . Det globala analysföretaget brukar tala om att man kan vända ett skolsystem - om alla drar åt samma håll. Det är just det som är viktigt att åstadkomma, det vill säga att arbetsgivare, lärare och stat tillsammans gör vändningen och drar åt samma håll. Det är själva poängen med den nationella samlingen för läraryrket. Som är inne på måste vi lyckas med fem saker om vi ska klara rekryteringen till läraryrket. För det första måste fler söka för att bli lärare, för det andra måste fler slutföra lärarutbildningen och för det tredje måste fler klara de första, avgörande åren i lärarutbildningen. Där är det många som lämnar, och därför är det särskilt oroväckande att signalen blir att de förändringar vi gjorde i behörighetsreformen under introduktionsåret har lett till att allt färre nyblivna lärare får ett introduktionsår. För det fjärde måste vi få lärare att stanna och utvecklas i läraryrket snarare än söka sig vidare till andra jobb. är av de legitimerade lärarna i andra yrken, och var fjärde lärare har lämnat yrket av andra skäl än pension . För det femte måste vi locka tillbaka några av dessa lärare, genom att visa att skolan kan vara en attraktiv arbetsplats för den som är lärare men verksam i ett annat yrke. För att lyckas med detta måste man dra åt samma håll. Man måste jobba tillsammans, och det är bakgrunden till den nationella samlingen. Riksdagsledamoten säger att det alltid har varit möten med arbetsgivare och arbetsmarknadens parter, och det är sant. Men det är inte alltid så att mötena har haft på sig att komma fram till en konkret plan för hur man ska öka läraryrkets attraktivitet. Tvärtom bjöd ju en av de två fackliga organisationerna för lärare till och med på tårta när vi initierade det här arbetet, för de såg att det var en stor seger för det de hade krävt - ett statligt ansvarstagande för att öka läraryrkets attraktivitet. efterfrågar konkretion i vad detta kan leda till, och det är tre saker som är särskilt viktiga. Den första är lönen. Vi är beredda att lägga 3 miljarder statliga kronor på satsningar för att parterna ska kunna höja lärares löner och öka attraktiviteten att stanna i yrket. Det handlar om kontinuiteten i läraryrket; det var just den satsningen jag pekade på. Tyvärr saknades det i den moderata budgetmotionen. Den andra saken är tid. Vi måste se till att lärare har tid att göra sina uppgifter och därmed också verktyg som matchar deras ansvar. Det är därför vi minskar de nationella proven, i överensstämmelse med en uppgörelse med de borgerliga partierna. Det är också därför vi ändrar reglerna för det särskilda stödet för att minska administrationen, och det är därför vi vill ha ett skolutvecklingsprogram för att effektivisera och hjälpa huvudmännen att minska den administration som har pålagts lärarna lokalt. Den tredje saken är utbildning. Vi måste se till att vi har en väl och rätt dimensionerad lärarutbildning och goda villkor, särskilt för dem som studerar till bristyrken - till exempel speciallärare och specialpedagoger eller matte och teknik, där inte minst KPU-systemet är viktigt. Vi har en dialog med , och de ingår i samtalen i den nationella samlingen för läraryrket. De har deltagit i möten där. Jag är också glad om genomför de löneökningar som de till exempel har lovat lokalt genom sina medlemmar. Jag tror ändå att vi kan konstatera att för tillfället inte känner sig lyssnade på och inte är särskilt nöjda med den kontakt som har varit med ministern angående möten och träffar. Jag kan även konstatera att de tydligaste och mest konkreta förslag ministern framför är de förslag där den rödgröna regeringen och Alliansen är överens. För att nämna något tycker även vi att lärarnas löner behöver bli högre, och vi föreslår det genom ökade karriärtjänster, mer resurser och högre löner för de lärare som vill göra karriär och anstränga sig lite extra. En förstelärare erbjuds exempelvis extra i lön . Väljer läraren därtill att arbeta på en skola och i ett område som har särskilt stora utmaningar blir lönen högre . Vi har även skattefria examenspremier där man som student får för varje ämne man läser inom bristämnena. Totalt kan det bli . Utöver det får man ytterligare skattefritt, som en bonus, om man tar examen som speciallärare eller specialpedagog. Det kallar jag tydliga, konkreta förslag för att vi ska få fler lärare där bristen är som allra störst. Det saknas dock i regeringens förslag. När det gäller mattelyft och ökad fortbildning motsvarande detta och när det gäller motsvarande läsa-skriva-räkna-satsningar och lågstadielyft är vi överens. Den stora skillnaden på de områden ministern tar upp är att vi vill införa detta , 2015. Det finns med i vår budget . Ministern och den rödgröna regeringen föreslår dock de insatserna först . Vad är det som gör att satsningarna på lärares möjligheter att utvecklas i sin karriär och få extra fortbildning ska vänta till 2017 när vi har så alarmerande siffror som vi faktiskt har ? Nej, det ska absolut inte vänta till 2017. Vi har en budget där vi kan satsa på fortbildning, men just när det gäller fortbildningen är det inte riktigt i den omfattning regeringen hade önskat. Det var en av de saker som minskade med budgetbeslut. Det finns dock satsningar på fortbildning, och det är bland annat därför vi har lagt extra pengar till Läslyftet och kan genomföra flera andra fortbildningssatsningar samt fortsätta med fortbildningssatsningar . Vi har också pengar till fler anställda i de tidiga årskurserna, och jag träffar just nu kommuner för att diskutera hur det på ett bra sätt kan användas i kommunerna och vävas samman med deras investeringar i fler anställda. Där måste vi komma igång . Sedan behövs det också regelförändringar. Ska vi göra ändringar i skollagen eller i annan lag eller förordning för att säkerställa en läsa-skriva-räkna-garanti måste det utredas. Den utredningen kommer att tillsättas , och förhoppningen är att nya sådana regelförändringar kan vara på plats . Man behöver både göra investeringarna och göra de förändringar i struktur, kultur och organisation som behövs på en skola för att investeringarna ska landa rätt. Vi måste klara att göra båda sakerna. påpekar att vi är överens på flera punkter. Jag förstod inte om det var ett argument för eller emot det jag sa, men jag tycker att det är bra att vi är överens på flera punkter. Jag ser det som ett positivt steg för svensk skola att vi kan vara det. Jag upprepar att jag tror att de viktigaste sakerna för att höja läraryrkets attraktivitet är lön, tid och en bra lärarutbildning. När det gäller lönen är vi överens om att man behöver göra lärarlönesatsningar, och jag tycker att karriärtjänstsystemet som infördes av min företrädare som utbildningsminister är bra. Jag tror att det är bra att kvalitetssäkra det, så att det verkligen blir en tjänst där man har möjlighet att arbeta med den kollegiala utvecklingen i samverkan med lärarkolleger. Jag tror dock inte att det räcker med det som fanns i det borgerliga förslaget, alltså att av lärarkåren skulle kunna bli karriärlärare, utan jag tror att det därutöver behövs andra insatser för att arbeta för höjda lärarlöner. Det är därför vi är beredda att lägga till 3 miljarder , och det är därför vi nu sitter ned med parterna för att diskutera hur det ska vara möjligt. 3 miljarder är alltså mer än vad hela karriärtjänstsystemet sammanlagt kostar - det är ungefär dubbelt så mycket - så det är en ganska rejäl satsning på lärarlönesidan. Jag uppfattar argumentation som att vi kan komma att bli överens om det också och att vi inte behöver se några förslag om neddragningar på den sidan i kommande borgerliga budgetmotioner. Den andra delen handlar om tid. Ska en lärare verkligen få möjlighet att göra sitt jobb måste man också ha tid för arbetet, och här ser vi i till exempel , undersökning om lärares arbetsvillkor, att man upplever och har minskad tid för att förbereda och efterarbeta sina lektioner och skapa kvalitet i mötet med eleverna. Där är det viktigt att titta på var man upplever att de största tidstjuvarna finns. Ett sådant område är de nationella proven, där vi redan den här terminen har kunnat göra två nationella prov i sexan frivilliga. Det är den årskurs som har flest nationella prov, och ofta är det bara en lärare som har ansvar för alla de nationella proven. Vi ser också över de nationella provens hela omfattning för att gå mot digitalisering och central rättning. Detta är vi överens om. Vi behöver förändra reglerna för det särskilda stödet, som man upplever mycket administration kring. Vi måste också hjälpa huvudmän och rektorer med hur de kan minska den administration som de har kunnat lägga på sina medarbetare. Den tredje saken handlar om utbildning. Vi måste både bygga utbildningen så att den generellt sett håller hög kvalitet, vilket är viktigt, och jobba särskilt med de utbildningar där vi har stor brist. Jag är tveksam till att examenspremier löser problemet och skapar den attraktivitet i läraryrket som tror. Jag tror mer på en bättre ersättning man studerar, och det var därför vi hade förslag i vår budget för till exempel KPU-lärare och tittar på det för speciallärare. Det är självklart positivt att ministern och jag till stor del är överens om en hel del satsningar. Det jag ville poängtera är att det endast är i dessa satsningar som ministern är tydlig med vad regeringen vill medan det på andra punkter används formuleringar om målsättningar för att bidra till en positiv utveckling och öka attraktiviteten eller att vi ska jobba tillsammans för att hitta mål för att öka attraktiviteten. Det var min poäng. Kommer ministern att fortsätta med karriärtjänsterna och utöka det systemet? Det är en relevant fråga med tanke på att ministern ser positivt på de satsningar som Alliansen gjorde tidigare och vill fortsätta att göra. Möjligtvis har vi lite olika syn på vem som är arbetsgivare för våra lärare. Jag tycker inte att det är riksdag och regering som är det utan kommuner och privata aktörer. Därför ligger ansvaret ytterst på dem att höja löner. En bra ände att börja i är att höja lönerna för de lärare som levererar störst resultatökningar hos sina elever, för att premiera dem som ger det där lilla extra. Återigen: Kommer ministern att fortsätta med karriärtjänster framöver och bygga ut det systemet? Hur vill konkret få fler studenter att utbilda sig till och arbeta som mattelärare och NO-lärare? Där är bristen som allra störst. På frågan om karriärtjänster har vi varit överens om en utbyggnad med statliga anslag motsvarande 17 000 förstelärare. Det motsvarar ungefär en förstelärare per lärarlag. Vi tycker att det är en ganska bra dimensionering av detta system. I valrörelsen föreslog de borgerliga att det skulle läggas till av lärarkåren, och jag förstod det som att det upprepades i den budgetmotionen man väckte i . Där vill vi i stället göra en stor satsning på lärarkåren generellt och se hur vi kan komplettera karriärtjänstsystemet med en satsning för kontinuiteten i yrket. Den är på 3 miljarder, vilket är ungefär dubbelt så mycket som hela karriärtjänstsystemet kostar. Det är alltså en ganska rejäl satsning som parterna nu tittar på hur man kan använda på ett bra sätt. Ja, vi är överens om den utbyggnad av karriärtjänstsystemet som vi har varit överens om. Därutöver vill vi göra denna satsning generellt, och vi tycker att staten bör vara med och ta ett sådant ansvar. Det tycker vi av två skäl. Det ena skälet är att lärarnas löner började halka efter när staten var arbetsgivare för lärarna. Vi kan inte titta åt andra hållet och hoppas att det ansvaret ska ligga på någon annan, utan vi var faktiskt som arbetsgivare till lärarna då delansvariga för att läraryrkets status började falla. Det andra skälet är att vi inte stillatigande kan se på när lärarrekryteringen brister, när allt färre har valt att bli lärare och när vi ser att så många lärare har valt att lämna yrket. Då måste vi ta ansvar tillsammans med lärarnas arbetsgivare och arbetsmarknadens parter för att höja lärarnas löner. Läraryrket kan inte bara ha hög status i högtidstalen; det måste också kunna ha det i lönekuverten. Det är anledningen till att vi gör denna särskilda och viktiga satsning. När det gäller mattelärare har jag redovisat att vi till exempel vill förbättra systemet för ersättning för den som läser in mattebehörighet som KPU-lärare. Överläggningen var därmed avslutad.