· H210418 · 2015-04-14 14:41:10 — Finn har frågat mig vilka initiativ jag tänker ta med anledning av den färdiga läkarutbildningsutredningen som lades fram med brett stöd av närmast berörda och som jag har haft ansvaret för sedan tidig höst 2014. Interpellanten har vidare frågat mig hur jag ser på behovet av att skyndsamt få klarlagd en struktur för en framtida grundutbildning till läkare. betänkande För framtidens hälsa - en ny läkarutbildning lämnades till den dåvarande utbildningsministern , men den förra regeringen valde att inte remittera utredningen. Vi har valt att skicka ut betänkandet på remiss, och svarstiden är satt till . Läkarutbildningen och läkarförsörjningen är en fråga som berör flera aktörer. Det är viktigt att föra en dialog med berörda parter för att belysa konsekvenserna av eventuella förändringar av utbildningen. Genom remissförfarandet påbörjar vi en sådan diskussion för att säkerställa att den svenska läkarutbildningen är utformad på ett ändamålsenligt sätt. I en sådan dialog kan också konsekvenserna för läkares specialisttjänstgöring och för personer med utländsk läkarexamen uppmärksammas. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Svensk hälso- och sjukvård ska vara världsledande. Regeringens hälso- och sjukvårdspolitik syftar till att alla ska erbjudas behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Tillgången till välutbildad personal, däribland läkare, är väsentlig för att fortsätta utvecklingen mot detta mål. Tack, statsrådet, för svaret! Det var mycket glädjande, måste jag säga. Jag skrev interpellationen i frustration över att denna gedigna utredning inte hade skickats ut på remiss. Jag blev mycket glad när regeringen beslutade att den skulle ut på remiss. Om jag har varit med och påverkat den processen eller om regeringen hade tänkt sig att göra detta från början låter jag vara helt osagt - det viktiga är trots allt att utredningen kommer ut på remiss. Precis som statsrådet skriver i sitt svar har det här stor betydelse. Läkarutbildningen måste anpassa sig till modern tid, såväl nationellt som internationellt. Det här är ju ett internationellt yrke. I nästan alla andra jämförbara länder har man utbildning av det snitt som föreslås i utredningen. Man har inte eller 18 månaders allmäntjänstgöring som avslutar den teoretiska utbildningen, utan man har från start - egentligen från första terminen - praktisk utövning av läkekonsten som eskalerar under resans gång. Det är precis på det sättet man efter de stipulerade sex åren blir färdig doktor som direkt kan avkrävas behörighet. ser till att man under självständigt ansvar sköter läkaryrket. Det här kommer att innebära att vi snabbare och mer ändamålsenligt får fram läkare och att vi kanske, som statsrådet nämner, kommer att hamna i världsklass vad gäller kompetens hos läkarkollektivet. Vi kan också på ett annat sätt se den här yrkesgruppen som internationellt samverkande. Inte minst kan läkare från andra länder komma hit och tjänstgöra, som jag nämner i min interpellation. Det finns en fördel i att många med utländsk examen - är det faktiskt över hälften av dem som blir legitimerade i som har utländsk examen - i och med ett sådant här förslag kommer att bättre kunna anpassas till att få svensk legitimation. går utredningen ut på remiss, som tur är på en ganska kort remissrunda. Den har förberetts väl av utredaren , som jag har haft kontakt med . Därför tror jag att man kommer att få ett övervägande positivt gensvar. Det är viktigt att statsrådet tillsammans med regeringen sedan går vidare och föreslår en proposition i rimlig tid. Man måste nämligen förbereda sig inom studentorganisationerna, lärosätena och naturligtvis även sjukvården och se hur man ska kunna anpassa sig till ett förslag från regeringen om att ändra utbildningen. Det är en resa som i praktiken påbörjas först när man vet exakt vad förslaget innebär. Jag vill vara noga med att poängtera att om man får ett positivt gensvar från majoriteten av remissinstanserna - vilket jag tror att man får - är det viktigt att regeringen inte fördröjer processen mer än nödvändigt utan kommer med en proposition så att man kan påbörja arbetet med att etablera utbildningen för de kommande studenterna. Det är också viktigt att notera en specifik punkt som nämns av utredaren. Statsrådet kanske inte primärt har ansvar för hälso- och sjukvårdslagen av alla lagrum. Men staten tar nu över ett ansvar som tidigare låg på sjukvårdshuvudmännen: att så att säga fullfölja utbildningen fram till legitimation. Då är det viktigt att man i hälso- och sjukvårdslagen skriver in ett krav på sjukvårdshuvudmännen att samarbeta med lärosätena om denna utbildning så att inte studenter marginaliseras i en vård som alltför mycket drivs av krav på produktion av sjukvård. Vi måste se till att efterleva det så att vi får en läkarkår som kontinuerligt utbildas och uppdateras. Då måste sjukvården få detta ansvar förtydligat, bland annat i hälso- och sjukvårdslagen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag förstår Finn frustration. Det tog för den förra regeringen att bereda det här, och den kom ändå inte till skott med en remiss. Den här regeringen har berett det . Det är som sagt flera departement som berörs av detta. Det är inte bara . Även om vi är ansvariga för utbildningen berörs också av en del av förslagen som ligger i utredningen. har vi ändå kommit så långt att vi har skickat ut utredningen på remiss. Vi försöker som sagt göra remissrundan ganska kort. Eftersom utredningen har varit känd så länge bör remissinstanserna kunna ge goda och välavvägda svar. I missivet har vi särskilt tagit upp att det finns några utmaningar. En av de utmaningarna är finansieringen, som måste säkerställas på ett bra sätt. Jag är glad om vi kan ha en dialog över blockgränserna om hur det ska göras om man nu vill reformera läkarutbildningen. Precis som riksdagsledamot säger finns det många viktiga aspekter, till exempel internationaliseringen. Det ser jag som en av de saker som skulle vara en fördel. Men det finns också andra saker, som att säkerställa kvaliteten i den verksamhetsförlagda utbildningen när ansvaret inte i huvudsak ligger på huvudmannen utan på utbildningsanordnaren. Vi ser ju på andra professionsutbildningar att det inte alltid har varit lätt att säkerställa kvaliteten i den verksamhetsförlagda delen av utbildningen. Det måste vi vara noga med om det här ska göras så att vi inte tappar det som har varit en fördel med AT-tjänstgöringen, det vill säga att våra läkare är väldigt väl kliniskt förberedda när de väl får sin legitimation. Det tycker jag har varit en positiv sak i det gamla systemet. Det gäller att vi inte kastar ut barnet med badvattnet utan säkerställer att man kan upprätthålla kvaliteten. Det finns även andra fördelar. En är att de olika professionsutbildningarna kan börja jobba så teambaserat och patientcentrerat som vi gärna vill se den moderna hälso- och sjukvården jobba. Jag förstår att det finns en stor efterfrågan hos många aktörer på att reformera utbildningarna så att man kan börja jobba utifrån vad en modern hälso- och sjukvård kräver. Många frågor återstår dock. En sådan tung fråga är finansieringen, och en annan är hur man ska säkerställa kvaliteten. Om det skulle bli utredningens förslag som går igenom kommer stora krav att ställas både på lärosätena och på huvudmännen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Som riksdagsledamoten sa har vi i de övriga professionsutbildningarna inte alltid lyckats hålla den kvalitet i den verksamhetsförlagda utbildningen som vi hade önskat. Vi får se till att så inte blir fallet . Jag ser fram emot ett samarbete i denna viktiga fråga. Jag tror att det vore bra för både utbildningen och verksamheten om det kan vara blocköverskridande. Jag tackar statsrådet för den positiva tonen. Det är viktigt att vi inte kastar ut barnet med badvattnet eller gråter över spilld mjölk. står vi där vi står. Vi har en bra, gedigen utredning som kommer att gå ut på remiss. Remissrundan är rimligt kort, och därefter hoppas jag att regeringen kan sätta igång arbetet med att ta fram ett förslag. När det gäller finansieringen kan det å ena sidan ses som ett problem att man under en extra termin flyttar över det som egentligen är sjukvårdshuvudmännens ansvar till staten. Å andra sidan slipper sjukvårdshuvudmännen betala lön under de 18 månaderna för någon som är under utbildning. När vi har en offentligt finansierad vård kan vi resonera så här, och det är ett medskick till statsrådet när hon ska prata med : Att staten ikläder sig en termins ansvar och sjukvårdshuvudmännen - när vi har en offentlig finansiering av vården - slipper ta ansvaret borde vara en ganska rimlig lösning nationalekonomiskt. Dessutom får läkarna legitimation tidigare och kan utöva sitt yrke under eget ansvar, vilket gör att de får en längre tjänstgöringstid i sjukvården. Det måste vara nationalekonomiskt positivt. Det vet statsrådet säkert, men jag vill betona inför kammaren att det är viktigt att man kommer vidare. Man ska komma ihåg att en sådan här förändring av läkarutbildningen är nödvändig av många olika skäl, som jag sa. Man måste dock vara noga med att sjukvårdshuvudmännen är med på tåget. När staten tar över ansvaret tycker jag att hälso- och sjukvårdslagen ska kräva att sjukvårdshuvudmännen deltar aktivt i ett samarbete med lärosätena så att man får upp kvaliteten. Det intressanta med det förslag som utredaren har lagt fram är att man när man genomför detta kommer att få en helt annan möjlighet att följa upp läkarutbildningens kvalitet på de olika lärosätena. Detta är viktigt inte minst när nya läkarutbildningsplatser tilldelas. Vi vill ju gärna vara självförsörjande när det gäller vår läkarkompetens. Om man kan låta lärosätena ta ett större ansvar kan man naturligtvis också ha öppna utvärderingar, på samma sätt som inom hälso- och sjukvården. Vi kan granska vilka lärosäten som har bäst måluppfyllelse och därmed få fram den bästa kvaliteten. Jag tror att det, inte bara för den faktiska utbildningen utan också för utvärderingen av densamma, i många stycken kan vara en hjälp att man får till stånd detta relativt skyndsamt. Jag vill betona värdet av att man i en ny läkarutbildning satsar på att de som får mer basvetenskaplig medicinsk kunskap tidigt ska börja omsätta denna i praktisk träning. Det är egentligen detta som saknas . Plötsligt är man framme vid en examen som inte ger legitimationsgrund, och därefter flyttas man över till sjukvården. Där ska plötsligt allt praktiskt göras. Det är omodernt att tänka så. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det är vanligt för en yrkesutbildning som läkarutbildningen att man utövar den praktiska biten parallellt med det teoretiska konceptet. Det är det som är finessen med att få fram en legitimation tidigare, men med bibehållen eller kanske ökad kvalitetsfokus. Jag tror att vi alla gagnas av det. Men det är som sagt viktigt att man får med sjukvårdshuvudmännen på tåget. Jag är glad att man har utsett en så omdömesgill sjukvårdspolitiker som statsrådet till att ha ansvar just för den högre utbildningen. Det gör att samarbetet mellan sjukvårdskompetens och utbildningskompetens kanske kan optimeras, om statsrådet bara är beredd att ta detta ansvar skyndsamt. Annars fördröjs utvecklingen på lärosäten, bland studentorganisationer och inom sjukvården. Jag tackar för berömmet men också för en bra interpellationsdebatt och diskussion. Jag tror att det är ömsesidigt att vi är angelägna om att det ska bli bra. Om man gör stora förändringar ska det säkerställas i alla delar. Finansieringen är en del, kvaliteten en annan. Jag delar riksdagsledamotens uppfattning att det blir lättare att kvalitetsutvärdera hela utbildningen. Det görs kvalitetsutvärderingar av utbildningsdelen, men det är lättare att få ett helhetsgrepp om det ligger inom hela ramen. Vi måste som sagt säkerställa att vi kan behålla kvaliteten och att huvudmännen tar aktiv del i detta. Annars kommer det inte att gå. Jag ser fram emot en fortsatt diskussion när vi sett remissvaren om hur vi praktiskt ska gå vidare. I den mån jag kan bistå regeringen gör jag gärna det. Detta är angeläget, och vi får remissyttranden som jag tror är övervägande positiva. Man bör kunna gå vidare. Jag unnar naturligtvis statsrådet en skön sommarledighet. Hela departementet behöver dock kanske inte ta semester , utan man kan jobba med detta. Det är lite bråttom att vi kommer till skott så att man kan planera och iscensätta en utbildning efter det att propositionen är klar och vi vet vad regeringen önskar för innehåll. Statsrådet och jag, som säkert kommer att mötas i sjukvårdsdebatter , kan hoppas att vi här har bidragit till en kvalitetshöjning för en viktig yrkesgrupp inom hälso- och sjukvården. Även om vi har lite olika åsikter om sjukvårdens utveckling när vi möts i debatterna kanske vi ändå kan dra oss till minnes att vi har försökt hjälpas åt att få en så bra och kvalitetsmässigt god läkarutbildning som möjligt i vårt land. Överläggningen var härmed avslutad.