· H210207 · 2015-02-13 10:21:39 — har frågat mig vilka intresseorganisationer, förutom , som enligt min mening är "vi" med regeringen och varför jag vill stänga dörren för gårdsförsäljning och därmed hindra landsbygdsutvecklingen och framväxten av nya jobb, trots att utredningen (SOU 2010:98) visat att gårdsförsäljning är möjlig att förena med såväl principerna för svensk alkoholpolitik som gällande EU-rätt. och andra idéburna organisationer och intresseorganisationer är viktiga aktörer i samhället då de bidrar till att öka det demokratiska deltagandet och det folkliga inflytandet. Jag avser att ha en bra dialog och ett inlyssnande sätt visavi alla aktörer inom det civila samhället. Att jag, som ansvarig minister, tillsammans med en idéburen organisation skriver om en fråga där våra åsikter sammanfaller med varandra är därför på intet sätt anmärkningsvärt. Det kommer förhoppningsvis att hända igen. Det visar att relationen mellan regeringen och idéburna organisationer är öppen och präglas av ett inkluderande förhållnings- och arbetssätt. Utredningen (SOU 2010:98) kom fram till att gårdsförsäljning, det vill säga försäljning av egenproducerat vin på svensk landsbygd inte var förenligt med . I stället föreslog utredaren att begreppet gårdsförsäljning skulle utvidgas till att gälla alla typer av alkoholprodukter som produceras lokalt, alltså även öl och starksprit. Vidare skulle gårdsförsäljning inte begränsas till den egna produktionen, utan tillverkaren skulle ha möjlighet att sälja alkoholdrycker som tillverkats av andra, både svenska och utländska producenter, och det skulle inte finnas några geografiska begränsningar. Försäljningen skulle vara förenad med någon form av upplevelseaktivitet. Vad upplevelseaktiviteten skulle innebära var oklart. Den här bredare definitionen ger vid handen att gårdsförsäljning riskerar att dels bli en försäljningskanal som vidgas på sådant sätt att den blir ett reellt och jämförbart alternativ till Systembolaget, dels skapa större utrymme för privata vinstintressen i kommersiellt syfte. Det är väl belagt inom alkoholforskningen att privata aktörer styrs av bevekelsegrunder som till exempel försäljning av stora volymer och inriktning på varor med hög vinstmarginal, det vill säga bevekelsegrunder som ökar tillgängligheten till alkohol och i förlängningen leder till en ökad totalkonsumtion. Ekonomisk och fysisk tillgänglighet till alkohol är viktiga faktorer för konsumtionens omfattning. Detaljhandel med ensamrätt, och andra begränsningar i tillgänglighet i vissa miljöer och sammanhang, är ett av de viktigaste verktyg vi har att arbeta med när det gäller att främja folkhälsan och minska alkoholens skadeverkningar. Om vi skulle öppna för en ny försäljningskanal för svenska, och utländska, tillverkare finns risk för att vi kan behålla vårt detaljhandelsmonopol, som har mycket stor betydelse för folkhälsan. Det är också viktigt att komma ihåg att enligt EU-rättsliga regelverk kan monopolet inte skiljas från den svenska alkoholpolitiken i övrigt. Den så kallade rättighetsgrundsprincipen kräver att hela den svenska alkoholpolitiken måste vara systematisk och sammanhängande. Skälet till att jag stänger dörren till gårdsförsäljningen av alkoholhaltiga drycker är alltså att det inte har varit möjligt att finna en lösning som möjliggör för svenska vinproducenter på landsbygden att sälja direkt till besökare utan att den svenska alkoholpolitiken riskerar bli mindre sammanhängande och systematisk ur EU-rättslig synvinkel. Därigenom riskeras även Systembolaget. Eftersom Systembolagets ensamrätt till detaljhandel är ett av de viktigaste alkoholpolitiska verktyg vi har är det viktigt att vi inte försätter oss i en situation som på något sätt kan äventyra det svenska monopolet. Att regeringen har valt att inte gå vidare med gårdsförsäljning innebär inte att landsbygden åsidosätts. Regeringen vidtar flera andra åtgärder för landsbygden med ett bredare angreppssätt. Bland annat kommer en strategi för hela livsmedelskedjan att tas fram. Jag tackar statsrådet för att han till slut har haft möjlighet att komma hit och svara på interpellationen. Detta är en interpellation som jag ställde redan för drygt en månad sedan. Det har varit ett allmänt dröjsmål här i kammaren, och det blev ytterligare ett dröjsmål . Det är kanske ett uttryck för hur styvmoderligt regeringen behandlar frågan och vilken nonchalant inställning statsrådet uppenbarligen har till dessa entreprenörer. De lever under tuffa villkor på den svenska landsbygden och försöker utveckla en produktion av hantverksmässiga drycker, i regel, riktad till konsumenter som efterfrågar mer än billigt bag-in-box-vin från Systembolaget. De är i stället intresserade av en produkt vars historik man känner och en produkt som man kanske har fått möjlighet att följa produktionen av. Inledningsvis tycker jag självfallet att det är bra att statsrådet har en dialog med och ett inlyssnande förhållningssätt till och andra organisationer från civilsamhället liksom till branschorganisationer och så vidare. Men jag tycker att det är minst sagt problematiskt när regeringen går från att ha en dialog till att bli "vi" med en enskild intresseorganisation som har en tydligt uttalad politisk agenda. Det är anmärkningsvärt och faktiskt också en smula förvånande, tycker jag, att statsrådet inte har någon vidare självkritik. Jag kan förstå misstaget och frestelsen att göra gemensam sak med en organisation som det socialdemokratiska partiet, i alla fall statsrådet , står nära. Men att man i efterhand inte ser det problematiska tycker jag är minst sagt förvånande. Om vi går till själva sakfrågan måste jag, efter att ha tagit del av statsrådet svar på interpellationen, konstatera att statsrådet tycks läsa utredningen 2010:98 som fan läser - ursäkta uttrycket! Utredningen hade i uppdrag att undersöka om gårdsförsäljning är möjligt att förena med . Utredningens slutsats är kort och gott att "det går". Därför blir det minst sagt märkligt när statsrådet säger i sitt svar att utredningen kom fram till att gårdsförsäljning inte är förenlig med . Det är förvisso riktigt att den modell för gårdsförsäljning som utredningen föreslår innebär att även utländska producenter ska få sälja sina produkter vid gårdsförsäljning eftersom kräver att man inte diskriminerar olika aktörer. Vad utredningen föreslår är dock en modell som är oerhört begränsad och oerhört kontrollerad och som innebär att Systembolagets monopol på intet sätt äventyras, vilket statsrådet insinuerar. Man föreslår som sagt en oerhört strikt reglerad, begränsad och kontrollerad försäljning. Det är en försäljning som bara får göras av aktörer som har en egen produktion av alkoholhaltiga drycker. Dessutom får försäljningen bara ske i samband med till exempel en guidad tur på vingården eller i samband med en föreläsning om hur man ett lokalt öl. Systembolaget ska alltså även i fortsättningen vara den enda aktören dit jag och statsrådet kan vända oss när vi vill köpa en flaska vin till räkorna. Gårdsförsäljning skulle vara något helt annat. Därför vill jag fråga statsrådet om han på fullaste allvar menar att den modell för gårdsförsäljning som utredningen har föreslagit skulle innebära ett reellt alternativ till Systembolaget. Det var nämligen det statsrådet sa i sitt interpellationssvar, men jag finner det mycket märkligt. Därför vill jag ställa den kontrollfrågan. Mitt svar på den sista frågan är: Självklart! Jag tycker att det interpellationssvar som jag lämnade här i kammaren alldeles var uttömmande på den punkten. Vi ser detta som ett reellt hot mot Systembolagets ensamrätt för försäljning av alkohol. Det har bland annat att göra med att vi inte vet hur en prövning av detta skulle kunna utfalla i . Det finns också andra invändningar. Några av dem räknade jag upp. En är att man ytterligare kommersialiserar försäljning av alkohol, vilket motverkar syftena med den svenska alkoholpolitiken där folkhälsan ska stå i första rummet. Mot bakgrund av den debatt som har förts tidigare i landet, de utredningar som har gjorts och inte minst de exempel som finns tycker jag sammantaget att Systembolagets ensamrätt för försäljning skulle vara allvarligt hotad. Och vi kan inte under några omständigheter riskera monopolet som är grundbulten i den svenska alkoholpolitiken. Jag tycker att det svaret är minst sagt anmärkningsvärt. Om statsrådet har gått igenom hela utredningen, vilket jag hoppas och tror, har statsrådet tagit del av de förslag till begränsningar och regelverk som utredaren föreslår. De två grundläggande kraven som jag nämnde i mitt första inlägg måste vara uppfyllda, det vill säga att man måste ha en egen produktion av alkohol och att försäljningen bara får ske i samband med till exempel guidning. Det är krav som inte direkt gäller för Systembolagets försäljning. Därutöver ställs en lång rad krav på försäljningen: Den som vill arrangera gårdsförsäljning måste erhålla särskilt tillstånd från kommunen. Det handlar egentligen om att man ska uppfylla samma villkor som den som söker utskänkningstillstånd. Man måste avlägga ett särskilt prov för att visa att man har kunskaper om svensk alkohollagstiftning och anslutande föreskrifter. Polisen måste yttra sig om ansökan innan tillstånd får ges. En prisreglering är föreslagen som innebär att man inte får rea ut alkoholhaltiga drycker, utan priserna måste täcka såväl produktionskostnaden som skatter och därtill ett rimligt pristillägg. Dessutom måste man ta betalt för den upplevelsetjänst som är en förutsättning för att försäljningen ska få bedrivas. Konsumenten måste alltså genomgå en guidad visning innan några flaskor lokalproducerat vin får köpas. Det finns också en stark begränsning för hur mycket vin man får köpa. Utredaren föreslår också att den som har tillstånd för gårdsförsäljning endast får sälja 100-procentig alkohol , vilket motsvarar vin. 10 000 vin låter ganska mycket. Men man kan jämföra det med att en genomsnittlig Systembolagsbutik säljer alkoholhaltig dryck. Ska de 10 000 litrarna som utredningen föreslår att en gård ska få lov att sälja jämföras med de som en genomsnittlig Systembolagsbutik säljer ? Det finns inga som helst begränsningar för vilka volymer Systembolagets butiker får sälja. Det är minst sagt absurt att påstå att det förslag till gårdsförsäljning som utredningen har skisserat skulle innebära att man öppnar för ett reellt - jämförbart, som statsrådet uttrycker det - alternativ till Systembolaget. Det är inte alls det som det är frågan om. Det är fråga om en ytterst strikt begränsad, kontrollerad gårdsförsäljning från små aktörer som säljer en produkt som i mångt och mycket handlar om en upplevelse. Det är något mycket mer än att bara köpa en flaska vin. Det handlar om att köpa en upplevelse, att till exempel få möjlighet att besöka och där testa det lokalproducerade mousserande vinet som är gjort på björksav. Det handlar om att besöka , ta en cykeltur till det lokala musteriet, gå omkring i äppelodlingen, få lära sig mer om hantverket bakom och sedan kanske kunna köpa med några flaskor mousserande vin. Det är detta frågan handlar om. Det är minst sagt anmärkningsvärt och tråkigt att statsrådet inte har en konstruktiv ansats i frågan. Statsrådet stänger dörren helt för gårdsförsäljning och är inte öppen för en diskussion om hur man kan hitta former för hur gårdsförsäljningen ska vara förenlig med de alkoholpolitiska principerna som vi alla värnar varmt. Grundfrågan är den svenska alkoholpolitikens vara eller icke-vara. Som jag angav i mitt svar är anledning till att vi stänger dörren för gårdsförsäljning att vi ser att den hotar det svenska alkoholmonopolet och därmed själva grundbulten i den svenska alkoholpolitiken. Det skulle vara ett mycket allvarligt hot mot folkhälsan. Det är viktigt att se att vi inte kan experimentera med Systembolagets ensamrätt på området. Risken är att vi får en EU-dom emot oss och därmed ett slut för hela alkoholmonopolet och den svenska alkoholpolitiken i den tappning som vi har . Det är grundfrågan, och det är det som ligger bakom beslutet att inte påbörja försök med gårdsförsäljning. Återigen utnyttjar statsrådet inte hela sin talartid. Det är väl ett uttryck för att argumenten tryter. Utredningen har kommit fram till att en modell med gårdsförsäljning är förenlig med såväl de svenska alkoholpolitiska principerna, som Systembolagets detaljhandelsmonopol. De argument som ministern framför håller alltså inte. Utredningen har också tittat på de folkhälsopolitiska aspekterna. Om man ska göra en förändring är det naturligtvis oerhört viktigt att titta på de eventuella effekter som förslaget skulle ha på folkhälsan. Man har kommit fram till att det med största sannolikhet inte skulle ha någon negativ effekt. Man talar om att konsumtionen av alkoholhaltiga drycker i eventuellt skulle kunna stiga med . Det ska jämföras med den totala konsumtionen av alkohol i på och person . När det gäller Systembolaget tror jag att statsrådet silar mygg och sväljer kameler. har Systembolaget tyvärr bara en försäljning på av den alkohol som konsumeras i . Och gårdsförsäljning skulle vara ett sätt att i större uträckning faktiskt legitimera Systembolagets monopol eftersom många av de små producenterna känner sig väldigt styvmoderligt behandlade av Systembolaget. Jag delar verkligen inte ministerns verklighetsbeskrivning om att Systembolagets ensamrätt är ett välfungerande system. Systembolagets monopol har försvårat för framväxten av de små producenterna som bidrar till att utveckla svensk besöksnäring och skapa nya jobb på landsbygden. Jag kommer att fortsätta verka för att försöka övertyga regeringen och statsrådet om att gårdsförsäljning är en viktig del av utvecklingen av den svenska landsbygdspolitiken och är förenlig med svensk alkohollagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad.