· H210477 · 2015-04-17 18:22:19 — har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra skolhuvudmännens och skolornas arbete mot diskriminering, trakasserier och kränkande behandling i skolan. Jag vill börja med att säga att det är synnerligen viktigt att skolan kan erbjuda en bra arbetsmiljö för både vuxna och elever. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer En trygg skolmiljö där ingen elev utsätts för kränkande behandling borde vara en självklarhet på alla skolor, men tyvärr är det inte så. En rapport från visar att det finns skillnader både inom och mellan olika skolor när det gäller att arbeta framgångsrikt med dessa frågor. Rapporten visar att det går att bedriva bra förebyggande och uppföljande arbete. I skollagen (2010:800) ställs det höga krav på skolor och huvudmän när det gäller att skapa en skolmiljö fri från kränkande behandling. Huvudmannen har ett särskilt ansvar för att vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att barn och elever utsätts för kränkande behandling, men det åligger alla som arbetar i skolan att motverka sådan behandling. Huvudmannen ska upprätta en plan med en översikt över de åtgärder som behövs för att förebygga och förhindra kränkande behandling av barn och elever. Regeringen gav i uppdrag att erbjuda förskolans, , gymnasieskolans och fritidshemmets personal samt skolledare fortbildning för att stärka skolans värdegrund och i arbetet mot diskriminering och kränkande behandling. Uppdraget genomfördes i samråd och samverkan med bland annat de projektgrupper som arbetade med regeringsuppdrag om jämställdhet respektive främlingsfientlighet. redovisade uppdraget , och redovisningen bereds nu inom . Skolans värdegrundsarbete för en trygg skolmiljö är viktigt för att alla ska kunna känna sig välkomna i skolan. Regeringen avser att återkomma till det som handlar om hur stödet till skolorna i detta arbete fortsatt ska se ut. Jag vill tacka statsrådet för svaret. Jag måste dock erkänna att jag inte tycker att det är så mycket till svar. Där finns absolut inga förslag på att göra någonting alls, utöver att vänta ut en utredning. Även om det ställs höga krav på huvudmännen om att skapa en skolmiljö fri från kränkande behandling är det bevisligen så att många av dem inte lyckas med detta. Den största orsaken till avhopp från gymnasiet, som vi diskuterade tidigare, är just mobbning. Elever som går till skolan med en klump i magen har svårt att lära sig, och elever som utsätts för våld, kränkningar och trakasserier orkar till slut inte gå dit. Det är förståeligt att man inte står ut utan väljer att hoppa av. Regeringen säger att gymnasiet är viktigt för att kunna få ett arbete och har till och med gått så långt som att prata om ett obligatorium, även om det verkar som att detta vallöfte övergetts och begravts i en utredning. Nästan alla börjar gymnasiet, men tyvärr är det alltför många som hoppar av. När vi nu vet att avhoppen ofta beror på mobbning och kränkningar och regeringen pratar så mycket om vikten av att gå gymnasiet kan jag tycka att det är anmärkningsvärt att det i interpellationssvaret inte finns en enda konkret idé för hur situationen för utsatta elever i gymnasieskolan ska bli bättre. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer gjorde en utvärdering av metoder för att förebygga mobbning. Tyvärr blev bilden efter den utvärderingen att det inte fanns något program alls som var bra. Många skolor och kommuner famlar nu efter stöd vad gäller hur man ska arbeta för att skapa en bra miljö för sina elever. Skolan måste bli bättre på det förebyggande arbetet mot mobbning. Vi kommer alltid att ta den utsatte elevens parti. Det är inte den som utsätts för mobbning som ska behöva byta skola eller hoppa av gymnasiet för att göra sig fri från sina plågoandar. Mobbning förblir ett stort problem, även om det på papperet finns ett bra regelverk på plats. Skolinspektionens rapport visar bland annat att fyra av tio kommunala huvudmän har brister vad gäller att skyndsamt utreda omständigheter kring uppgivna kränkningar och att vidta åtgärder. Ungefär sju av tio gymnasieskolor har, sedan införandet av skollag, brister i det förebyggande arbetet mot kränkningar i skolan. Ofta kan skolorna inte uppvisa en plan som anger vilka faktiska åtgärder som ska vidtas när kränkningar förekommer samt hur dessa åtgärder ska följas upp. resultat bekräftar denna bild, då var sjätte elev inte vet vem de ska vända sig till om någon kränkt en elev på skolan. Alliansen satsade på att motverka mobbning, men det behövs mer. Tyvärr ser det ut som att den här regeringen inte har några idéer alls, trots att ni lyfter fram vikten av fullföljda gymnasiestudier. Jag tackar för interpellationen. Jag tror att vi har de regelverk och den lagstiftning som behövs för att hantera den här problematiken, som är stor. Jag tror inte att vi ska krångla in oss i än mer regelverk och lagstiftning. Det vi måste börja med nu är att förändra verkligheten där ute. Då handlar det om att se till att vi får mindre skolklasser och fler lärare som kan se varje elev i varje klassrum. Det handlar återigen om att se till att alla skolor blir bra skolor, oavsett vilken socioekonomisk bakgrund eleverna på skolan må ha och var i landet den råkar befinna sig. Då måste man också investera i resurser. Den här regeringen ämnar investera i skolan, till skillnad från den gamla regeringen. Den gamla regeringen investerade mer i stora skattesänkningar än i skola och utbildning. Vi ämnar gå i motsatt riktning. Vi vill investera i skolan. Vi vill investera i skolans nyckelpersoner, det vill säga lärarna och skolledarna, och se till att det finns mer personal på plats som - återigen - kan se varje elev och se vad den behöver. Jag vill också lyfta fram att regeringen genom vårbudgeten investerar drygt 200 miljoner i förbättrad elevhälsa, eftersom vi ser att det problemet är växande. Jag tycker å andra sidan att det känns bra att av eleverna i tycker att deras skolgång är trygg. Det ska vi försöka samlas kring. Men det är alldeles för mycket att en enda elev känner en klump i magen när den beger sig till skolan. Det måste vi försöka göra något åt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Tack för frågan! Du lyfter upp en mycket viktig problematik. Jag hoppas att vi ska kunna samlas kring viktiga reformer här i för att kunna hantera denna problematik och kanske inte så mycket hamna i polemik, för det är problemet vi ska försöka hantera. Först om tron på att bara man slänger in mer personal i skolan så löser man alla problem: Jag vet inte var man hittar den forskning som stöder att det skulle vara lösningen på problemet. Om inte de lärare som man tillsätter i skolan vet vad de ska göra om det uppstår mobbning eller för att förebygga mobbning hjälper det inte om det är fler lärare på plats. rekommenderar att vi förstärker åtgärderna för att bekämpa mobbning bland annat genom kunskapshöjande insatser gentemot skolpersonal. Det är en ganska enkel åtgärd som inte behöver kosta särskilt mycket pengar. Trots det finns det inget av det i statsrådets svar. Det är något som har rekommenderat att göra. Friends kräver att regeringen tar ett nationellt initiativ med ett trygghetslyft där man satsar motsvarande det som alliansregeringen satsade på mattelyftet, det vill säga 650 miljoner. Där finns det en modell på plats för att höja kompetensen som har visat sig vara framgångsrik och som skulle kunna användas även i det här fallet. Jag kan tycka att den här regeringen gör en hel del märkliga prioriteringar. Så fort det står något i tidningen är statsrådets statsrådskollega ute och ska lösa problemet. Det senaste utspelet, ett av de mer märkliga, kom . Man vill ha statliga regler kring mobiltelefonanvändningen i klassrummen för att få studiero. Om det är något som man ska ta tag i måste det rimligtvis vara ledarskapet i klassrummet och inte minst frågan om mobbning, trakasserier och annan kränkande behandling i skolan för att skapa studiero. Regelverk kring mobiltelefoner måste rimligtvis den pedagogiska personalen tillsammans med eleverna på skolan själva kunna hantera. Det är mycket plakatpolitik och snabba, populistiska utspel kring saker och ting som nämns i medierna. Jag tror inte att den typen av ad hoc-utspel och olika former av konstiga åtgärder, där man visar att man inte har någon respekt för professionen och dess förmåga att lösa problem, gagnar en positiv utveckling i svensk skola på lång sikt. Jag måste säga att det är något anmärkningsvärt att säger att det inte spelar någon roll vilka personella resurser det finns på en skola. Jag tror att det gör stor skillnad på skolkvaliteten om läraren undervisar inför en mindre klass eller en större klass, ifall det finns fler eller färre lärare på en skola, ifall vi har fler eller färre kuratorer. Jag tror att det ger arbetsro och skapar förutsättningar för en högkvalitativ undervisning. Inte minst de borgerliga partierna, däribland , har presenterat ett likartat förslag i sin politik. Det gjorde man inför valet. Man pratade om mindre klasser. Är det så att har frångått den politiken? Tror man inte längre på mindre skolklasser och fler lärare? Är det något som ni har backat från? Jag vänder frågan tillbaka till . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tror inte att fler lärare är lösningen på mobbningsproblematiken. Jag tror att lärare som vet hur de ska hantera mobbningsfrågan, vet hur de ska skapa bra arbetsro och vet hur man har ett framgångsrikt värdegrundsarbete kan göra skillnad - inte fler lärare som inte vet hur de ska hantera frågan. Vi pratar om mobbning, och det är i det fallet jag inte anser att fler lärare på något sätt skulle bidra till att lösa problemen. Jag tror faktiskt att det finns en rätt enkel lösning som man skulle kunna använda utan att över huvud taget ha någon lång utredning som fördröjer det hela ytterligare. Jag har varit kommunalpolitiker och varit med om när Skolinspektionen kommer. Den är väldigt juridisk till sin karaktär. De tittar på om man har en likabehandlingsplan och att den är framtagen på ett korrekt sätt. De tittar däremot inte på den faktiska studieron i skolan eller om eleverna verkar vara trygga. Det är mycket fokus på dokumenten och lite fokus på hur det faktiskt ser ut. Man kan ha hur mycket papper som helst som samlar damm i en bokhylla på skolan, men det behöver inte betyda att det gör skillnad för eleverna. Skolinspektionens arbete borde i större utsträckning inriktas på att verkligen titta på hur det ser ut och fungerar för eleverna i klassrummen, korridorerna och andra delar av skolan där de befinner sig. Jag vill ge dig rätt i att vi ska bedriva en skolpolitik som är forskningsbaserad. Det ska vara fallet även när det kommer till det här ämnet. Vi måste bland annat investera i kompetensutveckling för lärarna och se till att lärarutbildningen från första början tangerar den problematik som kan uppstå. Men jag vill inte ge dig rätt i att det inte spelar någon roll hur de personella resurserna på en skola ser ut. Jag tror visst att det gör skillnad om en lärare är tvungen att ha näsan begravd i dokumentation och är tvungen att sitta framför datorn och dokumentera och administrera i stället för att kunna vara på skolgården och se vad som händer där eller kan fokusera på hur undervisningen fungerar. Där har vi en kvalitetsaspekt. Sedan måste vi jobba med en palett av åtgärder och trycka på flera knappar. Jag vill avsluta den tredje interpellationsdebatt som vi har med en uppmaning till , som representant för . Vi ska ha en dialog kring detta och hitta en samling kring reformer som behövs för att vi ska kunna utveckla skolan även i det här avseendet. Tack för interpellationen och tack för debatterna! Överläggningen var härmed avslutad.