ip · H210393 · 2015-03-13 00:00:00 — Interpellation 2014/15:393 Överskottsmålet av (M) till Finansminister (S) kom beskedet att regeringen nu vill överge överskottsmålet. Motivet påstås vara att är i ”ett helt annat läge” än när det infördes . Syftet påstås inte vara att frigöra resurser för utgiftsreformer på kort sikt, utan för investeringar på lång sikt. Överskottsmålet är en viktig del av det finanspolitiska ramverket för att säkerställa finansiell stabilitet även och för att kunna klara kommande kriser. har tjänat väl, och det har länge funnits bred politisk uppslutning bakom det. Ett av många problem för är att hon under valrörelsen, men även därefter, upprepade gånger bekräftade att hon ”självklart” stod bakom överskottsmålet. Enligt var det i stället, som vanligt, alliansregeringen som påstods vara boven i dramat, eftersom den påstods inte ha följt målet utan skapat stora underskott. När finansministern anklagar alliansregeringen för att ha skapat stora underskott kan man lätt få intrycket att Socialdemokraterna inte skulle förorda stimulanser i lågkonjunktur. Sanningen är att Socialdemokraterna ville spendera mer pengar än alliansregeringen, sett till omfattningen av de offentliga utgifterna. Skillnaden var dock att Socialdemokraternas fokus låg på bidragshöjningar, som inte hade lett till riktiga jobb. Socialdemokraterna ville alltså fylla på mindre i "ladorna" än Alliansen faktiskt gjorde och i stället lägga resurserna på sådant som inte leder till fler riktiga jobb. Om de socialdemokratiska budgetarna hade gällt hade alltså befunnit sig längre från att nå överskottsmålet än vi gör . En fråga som onekligen inställer sig, och som finansministern inte har kunnat svara på, är vad det är som är så annorlunda jämfört med för att det motiverar en sådan total omsvängning som regeringen nu vill göra avseende överskottsmålet. När finansministern pressades i SVT:s Agenda angav hon att hon nu har haft på sig att använda omfattande analyskapacitet för att komma fram till nya slutsatser, som motiv till att hon nu vill överge överskottsmålet – helt i strid med det besked hon gav i valrörelsen. Mer troligt är att finansministern har insett det som många länge har försökt påtala: att det är väldigt svårt att få ihop de vidlyftiga och kostsamma vallöften som de olika partierna i regeringsunderlaget var för sig har gett och klara överskottsmålet, utan att chockhöja skatter på ett sätt som allvarligt skulle skada möjligheterna till jobb och tillväxt. Finansministern vill helt enkelt kunna låna pengar till omfattande bidragshöjningar, och det är därför överskottsmålet får stryka på foten. Med anledning av ovanstående vill jag ställa följande frågor till finansministern: 1) Vilka nya underlag, framtagna med omfattande analyskapacitet, är det som ger en helt ny bild av läget jämfört med för och som utgör stöd för regeringens och finansministerns helomvändning och nya inriktning att överge överskottsmålet? Det är rimligt att får ta del av hela detta underlag. 2) På vilket sätt anser finansministern att svenska statsfinanser nu skulle vara i ett bättre skick om Socialdemokraterna tidigare hade fått igenom sin politik, när budgetsaldot varit lägre i nästan samtliga av Socialdemokraternas budgetmotioner? 3) Det finanspolitiska ramverket, inklusive överskottsmålet, är viktigt för att säkerställa finansiell stabilitet även och för att kunna klara kommande kriser, och det har länge funnits bred uppslutning bakom det. På vilket sätt anser finansministern det vara lämpligt att regeringen ensidigt överger en grundbult i ramverket, utan att frågan bereds parlamentariskt och ges en bredare förankring? 4) Om syftet med slopandet av överskottsmålet inte är att frigöra pengar till de vidlyftiga och kostsamma vallöften som de olika partierna i regeringsunderlaget var för sig har gett, då är det rimligt att finansministern för kan visa att finansieringen av dessa vallöften kan ske inom ramen för överskottsmålet. Kan finansministern redogöra för sådana beräkningar?