ip · H210317 · 2015-02-19 00:00:00 — Interpellation 2014/15:317 Elområdesindelningen och dess negativa effekter för av (M) till Statsrådet (S) är indelat i fyra så kallade elområden, vilket betyder att elpriset kan variera mellan olika delar av landet. Indelningen innebär att elen i genomsnitt är dyrare i , vilket drabbar sydsvenska konsumenter och påverkar konkurrenskraften negativt för sydsvenska företag. stängdes två reaktorer, med en samlad effekt på , vilket motsvarar ungefär hälften av behov. Avvecklingen skapade stor effektbrist i hela . Att så blev fallet var ingen överraskning; frågan har diskuterats ända sedan avvecklingen på allvar började debatteras . Trots det stora och uppenbara elunderskottet gjorde varken den dåvarande , som borde ha tagit sitt ansvar med tanke på att den genomdrev Barsebäcksavvecklingen, eller tillräckligt för att lösa problemet. I stället reglerades problemen med elunderskott i genom så kallad mothandel och genom att ibland stoppade exporten av el till . Detta gillades inte av danskarna som 2006 anmälde förfarandet till . Kommissionen gav i sin preliminära bedömning danskarna rätt; det svenska agerandet var ett brott mot eftersom danska kunder diskriminerades i syfte att säkerställa leveransen av el till kunder i . riskerade därmed att drabbas av skadeståndskrav om inte en hållbar lösning kunde presenteras. gjorde bedömningen att risken var överhängande att skulle fällas och att det kunde bli mycket dyrt. För att lösa problemet föreslogs därför en indelning av i fyra elområden. godtog denna lösning och det överenskoms att indelningen skulle genomföras från . ansågs därmed ha löst frågan, och alla eventuella skadeståndsanspråk bakåt i tiden avskrevs. Miljarder i merkostnader för konsumenterna i Elkonsumenterna i (främst elområde 4) tvingas betala mer för elen. Under av tiden råder ingen prisskillnad mellan elområdena, men vissa timmar kan det vara stora skillnader. För en typkund med en årlig elförbrukning på (vilket motsvarar en normal villa) var skillnaden (motsvarande ) på årsbasis 2013. Summan i sig kanske inte låter så hög, men principiellt är det ändå felaktigt och totalt sett blir det stora belopp för de sydsvenska konsumenterna. Vi har dessutom haft generellt sett låga elpriser , men om priserna ökar igen är risken stor att skillnaderna också ökar. Företag och verksamheter som har högre förbrukning drabbas också av större merkostnader. Riktigt stora problem får den elintensiva industrin som inte köper el på löpande räkning utan handlar upp den till fast pris, ofta i förväg. Det betyder att de inte tjänar på när elpriserna är ovanligt låga, men ändå tvingas betala prisskillnaden mellan elområdena. Detta är mycket problematiskt i industriella branscher där marginalerna ofta är små. För ett större företag med en årlig förbrukning på är merkostnaden i elområde 4 nästan (motsvarande ). Det är självklart att en sådan merkostnad skapar problem. Konsumenternas merkostnad när det uppstår prisskillnader mellan olika elområden i det nordiska systemet betalas ut till i form av så kallade kapacitetsavgifter, vilka alltså motsvarar de totala merkostnader som elkonsumenterna har betalt. var kapacitetsavgifterna och hela . En stor del av detta avser merkostnader för elkonsumenterna i (huvudsakligen i elområde 4) för brister i elnätet som i stället borde ha finansierats solidariskt av elkonsumenter i hela landet. Problemen är skapade av politiska beslut samt av frånvaron av nödvändiga följdbeslut. Nedläggningen av skapade elunderskottet i . Frånvaron av investeringar i överföringskapacitet och ny elproduktion i området har gjort att underskottet består än , efter stängningen av den första reaktorn. Ansvaret faller därför mycket tungt på de socialdemokratiska regeringar som låg bakom nedläggningen av men inte fattade de följdbeslut som krävdes för att lösa de åtföljande problemen. Människorna i har inte valt – och har inte heller velat – att skulle avvecklas. Därför är irritationen nu mycket stor över att tvingas betala högre elpriser och således straffas för beslut man aldrig ville ha. Lösning: Förstärkt överföringskapacitet På lång sikt löses problemet med effektbrist genom utbyggnad av elproduktionen i söder, främst i elområde 4, samt genom att kraftöverföringskapaciteten norrifrån byggs ut. har under Alliansens regeringstid godkänt rekordstora investeringsbudgetar för – exempelvis 15 gånger större (drygt 5,5 miljarder) än 2005 – för att långsiktigt lösa problemen. Sydvästlänken är det viktigaste exemplet på pågående utbyggnad av kraftöverföringskapaciteten. När den är färdig ökar överföringskapaciteten till elområde 4 med , det vill säga ungefär motsvarande effekt. Dessvärre är drifttagningen nu framflyttad från till början av 2016, till följd av leveransproblem från en leverantör. som förbindelsen mellan norra och förstärks pågår arbete med andra förbindelser, exempelvis Nordbalt mellan och som kommer att ha en kapacitet på . Risken med Nordbalt är att den bidrar till att pressa upp elpriset ytterligare i . kan förvisso flöda i båda riktningar, men det finns överhängande risk att effektbrist i leder till ökat flöde ut från . I värsta fall kan det medföra att mer än hälften av den förstärkning i överföringskapacitet som Sydvästlänken innebär för elområde 4 försvinner till . Lösning: Alternativ indelning av elområden Givet att den av valda lösningen är marknadsdelning, det vill säga indelning i olika elområden, skulle det ändå vara möjligt att åstadkomma en bättre utformning - nämligen att dela in landet i två områden i stället för fyra. Denna lösning är också den som förordades i den så kallade som presenterades 2007. Bakom utredningen stod , , och . I utredningen sägs bland annat ”att en prisområdesindelning i snitt 4 inte bör komma ifråga”. I stället förordas en gräns enbart längs snitt 2. En sådan indelning - i två områden i stället för fyra - skulle jämna ut prisskillnaderna avsevärt och dämpa problemen i och resten av . Några hållbara argument för varför den inriktningen övergavs har inte presenterats. Lösning: Garanterad minimikapacitet Alliansregeringen lät göra en snabbutredning av möjliga lösningar på problemen. Utredarens viktigaste förslag handlade om att ge i uppdrag att garantera en minimikapacitet i överföringen mellan elområde 3 och elområde 4 motsvarande . Spot har gjort beräkningar på hur det skulle påverka priserna under de då prisskillnaderna varit som störst. Körningen visar att en sådan åtgärd skulle minska prisskillnaden drastiskt, framför allt genom lägre pris i elområde 4, till förhållandevis låg mothandelskostnad för . Den samlade prissänkningen i exemplet skulle för elkunderna i elområde 4 vara . Med anledning av det ovan anförda vill jag ställa följande frågor till statsrådet : Är statsrådet beredd att verka för att utbyggnaden av elöverföringskapaciteten inom , som har kunnat accelereras tack vare de kraftigt ökade investeringsbemyndiganden har beviljat , nu fortsätter och att inte ambitionerna åter sänks till den nivå som gällde ? Är statsrådet beredd att verka för att regeringen ger i uppdrag att ändra elområdesindelningen genom en sammanslagning till två områden i stället för fyra, i enlighet med de förslag som ursprungligen presenterades? Är statsrådet beredd att verka för att regeringen, så länge fyra elområden finns i , uppdrar åt att införa ett system med garanterad minimikapacitet i överföringen mellan elområde 3 och elområde 4 i enlighet med det förslag som en utredning tagit fram och som nämns ovan?