ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · H210669 · 2015-05-29 00:00:00 — Interpellation 2014/15:669 Nationella planen för sällsynta diagnoser av (KD) till Statsrådet (S) presenterade en rapport som visade att inte är ett av de 16 länder som har följt den rekommendation som gjordes 2009 om att anta en nationell plan eller strategi för sällsynta diagnoser. Vissa initiativ har tagits men de är otillräckliga. För att patienter med sällsynta diagnoser ska få vård på samma villkor som andra patienter krävs att en nationell plan finns på plats. Att ha en sällsynt diagnos innebär att det finns en person per 5 000 och att ha en mycket sällsynt diagnos innebär en på 50 000 personer. Det säger sig självt att de läkemedel som krävs för att bota och lindra dessa sjukdomar är dyra att utveckla och använda i startfasen på marknaden. Och att det krävs extra kunskap hos läkare för att ställa rätt diagnoser men också för att sedan kunna sätta in rätt behandling. Inom området finns ca 7 000 sällsynta diagnoser på av befolkningen som har dessa diagnoser. Huvuddelen av dem har en genetisk orsak och de flesta har stora och livslånga vård- och omsorgsbehov. Ändå är området inte prioriterat. har det påbörjats ett arbete med att skapa diagnoser CSD, vid universitetssjukhusen. Detta görs dock utan någon verklig nationell samordning, vilket är mycket beklagligt. Utgångspunkten är nu att kartlägga vilken kompetens som finns om sällsynta diagnoser vid de olika universitetssjukhusen. Efter kartläggningen skapas specialistvårdsteam för de diagnoser där man definierat vårdgivare som har särskild kompetens av en eller flera diagnoser. Då detta finns på flera sjukhus blir dessutom ett redan litet patientunderlag uppdelat på flera enheter, vilket i de allra flesta andra sammanhang anses negativt för kunskapsutvecklingen. En önskvärd utveckling borde i stället vara att kartlägga patientunderlaget, vilka diagnoser som finns och vilka som har de största vårdbehoven. Utifrån den kunskapen därefter prioritera och organisera vården ur ett nationellt perspektiv. Regeringen har möjlighet att på liknande sätt som genom cancerstrategin kunna åstadkomma en mer gynnsam utveckling för patienter med sällsynta diagnoser. Genom tydliga krav och stimulans till CSD att verka för att alla diagnoser ges vårdtillhörighet och att inte bygga upp parallella team. Min fråga till statsrådet blir därför: När kommer den nationella planen för sällsynta diagnoser att vara på plats och därmed kunna bidra till en samordning av insatser över landet och jämlik vård för dessa patientgrupper?
ip · H210670 · 2015-05-29 00:00:00 — Interpellation 2014/15:670 Nordiskt samarbete om sällsynta diagnoser av (KD) till Statsrådet (S) Hemsidan är en nordisk webbplats som innehåller en samling av länkar till informationsmaterial om sällsynta diagnoser. Förutom länkar till informationstexter finns det även länkar till organisationer för personer inom diagnosgrupperna i länderna. Rarelink vänder sig till alla som söker information, till exempel personer med en sällsynt diagnos, anhöriga och professionella som möter eller arbetar med personer med sällsynta diagnoser. Rarelink är ett samarbetsprojekt mellan , för sällsynta diagnoser (), Avdeling for rehabilitering og sjeldne tilstander, Helsedirektoratet (), , Videnscenter for Handicap, Hjælpemidler og Socialpsykiatri (), Nätverket för sällsynta diagnoser i (Harvinaiset-verkosto), Statens diagnostiserings- och rådgivningscenter (Greiningar- og ráðgjafarstöð ríkisins) (). Dessa arbetar för att sprida kunskap om sällsynta diagnoser. En viktig del av arbetet har varit att publicera informationsmaterial på internet. Projektet är till stor del finansierat genom anslag från . Detta är dock en alltför viktig verksamhet för att drivas i projektform när vi vet att kunskapshöjning kring sällsynta diagnoser är synnerligen behövligt. står för mycket av det administrativa arbetet, vilket vi ska vara stolta över. Min fråga till statsrådet är: Är statsrådet beredd att i driva frågan om nordiskt samarbete om sällsynta diagnoser för att verksamheten ska permanentas?
ip · H210671 · 2015-05-27 00:00:00 — Interpellation 2014/15:671 Överskottsmålet av (M) till Finansminister (S) I opposition kritiserade finansministern den tidigare alliansregeringen för att inte följa överskottsmålet, detta trots att Socialdemokraterna själva lade fram budgetar som inte nådde samma mål. Finansministern lovade även att inte avskaffa överskottsmålet. Sedan valet har dock mycket hänt. Finansministern har svikit vallöftet om att avskaffa överskottsmålet och har initierat en utredning för att göra detta. Hon har lagt fram budgetar som tar längre ifrån överskott än det Alliansen lovat och har föreslagit förändringar av bidragssystemen som innebär att utanförskapet kommer öka kraftfullt vilket snabbt kommer att urholka offentliga finanser. Ett av finansministerns främsta försvar för sitt självmotsägande agerande är att ”så länge överskottsmålet finns måste man sträva efter överskott”. Hennes kritik mot skulle alltså ha varit betingad av en otillräcklig måluppfyllelse snarare än en genuin uppfattning att det är bra med överskott i de offentliga finanserna. Frågan är då varför finansministern själv inte lever upp till överskottsmålet. Tills beslutar om annat gäller fortfarande samma regelverk som . Ändå föreslår regeringen som sagt högre underskott än Alliansen, alltså den politik hon själv kritiserade för att inte nå målen. Mot denna bakgrund vill jag fråga finansminister varför hon inte följer det rådande regelverket för överskottsmål som förfarande gäller.
ip · H210689 · 2015-05-27 00:00:00 — Interpellation 2014/15:689 Företagens sjuklöneansvar av (M) till Finansminister (S) I valrörelsen utlovade Socialdemokraterna att ta bort företagens ekonomiska ansvar för den andra sjuklöneveckan när anställda drabbas av sjukdom. signalerar regeringen att det i stället kan vara aktuellt med en tredje sjuklönevecka. Löften om sänkta kostnader för företagens sjuklöneansvar verkar alltså i praktiken bli höjda kostnader. Det är viktigt att företagen har ekonomiska drivkrafter att skapa en god arbetsmiljö för sina anställda. är det viktigt att incitamenten inte blir sådana att företag avhåller sig från att anställa på grund av rädsla för oskäliga kostnader då en anställd blir sjuk. Särskilt problematiskt blir detta om regelverken för sjukskrivningar luckras upp. Det kommer speciellt att drabba dem som redan har en historik av att vara sjukskrivna. Exakt var denna gränsdragning går är givetvis värt att föra en konstruktiv diskussion om. Mot bakgrund av att regeringen föreslår omfattande skattehöjningar på jobb och företagande och inte avser att genomföra en enda lättnad för privata näringsidkande är det svårt att se detta utspel som något annat än ytterligare en kostnadspålaga för att finansiera regeringens bidragshöjningar och ineffektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Mot denna bakgrund vill jag fråga finansminister : Avser finansministern att förlänga företagens sjuklöneansvar med ? Hur bedömer finansministern att höjda kostnader för anställdas sjukskrivningar kommer att påverka företagens benägenhet att nyanställa? Hur bedömer finansministern att höjda kostnader för anställdas sjukskrivningar särskilt kommer att påverka företagens benägenhet att nyanställa människor som på grund av sjukdom stått långt ifrån arbetsmarknaden?
· H210513 · 2015-06-05 10:51:58 — Efter valet säger finansministerns statssekreterare att det inte är aktuellt att sänka förseningsavgifterna, som jag för övrigt anser är ocker. Det är där problemet ligger, och det är därför som finansministern har den här frågan på sitt bord. Jag har fortfarande inte fått något tydligt svar från finansministern om man kan tolka in en positionsförändring i det här svaret eller om det är statssekreterarens besked som gäller om att förseningsavgiften ska ligga kvar oförändrad eftersom den behövs som finansiering för det västsvenska paketet. Är det hennes åsikt som gäller eller är det finansministerns nya, något mer öppna diskussion? Frågan är viktig, inte bara för bilisterna i , utan den är precis lika viktig för alla bilister i . De har precis samma förseningsavgift. Vi kommer att pröva skrivelsen från i vanlig ordning. Men det går inte att komma ifrån att det som man får in på trängselskattens förseningsavgifter bidrar till finansieringen. Förändrar man förseningsavgifterna behöver intäkterna öka någon annanstans i det systemet. Sedan kan man tycka att det är principiellt fel att det är på det sättet, men det är så det är. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Om införde en förseningsavgift på blir man ännu mer förvånad när tycker att det är ocker. Men förseningsavgiften har funnits längre än . Det var en hög förseningsgift för trängselskatten i innan trängselskatten infördes i - jag vet inte exakt vilket år den infördes, men jag vet att det har förts diskussioner om detta långt . Det är svårt att smälta syn på vallöftesbrott, att man inte har genomfört alla vallöften in på en mandatperiod. Men då måste jag konstatera att och bröt mot en rad vallöften både 2006 och 2010. Alla förslag hade då inte införts . Låt mig bara nämna några från den förra mandatperioden: det femte jobbskatteavdraget, höjningen av brytpunkten för den statliga inkomstskatten, sänkt skattskyldighet för utlandsbosatta - den så kallade A-skatten. Listan på vallöftesbrott 2010 och 2006 skulle kunna göras oändligt lång. Jag tycker verkligen att borde vara lite mer försiktig med sitt sätt att uttrycka sig. Det där är inte seriöst. Överläggningen var härmed avslutad.
· H210608 · 2015-06-09 18:25:13 — har frågat finansministern dels om hon tycker att det är rimligt att stockholmare och Solnabor betalar för Malmös i jämförelse extremt höga utgifter för kultur- och fritidsverksamhet, dels om hon tycker att det är rimligt att en ensamstående tvåbarnsmamma som jobbar i i ska betala runt i extraskatt för att utöver vad som motsvarar Solnas kulturutgifter bekosta Malmös mer än så stora motsvarighet. har även frågat finansministern vad hon tänker göra för att ändra att skatteutjämningen kan användas för uppenbart slöseri. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag vill börja med att framhålla syftet med det kommunalekonomiska utjämningssystemet. Det är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting i landet att kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service oberoende av kommuninvånarnas inkomster och andra strukturella förhållanden. För att detta ska uppnås sker en utjämning dels av skillnader i skattekraft, dels av strukturella kostnadsskillnader. I detta sammanhang är det viktigt att framhålla att kostnadsutjämningen utjämnar för kostnader som kommunen inte själv kan påverka. Med hjälp av mätbara och objektiva faktorer beräknas ett strukturellt mått på skillnaderna i förutsättningar och behov. En grundprincip är att endast utjämna för strukturella skillnader som kan uppstå i verksamheter som är obligatoriska för kommunerna och landstingen. Kultur- och fritidsverksamhet är inte en obligatorisk uppgift för kommunerna, och kostnaderna för denna verksamhet ingår således inte i utjämningssystemet. Det är riktigt att och kommun betalar en avgift totalt sett i utjämningssystemet samt att kommun får ett bidrag. Detta beror på att och har en skattekraft som överstiger av riksgenomsnittet medan har en skattekraft som endast uppgår till . och har dessutom en mer gynnsam kostnadsstruktur än för de obligatoriska verksamheterna. I finns det en bred politisk samstämmighet om att en långtgående utjämning är nödvändig för att tillgodose att alla invånare kan ges en god service. Trots detta genomförde den förra regeringen förändringar i skatteutjämningen som i praktiken medför att i huvudsak omfördelas till ett mindre antal höginkomstkommuner och ett landsting. Regeringen anser därför att det är angeläget att utjämningssystemet förändras så att en rättvisare fördelning kan åstadkommas. beslutade regeringen om lagrådsremissen Ändrad inkomstutjämning för kommuner och landsting med lagförslag som föreslås träda i kraft . Tredje vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad.
ip · H210672 · 2015-06-01 00:00:00 — Interpellation 2014/15:672 Statliga bolag av (M) till Närings- och innovationsminister (S) Den senaste tidens avslöjande att det delvis statligt ägda bolaget varit inblandat i en misstänkt muthärva i för är såväl chockerande som allvarligt. Hur utbrett och utstuderat detta missbruk varit återstår att se. Jag utgår från att en öppen och omfattande utredning av frågan sker. Det blir särskilt viktigt mot bakgrund av att det ansvariga statsrådet för statliga bolag, , i lät meddela att han ser på Sonera som ett viktigt bolag och att regeringen inte har för avsikt att sälja det. Om det nu är regeringens ambition att behålla Sonera i statlig ägo är det angeläget att man presenterar en plan för hur en liknande situation aldrig ska kunna uppstå. Mot bakgrund av ovanstående vill jag därför fråga närings- och innovationsminister : Går det att vara ett bolag i statlig ägo och verka på den marknad som man nu gör? Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att förhindra korruption i de svenska statliga bolagen framöver?
ip · H210674 · 2015-06-01 00:00:00 — Interpellation 2014/15:674 Svenska hushållens ekonomi av (M) till Statsrådet (MP) Den offentliga debatten om vårt välstånd är ständig och aktuell. har trenden varit att de svenska hushållens skulder har ökat mer än inkomsterna. Skuldkvoten, det vill säga hushållens skulder som andel av disponibel inkomst, ligger enligt på en rekordhög nivå. Skuldsättningen har i förhållande till hushållens finansiella tillgångar hållit sig relativt . Lika viktigt som en stark ekonomi är för landets oberoende och handlingsfrihet är en stark privat ekonomi för svensken och familjen. Till skillnad från statens finanser som kännetecknas av stabilitet kan man inte påstå detsamma för majoriteten av de svenska hushållen vars skuldsättningsnivå ökat omfattande. som som land nästan har halverat sina skulder i relation till bnp har hushållens skuldbörda fördubblats till en nivå som ligger långt över snittet i EU. När det kommer till hushållssidan är relationen mellan skulder och disponibel inkomst nära eller . Med hjälp av sin låga skuldsättning sparar sparar ca 86 miljarder i räntor och slipper därmed en skattebelastning på motsvarande nivå. Denna effekt visar att det lönar sig att ha låga skulder. Enligt Riksgälden var den svenska statsskulden av bnp vid slutet av 2014. Detta har naturligtvis ofta tagits upp och diskuterats. Inte minst den svenska har gång på gång påpekat att de svenska hushållen är överbelånade och de risker som detta medför. Så länge räntorna är låga och tillgångarnas värden accelererar i form av huspriser, främst i storstadsregionerna, är allt frid och fröjd. Ekonomin är dock inte linjär. Ofta inträffar händelser som påverkar marknaden negativt. För de minnesgoda vill jag påminna om fastighetskrisen och it-krisen som förlamade . Sammanfattningsvis är min tolkning av forskningen kring ekonomiska kriser att det finns goda skäl att se en hög och ökande skuldkvot som en riskfaktor. Regeringen har sedan tillträdet höjt skatterna på bland annat arbete och drivmedel. Dessa belastningar på hushållens likviditet skapar extra påfrestningar och minskar dess förmåga till skuldamortering samt dess finansiella motståndskraft. Därför vill jag fråga statsrådet : Hur uppfattar statsrådet de svenska hushållens ekonomi? Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att förhindra ytterligare skuldsättning av de svenska hushållen? Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta som motiverar de svenska hushållen och individer att börja amortera på sina skulder? Vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att begränsa hushållens kreditdrivna konsumtion?
ip · H210675 · 2015-06-03 00:00:00 — Interpellation 2014/15:675 Avhysning av läger och bosättningar av (M) till Justitie- och migrationsminister (S) Vi tackar statsminister för att han har tagit till sig Nya förslag om att göra det lättare att avhysa människor som slår läger och bosätter sig tillfälligt eller på annans mark. Men vi menar att det är beklagligt att han aviserar att ett lagförslag är långt borta. Därför är min fråga till justitie- och migrationsministern: Avser ministern att tillsätta en utredning angående avhysning av läger och bosättningar? Om inte, vad är skälet? Och om en utredning avses tillsättas, när förväntas den vara klar?
ip · H210676 · 2015-06-03 00:00:00 — Interpellation 2014/15:676 Val av vård bara för de rika av (V) till Socialförsäkringsminister (S) I rehabiliteringsgarantin, införd av alliansregeringen, premieras en form av psykoterapimodell, kort-KBT (kognitiv beteendeterapi), med ca . Detta har fått till följd att tillgången till andra, väl utprövade och etablerade psykoterapimetoder i svensk sjukvård minskat kraftigt. Förutom att vården, genom minskad bredd, snabbt halkat efter övriga europeiska länder i möjlighet att möta psykisk ohälsa innebär garantin också ett tydligt brott mot hälso- och sjukvårdslagen. Denna ekonomiska styrning, som minskat vårdens möjligheter till patientanpassad vård liksom patientens valfrihet, har kritiserats av många, däribland den dåvarande socialdemokratiska oppositionen. Enbart de med god privatekonomi har i dagens tillgång till kvalificerad psykoterapi, det vill säga möjlighet att få hjälp hos välutbildade legitimerade psykoterapeuter med annan inriktning än KBT, eftersom det inte anses ekonomiskt försvarbart hos vårdgivarna att erbjuda andra alternativ, då politiska beslut gör KBT överlägset billigast. Terapiformen passar många men inte alla, och den som behöver en annan form får betala dyrt ur egen ficka för den. För många med knapp ekonomi erbjuds i huvudsak enbart snabbutbildade behandlare, kort-KBT eller psykofarmaka. En ojämlik och orättvis vård vid psykisk ohälsa är också det unikt för . I övriga nordiska och europeiska länder finns etablerade socialförsäkringssystem som ger alla medborgare samma rätt och fri möjlighet till kvalificerad psykoterapi. Den vårdmodell, rehabiliteringsgarantin, som infördes i av alliansregeringen har utvärderats ett flertal gånger. Det genomgående resultatet är att modellen är extremt dyr och saknar konstadseffektivitet samt att modellen inte på något sätt bidragit till en minskad sjukfrånvaro vid psykisk ohälsa. Andra vårdmodeller i andra länder, som i till exempel , där vården omfattar olika utprövade metoder och kräver välutbildade psykoterapeuter och där patienten erbjuds valfrihet, har däremot kunnat visa en betydande effektivitet och minskad sjukfrånvaro, och detta till en betydligt mindre kostnad. I finns ca 6 000 legitimerade psykoterapeuter som arbetar utifrån olika psykoterapeutiska metoder. Varför används inte alla dessa som befintlig resurs för den offentliga vården, på samma sätt som i övriga europeiska länder? En sådan modell skulle vara både billigare och effektivare än lågutbildade behandlare som enbart kan erbjuda samma metod för alla, oberoende av problematik. Jag frågar därför socialförsäkringsminister följande: Vilka åtgärder tänker ministern vidta för att ge alla medborgare samma rätt till kvalificerad psykoterapi vid psykisk ohälsa? Vilka åtgärder tänker ministern vidta för att ersätta rehabiliteringsgarantin med en mer internationellt anpassad och visat effektiv vårdmodell för en alltmer ökad psykisk ohälsa? Vilka åtgärder tänker ministern vidta för att tillvarata den befintliga resursen av 6 000 legitimerade psykoterapeuter i arbetet med att motverka psykisk ohälsa?
ip · H210680 · 2015-06-04 00:00:00 — Interpellation 2014/15:680 En ny avfallsutredning av (C) till Klimat- och miljöminister (MP) Regeringen aviserade sin avsikt att tillsätta en ny utredning om producentansvaret för förpackningar och tidningar. Denna fråga har redan utretts ett flertal gånger . I stället för en ny utredning som bryter upp det sammanhållna producentansvaret för förpackningar och tidningar, måste vi komma vidare i arbetet och utveckla producentansvaret på ytterligare områden, till exempel textilier. Aviseringen skapar en osäkerhet hos aktörer som vill ha långsiktiga spelregler när den tillsätter en snabbutredning med det tydliga beställningsuppdraget att föreslå kommunala insamlingsmonopol i stället för den ordning som gäller. Detta trots att idén redan utretts och förkastats, något som bland annat visade sig i den mycket omfattande kritiken som den tidigare fick när den remitterades. Regeringens hantering av frågan har väckt stor oro inom berörda sektorer och bristande dialog och diskussion har påtalats. Det finns också en stor oro för att en ny period av osäkerhet kommer att leda till att viktiga investeringar fördröjs, med sämre service och miljöresultat som följd. Jag vill därför fråga klimat- och miljöminister följande: När bedömer ministern att det nya systemet med kommunala insamlingsmonopol kan träda i kraft? Vilka konsekvenser får den fördröjning som regeringen beslutar för insamling, återvinning och utbyggnad av service till hushållen? Hur avser regeringen att involvera alla aktörer i arbetet?
ip · H210681 · 2015-06-04 00:00:00 — Interpellation 2014/15:681 Stöd till de småskaliga vattenkraftverken i av (M) till Klimat- och miljöminister (MP) Enligt siffror från finns det ca 2 000 småskaliga vattenkraftverk i drift i . Dessa producerar ca . har länsstyrelserna gjort en bedömning som medfört att många vattenkraftsägare tvingas söka nytt tillstånd för sina anläggningar trots att dessa varit i drift . Kostnaderna för detta är mycket höga och kan i många fall landa på . De småskaliga vattenkraftverken finns runt om i landet. Ofta försörjer ett sådant kraftverk gården eller företaget med elkraft. Kostnaderna som uppstår i och med att man ansöker om ett nytt tillstånd kan innebära att mindre elkraftsföretag på landsbygden hotar att försvinna. Även kostnaden för att avveckla det småskaliga vattenkraftverket är hög, och många mindre vattenkraftsproducenter riskerar på grund av detta att gå i konkurs. I många fall har det lokala småskaliga vattenkraftverket en oerhörd betydelse för företagsamheten på landsbygden. Allt detta riskerar att försvinna i och med den nya bedömningen av länsstyrelserna. Det handlar om människor som generation efter generation producerat miljövänlig el till samhället och skapat arbete och tillväxt på landsbygden och som riskerar att få lägga ned denna verksamhet. Vi moderater vill att vi hittar bra lösningar för att den miljövänliga småskaliga vattenkraftsproduktionen ska kunna leva vidare och även skapa jobb på landsbygden. som samhället vill producera mer miljövänlig el inför man nya krav som riskerar att de miljövänliga elkraftsföretagen på landsbygden hotas av nedläggning. Detta är ingen rimlig utveckling. Staten har ett ansvar för hela landet, för alla våra lagar, och för hur statliga verk samt länsstyrelserna och myndigheterna arbetar. Staten kan inte frånsäga sig sitt ansvar för det som sker med de små vattenkraftverken i . Min frågor till klimat- och miljöminister är därför: Kommer ministern att ta upp frågan i sina samtal med de ansvariga myndigheterna? Vad avser ministern att göra för att rädda de småskaliga vattenkraftverken på landsbygden? Är det rimligt, enligt ministern, att när vi behöver mer miljövänlig el tvinga fram en nedläggning av fungerande småskalig vattenkraftsproduktion trots att den har pågått i flera generationer?