ip · H310240 · 2015-12-02 00:00:00 — Interpellation 2015/16:240 Skolans simundervisning av (V) till Utbildningsminister (MP) gjorde en undersökning bland 400 skolor i syfte att ta reda på hur många av eleverna i årskurs 6 som nådde upp till kraven för simkunnighet. Undersökningen visade att av eleverna inte nådde upp till läroplanens krav på att kunna simma , varav på rygg. Nästan hälften av de lärare som hade elever som inte nådde kraven ansåg att eleverna inte får den undervisning de behöver. Av dessa lärare uppgav att eleverna får för få simlektioner. Det finns ett tydligt samband mellan att påbörja simundervisningen i tidiga årskurser och att kunna simma i årskurs 6. I fler än hälften av de skolor där alla elever nådde kunskapskraven i årskurs 6 hade man börjat med simundervisning redan i förskoleklassen eller i årskurs 1. Skolornas huvudmän måste se till att samtliga elever minst når kraven för simkunnighet inom ramen för läroplanen. I gymnasieskolans kunskapskrav återfinns inte simkunnighet som ett uttalat krav. Det centrala innehållet beskriver i stället en fördjupning av centrala innehåll om hantering av nödsituationer i och vid vatten med ”alternativa hjälpredskap”. Många av de elever som kommit till och som inte varit här före årskurs 6 saknar simkunnighet. Enligt min mening bör därför ge ytterligare direktiv till huvudmännen så att samtliga elever blir simkunniga innan de går vidare från gymnasiet till vidare studier eller arbete. bör dessutom följa upp simundervisningen i och sätta hårdare press på huvudmännen så att alla elever inom ska klara av kraven för simkunnighet. Då detta redan finns inom befintliga uppdrag behövs inte ytterligare medel från statligt håll för att hantera detta. Min fråga till utbildningsminister är: Vilka åtgärder avser utbildningsministern att vidta vad gäller skolans simundervisning? har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta vad gäller skolans simundervisning. Att kunna simma , varav ryggsim, ingår i kunskapskraven för betyget E i årskurs 6 och i årskurs 9 i ämnet idrott och hälsa i . Det innebär att en elev måste visa att han eller hon kan göra detta för att få ett godkänt betyg i ämnet efter årskurs 6 såväl som efter fullgjord grundskoleutbildning. Som påpekar framgår det i i årskurs 6 att det finns ett tydligt samband mellan att påbörja simundervisningen i tidiga årskurser och att kunna simma i årskurs 6. Det är också därför som simundervisningen enligt kursplanen ska börja redan i lågstadiet och innefatta lekar och rörelse i vatten och att balansera, flyta och simma i mag- och ryggläge. är den myndighet som utövar tillsyn över skolväsendet och som kontrollerar att verksamheten uppfyller de krav som följer av lagar och andra föreskrifter, bland annat när det gäller simundervisning. Det finns även många betydelsefulla, kompletterande verksamheter utanför skolan. Jag kan nämna projektet vatten som hjälper barn i årskurs 5 och 6 som inte kan simma och är rädda för eller ovana vid vatten. Jag vill dock understryka, vilket också mycket riktigt framför, att det är huvudmännen som ansvarar för att se till att alla elever minst når kraven för simkunnighet inom ramen för läroplanen. Detta ska ske genom strukturerad undervisning, där eleverna ges ett kontinuerligt och aktivt lärarstöd. Kommunerna ska också fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Regeringen strävar med sin utbildningspolitik efter att utjämna socioekonomiska skillnader och att ge alla människor möjlighet att utvecklas. Skolan ska vara jämlik. Regeringens målsättning är att alla elever ska få en ärlig chans att lyckas i skolan, men når många elever inte målen i . Regeringens svar på denna utmaning är investeringar för att tidigt ge elever det stöd de behöver och lärarna mer tid med sina elever samt insatser för att öka läraryrkets attraktivitet, så som har framförts i dessa interpellationssvar. Tack, utbildningsministern, för svaret! Det stämmer som utbildningsminister har sagt att ansvaret ligger på kommunerna och skolhuvudmännen för att följa lagen när det gäller simundervisningen. Här finns dock ett par problem. Det ena problemet handlar om att det är många procent av lärarna som anser att eleverna får för lite tid till simundervisning för att kunna klara av målen, vilket då blir en större fråga än att bara handla om kommunerna. Det andra problemet handlar om de barn som kommer hit efter grundskoleålder, till exempel många av de nyanlända barn som vi har här . I gymnasieskolans mål finns inte liknande kunskapskrav när det gäller simkunnighet, vilket jag tycker ställer till med problem, eftersom syftet med kraven i nian och sexan är att alla ska kunna simma när de har gått ut nian och påbörjar gymnasiet. Jag kan ta mig själv som exempel. Jag kom till när jag var . Jag kan inte simma. Jag hade jämt Mycket väl godkänt i idrott. Jag hade det i åttan och i nian. Jag minns inte riktigt hur det blev på gymnasiet. Det visar i alla fall att det är något i systemet som inte riktigt fungerar. Det är inte lärarna som ska kritiseras för det över huvud taget. Det handlar i många fall om att de inte har tillgång till en anläggning dit de kan ta eleverna. Kommunerna har inte satsat tillräckligt mycket på det etcetera. Då måste man från statligt håll vara med och kanske förändra reglerna lite. Man kan se till att gymnasiet också får ett mål och se till att det finns någon sorts program för nyanlända. Det ska inte bara baseras på ideella initiativ. Tänk, utbildningsministern, ifall man i samarbete med simföreningar och andra kunde se till att alla nyanlända barn fick lära sig simma, till exempel i väntan på att få gå i skolan - eller som det handlar om på vissa håll . Vi skulle i alla fall kunna diskutera det i fråga om hur läget kan förbättras. Som jag ser det innebär svaret att det här ligger på kommunerna och att det därmed inte finns mycket som kan göras från högre ort. Jag menar att det finns vissa saker som kommunerna inte kommer att kunna rå på. Då kanske vi måste ta tag i det härifrån. Vilka åtgärder avser utbildningsministern att vidta? Det finns en särskild svårighet här, precis som säger. Det officiella svaret måste vara det som jag framförde. Det är huvudmännens uppgift. När vi har en sådan tydlig lagstiftning, när vi har så tydliga mål i betyg och kursplaner som vi har får ingenting vi gör upplevas som att det på något sätt befriar huvudmännen eller skolorna från det ansvaret. Därför måste det officiella svaret vara så här tydligt. Vi har de tydliga reglerna. Vi stöder också en lång rad ideella projekt, inte minst idrottsföreningar som får ökade resurser med tanke på den stora insats de gör och kan göra mot bakgrund av flyktingkrisen i världen och att fler människor kommer till . Jag vet att en del av de projekten handlar om just simning och simkunnighet. Det är de två sakerna vi gör: vi har tydliga regler som ska följas upp, och vi ger stöd till ideella insatser. Med det sagt är det lätt att, liksom och olika utredningar, konstatera att vi har elever som inte uppnår simkunnighet. Det brister i systemet på olika sätt. Det finns nog anledning att följa upp det och se hur man kan stödja det vidare. Det är någonting som jag, utifrån den här interpellationen, får ta med mig. Vi får titta på om det skulle kunna vara tydliga inslag som Skolinspektionen kan se över eller om det finns andra sätt på vilka vi kan främja detta i arbetet mot kommunerna. Eftersom Skolinspektionen är en fristående inspektionsmyndighet kan också en riksdagsledamot eller en kommun föra den typen av samtal med inspektionsmyndigheten. Vi sitter nu i samtal om timplanen. Det finns såklart tydliga önskemål om fler timmar i ämnet idrott och hälsa. Att se till att det blir fler timmar skulle kunna vara ett sätt för att lärarna ska ha möjlighet att boka in fler timmar i simhallen. Men det bygger på att det finns en simhall som är tillgänglig och att det finns en skola som gör det som krävs för att följa målen. lyfter också upp ett annat problem, nämligen att det inte finns motsvarande krav för gymnasiet. Det blir ett särskilt problem för en elev som kommer till i gymnasieåldern och som ska börja i gymnasiet. Andra delar av utbildning måste vi klara att täcka upp. Om man av någon anledning inte har ett skriftspråk eller inte kan det latinska skriftspråket finns det inget sätt att komma runt det. Om man ska klara av gymnasieundervisningen måste vi täcka upp det och börja arbeta med det. Då får man en grundläggande utbildning innan man kan börja gymnasiet, oftast inom ramen för språkintroduktionen. Om man inte kan simma finns det dock ganska stor risk för att det inte upptäcks under gymnasieåldern. Det ligger i läroplan. Det beror inte på att det är ett verktyg som behövs för att man ska klara av att göra andra saker, som läsning, skrivning och räkning. Det ligger där, eftersom vi vet att simkunnighet är oerhört viktigt för att man ska känna sig trygg vid vatten och kunna ha den tryggheten när man rör sig utomhus. Det kan finnas anledning att titta särskilt på det. Det är en fråga som jag kan föra vidare till regeringen och lyfta upp med gymnasieministern. Det finns också anledning för att återkomma till gymnasieministern i den delen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vill tacka för vad jag uppfattar som ett lite tydligare svar. Jag uppfattar att det finns en öppenhet för att ta till sig delar av det jag har sagt. Jag har väckt en motion om just simkunnighet i skolan och vad man bör göra. I många friskolor finns det ännu större brister än i de kommunala skolorna, på grund av att friskolorna helt enkelt inte har lika många utbildade idrottslärare. Enligt fackföreningarna visar det sig tydligt i elevernas kunskaper i idrott och hälsa. Det handlar också om en rad andra frågor som vi inte behöver gå in på just . Fokus ska inte vara på att det är viktigt att eleverna eller de nyanlända måste lära sig att simma för att det handlar om ett betyg. Det är egentligen det minsta problemet. Precis som utbildningsministern sa handlar det om att man ska vara bekväm i vatten och kunna simma enligt de mål som har satts upp. Jag undrar om det finns någon möjlighet att skapa en sorts projekt, via eller liknande, där man går ut med tydligare påtryckningar gentemot skolhuvudmännen. Man kan säga att man gör en satsning på simundervisning och vill se till att alla som kommer hit, men också alla elever som inte har lärt sig tidigare, får vara med. Då följer man upp den skollag som redan finns. Finns det möjlighet att ta det till sig och gå vidare med det på något sätt? Det skulle vara intressant, och jag tror att alla partier skulle kunna vara intresserade av att vara med på det. Det här besvarar kanske inte önskan helt, men vi genomför nu en utredning om särskilt problematisk frånvaro. Det problemet beskriver vi oftast utifrån elever som börjar vara borta under långa perioder från skolan. Men det finns olika delproblem i detta. En sak som har identifierats är att det finns elever som har återkommande frånvaro i just ämnet idrott och hälsa och faktiskt i just vissa moment av idrott och hälsa. Det kan finnas olika skäl för det. Det är ett ämne där det finns särskild utsatthet för mobbning, till exempel i samband med omklädning. Kopplat till simningen finns såklart också det skälet att om man inte har fått lära sig grunderna i simning och det plötsligt krävs att man ska simma, tillsammans med elever som kunnat simma många fler år än man själv, är risken för att man inte deltar ganska stor. Det ligger i utredaren direktiv i utredningen om problematisk frånvaro att titta på enskilda ämnen och enskilda moment. Hon ska titta på varför frånvaro återkommer där och vilka insatser kan man göra. Det svarar inte helt på önskan, men det finns en utredning som skulle kunna hitta svar åt det hållet. Vi arbetar nu intensivt med alla olika insatser som behövs för att svensk skola ska bli bättre och för att skolan ska ha bättre förutsättningar att möta nyanlända. I det arbetet är vi betjänta av olika påpekanden om att vi riskerar att missa vissa saker. Det här skulle kunna vara en sådan sak. Jag tar det därför med mig till departementets arbete i den delen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det känns bra att utbildningsministern tar det till sig och att det finns ett pågående helhetsarbete. En av anledningarna till att jag lyfte upp frågan, som jag också har nämnt i min motion, är kopplad till mobbning och hur man utformar omklädningsrum och allt annat i anslutning till dem. Jag vet inte exakt varför jag inte var intresserad av att lära mig simma när jag var yngre, trots att mina föräldrar och lärare försökte få mig att bli intresserad. Men en del av det kan ha handlat om att man inte vill vara den enda i klassen som inte kan simma och riskera att skämmas på grund av det. Då visar man inte över huvud taget om man kan simma eller inte, det vill säga att man undviker de sammanhangen, vilket i sin tur leder till frånvaro, och det är inte bra. Jag ser fram emot att se vad detta kommer att leda till. Det är bra för skolhuvudmännen att få höra utbildningsministern säga hur viktigt det är att se till att alla elever når målen. Jag hoppas också att man ser över detta med gymnasiet ifall det finns någonting som går att förändra. Det är väldigt viktigt för barnen och för att öka simkunnigheten i den svenska skolan. Jag förstår den särskilda problematiken med gymnasieskolan, men jag vill be interpellanten att vända sig direkt till gymnasieministern. Det är bra att säger att det finns frågor kopplade till detta som handlar om elevers frånvaro. Det visar att ser att det arbete som utredare skulle kunna svara mot delar av det här. Det är också min bedömning. Vi vet av elever som inte når målen i olika ämnen eller som än värre får betyg som når målen, men som inte har de kunskaper som betygen ska representera, att ett återkommande problem har varit att eleven har hittat tekniker för att dölja sin brist på kunskaper. Det har varit ett sätt att svara mot uttalade eller icke uttalade förväntningar i de relationer som man har med andra elever eller med lärare. Då blir det väldigt svårt att lyckas med läraruppdraget, med relationerna och med förväntningarna i klassrummet. Det skulle säkerligen kunna vara någonting som finns också i det här momentet, idrott och hälsa. Vi vet dessutom att just idrott och hälsa är ett ämne som är särskilt utsatt för elever som upplever kränkningar och mobbning. Det gäller också momentet före och efter, alltså vid omklädningen. Det är en av anledningarna till att det är större frånvaro här. Men det tror jag att kommer att se vidare på, eftersom det finns uttryckt i hennes utredningsdirektiv. Jag vill också önska god jul till alla i kammaren och interpellanten. Överläggningen var härmed avslutad.