ip · H210379 · 2015-03-11 00:00:00 — Interpellation 2014/15:379 Modern och marksnål teknik vid utbyggnad av stamnätet för el av (C) till Statsrådet (S) Ett modernt samhälle med hög tillgänglighet för elström, datatrafik, vägar och järnvägar kräver en modern och väl utbyggd transportinfrastruktur. Ett modernt samhälle och dess invånare med krav på ny infrastruktur med hög tillgänglighet gör att få, om ens någon, ifrågasätter nybyggd transportinfrastruktur, men man ställer krav på att modern och marksnål teknik ska nyttjas då den anläggs. Just nu pågår i delar av och ett stort markägarsamråd med anledning av projektering för en ny kraftledning om mellan Ekhyddan i via till Hemsjö i . Antalet berörda markägare har reducerats från mer än 1 200 till runt 800, men totalt handlar det likväl om ett markintrång . Exploateringen drivs av det statliga . Självklart finns det en förväntan på att en statlig exploatör ska beskriva och arbeta med moderna och resurseffektiva lösningar som innebär ett minimum av intrång i skog och mark liksom så liten påverkan som möjligt för den enskilda människan. För nästan alla inblandade parter framstår därför en nedgrävning av den ovan angivna kraftledningen, med ett jämförelsevis mindre markintrång, som det enda rimliga alternativet. Den part i dialogen som återkommande hävdar att det är omöjligt att nyttja annan teknologi än lufthängd växelströmsledning är . I dialogen med allmänheten hänvisar ledning till att man bygger ledningar och gör intrång på folks marker och livsmiljöer på uppdrag av riksdag och regering. Det som förvånar många av dem som följer och som engagerat sig i frågan är den brist på lyhördhet som visas i dialogen. Ska det vara möjligt att bygga ny samhällsviktig infrastruktur är det viktigt att vara lyhörd i kontakten med de människor som berörs. återkopplar alltså sitt uppdrag till nationella politiska beslut. I regeringens förordning med instruktion för står det bland annat i 3 § första stycket att ska "bygga ut stamnätet för el baserat på samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar". Mot denna bakgrund vill jag fråga statsrådet : Har statsrådet gett instruktioner till att de ska välja en teknik som innebär minsta möjliga markintrång vid utbyggnad av det svenska stamnätet för el? Om inte, är han beredd att ge sådana instruktioner? Är det statsrådets uppfattning att faktorer som markåtgång och människors livsmiljö ska ingå i den samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningen som ska göra enligt den ovan nämnda regeringsförordningen? Jag tackar statsrådet för svaret på min andra interpellation i detta angelägna ämne. Jag ska först ge en liten bakgrund. Det är få människor som ifrågasätter nybyggd och mer modern transportinfrastruktur i vårt samhälle. Krav på ökad tillgänglighet till ström, internet, transporter - fysiska och andra - för denna inställning. Det som är skillnaden, statsrådet, är att man inte längre står med mössan i hand och tackar för att strömmen kommer till byn. Man ställer krav på att modern och marksnål teknik ska nyttjas oavsett om det handlar om järnvägar, vägar eller, som i detta fall, kraftledningar. Just nu pågår i delar av och ett mycket stort markägarsamråd med anledning av projektering av en ny 400 kilovolts kraftledning, från Ekhyddan i via och ned till Hemsjö i . Antalet berörda markägare är ungefär 800 stycken, och det planerade markintrånget är så stort som . Det handlar om produktiv skogsmark, produktiv jordbruksmark och människors tomter och fastigheter, statsrådet. Exploateringen drivs av det statliga . Statsrådet är ansvarig minister i regeringen för . Självklart finns det en förväntan på att också en samhällsägd exploatör ska utveckla och arbeta med moderna och resurseffektiva lösningar. Det handlar om lösningar som innebär ett minimum av intrång i skog och mark liksom en liten påverkan, så liten som möjligt, på den enskilda människan. Jag vill upprepa att för nästan alla inblandade parter framstår därför en nedgrävning av den ovan angivna kraftledningen med ett jämförelsevis mycket mindre markintrång som det enda rimliga alternativet - för nästan alla parter. Den part i dialogen som återkommande hävdar att det är omöjligt att nyttja annan teknologi än lufthängd markkrävande växelströmsledning är just . Med anledning av att återkopplar sitt uppdrag till nationella politiska beslut har jag frågat det ansvariga statsrådet om han har gett instruktioner till om att välja modern teknik eller om han är beredd att ge sådana instruktioner. Jag har också frågat om det är statsrådets uppfattning att faktorer som markåtgång och människors livsmiljö ska ingå när man gör samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar. Det är precis sådana bedömningar som förväntas göra. Jag vill än en gång tacka statsrådet för svaret. Men svaret säger just ingenting. Han svarar: "Vad gäller den planerade ledningsutbyggnad i östra och som är bakgrunden till frågan har under det pågående samrådsförfarandet gjort en bedömning av vad det minskade markintrånget skulle värderas till om en likströmsförbindelse hade varit lämplig." Statsrådet talar inte om vad man har kommit fram till. Till vad värderas det minskade markintrånget? Jag noterar också att statsrådet säger "om en likströmsförbindelse hade varit lämplig". Det tolkar jag som att jag och statsrådet är överens om att en likströmsförbindelse är möjlig att förlägga som en nedgrävd kabel. Men den bedöms av , bland annat av kostnadsskäl, inte som lämplig. Vad har statsrådet för konkreta svar? Vad är kostnaden? Passa på att konkretisera svaret! Jag delar ledamotens uppfattning när det gäller att vi lever i ett samhälle där ingen ska behöva stå med mössan i hand, varken för el eller någonting annat. Tack och lov har vi undan för undan lämnat ett sådant samhälle och lever i ett samhälle där vi som medborgare har rättigheter, och förstås även skyldigheter. Av rättigheterna tror jag till och med att vi tar för givet att vi har tillgång till el. Det är en central del i vårt sätt att leva. Det är grunden för hela förstärkningen av stamnätet. Det nuvarande systemet håller på att nå sitt kapacitetstak. Mot den bakgrunden är det angeläget att stärka stamnätet. Jag tror att ledamoten delar den uppfattningen. Ifall strömmen skulle gå tror jag att det finns väldigt liten förståelse hos medborgarna - och så ska det vara - för att man av olika skäl inte har förstärkt nätet när man ser att det nuvarande håller på att nå sitt kapacitetstak. Bakgrunden till detta är att det är en angelägen investering. Det tror jag att vi är överens om i grund och botten. Ledamoten frågar vad jag som statsråd ska göra med instruktionen i det här läget och i det specifika fallet med den här ledningen. Eftersom det är som vi debatterar detta är väl medveten om att allt det som han efterfrågar finns i instruktionen . Alla värden som tas upp i interpellationen finns och ska balanseras i Svenska kraftnäts arbete. Han är också väl medveten om att vi i det här landet har en ordning som i de här ärendena innebär att det i detta fall är som sköter processen. Sedan går man vidare till för att i slutändan landa hos regeringen. Jag är tämligen säker på att om jag som statsråd går in i enskilda ärenden som myndigheter har att hantera är sannolikheten mycket stor att en KU-anmälan kommer från någon ledamot i den här kammaren, och så ska det vara. Den ordning som vi har är därför att nu genomför ett andra samrådsförfarande där man har pekat ut den riktning som man vill ha. Sedan kommer processen undan för undan att genomföras helt i enlighet med de instruktioner som finns. Jag vill också betona att vi är politiskt överens om de instruktionerna i denna kammare. Det är inte på det sättet att någon annan instruktion gällde under föregående regering, som parti satt i . I grund och botten finns det en samsyn om hur instruktionen ska vara. Om det skulle visa sig att det av olika skäl - samhällsförändringar, tekniska förändringar eller något annat - finns anledning att ändra instruktionen är jag den första att ta initiativ till det. hade också en fråga om de kostnadsberäkningar som har gjorts. De finns i det samrådsunderlag som lade fram , det vill säga . Eftersom efterfrågar bedömning av värden kan jag nämna att de värden som vi talar om värderas till per hektar för en likströmslösning, om den hade varit tekniskt möjlig. Det ska då ställas mot de merkostnader som detta skulle innebära. Jag vill tacka statsrådet för dialogen. Ja, det är som vi diskuterar det här. Men jag tror inte att det är sista gången, statsrådet. Ingen människa ska behöva stå med mössan i hand i vårt samhälle. Det är vi är överens om. Men ett sådant förfaringssätt kräver en mycket väl utvecklad lyhördhet av alla inblandade parter. Det tror jag också att vi är överens om. Och om man är en stor, samhällsägd och resursstark part fordras det nog än större lyhördhet. Den här processen är inte på något vis ny för mig. Jag har i motionsform och andra påverkansformer drivit frågan om ny modern marksnål teknik, även då mitt parti, , utgjorde en del av regeringen och majoritetsunderlaget. har processen tagits ett steg längre. Samråden körs för fullt. Statsrådets affärsverk, , är ute i skogarna i och och företräder svenska staten i dialog med 800 markägare om ett intrång , på ett sätt som möjligen kan ifrågasättas lite. Då kan vi inte, vare sig jag eller statsrådet, stillatigande åse detta. Vi ska utnyttja de möjligheter som vi har för att påverka. Jag kan påverka genom att interpellera. Och statsrådet kan påverka genom att i regleringsbrev och andra verktyg som statsrådet faktiskt förfogar över styra sitt verk, utan att riskera en KU-anmälan. Det finns en förväntan om att i synnerhet en samhällsägd exploatör ska utveckla och arbeta med resurseffektiva lösningar som innebär ett minimerat intrång. Jag vill upprepa att jag upplever att statsrådet och jag är överens - men vi är ännu inte överens med - om att det är möjligt att nyttja annan teknik än den lufthängda, markslukande växelströmsteknologin. Jag upprepar igen att för nästan alla inblandade parter framstår just nedgrävningen som det enda rimliga alternativet. Den part som inte är med på detta ännu är just . I sitt svar säger statsrådet: "Utbyggnaden av stamnätet är en viktig fråga som jag följer noga eftersom den berör medborgarna mycket konkret, särskilt om ledningarna byggs på eller nära deras fastigheter." Det är precis det som sker. Man kan inte bygga en 400 kilovolts lufthängd kraftledning utan att det sker på eller intill någons fastighet. Det kallas äganderätt, statsrådet. I värsta fall tvingas samhället att expropriera någons äganderätt för att komma fram med nödvändiga samhällsinfrastrukturer. Jag vet att statsrådet har fått eller kommer att få en inbjudan till och för att besöka de trakter där denna ledning ska dras fram. Jag vill uppmana statsrådet att ta tillfället i akt att åka dit, studera, sätta sig in i frågan på plats och möta människors engagemang för hur detta viktiga samhällsbygge borde och kan gå till. Vi är nog i grund och botten överens om att detta handlar om stora värden. Det handlar om välfärdsvärden i form av tillgång till driftssäker el med allt vad det innebär för vårt vardagsliv. måste vi göra en balansakt här. Den innebär ju alltid intrång på äganderätten och på ett antal andra stor värden: friluftsvärden, kulturvärden och kommersiella värden. Den är en komplicerad process som är igång vid den nämnda sträckningen. Jag delar uppfattningen att man ska försöka att vara lyhörd så långt det är möjligt. Man ska ha en stor ödmjukhet därför att vid den här typen av intrång är den konkret för dem vilkas mark berörs direkt. Det är inte bara en uppfattning, utan det är också ett system som jag tror att vi i grund och botten är överens om. Systemet innebär att detta måste ske på ett visst sätt med ett samråd som ger människor möjlighet att ge uttryck för sin uppfattning. Det är den andra samrådsprocessen i det här ärendet. Därför är det inte möjligt för mig - utifrån den förvaltningsmodell som vi har - att lägga mig i hur detta ska gå till. Jag konstaterar att allt det som ledamoten efterfrågar i form av instruktion ju finns redan. Det handlar om att göra det hela kostnadseffektivt med hänsyn till andra värden som finns. Dessutom ska man göra det med så lite intrång som det bara är möjligt så länge som det går att samhällsekonomiskt försvara intrånget. I det här specifika fallet uppgår kostnaderna för det luftledningsprojekt som planerar till ungefär på 2,2 miljarder. Enligt uppskattas kostnaden för ett markförlagt kabelsystem ligga på mellan åtta och tolv gånger högre. Det ska då ställas mot de beräkningar som man gör av de samhällsekonomiska kostnaderna för de intrång som krävs vid en markförlagd kabel. Det är detta som man har att jobba med, och det är precis det som gör. Jag kommer att följa den här frågan. Jag kan försäkra om att socialdemokraterna i redan har framfört en inbjudan och en önskan om att jag ska komma dit. Jag har varit i bygderna, och självklart kommer jag också att tacka ja till inbjudningar från - i det här fallet - sydöstra . Det är naturligt att det är socialdemokraterna i sydöstra som bjuder in statsrådet eftersom det är den roll de har som ett regeringsbärande parti med regional förankring, att se till att deras statsråd är väl uppdaterade i den verklighet vi har att hantera. Det var intressant att statsrådet tog upp Svenska kraftnäts kostnadsanalys. Den har jag självklart tillgång till, men kostnaderna framgick inte av statsrådets svar. Det är riktigt att man anger åtta till tolv gånger högre kostnad jämfört med att använda en konventionell gammaldags teknik. Men ingen har ju fått granska de analyserna särskilt mycket. I den förra interpellationsdebatten som statsrådet hade med min kollega talades det om den gröna kolatomen. Hade vi i vårt land hänvisat till beprövad och traditionell teknik för att lösa olika frågor hade vi fortfarande kört med gamla energislukande bilar, suttit fast i ett fossilt samhälle och aldrig tillåtit olja, kol eller uran. är vi på väg in i en ny tid. Det ställer också krav på dem som ska distribuera energi i våra ledningar. Det är inte alls svårt, statsrådet, att värdera kostnaden för markintrång. produktiv skogsmark innebär att man tar i anspråk jungfrulig skogsmark och produktion av gröna kolatomer under . Det går att sätta ett pris på allting. Välkommen ned till ! Jag är glad över att jag och statsrådet trots allt har en samsyn på att marksnål och resurseffektiv teknik ska användas också när bygger sina ledningar. Vi har också samsyn i fråga om behovet av lyhördhet och dialog med smålänningar, blekingar och andra. Tack för diskussionen! Tack själv, , för en bra dialog om en svår fråga! I grund och botten finns det en rättighet för och en förväntan hos våra medborgare att alltid kunna vara säkra på att det finns ström i ledningarna. Det är en grundförutsättning för vårt sätt att leva numera. Det finns också en förväntan om att detta sker på ett samhällsekonomiskt sätt. Trots allt är det kunderna som i slutändan betalar eftersom elen är avgiftsbelagd. Detta ska göras så modernt och miljövänligt som det bara går med stor respekt för och hänsyn till människors äganderätt och vardagsmiljö. Det är det som gör frågan så komplicerad. Jag hoppas och tror att den fortsatta processen sker i den anda som vi pratar om. Men låt oss också vara överens om att det i grund och botten inte är själva instruktionen som är problematisk. Även i den ingår alla de värden som ledamoten efterfrågar. Sedan kan man naturligtvis ha olika uppfattningar om enskilda sträckningar. Det kan jag inte ha här i , vilket jag tror att också förstår. Men låt oss ha en fortsatt dialog och se vad som är möjligt att åstadkomma i den här frågan. Jag kommer naturligtvis ha en fortsatt dialog med de människor som hör av sig och också med socialdemokraterna i sydöstra . Jag tar för givet att jag och kommer att återkomma till frågan vid fler tillfällen. Överläggningen var härmed avslutad.