· H210298 · 2015-03-20 14:49:35 — Inledningsvis vill jag tacka statsrådet för svaret. är ett väldigt handelsberoende land. Ungefär hälften av vår ekonomi är kopplad till import och export. Det är en vanlig situation för många företag att man börjar att leverera en vara på den svenska marknaden, men man märker ganska fort att det inte räcker till, varför man söker sig till andra länder och marknader i vårt närområde lite längre bort. Både för dessa företag och för vårt samhälle i stort är ju transporter helt avgörande. Handel och transporter hänger ihop. Om vi ska ta oss till och från arbetet och om företagen ska få ut gods på marknader är infrastrukturen - det kan låta lite klichéartat - lite som ett blodomlopp i ekonomin. Det är lite så som man får se det. Jag har valt att ställa några frågor till statsrådet om detta med längre och tyngre lastbilar. Det kan låta som en ganska detaljerad fråga, men för mig är det en fråga som handlar väldigt mycket om konkurrenskraften för svenskt näringsliv, givet att hälften av vår ekonomi är kopplad till handel och utbyte med andra marknader. Vi har många viktiga företag inom till exempel skogsnäringen som verkar på en global arena och tävlar med företag i andra länder som , , eller . Geografiskt ligger vi så till att detta med transporter blir extra viktigt. Därför kan den här typen av frågor upplevas som ganska detaljerade. har det genomförts ett antal försök med längre och tyngre lastbilsekipage. Inom den viktiga skogsnäringen har man haft ett projekt som kallas , En trave till. När en timmerbil åker ut i skogen lastar man på ytterligare ett antal timmerstockar. Det har visats i de undersökningarna att detta har inneburit färre lastbilstransporter och minskad bränsleförbrukning. Man har också kunnat minska utsläppen av växthusgaser med i storleksordningen . Det är även viktigt att man inte har kunnat se något ökat slitage på vägarna. Den försöksverksamheten har visat att det blir en stor miljövinst som man stärker ekonomin, eller om man så vill: stärker konkurrenskraften för den viktiga skogsindustrin. Det finns andra exempel. I bedriver företaget en försöksverksamhet. Där använder man i stor utsträckning järnvägstransporter. Det är så många företag verkar. Det är inte så att transportslag står emot varandra, utan de kombineras ofta. Så har också företaget som transporterar mycket gods via tåg till gjort. Från till centrallagret i körs godset med lastbilar - man har beviljats undantag från dagens lagstiftning. verkar resultaten vara väldigt fina. I statsrådets och min hemstad kallar vd:n för hamn detta med långa och tunga lastbilar för lågt hängande frukter som man skulle kunna tillåta, någonting som han och hamn menar skulle stärka både hamnens konkurrenskraft och det svenska näringslivet. Jag har ställt tre frågor i interpellationen. Innebörden av dem är egentligen: Vad tycker statsrådet och regeringen? Hur långa - alltså längre än de som tillåts - och tunga lastbilsekipage ska vara tillåtna i ? Tänker regeringen återkomma med ett skarpt förslag? Av statsrådets svar kan man konstatera att hon och regeringen är öppna för att Transportstyrelsen och tittar på detta. Det är positivt. Man säger att man analyserar andra transportslag. Det är helt naturligt att man gör det på ett grannlaga sätt när ny lagstiftning ska tas fram. Men principfrågorna är kvar fortfarande kvar. Vad är statsrådets och regeringens uppfattning? Ska man tillåta längre och tyngre lastbilar i - ja eller nej? När kan vi räkna med att regeringen återkommer med ett lagförslag? Kommer ni att göra det? Låt mig börja med att konstatera att det är väldigt positivt att även har förstått att den industriella sektorn i inte är praktiskt taget borta utan att den tvärtom i hög grad lever av de exportintäkter som de företagen levererar. Att skapa goda villkor för industrin i är en oerhört väsentlig fråga. I det ljuset ska man också se både och den strategi för nyindustrialisering i som regeringen har presenterat och kommer att arbeta vidare med. Det handlar om att ligga i framkant när det gäller teknisk utveckling. Exportmarknaden är ju bara tillgänglig om man kan förflytta varorna från där de produceras till den marknad som produkterna ska säljas på. Där har transportsystemet en viktig funktion. Svaret på frågor är: Ja, vi tycker att man ska tillåta tyngre och längre fordon under förutsättning att det inte ytterligare belastar miljön. Vi måste också se till att det går att köra dessa lastbilar där de behöver köras, det vill säga ofta på vägar från skog till sågverk, massaindustri eller vad det nu kan vara. Det är inte förbehållslöst positivt. Om längre och tyngre fordon får negativa konsekvenser ska vi naturligtvis inte tillåta dem. Vi vill säkerställa att det som vi gör är genomtänkt och genomförbart så att det blir ett bra förslag som bidrar till mindre miljöpåverkan, effektivare transporter och nytta för näringslivet. Om vi inte kan nå dessa tre mål ska vi naturligtvis inte genomföra den här förändringen. Det är svaret. Det finns andra åtgärder som bland annat handlar om att utveckla bättre möjligheter till omlastning som syftar till att skapa bättre godsflöden i , så att vi slipper flaskhalsar därför att man inte har tillräckligt med terminalkapacitet. Vi kan behöva rusta upp järnvägen - i synnerhet godsstråken - som dragits med förskräckligt mycket problem. Risken för en överflyttning från järnväg till väg ökar ju om det blir en allt sämre standard på järnvägen. Ett järnvägsunderhåll på 24 miljarder mer hade naturligtvis kommit industrin till del. vann ju tyvärr inte S-MP-budgeten omröstningen här i utan det var ett annat förslag som röstades igenom, och då uteblev de pengarna. Om man är väldigt angelägen om att industrin ska kunna exportera sina varor borde man kanske också ha tagit tillfället i akt att besluta om mer pengar till underhåll av järnvägen. Frågan om långa och tunga lastbilar har varit föremål för försök. När myndigheter har tittat på detta är det både längden och hur tungt man lastar olika fordon som är avgörande. pratar man om hur många meter som lastbilen mäter och ibland om hur många ton den väger, . Efter de försök som har gjorts har man konstaterat att skulle vara fullt möjligt att genomföra . Då skulle man kunna köra på i princip de flesta av de svenska vägarna . När det gäller har undersökningarna visat att man kan köra på en ganska stor del av de svenska vägarna, fast inte över alla broar. Men det är praktiskt möjligt om bara viljan finns. Statsrådet svarar ja med förbehåll på min fråga om regeringen tycker att det skulle vara okej att ha längre och tyngre ekipage. Läser man in de förbehåll som statsrådet lyfte fram hanteras de i de försök som har genomförts. Statsrådet pratar om miljön. I undersökningar när det gäller skogsindustrin har man konstaterat att utsläppen av växthusgaser sänks genom längre och tyngre ekipage. Man kan konstatera att med de försök som har gjorts har alltså slitaget på vägarna inte ökat. Därför menar jag att denna typ av ganska handfast sak är någonting som stärker konkurrenskraften och ekonomin för företag och leder till en stor miljönytta. Ytterst, herr ålderspresident, handlar dock en sådan här fråga om just konkurrenskraft. Vad vill man egentligen på det stora hela? Statsrådet lyfte fram till exempel innovationsråd och återindustrialisering. Det är egentligen det enkla i politiken - att lyfta fram olika visioner och säga att något ska fördubblas, förminskas eller något liknande. Det svåra är att få just ord och handling att hänga ihop. Jag kan med oro se att vi har en regering som gör rätt mycket som slår mot industrin och konkurrenskraften trots sitt tal. Man vill införa en kilometerskatt, som ger skatt på avstånd utanför de större städerna. Man förmår inte lägga fram ett sådant här förslag om längre och tyngre lastbilar. Man överger överskottsmålet. Man trycker undan till exempel privat välfärdsverksamhet, som är viktig. Man är i en diplomatisk kris med större delen av , och statsrådet jobbar på en nedläggning av . Det enkla är att tala om industrins betydelse, men den stora utmaningen tycker jag alltjämt är att ord och handling ska hänga ihop i detta. I det här fallet talar vi återigen om en ganska handfast sak som har prövats och utretts och som det är helt möjligt att genomföra. Låt oss konstatera, herr ålderspresident, att det är så och att det med rätta finns ett antal förbehåll - för saker ska utredas på ett grannlaga sätt. Man kan konstatera att miljönyttan finns där. Det finns en möjlighet att använda detta . Då är min följdfråga: När kan vi räkna med att regeringen återkommer med ett skarpt förslag för att införa längre och tyngre lastbilsekipage i , som skulle gynna både miljö och konkurrenskraft för företag? Detta verkar utvecklas till en mer allmänpolitisk debatt mellan och mig, vilket jag inte har någonting emot. Jag tänkte att vi skulle försöka hålla oss till lastbilarna och transportsystemet, men jag vill ändå säga att en stor hämsko för företags möjlighet att utvecklas i har varit bristen på tillgång till rätt kompetens. Det har i sin tur att göra med att man kraftigt har skurit ned på såväl arbetsmarknadsutbildning som komvux och liknande. Det har gjort att missmatchningen på svensk arbetsmarknad har ökat. Man kan säga att det inte räcker med att prata. Men den tidigare regeringen ville inte ens prata om att det fanns en industri i . Vi ser att det finns en industri, vi ser att den har stora utvecklingsmöjligheter och vi ser att det finns stor potential för innovation och ökad export också för små och medelstora företag som behöver ett visst stöd för att våga närma sig exportmarknader. Vi sätter verkligen denna fråga i fokus, för vi ser att det ger fler jobb och ökar konkurrenskraft. Det är viktigt för utveckling. När det gäller tyngre och längre lastbilar är förutsättningen för att det ska vara en positiv miljönytta att det sker en överflyttning från många lastbilar till få och tyngre lastade lastbilar. Om vi i stället får en överflyttning från järnväg till tyngre lastbilar uppstår inte den miljönytta som talar om, utan då blir det tvärtom en negativ miljöeffekt. Vi vill säkerställa att den risken inte uppstår. Då handlar det också om att tillåta längre och tyngre järnvägstransporter, till exempel. Det handlar om att se var någonstans de här längre och tyngre lastbilarna ska kunna gå. Det är inte givet att det bara för att en stor del av vägnätet har kapacitet att ta tyngre fordon därmed är på de sträckor där det finns kapacitet som det är lämpligt att köra långa och tunga fordon. På våra stora riksvägar som går i nord-sydlig riktning och där det är ganska långa avstånd vill vi inte ha fler lastbilar. Vi vill att godset ska gå med tåg eller båt, som är mer miljömässigt fördelaktiga alternativ. Vi behöver säkerställa att det är de sträckor som skulle vara aktuella och där det verkligen skulle innebära en förbättring som också är tillgängliga. Vi behöver säkerställa att vi inte får en sådan effekt som flera av remissinstanserna har uttalat farhågor för, nämligen en överflyttning från tåg till lastbil. När vi har säkerställt att vi kan genomföra reformer som undanröjer dessa risker ska vi återkomma till med förslag. Jag tycker egentligen att det är fullt naturligt att det blir lite bredare diskussioner. Antingen kan man se det här med lastbilar och längden och tyngden på dem som en detaljerad fråga i den branschen, eller så kan man se det i vad jag tycker är ett mer intressant perspektiv, nämligen konkurrenskraften för . Om är väldigt handelsberoende och hälften av vår ekonomi är kopplad just till handel och utbyte med annat handlar det för mig mycket om att ha en bred palett av saker som stärker konkurrenskraften för det svenska näringslivet. Det är därför vi försöker hålla fast vid en ordnad ekonomi och inte överger överskottsmålet. Det är därför vi säger att ska vara kvar. Det är därför vi väljer bort er lastbilsskatt, bara för att ta några exempel. Listan kan göras längre. Det är egentligen lite i ljuset av detta jag tycker att man ska se en sådan här konkret reform som detta med långa och tunga lastbilar. Vi har exemplet skogsindustrin, som är jätteviktig såväl för jobb som för skatteintäkter och exportintäkter. Man har gjort försöksverksamhet och sagt: Okej, om man gör detta sänker vi utsläppen av växthusgaser . Vi förbättrar ekonomin för den typen av viktiga företag. Man kan också konstatera att vägarna i klarar av detta. Då kommer vi tillbaka till det som en tidigare statsminister sa, nämligen att politik är att vilja. Jag tror ändå att om viljan finns i regeringen skulle man kunna genomföra detta rätt omgående. Men vi har också en historia där Socialdemokraterna och allianspartierna var rätt överens om viljan att ha längre fordon med de miljö- och konkurrenskraftsvinster det innebär. Samarbetspartierna hade tvärtom en annan uppfattning, till och med om kortare ekipage än vi har och inte bara om att behålla det vi har. Jag kan konstatera, herr ålderspresident, att om viljan finns hos regeringen skulle man egentligen kunna genomföra detta rätt omgående. Avslutningsvis tycker jag att vi får fortsätta debatten, för jag tycker att statsrådet är lite grann svaret skyldig när det gäller när det kommer konkreta reformer på området som kan stärka konkurrenskraften och förbättra miljön. Jag kan bara konstatera att skälet till att överskottsmålet och de ganska strama finanspolitiska ramverk som vi har levt med under infördes var det fullständiga moras som den dåvarande borgerliga regeringen lämnade efter sig. har vi arbetat ned statsskulden ganska ordentligt. Vi har sett till att vi har möjligheter att över en konjunkturcykel bedriva konjunkturdämpande aktiviteter. Den åldersboom som man ville spara för när man införde överskottsmålet står vi nu mitt uppe i. Nästan alla 40-talister har lämnat arbetslivet. Det finns alltså goda skäl att inte överge en stram och ansvarsfull finanspolitik, men att däremot justera den i relation till att verkligheten har förändrats. Det tycker jag är klok ekonomisk politik, som också innebär att vi frigör resurser för att göra viktiga satsningar. har det satsats alldeles för lite. Jag menar att vi kan vara självkritiska även från vårt håll; vi satsade inte tillräckligt när vi hade möjlighet att styra. Men den tidigare alliansregeringen gjorde inte heller tillräckligt när det gäller offentliga investeringar, definitivt inte i bostäder men inte heller i järnväg och underhåll. Detta lever nu vi och vår exportindustri med . Man har svårare att få tag på rätt arbetskraft, och man har svårare att få transporter att fungera. Vi tar ansvar för exportindustrin men också för vår gemensamma miljö och vår gemensamma framtid. Det här är ett förslag, men det finns många fler som sammantaget syftar till att stärka för framtiden, skapa en god miljö och se till att exportindustrin kan växa. Överläggningen var härmed avslutad. har frågat närings- och innovationsministern om han kommer att verka för att arbetet med den maritima strategin i fortsätter samt om han avser att verka för att de intentioner som den tidigare alliansregeringen angav för arbetet med strategin fullföljs. Arbetet är så fördelat inom regeringen att det är jag som svarar på frågan. Regeringen fortsätter arbetet med att ta fram en nationell maritim strategi. Målsättningarna med strategin är bland annat en stark blå ekonomi och ett rent hav. En mycket viktig del i det pågående arbetet är därmed hållbar utveckling av de maritima näringarna och jobbskapande åtgärder, där det marintekniska klustret är en av flera viktiga delar. Det finns ett stort kunnande och möjligheter till synergier mellan olika branscher, både inom och utom de maritima näringarna, vilket gör att har goda förutsättningar för tillväxt inom området. Utgångspunkt för strategin är att det finansiella ramverket beaktas och att befintliga instrument och resurser ska användas effektivare och mer samordnat. Arbetet med den maritima strategin ska naturligtvis också bidra till regeringens målsättning att ska ha EU:s lägsta arbetslöshet , såväl som exempelvis miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård och målsättningarna i EU:s havsmiljödirektiv. Arbetet med den maritima strategin har genomförts i en bred och öppen process där vi har fått många bra inspel från dialoger och möten med företrädare för de maritima branscherna. fortsätter arbetet med att utveckla strategin, där konkreta åtgärder för att stärka de maritima näringarna kommer att utgöra en central del.