· H210383 · 2015-04-14 18:01:14 — har frågat mig vad som skiljer Lågstadielöftet från Lågstadielyftet. Hon har också frågat mig vilka pengar jag kommer att avsätta till det aviserade Lågstadielöftet och varför jag vill vänta med Lågstadielöftet till 2017. har frågat mig om förslaget om fler anställda i lågstadiet innebär att regeringen använder Alliansens avsatta eller om förslaget innebär ett tillskott på . Lågstadielöftet innehåller en rad åtgärder som bland annat syftar till att förbättra den tidiga uppföljningen av elevernas kunskaper och stöd till eleverna i lågstadiet inklusive förskoleklassen. Lågstadielöftet som vi har presenterat innefattar bland annat följande områden: fler anställda i lågstadiet så att lärare får mer tid för sitt arbete och klasserna kan bli mindre, en läsa-skriva-räkna-garanti, obligatorisk förskoleklass samt fler speciallärare och specialpedagoger. Därutöver har regeringen i budgetpropositionen aviserat en satsning på mindre barngrupper i förskolan. De insatser som ingår i Lågstadielöftet är som ni hör av olika karaktär och har därmed olika tidsplaner. En del ingår i beslutad budget, andra insatser avser regeringen att återkomma till i vårpropositionen och i vårändringsbudgeten medan ytterligare andra kräver utredning och regeländring. Regeringen och oppositionen har olika budgetalternativ med olika konstruktioner av våra respektive satsningar på skolans område. Min förhoppning är dock att vi delar samma prioriteringar och kan komma överens om de olika nödvändiga satsningarna på skolans tidiga år. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer I Lågstadielöftet finns en satsning som bland annat syftar till att stimulera huvudmän att anställa mer personal så att lärarna får mer tid för sitt arbete och så att klasserna kan bli mindre i lågstadiet. Regeringen och oppositionen är eniga om att en sådan satsning behövs. I vår budgetproposition heter satsningen Fler anställda i lågstadiet, medan de borgerliga partierna kallade den för Lågstadielyftet. I budgetpropositionen föreslog regeringen att satsningen skulle trappas upp från och fullt utbyggd omfatta . Vi beräknar nu att kan avsättas redan under innevarande år. föreslås medel även delvis kunna användas till andra insatser än att anställa mer personal för att utöka den tid som lärare i lågstadiet kan ägna åt varje enskild elev. Skolans kultur, organisation och regelverk måste tillsammans säkerställa att bedömning av elevens kunskaper leder till insatser som ger eleven möjlighet att nå kunskapsmålen. Därför ingår införandet av en så kallad läsa-skriva-räkna-garanti i Lågstadielöftet. Regeringen avser att utreda förutsättningarna för att införa en läsa-skriva-räkna-garanti och hur en sådan bör utformas. Syftet med garantin är att utarbeta ett system som ser till att alla elever får de extra anpassningar eller det särskilda stöd de behöver för att få förutsättningar att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås i svenska eller svenska som andraspråk och matematik i årskurs 3 i och sameskolan samt i årskurs 4 i specialskolan. Vi är positiva till att införa obligatoriska bedömningsstöd i läs- och skrivutveckling och matematik samt kunskapskrav i läsförståelse för årskurs 1 i . De obligatoriska bedömningsstöden och kunskapskraven ska ge lärare ett forskningsbaserat stöd i arbetet med att följa upp elevernas kunskapsutveckling och kan komma att ingå som en del av läsa-skriva-räkna-garantin. Läsa-skriva-räkna-garantin kommer därför att utredas med start med målsättningen att garantin ska börja gälla . Lågstadielöftet innefattar också ett tilläggsdirektiv till om bland annat införandet av en obligatorisk förskoleklass där alla får ta del av förskolepedagogiken. Dessutom ska utredningen om läsa-skriva-räkna-garantin vid behov lämna förslag på insatser som kan sättas in redan i förskoleklassen. Avslutningsvis finns också en del i Lågstadielöftet med åtgärder som syftar till att öka tillgången till lärare med specialpedagogisk kompetens i lågstadiet. I budgetpropositionen föreslog regeringen att 200 miljoner skulle avsättas 2015 för sådana insatser och beräknade 500 miljoner . Något motsvarande förslag återfanns inte i de borgerliga partiernas budgetförslag som biföll. Vi återkommer därför i vårpropositionen och vårändringsbudgeten med aviseringar om satsningar på detta område. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Då , som framställt en av interpellationerna, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. har en historiskt svag regering vars parlamentariska stöd är exceptionellt svagt. Det är i sig ingen nyhet längre; det har gjorts tydligt gång på gång när Alliansen, trots valförlust, ändå har fått igenom drygt 70 beslut här i kammaren, mot regeringen. Det som jag nu blir alltmer förvånad över, herr talman, är att regeringen även verkar svag när det gäller nya idéer till skolpolitiska förslag. med flera hade före valet en ganska hög svansföring och kritiserade gång på gång det mesta som Alliansen har gjort på utbildningsområdet. verkar man ha ångrat sig och lägger i stället fram förslag som jag uppfattar som mer eller mindre omdöpta kopior av Alliansens skolpolitik. Tolka mig rätt: Jag tycker självklart att det i grunden är väldigt bra, och det är extremt bra för svensk skola att vi har en bred översyn och samsyn när det gäller skolpolitiken. Jag tycker att det är positivt att regeringen har närmat sig Alliansens skolpolitik och att vi av ministerns svar kan se att skillnaderna mellan Lågstadielöftet och Lågstadielyftet i stort sett är obefintliga. Till skillnad från det som utbildningsministern skriver i sitt svar till mig säger min kollega i utbildningsutskottet, miljöpartisten , att det skiljer sig i sak men att det är samma pengar som man avser använda. Därför skulle jag vilja ha ytterligare ett förtydligande på den punkten. De skillnader som återstår efter att regeringen nu har anslutit sig till vår syn på skolan och vår politik är för det första tioårig grundskola och för det andra hur vi får fler studenter att vilja fullfölja sina utbildningar till speciallärare, matematiklärare och NO-lärare. Dessa frågor hänger tätt ihop med Alliansens förslag om ett lågstadielyft, eftersom förslagen vill ge våra sex, sju- och åttaåringar särskilt stöd extra . En tioårig grundskola gör detta mer möjligt än . Men här verkar regeringen säga stopp och belägg. Ja till tidigt stöd - men inte i förskolan. Där räcker det. Den enda ljusglimten som jag ser för våra sexåringar är där i sitt svar säger att utredningen om en läsa-skriva-räkna-garanti som inleds kanske, vid behov, kan få lämna förslag på åtgärder som sedan kanske kan få sättas in redan i förskoleklass. Därför vill jag ställa två frågor. När tror ministern att han har funderat klart över om det kan finnas behov av stöd i förskoleklass? Jag ser redan de behoven , men jag undrar om det finns något jag kan göra för att ministern ska se behoven. Varför vill inte regeringen kompetensutveckla våra förskollärare så att de kan undervisa även i årskurs 1 och också kunna bedöma om någon bland våra yngsta sexåringar behöver särskilt stöd? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Utbildningsminister har varit utbildningsminister i vad som måste betecknas som en historiskt svag regering. Vi kan såklart diskutera och 70-talet i frågan om parlamentariskt stöd, men vi kan också konstatera att det inte på något sätt är en nyhet att leds av minoritetsregeringar. Det är ändå anmärkningsvärt att nuvarande regering redan har fått mer än 70 tillkännagivanden mot sig i kammaren och att regeringen har fått dra tillbaka en proposition under vid makten. Framför allt ser vi en politiskt svag regering. Propositionslistan gapar tom. Sammanträdena haglar inte tätt i utskott. De förslag som läggs fram är antingen kopior på gamla förslag eller 90-talsgarantier eller rena kopior på Nya och Alliansens politik. Jag kan inte tolka statsrådets svar - även om jag tackar för svaret - som något annat än att det de facto är de 2 miljarder som redan har anslagit i Lågstadielyftet som har bytt namn till Lågstadielöftet i regeringens budgetändring i vårpropositionen. Utbildningsministern verkar ogärna vilja erkänna att det är samma pengar som faktiskt ska användas en gång till. Hur annars kan statsrådet förklara varifrån finansieringen för att möta regeringens löften från de 1,1 miljarder som regeringen har föreslagit tidigare kommer? Varifrån kommer de resterande 900 miljonerna om de inte kommer från Alliansens förslag och den redan av beslutade finansieringen i den budget som antog ? Det är bra att vi är överens i riksdag om behoven i den svenska skolan. Kunskapskraven redan i årskurs 1 är ett bra exempel på ett område där vi verkar vara överens över blockgränsen. Det handlar om behovet av att ge stöd och insatser tidigare samt tidigare kontroller. Det är särskilt viktigt om vi ska nå resultat framåt. Att regeringen rätt och slätt kopierar Alliansens skolpolitik vittnar om en regering som kanske inte står riktigt välrustad att hantera de utmaningar vi står inför. Trots i opposition för Socialdemokraterna och ett helt liv i opposition för - även om man har utgjort regeringsunderlag några perioder - har regeringen inte mer att komma med än att kopiera det som man högljutt har kritiserat som undermålig politik från Alliansens sida. Det går inte att tolka som något annat än ett svaghetstecken och enormt långt bort från den retorik som vi såg i valrörelsen. Då talade ledande miljöpartister och socialdemokrater om hur skolans utveckling skulle vändas, lärarna skulle få höjda löner i tiotusenkronorsklassen och gymnasieskolan skulle göras obligatorisk. in i mandatperioden har inte mycket skett; inte ens har mycket påbörjats. Tvärtom verkar det vara anda som ligger över skolpolitiken. Detta tycker jag självfallet är bra, men när det kommer till skolpolitiken är det viktigt att regeringen visar förmåga att gå från ord till handling. Regeringen måste visa att man tar utbildningsfrågorna på allvar och att man är villig att genomföra den politik som man gick till val på, även om det är bra att man håller sig till Alliansens politik. Framför allt väcks frågor om hur regeringen egentligen resonerar. när röstade om undervisningstiden i matematik röstade regeringssidan nej. verkar det som att den satsningen ska ligga kvar. och Socialdemokraterna har röstat emot alla förändringar för att sedan acceptera i efterhand och vilja ligga kvar. Det väcker en hel del frågor bortom varifrån de kommer. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Politik är en intressant sysselsättning på många sätt. Det är den enda delen av verkligheten där jag vet att man kan ha ett högt tonläge även när man är överens; det är på något sätt fel att tycka lika. Det finns stora delar av den av antagna budgeten som jag välkomnar och som var lika de satsningar som var med i den av regeringen föreslagna budgeten. Det är bra att vi har nått den situationen att vi har en samsyn om att det måste investeras i skolan. Om vi backar ett drygt år i tiden och tittar på de budgetar som hade att fatta beslut om såg vi en helt annan budgetdebatt. Då kämpade den dåvarande alliansregeringen med näbbar och klor för att genomföra ytterligare ett jobbskatteavdrag och för att genomföra en riktad skattesänkning för dem som tjänade allra mest. Av det reformutrymme som då fanns lade man på skattesänkningar och på skolan. och vår regeringspartner lade fram budgetalternativ med mycket stora investeringar i skolan. års budget utkämpade vi en strid som handlade om huruvida vi skulle investera i skolan eller inte. Jag är glad att den striden verkar vara över och att vi är överens om att det behövs investeringar i skolan. De två budgetalternativ som låg för bordet till 2015, dels det regeringen lade fram, dels det som gick igenom på grund av maktmanifestation i , innehöll båda investeringar i skolan. En av punkterna som var lika gällde investeringar i fler anställda för de tidiga skolåren. Vi ville båda satsa 2 statliga miljarder på att fler kan anställas för de tidiga skolåren så att lärarna skulle få mer tid för sitt arbete. Regeringen trappade upp satsningarna medan oppositionsbudgeten, så som det vanligen är i oppositionsbudgetar, låg lika över . I stället för att invänta en förändring i en vårändringsbudget som man kan fatta beslut om först har regeringen valt att sätta igång arbetet, använda pengarna och besluta om förordningen så att kommunerna kan ta del av pengarna för att anställa fler. Regeringens lågstadielöfte innehåller dock mer än denna satsning på fler anställda. Den innehåller också satsningar på fler speciallärare och specialpedagoger där vi vill lägga 500 miljoner . Med tanke på vad som sägs i debatten hoppas jag att vi kommer att vara överens i den frågan också, trots att pengarna ströks i den borgerliga budgeten. Men jag väntar mig att de borgerliga budgetmotionerna kommer . Då har ni kvar de pengar som vi vill lägga på fler speciallärare och specialpedagoger. Lågstadielöftet innehåller en läsa-skriva-räkna-garanti. Jag är glad över att det finns en samsyn om att en sådan behövs. Utredningen tillsätts så att en sådan ska finnas på plats . Utöver dessa punkter finns det några skillnader där jag nu hoppas på att nå en samsyn. En sådan är hur vi ser på förskoleklassen. Vi är överens om att alla sexåringar ska gå i en obligatorisk skolform med tydlig uppföljning av läsning, skrivning och räkning, och de ska få stöd så att de får med sig grunderna i läsning, skrivning och räkning så att de kan nå kunskapskraven i trean och även de nya kunskapskraven när de införs i ettan. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det vi inte är överens om - vad det verkar - är huruvida förskollärare, alltså akademiskt utbildade experter på små barns lärande, ska anses behöriga att undervisa i förskoleklassen. För mig är det självklart att förskollärare som har den utbildningen ska kunna arbeta tillsammans med grundskollärare i förskoleklassen. Jag anser inte att vi när vi har så stora rekryteringsbehov till svensk skola ska behöva ombilda akademiskt utbildade experter på små barns lärande som jobbar med sexåringar till att bli en annan typ av lärare än förskollärare. Förskollärare är duktiga på sitt yrke. Vi saknar fortfarande stöd för den stora satsning vi vill göra på lärares löner, nämligen 3 miljarder på årsbasis . Jag tycker inte, till skillnad från , att det är särskilt konstigt att vi i Alliansen och är förvånade över hur regeringen beter sig. Regeringen har medvetet eller omedvetet fått det att verka som att satsningarna är helt nya, inte har funnits och framför allt att det är fråga om 2 ytterligare miljarder som man vill lägga till. Ett flertal skolor, lärare, rektorer och kommuner har hört av sig till oss och undrat om det är fråga om 4 miljarder när regeringen vill lägga 2 miljarder till. Vad är det som gäller? Därför tycker inte jag att det är så konstigt att vi är förvånade eller att tonläget kanske går upp lite på den punkten. Sedan måste jag bara säga att jag tycker att det är synd att ministern använder halva sin talartid till att tala om Alliansens dåvarande politik, lite grann på temat "ni hade på er". Alliansen genomförde många reformer och lyckades kombinera ekonomisk tillväxt - även som en förutsättning för att långsiktigt och alltid kunna satsa på skolan - med att genomföra stora reformer på skolområdet. För att nämna några har vi infört mer matematik i lågstadiet. Vi har startat den speciallärarutbildning som Socialdemokraterna lade ned, vilket resulterade i att vi nu har brist på speciallärare och diskuterar det här . Ny lärarutbildning, ökade möjligheter att ge särskilda stöd tidigt, betyg från årskurs 6 i stället för årskurs 8 och stora fortbildningssatsningar för lärare - det är bara några satsningar. har vi i Alliansen också satsningar i vårt lågstadielyft på att få till stånd fler speciallärare. Speciallärare är några av de lärare som via vår satsning kan anställas. Vi har även insatser i form av särskilda skattefria examenspremier på till varje student som tar examen. Vi vet att grundproblemet inte är att vi har för få platser - även om vi vill att de ska bli fler - utan att många hoppar av sin utbildning. Här tror vi att det är precis som ministern säger: Högre löner och större möjlighet till anställning är självklart bra, men man behöver även uppmuntra eleverna att ta sin examen. På de punkterna saknar regeringen förslag. Jag vill återgå till skillnaden mellan att göra förskoleklassen obligatorisk och att göra den till grundskola. Jag kan förstå att det kan låta som en liten skillnad i gemene mans öron, men jag tycker inte att det är det. Innehållet i förskoleklassen och i dagens årskurs 1 skiljer sig nämligen åt på så vis att årskurs 1 har mer av kunskapsmål och mer möjlighet att ge särskilda stöd. Dock upptäcks behoven ibland redan tidigare, men hjälpen skjuts . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag kan inte förstå varför regeringen inte vill möjliggöra för våra förskollärare att få extra kompetensutveckling och ge dem en legitimation för att undervisa även högre årskurser eller ta allt positivt med förskolepedagogiken och göra den tillgänglig för fler elever och på så sätt utöka lärarnas kunskaper så att de kan ge särskilda stöd ännu tidigare. En tydlig slutsats av PISA-undersökningen var behovet av tidiga insatser i den svenska skolan. Det verkar finnas en samsyn på det problemet och även på insatserna. Det var därför alliansregeringen redan inför valet föreslog en satsning på 2 miljarder för att göra det möjligt med mindre klasser, fler lärare och fler speciallärare. Denna satsning blev verklighet. Alliansens budget gick igenom , även om man får lov att erkänna att det skedde under minst sagt speciella former. Jag delar inte alls bilden som vill måla upp av alliansregeringens vid makten. Alliansregeringen gjorde historiskt stora och många satsningar på den svenska skolan för att vända utvecklingen. Vi hade tappat i kunskapsresultat eftersom vi hade tappat fokus på kunskap, något som slår hårdast mot de absolut svagaste eleverna. Då klagade den dåvarande oppositionen på att det gick för fort, att det hände för mycket. Det fanns inte tid att smälta allt det här, vare sig i eller i klassrummen. verkar regeringen tycka att mer eller mindre alla de här förändringarna var bra. Det finns ju ingenting man backar från, vill ändra eller dra tillbaka. Tvärtom verkar man vara väldigt nöjd med det och har levererat . Det är glädjande att regeringen har en samsyn med oppositionen när det gäller betydelsen av tidiga insatser. Det välkomnar vi i Nya . Men vi undrar varför ni i den rödgröna regeringen inte vill gå längre och se till att göra förskoleklassen till första klass i . En tioårig grundskola skulle - till skillnad från regeringens förslag - enligt oss i Alliansen garantera en modell där de som går i den obligatoriska förskoleklassen som en del av får ta del av de stöd och tidiga insatser beträffande att lära sig räkna, läsa och skriva som vi är överens om. Risken med ett förslag om att göra förskolan obligatorisk men inte till en del av är att rättigheterna till det stödet uteblir. Varför vill inte den rödgröna regeringen se till att skoleleverna i första klass - det som kallas förskoleklass - får tillgång till det stödet, när vi verkar vara överens om att det är otroligt viktigt att få det på plats? Ett återkommande mantra från flertalet debattörer i skolfrågan brukar vara att skolan nu behöver lite arbetsro, att det behövs långsiktighet och att det behövs samarbete över blockgränserna mellan opposition och regering för att faktiskt få den långsiktighet som man söker. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Samarbete, herr talman, kräver dock öppenhet, rakhet och tydlighet så att man vet var man har varandra och vilka saker man diskuterar - att en spade faktiskt är en spade och att snus faktiskt är snus. Regeringen med utbildningsministern i spetsen ger i en debattartikel i en större dagstidning sken av att det är två friska nya miljarder som ska skickas till den svenska skolan. Det skapar såklart en utmaning när såväl opposition och ansvariga skolpolitiker runt om i våra kommuner som rektorer, lärare, föräldrar och elever förväntar sig nya pengar men det visar sig att regeringen inte alls aviserar några nya pengar. Den har bara döpt om någonting som redan fanns i Alliansens budget och som är en verklighet och finns på plats. Därför kan man faktiskt tycka att det är värt att ha en diskussion om det vi verkar vara överens om. När någon målar upp en annan bild av verkligheten skapar det utmaningar för alla andra runt omkring i den här verksamheten som inte ägnar sin tid åt att skriva debattartiklar utan faktiskt undervisar. säger att jag är nöjd. Men jag är inte så nöjd med skolpolitiken som jag är med lärarna. Jag är nöjd med att lärare och rektorer, skolans medarbetare, har klarat att hantera väldigt många stora reformer på ganska . Svensk skola står stark, och om vi bygger vidare på det som är starkt har vi möjlighet att vända kunskapsresultaten. Det är jag verkligen nöjd med. Vi kan diskutera länge vad som hände under de gångna åtta åren. Mina motdebattörer gör det. Vi har uppenbarligen olika syn på det. Jag är glad för att man något stärkte satsningarna på skolan. Jag tror att det var så att när Alliansen lämnade regeringsmakten hade man gett 7 miljarder till skolan med huvudsakligen växande ekonomi. Tyvärr hade man sänkt skatten med 140 miljarder, alltså 20 gånger mer, . Jag hade gärna sett att de pengarna i större utsträckning hade använts till att faktiskt satsa på skolan med tanke på att så många unga inte får med sig det de behöver från . Där ändrar vi nu ekonomisk prioritering, och förstår jag det rätt ändrar vi ekonomisk prioritering med någon sorts samsyn. föreslår inte samma stora skattesänkningar längre utan vill satsa på skolan. Jättebra - äntligen får vi den prioritering vi behöver! Jag skulle vilja efterfråga samma sak. Låt oss nu vara tydliga i slutet av den här interpellationsdebatten. I vårt lågstadielöfte ingår ett antal olika satsningar som är nödvändiga för att se till att varje ung elev får det stöd den behöver. Låt oss försöka tydliggöra för dem som lyssnar vad vi är överens om och inte. har vi förstått att vi är överens om att det behöver läggas 2 miljarder på att anställa fler i de tidiga årskurserna så att lärarna får mer tid för varje elev. Det framgick av våra budgetmotioner, och det framgick i den debattartikel som nämns i interpellationen. Vi är uppenbarligen inte helt överens när det gäller förskoleklassen. Vi är överens om att alla sexåringar ska gå i en obligatorisk skolform där de får en uppföljning av läsa-skriva-räkna-kunskaperna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Självklart ska man få det stöd man behöver för att uppfylla de senare kunskapskraven. Det har man rätt till i skollagen . För att garantera att det verkligen blir så vill vi införa en läsa-skriva-räkna-garanti från förskoleklassen till årskurs 3. Det som skiljer oss åt är att vi ser akademiskt utbildade experter på små barns lärande, alltså förskollärare, som fullt kompententa att göra det jobbet. Vi ser i forskningen hur viktig förskolepedagogiken är för de små barnen. Därför tjänar förskoleklassen ett gott syfte som ett möte mellan förskole- och grundskolepedagogik. Där skiljer vi oss uppenbarligen åt. Ni vill ta bort förskolan från förskoleklassen och att förskollärare inte ska få undervisa i förskoleklass med mindre än att de utbildar om sig till en annan typ av lärare. Det finns tre satsningar till i vårt lågstadielöfte där jag inte blir helt klok på om vi är överens eller inte. Jag skulle önska att och ger besked i den följande debatten.