· H210638 · 2015-06-09 18:51:23 — Att stärka lärarrollen och satsa mer på fortbildning är nyckeln för att stärka kunskapsfokuset i skolan och kompetensen i skolväsendet i sin helhet. Då behöver vi jobba mer strukturerat med dessa satsningar. Det är precis detta som Läslyftet och Matematiklyftet har försökt göra, men många kommuner vittnar fortfarande om att man tycker att man gör så många insatser redan eller att man inte har tid. Man väljer att prioritera på ett sätt som jag har svårt att förstå. Enligt min uppfattning är det inte denna kammares sak att detaljstyra hur rektorer ska hantera detta. Det är heller inte min uppfattning att man, som ett visst annat parti föreslog , ska frikoppla rektorerna från lärarnas roll. Att det skulle stärka någon annan tror jag inte funkar för . Vi behöver skicka tydliga signaler om att man ska kompetensutveckla sina lärare och att tidiga insatser och tidig återkoppling för elever som uteblir behövs. Vi kommer tillbaka till detta med kompetens och kompetensutveckling. Om man tittar på ser man att det är någonstans där som nyckeln till svensk skolas utveckling ligger. Det gäller inte minst det här området. Det handlar om lärarnas kompetens och kompetensförsörjning. Friends har ställt krav på ett trygghetslyft för skolan. Jag kan känna att det går lite inflation i begreppet lyft. En del huvudmän, lärare och rektorer tycker nog att det börjar bli ett ganska slitet begrepp. Om vi ska komma till rätta med den här typen av problematik, så att eleverna känner sig trygga, måste vi ha lärare, rektorer och annan personal på skolan som är tydliga ledare, som vet hur man hanterar elever med svårigheter och som kan hantera konflikter. En del av dessa delar har tyvärr inte ingått i lärarutbildningen historiskt, även om några har lagts till. Jag tror att det fortfarande finns mer att göra för att de lärare som utbildas ska förberedas bättre på den verklighet de möter när de kommer ut i skolan. Vi moderater har föreslagit något som vi kallar kunskapskontrakt med enskilda skolor och huvudmän när det gäller utvecklingsinsatser. Denna form av kompetenshöjning kan finnas med i kunskapskontrakt med de skolor och kommuner som i Skolinspektionens beslut får kritik för sitt värdegrundsarbete, sitt sätt att hantera mobbningsfrågan och så vidare. Kunskapskontrakten blir inte något generellt i som alla ska söka utan en insats riktad till den skola och den huvudman som har utvecklingsområden där de behöver stöd. Jag tackar för den första av flera goda debatter med ett gott meningsutbyte . Jag håller helt med om den slutsats som sammanfattar som att vi behöver generella insatser av god kvalitet och med en tydlig struktur så att huvudmännen vet hur man tar del av vad som avkrävs dem och så att alla huvudmän som behöver insatser kan få del av sådana. Fler skräddarsydda insatser behövs där man sprider några av de godaste exemplen eller djupa forskningsöversikter som man kan ha på nationell nivå till just de skolor som behöver det allra mest. talar om kunskapskontrakt. Det låter väldigt likt de utvecklingsavtal som vi föreslog i valrörelsen och som vi nu gör verklighet av. Det är precis den vägen vi måste gå. Det behövs både insatser på enskild skolnivå, där stat och huvudman kan samverka för att sätta in de åtgärder som man vet haft effekt på andra ställen, och mer generella insatser som alla i skolsystemet kan ta del av. Jag har avslutningsvis en reflektion kring det som berörde, nämligen den trötthet som finns i lärarkåren och skolvärlden när det gäller begreppet lyft. Jag tror att tröttheten delvis kommer sig av att ordet kan skapa en bild av att det ska komma någon utifrån och lyfta lärarkåren och att det finns en massiv kunskap någonstans utanför lärarkåren som ska lösa allting om vi bara överför den till lärarna. Jag är övertygad om att kunskapen finns i lärarkåren. Det är så Matematiklyftet och Läslyftet i grunden har utvecklats. Några lärare får fördjupad kunskap att sprida till sina kollegor. Snarare än ordet är det denna metodik och detta sätt att göra fortbildningsinsatser som vi ska bygga vidare på. Detta är grundtanken i de nationella skolutvecklingsprogrammen. Som jag nämnde har redan påbörjat ett sådant arbete när det gäller värdegrundsfrågor. Det tror jag är helt rätt prioritering från . Överläggningen var härmed avslutad.