· H210346 · 2015-04-28 19:51:36 — Det handlar om att vi ser en överetablering av vårdcentraler i till exempel vissa stadsdelar. De har ökat markant i antal på men till exempel inte i . Det säger sig självt att ökar man på kommer man att få vissa patientgrupper till sig, med vissa typer av vårdbehov och som har vissa möjligheter att kunna tala för sig och sina behov. Men man kommer inte att få till sig andra typer av patientgrupper med kanske svårare vårdbehov och som har svårare att uttrycka vilka problem de behöver hjälp med från samhällets sida. Vi noterar också att man är väldigt förtjust från sida i att mäta tillgänglighet och framgång i antalet nya vårdcentraler. Man kan fråga sig: Var går gränsen? Hur många vårdcentraler ska vi ha? Is the sky the limit, ? Då måste det vara väldigt frestande att titta tillbaka på när vi hade sjukstuga i varje by. Då måste tillgängligheten ha varit perfekt. Jag vill börja med att svara i den dialog vi har. Varje landsting gör sin modell. Om modell inte fungerar bra måste landstingspolitikerna skruva på den utifrån de förutsättningar som finns bland befolkningen. De möjligheterna har man alltid. Det är väldigt viktigt att landstingspolitiken har kontroll på: Hur ser folkhälsan ut i , och vad behöver vi göra? Hur måste vi ändra på det? Det görs ett jättejobb ute i våra landsting och regioner med detta. Jag upplever att politiker från alla partier är väldigt engagerade i att få till en bra primärvård. Vi ser över hela landet att tack vare en ökad tillgänglighet har också nöjdheten bland patienterna ökat. Det är helt naturligt, eftersom de inte längre behöver vänta . Dessutom ser vi att de hamnar på rätt vårdnivå tack vare att tillgängligheten är mycket större. I stället för att åka till akuten fastän de inte är akut sjuka därför att det har varit så långa väntetider inom primärvården kan de nu få hos sin vårdcentral där de nu är listade väldigt snabbt mot hur det var tidigare. Det måste väl vara bra samhällsekonomiskt att komma tillbaka till arbetet så fort som möjligt om de kan det när de har fått behandling hos sin vårdcentral. Det är det också utifrån att det inte gynnar någon om de får gå och vänta när de är sjuka och oroliga. Det finns också en positiv bieffekt utifrån vårdvalsreformen. Det är att vårdpersonal nu har flera arbetsgivare att välja på. Det har varit väldigt bra för utvecklingen. De får en fortbildning och en kick av att de kan byta arbetsgivare. Så har det inte varit tidigare. Då har det bara funnits och eventuellt kommuner om det har varit inom äldreomsorgen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag vädjar till ministern: inte upp den väldigt bra vårdvalsreformen som vi har i ! Även om jag inte delar politiska uppfattningar var det väldigt positivt att valde ett antal unga ministrar. Det är viktigt att också unga människor kommer in i politiken. Men då måste brist på erfarenhet kompenseras med bättre kunskaper om inte minst vad som har hänt i politiken. Statsrådets försök att bildsätta att Socialdemokraterna har varit pragmatiska i frågan om valfriheten är helt enkelt bara en ren historieförfalskning. De har systematiskt varit emot valfrihet i alla sammanhang. Det är med kniven mot strupen som de har accepterat ett visst mått av valfrihet därför att väljarna har börjat ta det för självklart och givet. Tittar man på alla de stora debatterna som har varit har Socialdemokraterna konsekvent hävdat politikens rätt att få bestämma över människor medan vi från Alliansen har hävdat att människor måste få rätt att göra de grundläggande valen. Det är möjligt att vi kanske gick lite för långt i i vår iver att skapa alternativ för människor så att det inte bara ska vara det offentliga monopolet som gäller. Vi kanske gick lite för långt i att knoppa av och privatisera på ett sätt som inte var kontrollerat. Allt som Alliansen gjorde var inte perfekt. Det håller jag med om. Men grundidén om att det ska finnas konkurrens och valfrihet är någonting som Socialdemokraterna har bekämpat till varje pris. Lyssna på gamla tal från valrörelsen där försökte bildsätta att valfrihet inom förskolan skulle underminera och krossa välfärden. Vi har haft en debatt som jag trodde skulle handla om regeringens förslag att ta bort tvångs-LOV för landstingen, det vill säga tvånget att tillämpa lagen om valfrihetssystem. Regeringen ville i stället ha ett frivilligt system där man absolut får tillämpa denna lag men också kan välja att organisera vården på andra sätt. I stället halkar vi ned i en debatt där försöker iscensätta att Socialdemokraterna och är emot valfrihet inom vården - emot patienternas rätt att till exempel välja vårdcentral. Ingenting kunde vara mer fel. Som jag har sagt i ett tidigare anförande är det just så att socialdemokratin har gått i bräschen för att kunna upphandla olika former av vårdcentraler eller, för den delen, äldreboenden på till exempel entreprenad eller för att hitta andra former. Jag kommer själv från ett av de landsting, , som har en stor andel privata utförare. Det är också ett av de landsting som har styrts längst av Socialdemokraterna, förutom en kort mandatperiod med borgerligt styre. Den stora frågan är egentligen: Har socialdemokratin gjort det här för att man har varit nödd och tvungen eller för att man har varit pragmatisk? Jag skulle vilja hävda att vi har varit pragmatiska. Vi har sett på vad situationen kräver och vad som behövs i de aktuella fallen. Det vi däremot har bekämpat - och det kanske är det hänvisar till - är alla former av dogmatism, som framför allt Moderata samlingspartiet har stått för och där man till varje pris ska privatisera och sälja ut, för det är så man vill skapa bästa möjliga lycka för några få. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Överläggningen var härmed avslutad.