ip · H310253 · 2015-12-04 00:00:00 — Interpellation 2015/16:253 Riktade statsbidrags effekter på kommunerna av (M) till Finansminister (S) Kommunerna står inför stora utmaningar både på kort och på lång sikt. På kort sikt är det framför allt flyktingsituationen som ska hanteras med boenden för familjer och ensamkommande barn, platser i skolor och liknande. På har man en åldrande befolkning som kommer att kräva alltmer från kommunerna som dessa har stora personalavgångar. De som bäst kan hantera sina utmaningar är just kommunerna själva. Generellt sett har kommunerna bäst kännedom om vad som är problemen lokalt och hur dessa kan lösas. Det verkar finansministern vara medveten om. Vid debatten om budgetramarna anför finansministern gällande de nästan 10 miljarderna extra till kommunerna och landstingen att det ”är upp till kommunerna att själva att använda dem beroende på var man ser de största behoven”. Ser man till statsbidragen som helhet så är den största delen generell. Men trenden går mot alltmer riktade statsbidrag. Rekordet slås nu med marginal av S-MP-regeringen: Ser man till de 12 miljarder som anslås i budgeten så är hela 11 av dessa riktade. Riktade statsbidrag innebär detaljstyrning från staten. Antalet riktade statsbidrag är nu uppe i 80 stycken. Därutöver ska det ansökas om de riktade bidragen, vilket kräver resurser. Därför har inte alltid mindre kommuner möjlighet att söka. En skånsk kommun räknade till och med ut att om man tog hänsyn till arbetet som krävs för att söka om riktade bidrag går kommunen back. Så även för större kommuner kan riktade statsbidrag vara en ren förlustaffär. Vissa riktade statsbidrag är satsningar mot problem som endast finns i storstäderna. ger exemplet med de riktade bidragen för mindre klasser i skolorna. Det kanske kan vara ett bekymmer i större städer men i många av de mindre kommunerna är problemet det rakt motsatta, där är klasserna redan för små. Med anledning av ovanstående vill jag fråga finansminister : Är finansministern medveten om att av de 12 miljarder som S-MP-regeringen anslår till kommunerna för är 11 miljarder riktade statsbidrag, inte generella? Tar finansministern hänsyn till de olika utmaningar kommunerna har beroende exempelvis på storlek, eller kommer regeringen att fortsätta öka andelen riktade statsbidrag som mindre kommuner har svårt att tillgodose sig? Varför litar inte finansministern på att kommunerna själva vet bäst hur pengarna ska användas? Planerar finansministern att minska byråkratin i fördelningen av de riktade statsbidragen? har frågat finansministern om hon är medveten om att av de 12 miljarder som S-MP-regeringen anslår till kommunerna för är 11 miljarder riktade statsbidrag, inte generella. Frågan har även ställts om finansministern tar hänsyn till de olika utmaningar kommunerna har beroende på exempelvis storlek, eller om regeringen kommer att fortsätta öka andelen riktade statsbidrag, som mindre kommuner har svårt att tillgodogöra sig. Vidare har frågat varför inte finansministern litar på att kommunerna själva vet bäst hur pengarna ska användas samt om hon planerar att minska byråkratin i fördelningen av de riktade statsbidragen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Inledningsvis vill jag säga att jag till stor del instämmer i uppfattning avseende riktade statsbidrag. Jag vill i detta sammanhang framhålla det ställningstagande som gjordes kompletteringsproposition, där ett nytt statsbidragssystem för kommunerna föreslogs som innebar att en stor del av de riktade statsbidragen avvecklades och ersattes med ett generellt bidrag. Kommunerna gavs i och med reformen ett ökat ansvar för sin verksamhet. Även i budgetpropositionen uttalade sig regeringen angående de riktade statsbidragen och anförde att även om specialdestinerade statsbidrag kan vara motiverade i vissa fall, är den grundläggande principen att statsbidrag ska ges i form av generella bidrag. Denna princip är något som jag står bakom. Riktade statsbidrag kan användas som komplement till det generella bidraget i vissa fall, till exempel vid tidsbegränsade stimulansåtgärder eller i fall då det förekommer brister i en verksamhet. Utvecklingen mot allt fler och detaljreglerade riktade statsbidrag är något som även den tidigare alliansregeringen medverkat till. För regeringen är det viktigt att minska det totala antalet styrsignaler som kommuner och landsting möter. Regeringen arbetar därför för en mer strategisk användning av de riktade statsbidragen, där större hänsyn tas till den samlande mängden styrsignaler från staten liksom till kommuners och landstings olika förutsättningar. I detta arbete är det särskilt angeläget att minska kommunernas och landstingens administrativa börda. Jag tackar civilministern för svaret. Ja, jag vet att detta är en fråga som inte skiljer sig mellan partierna. Men det är detsamma med att vi alla vill att antalet arbetade timmar ska öka, men då krävs det att man politiskt lägger sådana förslag och inte motsatsen. Svenska kommuner ser väldigt olika ut och har olika förutsättningar att klara sina uppdrag. De 290 kommunerna har allt från 920 000 invånare till ca 2 500 invånare. Mediankommunen har ca 15 500 invånare och är alltså det som vanligen betecknas som en ganska liten kommun. Generellt kan sägas att finansieringen av de kommunala verksamheterna sker till med skatteintäkter och till med statliga bidrag, både generella och riktade. Generella statsbidrag har dominerat sedan statsbidragsreformen 1993 då de öronmärkta statsbidragen inordnades i det generella statsbidraget till kommunerna kombinerat med ett utjämningssystem. Det betyder att kommunerna får pengar som de sedan själva väljer hur de ska användas. Vi har långtgående kommunalt självstyre i . Det är kommunerna som har kunskap om hur det ser ut i den egna kommunen, och de lokala politikerna kan bäst prioritera var resurserna gör störst nytta lokalt. Det är också de lokala politikerna som bär ansvaret och var fjärde år ställs till svars för hur kommunen har skötts. De kommunala verksamheterna såsom skola, äldreomsorg och barnomsorg behöver långsiktiga, stabila förutsättningar. Tyvärr har det generella statsbidraget alltmer börjat ersättas med riktade statsbidrag. Riktade statsbidrag ska användas för ett visst syfte som bestämts nationellt, ofta begränsat . Ofta behöver kommunerna ansöka om dessa pengar, vilket är resurskrävande. När en regering går ut och lovar mer riktade statsbidrag för ett visst syfte inom till exempel skolan eller äldreomsorgen väcker man förväntningar hos invånarna men även stress och frustration i kommunerna. Särskilt mindre kommuner kan ha svårt, vilket har bekräftats i granskning av specialdestinerade statsbidrag inom skolan som visar ett systematiskt underutnyttjande av mindre kommuner i glesbygd. Om statsbidragen dessutom kräver medfinansiering försvårar det ytterligare. Slutsatsen är att det inte är särskilt effektivt och inte garanterar större likvärdig verksamhet. Vi får se om kommer fram till samma slutsats i sin kommande granskning av styrningen av hälso- och sjukvården genom riktade statsbidrag. Riktade statsbidrag är ett sätt att driva kommun- och landstingspolitik från nationell nivå. På något sätt ligger det i systemet att vilja påverka nationellt, så vi lär knappast komma ifrån det helt. Men när vi är medvetna om vilka nackdelar som finns, inte minst demokratiska, är det desto viktigare att belysa utvecklingen när den nu är på väg åt fel håll. S-MP-regeringen innehar det nya rekordet med hela 11 miljarder riktat av de 12 miljarder man anslagit i budgeten . Hur ser arbetet ut för en mer strategisk användning av de riktade statsbidragen? Hur ämnar regeringen framöver hantera den utmaning som består i att vi å ena sidan har ett långtgående självstyre hos svenska kommuner, å andra sidan förväntar oss mer likvärdig verksamhet i kommunerna trots de skilda förutsättningarna? Jag tackar för interpellationen och inlägget. Det här är otroligt viktiga frågor om vi ska arbeta med att höja kvaliteten i de offentliga verksamheterna och ge så goda förutsättningar som möjligt till kommunsektorn att anpassa verksamheterna till de behov som finns regionalt och lokalt. Regeringen har ett ansvar att arbeta med utveckling av styrningen av den offentliga sektorn. Vi satte igång ett arbete direkt efter maktskiftet och arrangerade nio seminarier på landets högskolor och universitet. Vi bjöd in representanter för kommunsektorn, för de statliga arbetsgivarna, för fackförbunden och professionsorganisationerna och för forskningen. Vi ställde frågan hur vi kan arbeta för att utveckla styrningen i offentlig sektor så att medarbetarna får rätt handlingsutrymme att göra professionella bedömningar utifrån sin kunskap och erfarenhet. I det arbetet inkluderades också det perspektiv som handlar om statens styrning av kommunerna. Om proffsen ska tillåtas vara proffs måste vi också tillåta proffsen i kommunsektorn att vara proffs. Då krävs det utveckling av statens styrning av kommunsektorn. Staten skickar många olika styrsignaler till kommunerna. Vi har lagstiftningen, föreskriftsmakten och de riktade statsbidragen. Det finns också fler metoder som används i styrningen av den kommunala sektorn. har vi alltså samlat in kunskap med hjälp av forskningen och representanter för de berörda parterna. Då är det viktigt att vi sätter igång ett arbete där vi konkret börjar utveckla styrningen. Detta arbete ska påbörjas och kommer att bestå av flera olika projekt som handlar om utvecklingen av styrningen av offentlig sektor. Här kommer vi också att inkludera ett arbete som handlar om att följa upp effekterna av de riktade statsbidragen. Riktade statsbidrag är motiverade i vissa fall. Det kan finnas skäl att använda sig av den modellen. Men som interpellanten var inne på finns det också en del risker förenade med riktade statsbidrag. Det handlar inte bara om det kommunala självstyret. Det handlar också om arbetet med att öka produktiviteten i offentlig sektor och i sektor, och då måste det finnas ett handlingsutrymme för dem som utför verksamheterna. Det handlar även om den administrativa bördan som ibland är förenad med vissa former av riktade statsbidrag. Vi avser att sätta igång ett arbete på där vi studerar just effekterna av de riktade statsbidragen och även tittar på hur vi kan verka för att minska riskerna som är förenade med riktade statsbidrag. Det är en viktig del vad gäller utvecklingen av styrningen, och vi har en konstruktiv dialog med Kommuner och Landsting i denna fråga. Det gläder mig att Kommuner och Landsting nu studerar dessa frågor och inte minst effekterna av regeringens och statens styrsignaler till kommunsektorn. Denna typ av diskussioner kan leda till att vi skapar en styrmodell som ger ett bättre effektiviseringsarbete i sektor, och det kommer att gynna vårt land och våra medborgare. Det gläder mig att det är mycket arbete som pågår. Vi får hoppas att den budget som har lagts var ett litet olycksfall i arbetet och att regeringen med hjälp av dessa projekt, seminarier och diskussioner kommer fram till andra sätt att skicka de signaler som staten ändå måste skicka i många fall. Riktade statsbidrag kan ha till syfte att förbättra kvaliteten i verksamheten. Men om de kommuner som har störst behov av förbättrad kvalitet inte ansöker om dessa medel ger de inte den efterfrågade effekten. Till största del finansierar kommunerna sina verksamheter med egna intäkter. Den kommunala inkomstskatten är offentlig sektors största inkomstpost och omfattade 2013 . Dock är både kommunernas intäktssida och deras utgiftssida konjunkturberoende - intäktssidan genom att skatteintäkterna minskar vid lågkonjunktur när jobben drabbas och utgiftssidan genom att utgifterna för försörjningsstöd då ökar. Diskussioner har förts om staten tydligare ska gå in och stärka kommunsektorn vid en lågkonjunktur. Det kan vara en fördel eftersom de verksamheter som bedrivs är långsiktiga och skulle tjäna på ett mer stabilt ramverk. Jag är medveten om att detta inte riktigt ryms inom frågan, men det vore intressant att veta om det är något som regeringen funderar över. En del i det budgetpolitiska ramverket som bland annat reglerar överskottsmål för hela den offentliga sektorn och statens utgiftstak är kravet på kommunsektorn om en budget i balans. Men när regeringen nu signalerar att man överväger att slopa utgiftstaket och att man inte längre anser det viktigt att reformer ska finansieras krona-för-krona, hur förväntar sig då regeringen att kommunsektorn ska leva upp till sina ekonomiska krav? Det är oroande i sig att staten inte har en regering som är ekonomiskt ansvarstagande, men konsekvenserna blir ju ännu mer allvarliga om kommunerna går i samma spår som S-MP-regeringen. Man öppnar ask, och det är svårt att överblicka konsekvenserna, inte minst på . Eller hur ska man tolka regeringens senaste utspel? För att återkomma till frågan om statsbidragen. De riktade statsbidragen ger inte nödvändigtvis de effekter de är tänkta att ha och är i de fall de behöver ansökas om byråkratiska att hantera. Dessutom försvåras det kommunala ansvarsutkrävandet. Därför undrar jag om regeringen avser att bryta trenden och i stället minska andelen riktade statsbidrag till kommunerna till förmån för generella statsbidrag. En fråga som ansluter till statsbidragen är innehållet i det offentliga åtagandet. Diskuterar regeringen utvecklingen av det långsiktiga offentliga åtagandet? Med tanke på framtida utmaningar och befolkningsutveckling torde det vara en fråga i debatten som i hög grad påverkas av statsbidragen. Ska det kommunala åtagandet förändras? Vi har inlett en mycket konstruktiv dialog med kommuner, landsting och regioner. Jag åker land och rike runt och träffar representanter för samtliga kommuner och landsting och diskuterar kommunala strukturfrågor. Syftet är att samla in synpunkter för en utredning som vi avser att tillsätta och som ska behandla just kommunala strukturfrågor. Vi har en hel del utmaningar i den offentliga sektorn, inte minst i kommunala verksamheter. Vi har effekterna av urbaniseringen. Det brukar sägas att har en urbaniseringstakt som är bland de högsta i . Vi har en åldrande befolkning - allt färre ska försörja allt fler. Vi har ökade förväntningar hos medborgarna. Där ser vi förändrade beteenden vad gäller konsumtion av offentliga tjänster. De kommunala strukturfrågorna har inte utretts i sin helhet . Det finns anledning för regeringen att inleda ett sådant arbete i nära dialog med kommunsektorn och de politiska partierna. När kommundialogerna är avslutade avser vi därför att tillsätta en utredning som ska få i uppdrag att titta brett på de frågeställningar som rör förutsättningarna för verksamhet och sektor. Då kan det inte bara vara fokus på indelningsfrågor, utan det kan också handla om frågor om hur uppgiftsfördelningen eller fördelningen av det offentliga åtagandet mellan olika nivåer ser ut. Det är frågor som måste utredas noggrant, och vi måste få igång en debatt i landet om detta. Självfallet kommer vi att noga följa upp effekterna av de ekonomiska styrsignaler som regeringen skickar till kommunsektorn. Det kommer som sagt att vara av stor vikt för regeringen att följa upp användningen av de riktade statsbidragen. Det är egentligen två delar i denna fråga. Den första är fördelningen mellan generella och riktade statsbidrag. Här är som sagt min och regeringens utgångspunkt att generella statsbidrag är huvudregeln, och vi har inget ändrat förhållningssätt där. Den andra är själva utformningen av de riktade statsbidragen och de byråkratiska och administrativa krav som är förenade med dessa. Här behöver vi definitivt analysera följderna av de nuvarande modellerna och verka för att utforma riktade statsbidrag på ett sådant sätt att kommunsektorn får en så liten administrativ börda som möjligt. Det handlar om att skydda likvärdigheten i de offentliga verksamheterna. Om vi får alltför stora skillnader mellan kommunerna hotas likvärdigheten, och det kommer att påverka sammanhållningen i vårt land på lång sikt. Likvärdigheten påverkas bland annat av möjligheten att ta del av statliga medel för verksamhet. I stort delar jag den oro som interpellanten uttrycker i fråga om riktade statsbidrag. Jag kommer att arbeta med denna fråga tillsammans med den övriga regeringen. Ja, frågan gäller det kommunala självstyret och likvärdigheten, som ju står lite grann emot varandra. Det ska bli mycket spännande att följa utredningen, och jag ser fram mot dessa viktiga frågor. Det ska också bli spännande att följa den faktiska utvecklingen av fördelningen av statsbidrag och se om det fortsätter att vara en hög andel riktade statsbidrag eller om man vidhåller principen att det ska vara övervägande generella statsbidrag. Det rör konkret villkoren för de svenska kommunerna men även de verksamheter som många kommuninvånare berörs av . Det är komplexa frågor som med fördel borde debatteras mer. Generellt sett tror jag att vi nationellt behöver fundera mer över kommuners och landstings villkor och de förutsättningar de har för att klara av sina viktiga verksamheter, inte minst med tanke på de utmaningar vi står inför i och med befolkningsutvecklingen. Eftersom politik är att prioritera, inte bara höja skatten när det blir tufft, är en viktig fråga också hur det offentliga åtagandet ska se ut . Vad gäller statsbidragen hoppas jag att regeringen framöver tänker efter både en och två gånger i nästa budgetprocess och hellre lägger eventuella satsningar som generella än som riktade statsbidrag. Det främjar demokratin, ökar effektiviteten i användandet av skattemedel och minskar frustrationen hos invånare och kommuner. Jag vill tacka civilministern för debatten. Jag vill återigen tacka för interpellationen och för denna debatt. Jag ser fram emot en fortsatt dialog i dessa frågor. Det har varit en väldigt konstruktiv dialog med de kommunala företrädarna inom ramen för kommundialogen, och jag ser fram emot att diskutera dessa frågor med riksdag. Jag vill avslutningsvis framhålla att de som tillförs kommunsektorn med anledning av flyktingsituationen är generella. Den huvudregeln är bra att ta som utgångspunkt. Jag tackar för diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad.