· H210533 · 2015-05-05 18:59:15 — Ursäkta att jag kom för sent! har frågat mig om jag haft någon dialog med branschföreträdare om robustheten i det svenska telenätet. Han har även frågat om jag anser att ett samarbete mellan en statlig myndighet och branschens operatörer kan innebära att myndigheten i fråga helt väljer att bortse från de synpunkter deras "samarbetspartner" framställer. har slutligen frågat mig om jag på något sätt avser att vidta några åtgärder inom ramen för min tjänsteutövning i syfte att komma till rätta med den situation som beskrivs i interpellationen och därmed bespara konsumenterna onödiga kostnadsökningar som inte för med sig någon ökad robusthet i nätet. Telenätens robusthet och tillförlitlighet blir allt viktigare i takt med att samhället blir mer digitaliserat. Pålitliga elektroniska kommunikationer är en förutsättning för såväl enskilda hushåll som för näringslivet samt vid upprätthållandet av samhällsfunktioner. utför ett viktigt arbete inom detta område. PTS har att förhålla sig till mål om att "elektroniska kommunikationer ska vara effektiva, säkra och robusta samt tillgodose användarnas behov. De elektroniska kommunikationerna ska i första hand tillhandahållas genom en väl fungerande marknad, men staten ska ha ett ansvar på områden där allmänna intressen inte enbart kan tillgodoses av marknaden." PTS måste således göra en balanserad avvägning som tar hänsyn till olika mål och intressen. PTS har föreslagit föreskrifter om krav på driftssäkerhet i syfte att bland annat förtydliga vilka tekniska och organisatoriska åtgärder som tillhandahållare ska vidta för att säkerställa rimlig nivå av driftssäkerhet vid tillhandahållande av allmänna kommunikationsnät eller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster i enlighet med lagen om elektronisk kommunikation, LEK. I samband med att dessa föreskrifter träder i kraft ska de befintliga allmänna råden på området upphävas. PTS har en ständig dialog med branschen om robusthet i det svenska telenätet, främst genom Driftsäkerhetsforum, ett forum där PTS och marknadens aktörer träffas för diskussioner om frågor som rör driftssäkerhet i elektroniska kommunikationer. De aviserade föreskrifterna och deras konsekvenser har diskuterats , bland annat inom ramen för Driftsäkerhetsforum men också på andra sätt. Ett konsoliderat förslag till föreskrifter om driftssäkerhet remitterades . Remissinstanserna har fått möjligheter att framföra ytterligare synpunkter på ett reviderat förslag. PTS har vad jag erfarit under remissbehandlingen redan beaktat många synpunkter. Regeringen har förtroende för att PTS kommer att, liksom annars, göra en välavvägd bedömning innan de fattar beslut om föreskrifterna. PTS är självständig i sin myndighetsutövning, och som statsråd varken kan eller ska jag föregripa de bedömningar som myndigheten gör. Välkommen till kammaren, statsrådet! Jag hoppas att du hinner fånga andan medan undertecknad kommenterar svaret en aning. Jag tackar för svaret och vill visa min uppskattning för att det har skett en del i statsrådets hållning sedan vi senast sågs i den här frågan. Jag vill också visa min uppskattning för att man nu från regeringens sida börjat fördjupa sin analys vad gäller vikten av att ha en politik för ett robust svenskt telenät. Det handlar inte bara om telefonförbindelser. Det handlar som bekant också mycket om internet och andra tjänster som tillhandahålls, såsom säkerhetslarm för personer med nedsatt rörlighetsförmåga som kan komma i behov av hjälp i sina hem och så vidare. Ett exempel är min 92-åriga farmor. Hon kanske i och för sig har tryckt på larmet fler gånger av misstag än då det varit nödsituationer, men det är fortfarande självfallet oerhört viktigt att man når fram när det väl behövs. Det som är oroväckande i den situation som vi har är att har valt att fokusera sitt arbete på detaljerade krav på exakta tekniska lösningar för den så kallade robustheten. När branschdeltagare som arbetar på marknaden har tittat på detta har de sett att förslagen på tekniska specificeringar inte har varit någonting som man upplever skulle ge någon reell förbättring av robustheten. Däremot är de väldigt dyra. I stället för att sätta upp mål att uppnå avseende funktionalitet och robusthet har valt att ställa krav på tillvägagångssätt för hur man ska uppnå mål. Det här står lite grann i kontrast mot vad vi är vana vid från politiskt håll beträffande vilka krav man ställer på folk som ska utföra en viktig tjänst. Det viktiga måste ju vara att man uppnår målet om ett robust svenskt telenät, snarare än att man uppnår mål om ett visst antal dieselaggregat, ett visst antal parallella kablar och så vidare. Statsrådet och jag har varit överens om att varken han eller jag ska släppas in i de tekniska detaljerna. Jag tror att det fortsatt är av godo. Jag tror också att det kan finnas skäl att överväga huruvida ska tillåtas gå in i de tekniska detaljerna. Det är en styrningsfråga vilka befogenheter regeringen ger till sina myndigheter. Därför blir min fråga till statsrådet, om han nu hunnit hämta andan, huruvida han som statsråd avser att vidta några åtgärder vad gäller Post- och befogenheter och möjligheter att detaljreglera exakt var det ska stå "dieselaggregat" i stället för att reglera vilken funktion som ska uppnås för kundens del. Det måste ändå vara det som är det viktiga för konsumenterna, för robustheten och för den samhällsfunktion som de här entreprenörerna utför. Jag tackar så mycket för följdfrågorna. Vi är absolut överens om att vi bör hantera den här frågan översiktligt. I grunden är det en fråga som är till nytta för som nation och i yttersta fall för slutkunderna. När det gäller motivet för föreskrifterna - det här är tekniskt, som sa, och vi håller det på en översiktlig nivå - är det viktigt att veta att samhället är väldigt starkt beroende av elektroniska kommunikationer, som marknaden och tekniken fortsätter att utvecklas. Detta gör att PTS ser behov av att revidera nuvarande allmänna råd och förtydliga kraven i föreskrifterna. Hur detaljerade kraven ska vara är någonting som jag som statsråd har svårt att påverka, annat än i det årliga arbete som vi gör för att hantera myndigheternas arbete. Men om man tittar på detaljerna tycker jag i alla fall att vi måste vara överens om målen för föreskrifterna och vilken av de olika ingångarna som man behöver fokusera på, som är inne på. Om man då tittar på delmålen för föreskrifterna kan man se att de ska säkerställa att en grundläggande nivå av driftssäkerhet upprätthålls i nät och tjänster. Det är en ingång. En annan handlar om att tydliggöra reglerna och precisera dessa för berörda operatörer. En tredje handlar om att skapa en ökad tydlighet för samhällsviktiga konsumenter om vilken den grundläggande nivån är för att dessa ska kunna upphandla den nivå som de behöver för sin verksamhet. Det här tredje ligger närmast det som tar upp. Jag måste vidhålla att jag som statsråd inte ska gå in på en detaljnivå som jag inte kan och bör hantera. Att som riksdagsledamot lyfter frågan ligger däremot helt och fullt inom ramen för det har att hantera, för då kan frågan belysas. Myndigheten, som naturligtvis också följer denna debatt och diskussion, har möjlighet att ta in frågan, och vi som regering kan inkludera detta nästa gång vi tillhandahåller underlag för vad myndigheten ska jobba med . Men återigen: Att gå in på en sådan detaljnivå låter sig inte göras för mig som statsråd. Vi hamnar ofta i en ordväxling i debatten som utmynnar en lektion statskunskap och var någonstans gränsen för ministerstyre går. Jag tror att de flesta av oss avhandlade det i kursen samhälle A på gymnasiet. Jag tror att vi är överens om var den gränsen går. Det gör att statsrådet har ett stort ansvar för vilka befogenheter som myndigheterna ges. Frågan blir i förlängningen: Ska en myndighet ha befogenheten att gå in och säga att här ska stå ett dieselaggregat, och det ska betalas av teleoperatör? Är det den detaljnivån våra myndigheter ska ägna sig åt? Jag tvivlar på det. Det ska dessutom sägas att den samrådsprocess som statsrådet hänvisar till mellan och de entreprenörer som finns på området beskrivs av statsrådet främst ur Post- och perspektiv. Det är helt riktigt i sak utifrån hans roll som statsråd. Vi har dock som politiker, oavsett vad vi har för delar av regeringsformen att förhålla oss till, ett ansvar att försöka se hela verkligheten. Där har vi egentligen en enig bransch som är oerhört besviken över den bristande dialog som har förevarit med . Om jag är korrekt underrättad har branschen så sent som bett om ett möte med Post- och generaldirektör, och han avböjde. Det är för mig ett orostecken på hur det hanteras. Det huvudsakliga är att vi alla får en mobiluppkoppling i handen, precis som statsrådet nu förmodligen använder sig av, och en ordentlig och robust kontakt med telenätet oavsett var någonstans i landet vi befinner oss. Vi kan ägna oss åt täckningskrav på landsbygden, hastighetsdimensioneringar och mål för det. Men det är så att våra teleoperatörer tvingas att lägga pengar på saker som är verkningslösa. Enligt dem själva är det av tidigare problem med robustheten i nätet som skulle lösas av det som nu föreslår. Det ligger på en sådan detaljnivå att man egentligen inte når det övergripande målet. Om statsrådet och jag är överens om att det är det övergripande målet som spelar roll finns det skäl att statsrådet skickar en tydlig signal här att våra myndigheter ska ha det för ögonen. Det ligger inom ramen för vad han har möjlighet att göra som statsråd genom generella direktiv. Jag ser fram emot det årliga arbetet med att ge direktiv till myndigheterna som han talar om och hur tydlig regeringen där kommer att vara med att det är målet som är det viktiga och inte medlen. Jag är orolig för inte bara min egen utan många andras telefonräkning. Det är inte på skattebetalarnas eller på Post- och generaldirektörs nota det kommer, utan det är vi som betalar räkningen. Det hade varit illa nog om det landade hos skattebetalarna. Men landar det på alla som har ett vanligt teleabonnemang. Det är verkningslösa åtgärder till väldigt stora belopp. Det är oroväckande, herr talman. Tack så mycket, , för en mycket tydlig och vältalig beskrivning av problematiken i grunden. Även om jag inte vill polemisera med inledningen av det sa handlar det i grunden om vilka olika roller vi har i statsadministrationen. Själva grunden för att jag som statsråd leder regeringens arbete inom det område som innehåller mina portföljer innebär också ett ansvar för myndigheter. har vi myndigheterna som har ett ansvar för sina respektive områden. Det gäller särskilt en myndighet som har en tillsynsroll och behöver det oberoendet för att kunna fatta de beslut som avser att hantera alla inom dess kompetensområde förekommande utmaningar. Vad säger , lagen om elektronisk kommunikation? Den säger att den som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa att verksamheten uppfyller rimliga krav på driftssäkerhet. Det är grundtexten. Vi vet att 2007 - det vill säga under förrförra mandatperioden - utfärdade den myndighet som vi diskuterar allmänna råd om god funktion och teknisk säkerhet samt uthållighet och tillgänglighet vid extraordinära händelser i fredstid. De allmänna råden grundade sig på den dåvarande bestämmelsen om driftssäkerhet i LEK. Detta är ingenting nytt. Enligt förordningen om elektronisk kommunikation får PTS utfärda föreskrifter om på vilket sätt skyldigheten ska fullgöras. Det är helt inom ramen för vad myndigheten ska göra. Själva grunden är arbetet med att utforma föreskriften, och det har pågått under . PTS har inte fattat något beslut om föreskrifterna. Enligt dess planering ska dessa vara klara och träda i kraft nu månad , och det finns en övergångstid . Med allt detta i beaktande måste vi erkänna den utmaning som finns i att vi har blivit alltmer beroende av elektroniska kommunikationer. Jag vet att varken jag eller mina företrädare skulle vilja stå där när myndigheten utifrån en politisk ingång har valt att låta bli att försöka förutse de utmaningar som möter när vi hamnar i olika typer av extraordinära händelser. Det måste vara myndighetens roll att göra den typen av scenarieövningar att den kan försöka förutse vad som kan hända. Vi brukar tala om svarta svanar i krishantering. Vi måste kunna se det oförutsedda. Det ligger i sakens natur att vi som politiker kanske inte är de som är bäst lämpade att försöka förutse detta, utan det finns experter. Varken eller jag är experter inom området som vi nu diskuterar. Det är möjligt att har expertkunskaper inom detta område. Men jag vet att det sitter många experter på PTS och jobbar med frågan. Det ska dessutom vara teknikneutralt, konkurrensneutralt och syfta till att vi som nation har en god förberedelse för att kunna hantera alla eventualiteter. Sedan kommer svarta svanar ändå att uppstå. Då kommer vi att häpna och tänka: Varför tänkte vi inte på det? Det scenariot hoppas vi att vi inte behöver stå inför. Min gamla professor i statsvetenskap brukar säga: Det finns ingen som älskar regeringsformen så mycket som ett statsråd i en jobbig interpellationsdebatt. Det visar sig lite grann. är vi tillbaka i regeringsformen. Det är vi som stiftar lagarna här, och det är statsrådet som har till uppgift att bereda lagförslag för oss här i att bereda. Alla de lagar han läste upp här - möjligen med undantag av regeringsformen, den är lite svårare att reglera - har han möjlighet att lägga fram förslag på förändringar i. Det var där min fråga tog sin utgångspunkt. Är det rimligt att man har möjlighet att föreskriva om exakt var dieselaggregat ska stå, var kablar ska dras och ligga dubbelt och så vidare? Statsrådet använder begreppet teknikneutral. Det är jättebra! Det är precis det som jag är ute efter, teknikneutrala krav. Sätt ett skarpt krav i form av en procentsats: Så här bra robusthet ska vi ha i telenätet. Men det som just nu håller på att ske är att vi har en statlig myndighet som går in i detaljer och styr saker som kommer att bli väldigt dyra för konsumenten, och jag fruktar också dyrt för statsrådet rent politiskt. Apropå var man vill stå rent politiskt och ha fingrarna i syltburken någonstans: Jag tror inte att det skulle gynna någon att vi möjliggör för våra myndigheter att gå in och göra detaljregleringar i sådant som inte når nytta men som kostar vanliga konsumenter pengar. Sedan är jag överens med statsrådet om i princip allt annat. Han förstärker mina argument om detta med målstyrning. Men har vi en myndighet som ägnar sig åt detaljstyrning i medel och inte i mål. Där har statsrådet ett ansvar när han ska vara med om att skriva regleringsbrev nästa gång och i annan eventuell styrning av myndigheten. Det finns det som kallas lunch. Det fick jag också lära mig på statsvetenskapen. Det finns möjligheter för statsrådet att agera. Är han villig att ta de möjligheterna? Tack för uppföljningsfrågorna, ! Naturligtvis har vi ett ansvar för att hantera en väl avvägd statsadministrativ styrning. Det handlar i grunden om en oerhört viktig myndighet som gång efter annan har pekats ut som en av de mer kritiska myndigheterna när det gäller att upprätthålla en god balans mellan den tillit till staten som medborgarna har att förlita sig på och möjligheten att tillhandahålla ett balanserat underlag för marknaden. Utifrån det jag har sett när det gäller hur PTS har jobbat och i form av svar som tidigare statsråd med ansvar för området har uttryckt är det min övertygelse att det är en myndighet som har expertkunskapen, en myndighet som vi har ett stort förtroende för och en myndighet som kommer att, liksom annars, göra en väl avvägd bedömning innan de fattar beslut om föreskrifterna. Det är, som jag sa i mitt tidigare inlägg, viktigt att veta att det inte har fattats något beslut inom området . PTS är självständigt i sin myndighetsutövning. Det är absolut inte - missförstå mig inte där - en lektion i statsvetenskap. Det handlar om en elementär ingång till att statsrådet inte lägger sig i myndighetens utövning på annat sätt än det som är tydligt fastslaget. Vi varken ska eller kan ingripa i den typen av frågor som myndigheten gör i bedömningsskälen. Det här är något som jag tar med mig. Frågan är inlämnad. Vi har debatterat den - den finns alltså på riktigt. Och jag tar den med mig till departementet. Överläggningen var härmed avslutad.