· H210408 · 2015-04-21 14:03:04 — har frågat mig om jag är beredd att agera för att öka kunskapen om och efterfrågan på viltkött samt om jag vill ta initiativ till en lagändring som möjliggör för jägare att sälja kött från vildsvin direkt till konsumenter. Problematiken kring vildsvinen är som beskriver en ständigt aktuell fråga som kräver samarbete mellan flera parter för att komma framåt. Vi har i vårt land en framstående viltvård som bygger på stort ansvarstagande och engagemang från jägarna. Också regeringen bidrar i vildsvinsfrågan genom olika uppdrag till berörda myndigheter. Viltkött är generellt sett ett säkert kött, fritt från de flesta av tamboskapens produktionssjukdomar och en mycket uppskattad råvara bland privatpersoner och krögare. Detta ska vi ta till vara och förvalta i den kommande livsmedelsstrategin. Vildsvinskött skiljer sig dock från annat viltkött genom att vildsvin kan bära på trikiner och för att de är svåra att slakta på ett hygieniskt sätt. Vildsvinsjakt förekommer dessutom även under varma årstider, vilket ställer krav på kylförvaring av kropparna i väntan på trikinprovsvaret. Jag motsätter mig inte en ökad avskjutning av vildsvin så länge som köttet som levereras till konsumenter är fritt från trikiner och av samma hygieniska kvalitet som vildsvinskött från godkända vilthanteringsanläggningar. För att garantera konsumenternas säkerhet och förtroende skulle jägare i ett förenklat försäljningssystem behöva utsättas för någon form av offentlig kontroll. Förslag till förenklad försäljning av vildsvinskött har lagts fram. De praktiska och ekonomiska konsekvenserna av ett sådant försäljningssystem visade sig dock vara sådana att förslaget inte fick stöd för att tas vidare - inte ens av jägarna själva. Förenklad försäljning bedömdes inte heller bidra till att minska antalet vildsvin. För att det ska finnas en efterfrågan på vildsvinskött måste hanteringen vara sådan att konsumenternas förtroende för köttet inte skadas. Bedömningen är tills vidare att vilthanteringsanläggningarna har bäst kapacitet att avsätta säkert vildsvinskött i större mängder. Arbetet med den nationella livsmedelsstrategin har påbörjats. Den ska omfatta hela värdekedjan, från primärproduktion till konsument. Det handlar om mat och dryck, om det vilda och det odlade. Det handlar också om upplevelser genom mat och dryck på restaurang eller varför inte i vår fantastiska natur. Jag tackar landsbygdsministern för svaret. Jag kan dock börja med att påminna landsbygdsministern om att mitt namn är och inte . Även om jag välkomnar ministerns svar är det tyvärr inte detta svar som jag hade önskat mig på denna interpellation. Avsättningsmöjligheterna för vildsvinsköttet är fundamentalt viktiga för att skapa en bättre fungerande vildsvinsförvaltning. Därför hade jag hoppats att ministern skulle vara beredd att faktiskt agera och ta initiativ för att förenkla försäljningen av vildsvinskött. Så verkar tyvärr inte vara fallet med det svar som jag nu precis har fått. Som jag skrev i min interpellation har den svenska vildsvinsstammen vuxit mycket kraftigt . Även utbredningen har ökat. Vi har vildsvinen etablerade i en betydligt större del av vårt land än vi hade tidigare. I takt med att vildsvinen blir fler och utbredningen ökar, ökar naturligtvis också skadebekymren och skadeverkningarna inte minst för jordbruket. Därför behöver avskjutningen helt enkelt öka. Vi såg att avskjutningen minskade. kommer den förhoppningsvis att öka, vilket är troligt med tanke på att vi har haft en mild vinter och det troligtvis har fötts en hel del nya kultingar på vårkanten. Det som ofta lyfts fram som ett problem för en ökad avskjutning är just avsättningsmöjligheterna för köttet. Det som jägarna ständigt och jämt efterfrågar är enklare och bättre möjligheter att sälja köttet. är ordningen sådan att köttet måste ta omvägen via en vilthanteringsanläggning. Det räcker inte att jägaren testar att köttet är fritt från trikiner. Det gör att många jägare helt enkelt jagar tills den egna frysboxen är full och därefter hänger in bössan. Det är mycket olyckligt att det är på det sättet. Under Alliansens i regeringsställning gjorde vi mycket för att underlätta vildsvinsförvaltningen och vildsvinsjakten. Exempelvis gjorde vi det möjligt att använda fast belysning vid åtelplatser. Vi möjliggjorde också för att man skulle få tillstånd att använda bildförstärkare till sitt vapen. Det är två konkreta åtgärder som har skapat förutsättningar för en såväl effektiv som säker jakt även i mörker. Men mer behöver göras. Vi har frågan om åtelkamera som är mycket aktuell. Det är för att jägare helt enkelt ska ha möjlighet att kameraövervaka viltet för att se hur djuren rör sig, när de rör sig och när man bäst kan bedriva jakt helt enkelt. Åtelkameror kan också vara ett värdefullt verktyg i inventeringsarbetet. Därför hoppas jag innerligt att regeringen nu verkligen tar på allvar det tillkännagivande vi har skickat från om att regeringen skyndsamt ska se över hur man kan införa ett undantag från tillsynsplikten när det gäller kameraövervakning av vilt. En konkret fråga till landsbygdsministern är därför om ministern kan svara på när vi har ett konkret lagförslag på bord när det gäller åtelkameror. Sedan vill jag egentligen upprepa frågan jag ställer i min interpellation, herr ålderspresident, för jag upplever inte att jag riktigt fick svar på den. Är landsbygdsministern beredd att ta initiativ till den lagändring som skulle möjliggöra för jägare att i begränsad omfattning sälja vildsvinskött direkt till konsument, med krav på trikinprov men utan krav på att köttet ska ta omvägen via en vilthanteringsanläggning? Jag ber om ursäkt till interpellanten ; i utskriften av mitt svar stod det fel namn. Jag hoppas att han har överseende med det. Vi har en framstående viltvård. Jägarna tar ett väldigt stort ansvar, och det finns ett jättestort engagemang från deras sida. De råvaror som kommer från jakten är viktiga för konsumenterna, och det är ofta förstklassiga råvaror. Mycket har gjorts för att främja jakten. När det gäller din fråga om åtelkameror, , är det något som bereds. Jag kan inte säga exakt när det kommer. Det bereds en hel del andra saker inom jakten som jag måste få återkomma till. När det gäller din fråga om lagförslagsförändringar har den tidigare varit uppe vid två olika tillfällen. Både 2008 och 2010 genomlyste man möjligheterna för jägarna att sälja vildsvinsprodukter utan krav på besiktning i vilthanteringsanläggningar. Uppdraget har hanterats av i samråd med , och . Synpunkter har inhämtats från alla berörda kring de förslag som har kommit därifrån. gick det så långt att det till och med fanns ett lagförslag, men det avvisades. Frågan lyftes aldrig upp av den tidigare regeringen för att fatta beslut. Frågan är alltså prövad, och jag har ingen avsikt att förändra någonting kring detta. Det är viktigt att konsumenten känner ett stort förtroende för det viltköttet, och de som har kunskap och kan göra kontroller är de anläggningar som är godkända. Visserligen är de inte så många - det är ett sextiotal. Det finns ungefär 150 mindre slakterier, och det finns ett intresse från dem om ett godkännande. har jag dock inga planer på att förändra detta, vilket inte den tidigare regeringen heller hade. Jag tackar ministern för det kompletterande svaret. Ministern sa i sitt första inlägg att han inte motsätter sig en ökad avskjutning, och det är väl bra. Jag hade dock hoppats att man också skulle vara beredd att agera för att undanröja det främsta hindret för just en ökad jakt och en bättre förvaltning, nämligen de väldigt begränsade avsättningsmöjligheterna. När jag är runt i , och inte minst i där vildsvinsstammen är som störst och mest utbredd, träffar jag jägare, markägare och andra som är intresserade av att skapa en bättre vildsvinsförvaltning. Alla återkommer de till frågan om avsättningsmöjligheterna. Det är det som är akilleshälen när det gäller att öka jakten. Det är för krångligt att sälja köttet, och det är för omständligt. Trots att jägarna själva kan ta prov och skicka in det till analys för att undersöka om ett djur är bärare av trikiner duger inte det, utan bara kött som har passerat en vilthanteringsanläggning får säljas vidare. Det är en ordning som helt enkelt är för krånglig, herr ålderspresident. Konsekvenserna blir som jag sa tidigare att man jagar till dess den egna frysboxen är full. Det är särskilt allvarligt när vi nu går mot vår och sommar och behöver jakten för att förebygga att vildsvinen äter gott av den mjölkmogna säden, bökar upp slåttervallar eller gör annan skada för jordbruket. Ministern lyfte i sitt andra inlägg fram att det har utretts tidigare om det vore möjligt att göra en förenkling genom ett nytt system. Ministern hänvisade till de utredningar som gjordes 2008 och 2010 och där man kom fram till ett ruskigt komplicerat system. Det var i någon mening därför jägarna inte var positiva till att införa systemet, eftersom det inte skulle bli någon förenkling i praktiken. Det var ett annat system men likafullt ett väldigt krångligt system, och det skulle ha varit kostsamt för jägarna. Vi som politiker måste ställa oss frågan om dagens oerhört rigida lagstiftning är befogad och om den är effektiv. För mig är det uppenbart att svaret på den frågan är nej. Det är alldeles givet att vildsvin måste testas för trikiner, men jag ser faktiskt inte tillräckliga skäl att också kräva att djuren ska besiktas i en vilthanteringsanläggning. Ministern hänvisar till nödvändigheten att hantera och ta hand om köttet på ett hygieniskt och bra sätt. Det är alldeles självklart, men detta borde vara möjligt att säkerställa genom till exempel kunskapskrav på jägarna. Man kan för övrigt fråga sig om det är så hygieniskt att köttet och djurkropparna måste köras långa sträckor till en vilthanteringsanläggning för att tas om hand. Därför, herr ålderspresident, envisas jag med att hålla fast vid min uppmaning till landsbygdsministern. Han måste ta initiativ till framtagandet av ett nytt, och då verkligt enkelt, system där jägare ska ges möjlighet - självfallet med krav på trikinprov - att i begränsad omfattning sälja vildsvinskött direkt till exempelvis grannen eller kollegan. På så sätt hade avsättningsmöjligheterna avsevärt förbättrats, och därmed hade även incitamenten för vildsvinsjakten ökat. Fler svenskar hade också fått upp ögonen för det fina vildsvinsköttet. Ministern sa i sitt första inlägg att regeringen har gett en lång rad uppdrag till berörda myndigheter när det gäller vildsvinsförvaltningen. Jag skulle vilja fråga landsbygdsministern vilka uppdrag kopplade till vildsvinsförvaltningen han har gett till berörda myndigheter. säger att dagens lagstiftning är rigid. Det får ju stå för honom. Uppenbarligen tyckte inte alliansregeringen att lagstiftningen är rigid, i och med att den inte föreslog några förenklingar. Inte heller de som fick yttra sig i remissrundan föreslog en förändring. Vi avser inte att föreslå någon förenkling, och jag har inte gett något uppdrag om det till någon av de här myndigheterna. Viltkött är generellt ett säkert kött, och det är en uppskattad råvara hos både konsumenter och krögare. Sedan måste vi komma ihåg att vildsvinskött skiljer sig väldigt mycket från annat viltkött, inte minst för att det kan bära på trikiner och även andra allvarliga smittor, som salmonella. Jag vet också att vildsvinet är svårslaktat; jag är själv jägare och jagar även vildsvin från tid till annan. Bara att skjuta ett vildsvin är en svår uppgift jämfört med mycket annat vilt. Det rör sig om en kompakt kroppsform, och det är väldigt stor risk för bukskott när man skjuter dem. Köttet kan då givetvis bli förorenat. Vildsvinet är också svårt att avhuda, som ett exempel. Det finns även bakterier förutom trikiner, och det är svårt att få slaktkropparna torra jämfört med annat viltkött. Ofta jagas vildsvin under varma årstider, vilket ställer krav på kylning. är jag inte beredd att göra några förändringar. Alliansregeringen föreslog inte några förändringar, och jag är inte heller beredd att göra det. Sedan ska vi stötta jägarna på olika sätt. Bland annat ges det 1 miljon för att öka kunskapen på de här områdena. Det är alltså inte så att vi bara står och inte gör någonting för det här. ska vi komma ihåg att anläggningarna som kontrollerar och tar hand om detta har en avgift som är nedsatt till den miniminivå som EU har stipulerat, och de som startar en anläggning slipper avgiften helt och hållet. Det är ett sätt att stimulera fram mindre slakterier och viltkontrollanläggningar. Låt mig börja med att fråga landsbygdsministern angående de nedsatta slakteriavgifterna. Det var något som vi i Alliansen införde just för att stimulera att fler mindre slakterier skulle växa fram för att möjliggöra en mer småskalig livsmedelsproduktion och mer lokal vidareförädling av viltkött liksom annat kött och andra livsmedel. Men har Socialdemokraterna sagt att de nedsatta slakteriavgifterna ska höjas, så min konkreta fråga till landsbygdsministern måste bli: Kommer de nedsatta slakteriavgifterna att finnas kvar, eller avser regeringen att höja dem och därmed försämra förutsättningarna för de mindre slakterierna? Det är bra att ministern säger att viltköttet är en uppskattad råvara och att det är något som man ska arbeta med i framtagandet av en svensk livsmedelsstrategi. Jag hade varit intresserad av att höra lite mer konkret hur ministern tänker sig det. Jag tror för egen del att det är jätteviktigt att jobba med att höja kunskapen. Enligt en undersökning om vilt i köttdisk, som är gjord av , har konsumenter generellt sett en väldigt positiv inställning till viltkött, men man har väldigt dålig kunskap. Hur kunskapsnivån kan höjas är en fråga som jag tycker bör lyftas fram i arbetet med livsmedelsstrategin. Avslutningsvis, herr ålderspresident, är det min bestämda uppfattning och övertygelse att det är fullt möjligt att skapa ett system för försäljning av vildsvinskött som både garanterar en säker livsmedelshantering och är enkelt. Jag hoppas innerligt att landsbygdsministern inte bara följer den här frågan utan aktivt tar initiativ för att möjliggöra bättre avsättningsmöjligheter för vildsvinsköttet. Det är viktigt för att skapa en bättre vildsvinsförvaltning. I regleringsbrevet framgår att ett anslag, totalt 104 miljoner, finns för nedsättning av slakteriavgiften, så det råder inget tvivel om att det finns kvar. Vildsvinskött i kommersiellt syfte är en relativt outnyttjad resurs. Det har att göra med att det i många avseenden inte är ett enkelt vilt, som jag nämnde i mitt förra inlägg. Det är svårt att fälla det, att göra det på ett korrekt sätt och att ta hand om det. Av det kött som kontrollerade anläggningar får in är kassationer. Bara det visar att hanteringen av detta inte är enkel. Här behöver kunskapsnivån höjas. Det är därför vi går in med 1 miljon för att höja kunskapsnivån så att man på ett bättre sätt kan ta till vara viltet och få ut det på marknaden. Det är viktigt att man jobbar vidare med det. Men, som jag sa, tills vidare är min bedömning att vi inte ska frångå det regelverk som vi har . Sedan får vi se vad framtiden utvisar. Det är möjligt att ett ställningstagande i annan riktning kan komma längre fram om den typen av problem som jag har redovisat har övervunnits. Överläggningen var härmed avslutad.