· H210414 · 2015-05-08 10:13:08 — har frågat mig om jag anser att alla offentliga utgifter kan klassificeras som välfärd och om så inte är fallet undrar han vad jag definierar som kärnan i välfärden. Vidare har han frågat mig om jag instämmer i beskrivningen att utgifterna för utgiftsområdena 9, 12, 15, 16 och 25 har ökat med ca om man justerar för inflation och befolkningsökning. Det är svårt att kort och koncist definiera vad som är välfärd. I sin definition av välfärdens kärna utelämnar till exempel garantipensionen, arbetsmarknadspolitiken och sjukförsäkringen. Det tycker jag är en märklig definition. Under de borgerliga regeringsåren har utgifterna för de av utvalda utgiftsområdena ökat med ca enligt officiella utfallssiffror. En mindre del av denna ökning, ca , beror på faktiskt föreslagna politiska reformer i de ekonomiska propositioner den förra regeringen lämnade till . Övriga nivåökningar beror på den automatik som är inbyggd i statens budget med pris- och löneomräkning, indexering och volymökningar i transfereringssystemen liksom rent tekniska förändringar av budgeten. Detta kan vem som helst se genom att sammanställa förslagen i de ekonomiska propositionerna från och med budgetpropositionen . Ett belysande exempel: För utgiftsområde 12, som innehåller hela den ekonomiska familjepolitiken inklusive föräldraförsäkring och barnbidrag, handlar det netto om ca i högre nivå 2014 jämfört med som beror på aktivt föreslagna reformer från den förra regeringen. Jämför det med ca i ökning som följer av löneökningar i ekonomin över tiden och att det finns fler barn. Reformer utgör alltså av den totala utgiftsökningen inom detta utgiftsområde. Beloppet på ca i reformer, som den moderatledda regeringen föreslagit, kan sedan ställas mot dess aktivt och målmedvetet genomförda skattesänkningar på och det underskott i de offentliga finanserna på som de lämnat efter sig. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Att beskriva det som en politik som har värnat välfärdens kärna är inte seriöst. Alla riksdagsledamöter i den här kammaren är överens om en sak, och det är att ska förbli en välfärdsstat. ska vara ett land som har världens bästa välfärd. Vi ska ha världens bästa skola, även om vi är långt ifrån där. Vi ska ha världens bästa äldreomsorg, världens bästa förskola, världens bästa konventionella sjukvård och den ska vara tillgänglig för alla och lika bra för alla. Det här är viktigt. Det är ett sätt att utjämna livschanser så att människor som föds in i ett visst socioekonomiskt sammanhang inte ska vara låsta där för evigt. Denna modell, som vi alla ställer oss bakom, har varit väldigt framgångsrik och gjort att är ett av världens mest socialt mobila länder. Om du föds under tuffa ekonomiska förhållanden här i är det större sannolikhet att du klättrar, gör en klassresa och blir framgångsrik och välbärgad än om du föds i . Den sociala dynamiken har blivit en av stora styrkor. Vi i Alliansen och har arbetat för att stärka välfärden. Vi har aktivt arbetat för att satsa på skolan, på mer undervisningstid i matematik. Vi har sett till att lärare fått bättre möjligheter att fortbilda sig. Vi har sett till att man inte ska behöva stå i kö och vänta på en operation genom den så kallade kömiljarden. Det har gjort att det som det var den stora politiska debatten om i , sjukvårdsköerna, i princip har försvunnit. Vi har satsat på att utveckla kompetensen hos dem som jobbar i äldreomsorgen, vi har satsat på att utveckla kompetensen hos dem som jobbar i förskolan, och så vidare. När man plussar ihop allt det här och tittar bara på de utgifter som statsbudgeten riktar till vård, skola och omsorg, har vi, vilket vi hörde finansministern konstatera, gett 50 miljarder mer till välfärdens kärna. Det är alltså med hänsyn tagen till inflation och till att befolkningen har vuxit. Då har vi inte ens räknat med alla de miljardbelopp som staten har skickat till kommunerna, och det är ett faktum att kommunerna nu har väsentligt bättre ekonomi och bättre förutsättningar att satsa på välfärden än vad de hade 2006. Ändå får vi höra från att den politik som Alliansen har fört inte kan anses vara en politik för välfärdens kärna. Hur går det ihop? Hur kan man konstatera att vi har gett minst 50 miljarder mer till vård, skola och omsorg och ändå säga att vi inte har en bra politik för välfärden? Jo, herr talman, därför att finansministern och Socialdemokraterna har en annan definition av välfärd. De rödgröna tycker nämligen att ett system med väldigt höga bidrag är en del av välfärden. Alla här är överens om att det ska finnas en trygghet när du blir arbetslös eller sjukskriven. Och har ett av världens mest generösa grundtrygghetssystem, och det ska vi fortsätta att ha. Problemet är det som de rödgröna vill, nämligen skapa ett bidragssamhälle där det inte lönar sig att arbeta. Och det, herr talman, är inte välfärd. Det är en bidragsfälla. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Finansministern konstaterar att resurserna till sjukvård, omsorg och skola ökade vid makten. Det finns anledning att reda ut varför. Hur kunde det bli så? som drivkrafterna för att arbeta, driva företag och investera ökade genom att skatterna sänktes ökade resurserna till det som utmärker som ett av världens bättre länder med god sjukvård, stora satsningar på skola, satsningar på förskola och äldreomsorg som ger både barn och äldre trygghet och ger kvinnor mer likvärdiga möjligheter att delta i arbetslivet som män har. Utvecklingen vilade på tre ben. Det ena var att Alliansen pressade tillbaka utanförskapet med ungefär 200 000. När färre människor har behov av offentlig försörjning kan givetvis större resurser användas till det som är välfärdens verksamheter. ser vi i regeringens budget att utanförskapet åter förespås att öka till de höga nivåer som Alliansen en gång fick ta över. Det andra benet som stärkte välfärdsverksamheternas finansiering var att fler människor kom i arbete. Ungefär 300 000 fler fick ett arbete vid makten. När fler arbetar och bidrar ökar intäkterna till det offentliga. Även om var och en bidrar lite mindre blir det totala bidraget större när fler jobbar. I regeringens budget ser vi hur arbetskraftsdeltagandet förväntas minska framöver, det vill säga färre människor kommer att stå till arbetsmarknadens förfogande. Nationalekonomisk forskning visar tydligt att det är den huvudsakliga orsaken till minskad sysselsättning. Åter bryter regeringen en positiv utveckling och kommer långsiktigt att försvaga välfärdens finansiering. Det tredje benet som denna utveckling vilade på var att kunde bedriva en effektiv krishanteringspolitik. Frågar vi , , eller annan valfri auktoritet på området finansiell politik får alliansregeringen och ett högt betyg. Tack vare att vi kunde stimulera ekonomin och bedriva reformer ökade svensk motståndskraft. Vi kunde på så sätt säkra skatteintäkter till vår gemensamma välfärd. Även på denna punkt ser vi hur regeringen och finansministern förtar Alliansens goda arbete genom att överge det finanspolitiska ramverket och montera ned och ta bort det överskottsmål som har tjänat väl. Det var alltså tre ben som denna pall av växande intäkter till välfärdens kärna stod på: minskat utanförskap, fler i arbete och en välavvägd finanspolitik som värnade såväl finansiell stabilitet och motståndskraft i offentliga finanser som möjligheter för svensk tillväxt. Samtliga dessa ben sågar regeringen nu i och riskerar därmed att välta denna pall för växande välfärd och välstånd. Låt mig uppehålla mig lite vid definitionen av välfärdens kärna eftersom har gjort en definition av den. Jag vill fråga om han tycker att några av dessa verksamheter ingår i välfärdens kärna eller inte: , ingår den i välfärdens kärna eller inte? Handikappersättning, ingår det i välfärdens kärna eller inte? , ingår det i välfärdens kärna eller inte? , ingår det i välfärdens kärna eller inte? , ingår det i välfärdens kärna eller inte? Garantipension, ingår den i välfärdens kärna eller inte? Regionala etikprövningsnämnder, ingår det i välfärdens kärna eller inte? Arbetsskadeersättning, alltså den ersättning man får tack vare arbetsgivarens försorg om man blir skadad på arbetet, ingår den i välfärdens kärna eller inte? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag skulle vilja höra synpunkter på om detta bör ingå i välfärdens kärna eller inte. Vi är överens om att ska ha världens bästa välfärd, . Vi tvistar om hur vi ska nå dit, men vi är överens om grundutgångspunkten. Vi är också överens om, som hennes senaste fråga antydde, att det är svårt att avgränsa precis vad välfärdens kärna är. Men bara för att det är svårt att dra en exakt gräns för vad som är och vad som inte är välfärdens kärna innebär det inte att allt som staten ägnar sig åt är välfärd. Försvaret är inte välfärd. A-kassan är inte välfärd. gör så här för att hon vill separera debatten om vård, skola och omsorg och att vi är överens om att satsa på välfärdens kärna från att hon och socialdemokratin, , och är rörande överens om att expandera trygghetssystemen till den grad att det inte lönar sig att arbeta. Det är inte välfärdens kärna. Det är skillnad på bidrag och vård, skola och omsorg. Socialdemokraterna har drivit tesen att sänkta skatter står mot välfärd. Sänker man skatten får man försämrad välfärd. Finansministern har ju själv erkänt i talarstol att utgifterna för välfärdens kärna ökade med 50 miljoner, med hänsyn till inflation och befolkningsutveckling, under Alliansens tid vid makten. Sjukvården har fått mycket mer pengar. Skolan har fått mycket mer pengar. Äldreomsorgen har fått mycket mer pengar. Förskolan har fått mycket mer pengar. Ändå försöker måla upp bilden att Alliansen skar ned och sparade in på välfärden. Den förändring Alliansen gjorde var att göra arbete lönsamt. Kostnaderna för sjukskrivningar och förtidspension har kraftigt dämpats. Antalet personer i arbetsför ålder som är heltidsförsörjda av det offentliga har minskat med 200 000. Antalet personer som arbetar har ökat kraftigt. Den ideologiska konflikten mellan Alliansen och de rödgröna är att Alliansen tycker att välfärden och den offentliga sektorn måste gå hand i hand med den privata sektorn för att kunna växa och blomstra. Vi kan inte slå ned på den privata sektorn och hoppas på att det ska ge mer pengar till välfärden. Vi måste lyfta den privata sektorn och skapa fler jobb och företag som ökar välstånd. Det är först då vi kan få resurser att satsa långsiktigt på äldreomsorg, skola och sjukvård. Gör man som regeringen gör och höjer skatterna kraftigt, vilket kommer att slå mot jobb och företagande, och höjer bidragen så att det inte lönar sig att arbeta kommer det att drabba svensk ekonomi. kommer vi att få mindre resurser till välfärdens kärna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det finns ett tydligt samband, och det visar . Trots att vi sänkte skatten kunde vi satsa mer på välfärden än vad gjorde i regeringsställning. Socialdemokraterna sa i valrörelsen att något i håller på att gå sönder. Det var kanske den mest träffsäkra förutsägelsen av den tillträdande regeringen vad gäller dess ansvarstagande för välfärd och offentliga finanser. Finansministern ger inget svar på hur regeringen ska säkra välfärdens finansiering när man i sin egen budget presenterar en politik som ökar utanförskapet, minskar arbetskraftsdeltagandet och dessutom har strukturella underskott trots ett normaliserat konjunkturläge. Hur ska då pengarna långsiktigt räcka för att finansiera välfärdens verksamheter? Hur ska pengarna räcka till välfärdens verksamheter när vi nu ser kraftigt ökade kostnader framför oss inom till exempel sjukförsäkringssystemet? Hur ser regeringens prioriteringar ut för att vi ska kunna värna drivkrafterna att arbeta - finansministern säger själv att ska ha goda sådana - och finansiera ökade krav och möjligheter inom skola, sjukvård och äldreomsorg? Vi ser att man tar bort spärrar i till exempel sjukförsäkringssystemet, där vi redan har ett ökat kostnadstryck. Hur ska den kalkylen gå ihop? I den budget som regeringen har presenterat går kalkylerna inte ihop. Man tar inte fullt ut in de ökade kostnader som bland annat finns framför oss inom sjukförsäkringssystemet. Vad händer med de offentliga finanserna när utanförskapet ökar och arbetskraftsdeltagandet sjunker? Regeringen har presenterat en budget med ett ökat utanförskap och ett minskat arbetskraftsdeltagande. Man eroderar de offentliga finanserna och välfärdens finansiering. Jag hade egentligen inte tänkt ge mig in i den här debatten, men jag upplever att det blir lite motsägelsefullt från interpellantens sida. Jag tvingade mig därför att gå upp för att ställa några kompletterande frågor. från talade om att vi behöver världens bästa välfärd. Det är ord som kanske inte tagit i sin mun tidigare men som är väl bekanta sedan Reinfeldtregeringen. Men vill inte räkna in trygghetssystemen. Jag har vid upprepade tillfällen hört baktala trygghetssystemen såsom varandes bidragssystem, senast här i kammaren. Vi ska ha generösa ersättningar vid arbetslöshet och sjukdom, säger . säger han, igen, att socialdemokratin håller på att bygga upp ett bidragssamhälle. Denna cyniska människosyn såg vi i valrörelsen , och den präglar Nya än . Jag måste fråga : När har det inte lönat sig att arbeta? Vad är det som och så starkt föraktar i våra trygghetssystem? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag måste också fråga : Vad är en rimlig nivå vid sjukdom och arbetslöshet? Är det en lägstanivå, enligt tes i , eller är det något annat? Även jag kände mig tvungen att gå upp och diskutera denna fråga. Man pratar om bidragssamhället, och man antar att förtidspensionerna kommer att öka. Jag har inte hört talas om att någon från något parti över huvud taget har pratat om förtidspensioner. När det gäller den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen är det visserligen sant att den upphörde, men hur stor andel var det som var så pass sjuka att de sedan kom tillbaka i sjukskrivning? Andelen sjukskrivna minskade faktiskt med socialdemokratisk regering. Den var förskräckligt hög. Det skulle jag kunna diskutera . Jag satt i i , och det var minst sagt en chock när den skenade iväg. Men den minskade ändå. Ambitionen fanns där - man hade den ambitionen. Men vad är det som har hänt nu? Jo, kostnaderna för sjukskrivning har ökat. De har ökat, inte minskat. Jag tycker också att man ska prata om arbetslöshetsförsäkringen. är snart det enda partiet i denna kammare som fortfarande tycker att vi ska ha ett lågt tak i den. Det förs diskussioner i nästan alla partier om att man ska öka dagersättningen. Arbetslöshetsförsäkringen har faktiskt en ordentlig inbyggd bortre tidsgräns. Man kan bara ha ett visst antal dagar - jag vill minnas att det är 300. Sedan kan man inte längre ha arbetslöshetsförsäkring. Om man i livet måste sluta jobba och över huvud taget inte kan fundera på att någonsin gå tillbaka och jobba finns det problem med sådana system, såvida man inte är svårt sjuk och inte kan gå och jobba. Jag är ordförande i och träffar medlemmar i många andra handikappförbund. Det känns som en smäll i ansiktet på dem när man pratar om att de lever på bidrag. De är i regel svårt sjuka eller har stora funktionsnedsättningar och kan helt enkelt inte stå till arbetsmarknadens förfogande. Det handlar om en liten, liten rest, kanske , när de över huvud taget orkar göra någonting. Man säger att detta är ett bidragssamhälle. Det är att se ned på människor som inte är stora och starka och kan klara hela sin vardag. Vi människor är olika, och det ska vi vara rädda om. Prata inte om bidragssamhälle när det handlar om en enda sak! I grunden handlar det nämligen om att sänka skatterna, inte om att man vill se detta. Vem har föreslagit att vi ska införa mer förtidspensioner? Det skulle jag vara väldigt intresserad av att höra. Det har tjatats om detta . Slutligen, herr talman, är det fantastiskt vilka konsekvenser regeringens politik kommer att få och att man träffsäkert vet detta så . Jag vill påpeka att regeringens politik inte har hunnit få genomslag . Detta utvecklade sig till en intressant diskussion om välfärdens kärna, vad den egentligen är och vad som är fokus där. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag tycker att ett perspektiv som saknas när socialförsäkringssystemen diskuteras är kommunperspektivet. A-kassan har gradvis urholkats - taket har inte höjts på tolv - och sjukförsäkringen har försämrats. Det har hänt något i detta land . Resultatet är att kostnaderna för försörjningsstödet har ökat runt om i landet. Försörjningsstödet har varit ett system för att rädda människor som har det allra svårast, som har en social problematik och som därför är i behov av en nödlösning. Tanken har inte varit att försörjningsstödet ska vara något för den som är sjuk eller utan jobb. För de människorna har det funnits a-kassa och sjukförsäkring. Försämringen av de statliga systemen har inneburit att fler har hamnat i försörjningsstöd, under allt . Skillnaden mellan systemen är att a-kassan och sjukförsäkringen ligger på den statliga nivån och försörjningsstödet på den kommunala. Merparten av det som menar är välfärdens kärna är det som kommunerna har ansvar för. av kostnadsmassan i kommunerna är vård, skola och omsorg. När försörjningsstödet får ta en allt större del för att de statliga socialförsäkringarna inte täcker tränger försörjningsstödet ut vård, skola och omsorg i kommunernas verksamheter. Åtta av tio kommuner fick ökade kostnader för försörjningsstöd under Alliansens tid. Min fråga till är: Erkänner ni att försörjningsstödet ökade och att de ökade kostnaderna har trängt ut kommunernas möjligheter att finansiera vård, skola och omsorg? Det är intressant att här höra de moderata riksdagsledamöternas engagemang för välfärden. Det verkar dock inte som att Moderata samlingspartiet som helhet har lika stort engagemang för välfärden. Om man till exempel tittar på hemsida under , A-Ö, finns det inget under bokstaven v som i välfärd. Söker man genom sökmotorn på hemsida efter "välfärdens kärna" får man noll träffar. Det är ändå bra att vi har ett engagemang kring den här frågan bland vissa riksdagsledamöter. Här har i sin interpellation försökt problematisera vad som är välfärd. Han hävdar att personer som står till vänster likställer välfärd med offentliga utgifter och skriver i sin interpellation: "Därmed skulle statlig administration . kunna beskrivas som välfärd." Det tycker inte verkar vara bra. Sedan skriver han: "Ett begrepp som inkluderar nästan vad som helst blir urvattnat, tappar sin konkreta innebörd", alltså om det är för mycket som definieras som "välfärdens kärna". Därför föredrar och "att använda det mer politiskt tydligt definierade begreppet 'välfärdens kärna'". Mot den bakgrunden måste jag ändå ställa en fråga till , även om du inte svarade på min förra fråga om vad du tycker bör ingå. Man får ju lätt intrycket att du inte tycker att statlig administration ska ingå i begreppet "välfärdens kärna". Men som du har definierat det i din interpellation är det ändå så att , , , samt regionala etikprövningsnämnder ingår i definition av "välfärdens kärna". Däremot ingår inte handikappersättning, arbetsskadeersättning, garantipension, efterlevandepension samt . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Jag måste fråga: Tycker verkligen att detta är en rimlig definition av "välfärdens kärna"? Hur kan det komma sig att han tycker att statlig administration inte ska beskrivas som "välfärdens kärna" men ändå gör det i sin egen definition av "välfärdens kärna"? Jag skulle också vilja höra lite mer om varför handikappersättning inte är välfärdens kärna samt hur han för handikapporganisationerna skulle vilja beskriva att den ersättning man får när man är handikappad inte är välfärdens kärna. Så är inte heller garantipension, som jag tror att många pensionärer med låg pension uppfattar som välfärdens kärna. Inte heller de möjligheter som man skapar via för människor som står långt från arbetsmarknaden och behöver lite stöd är välfärdens kärna. Det är likadant med efterlevandepension, som ges till många personer som har drabbats av dödsfall. Det är inte heller välfärdens kärna - till skillnad från, måste jag ändå säga, regionala etikprövningsnämnder. Varför pratar vi om välfärd? Varför pratar vi inte om skola, vård, äldreomsorg och förskola? Hur använder vissa begreppet "välfärd"? och socialdemokraterna vill på det sättet dölja att vad de egentligen pratar om är bidrag. Jag måste säga, herr talman: får vi se Socialdemokraternas och rätta ansikte, när vi har tre ledamöter som går upp här och tydligt visar att vi har en vänster som är en bidragsvänster. Det är bara bidrag, bidrag och bidrag som står i fokus för den rödgröna politiken. Jag fick en fråga om när det någonsin inte har lönat sig att arbeta. Då skulle jag vilja ta ett exempel. Jag har en kompis som heter . Han jobbar som webbdesigner. Han har en lillasyster som heter , som tog studenten och fick sitt första jobb som servitris. Hon jobbar på ett fik och tjänar . Om blir arbetslös kommer han med Socialdemokraternas nya politik att få mer i a-kassa för att inte jobba - han kommer att få 20 000 - än vad får för att jobba och slita. Föreställ er diskussionen vid matbordet, när kommer och säger: Jag har blivit arbetslös, jag får . Då säger : Va, får du 20 000 för att inte jobba, när jag får 18 000 för att slita? Kan inte ni socialdemokrater svara på det, svara på rättvisan i att det inte kommer att löna sig att arbeta, att man kan får mer pengar i a-kassa än man får för att jobba och slita? Det är den politiken som kommer att göra att kommer att behöva betala en massa pengar till människor som fastnar i utanförskap och betala bidragskostnader i stället för att satsa på välfärden. Det är det som gör att Socialdemokraterna tidigare inte kunde satsa på välfärdens kärna. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Svar på interpellationer Det finns bevisligen en tydlig ideologisk schism mellan regeringspartierna och i synen på välfärdens kärna. Skillnaden är att vi ser skola, vård och omsorg, tillsammans med trygghetssystemen, som en del av välfärdens kärna. vill bevisligen ställa skola, vård och omsorg mot trygghetssystemen. Låt mig då ta ett exempel på hur detta slår ute i samhället. Vi hörde berätta om egna erfarenheter. Jag kommer från en liten bruksort som drabbades hårt i den industriella krisen i . Fabriken på orten fick lägga ned. Det var ett par hundra kollektivanställda och ett antal tjänstemän som fick gå, i en kommun på ca 12 500 invånare, så det var givetvis kännbart. Alla kände någon som jobbade på bruket, antingen föräldrar eller nära anhöriga. I mitt eget fall var det min frus båda föräldrar. Jag såg uppgivenheten när arbetslösheten blev deras ansvar, när de själva fick ta ansvar för att de var arbetslösa. Det var inte längre ett samhällsproblem med arbetslösheten, utan det var att de själva skulle ta sig i kragen och - med incitamentet med lägre a-kassa - gå ut på arbetsmarknaden och söka jobb som inte fanns. Den uppgivenheten, den cyniska bilden av att människan inte vill arbeta, är inget jag delar. Jag tycker, herr talman, att det framgår mycket tydligt att den politiska skillnaden finns här i kammaren också. Jag får väl säga så här till : Jag tror att man har lyssnat och läst väldigt dåligt vad socialdemokrater har sagt och skrivit om man säger att vi inte har pratat om sjukvården, skolan och allt annat som definierar som "välfärdens kärna". Då har man nog lyssnat på debatten väldigt dåligt. Det är nästan så att vi blir tillsagda att prata om något annat än skolan, vården och omsorgen när man diskuterar strategi. Jag skulle vilja påstå att det bara är struntprat. Hur var det nu? Det är något som jag tycker att man måste fundera över. Den ersättning som vi har för till exempel arbetslöshet, sjukdom eller något annat, hur ska den byggas upp? Ska den vara inkomstrelaterad?