· H210214 · 2015-02-03 14:24:26 — har frågat mig genom vilka åtgärder jag vill stärka det maritima klustret i och om farleden in till Landskronavarvet kan åtgärdas som en del i detta. Regeringen arbetar med att ta fram en nationell maritim strategi. Målsättningarna med strategin är bland annat en stark blå ekonomi och ett rent hav. En mycket viktig del i det pågående arbetet är därmed hållbar utveckling av de maritima näringarna och jobbskapande åtgärder, där det marintekniska klustret är en av flera viktiga delar. Det finns ett stort kunnande och möjligheter till synergier mellan olika branscher både inom och utom de maritima näringarna, vilket gör att har goda förutsättningar för tillväxt inom området. Arbetet med den maritima strategin har genomförts i en bred och öppen process, där vi redan har fått många bra inspel från dialoger och möten med företrädare för de maritima branscherna. fortsätter arbetet med att utveckla strategin, där konkreta åtgärder för att stärka de maritima näringarna kommer att utgöra en central del. Utgångspunkt för strategin är att befintliga instrument och resurser ska användas effektivare och mer samordnat. Ansvaret för att bredda och fördjupa farleden inom ett hamnområde ligger på hamnägaren. Varvsanläggningen i ligger i hamnområdet, som i sin tur ägs till hälften av kommunen och till hälften av . Tack för svaret, infrastrukturministern! Maritim verksamhet har djupa historiska rötter i , i och i . Den kompetensbas som driver utvecklingen framåt härrör från den tidigare varvsindustrin, de många stora rederier som hade och från marinen inom Försvarsmakten. Många sjöburna transportsystemlösningar är framtagna av det klustret i samarbete med svensk basindustri för att den senare framgångsrikt skulle kunna exportera sina produkter och konkurrera på marknader utanför . Fler än 2 000 större fartyg är ständigt till sjöss i . Allt fler av dessa fartyg uppgraderas med modern miljöteknik och energieffektiviseringssystem. De kvarvarande varven i blir därmed viktiga noder för marinteknisk industri och miljödriven, regional utveckling. Svensk marinteknisk industri är världsledande i kvalitet, leveranssäkerhet och miljöprestanda. Konkurrensen kring om varvsarbeten har dock hårdnat. Ett exempel på detta är krisen för . i återstartade , och övertogs företaget av , en världsomfattande varvskoncern med säte i . Mer än hälften av de anställda på sades upp 2013, och stod det klart att verksamheten helt ska läggas ned och varvsutrustningen säljas. I ligger en av norra största varvsfaciliteter. Dess ursprung är det gamla Öresundsvarvet, invigt 1918, som 1975 hade 3 500 anställda. Mot bakgrund av det som har hänt med är det av stor vikt att det marintekniska klustret och varvet i ges möjlighet att ta emot fler kunder, så att svensk spetskompetens kan fortsätta att komma sjöfarten till godo. Det saknas dock förutsättningar för det marintekniska klustret att utvecklas i om inte farleden åtgärdas. Det handlar om åtgärder som är relativt begränsade men som har stor strategisk betydelse för utvecklingen av näringen. Anpassningen av farleden kommer också att få konsekvenser för nyetablerade verksamheter med koppling till vindkraft. Landskronavarvet har stora förutsättningar att bli ett centrum för vindkraftverk i . Av den anledningen frågade jag infrastrukturministern vilka åtgärder statsrådet kan tänka sig för att stärka det maritima klustret i och farleden in till Landskronavarvet, så att den åtgärdas som en del i detta. Jag tror att det är viktigt att poängtera: När vi talar om det klustret i är det utifrån ett nationellt intresse. Det kan te sig lite lokalpatriotiskt att jag som riksdagsledamot från lyfter upp just farleden till . Men det är av den enkla anledningen att det egentligen är enda möjligheten för oss att utveckla det klustret med fokus på varvsnäringen. Med det som har hänt i resten av vårt land är det här vi har möjligheterna att värna, stärka och utveckla varvsnäringen. Det är i förutsättningarna finns. Man kan naturligtvis säga: Ska man bredda farleden och se till att Landskronavarvet och de näringar som växer upp kring varvet i ska kunna fortsätta utvecklas är det i första hand en angelägenhet för stad. Men då tror jag att man går lite fel. Vill man utveckla det klustret och utnyttja varvsnäringen är den enda möjligheten för som nation. Därför hoppas jag att stad, och infrastrukturministern hand i hand kan sätta sig ned och säga: Detta är av nationellt intresse. Tillsammans ska vi ta ett gemensamt ansvar och se till att bredda farleden till och utveckla svensk varvsindustri. Jag delar självklart uppfattning att varvsindustrin som en del av den maritima näringen i är oerhört väsentlig och viktig. Detta handlar snarare om en gränsdragningsproblematik där staten genom har ansvar för farleder fram till hamnområdet och där hamnägaren har ansvar för till exempel muddringsverksamhet inom hamnområdet. för jul var det ett möte där bland annat , och vissa av hamnägarna träffades just för att se vilka åtgärder som behövs inom varvsområdet, därför att alla naturligtvis är överens om att det behöver vidtas åtgärder för att stärka verksamheten långsiktigt. Men de skulle också ta ställning till vems ansvar det är att vidta dessa åtgärder och på vilket sätt detta kan samordnas. Det är alltså ett arbete på gång kring dessa frågor, där man också mer konkret tittar på vad som behöver göras. Under den föregående regeringens tid öppnades möjligheten för också medfinansiering av statliga farleder, på motsvarande sätt som har funnits på vägsidan. Vi var inte helt förtjusta i det då. Jag tror ändå att det är viktigt att hålla på att kommunen som ägare av hamnområdet har ansvaret för åtgärder på det området, medan staten har ansvar för det som ligger utanför, det vill säga den allmänna farleden. Det finns också en risk att bedöma här och som handlar om otillåtet statsstöd om man skulle gå in och vidta åtgärder på ett företags område men inte på andras. Detta blir därför en gränsdragningsproblematik snarare än en fråga om och ifall. Det handlar snarare om hur och vem. Vi kommer att följa frågan, och det kommer fortsatt att vara möten om att hitta en bra lösning på detta. Jag ska naturligtvis i ärlighetens namn säga att det är glädjande att regeringen vill fortsätta arbeta med den maritima strategin och lyfter fram detta som en viktig näringsgren i för att vi ska kunna utvecklas, för att stärka miljön och för att skapa fler jobb. När man talar om den maritima strategin tror jag att det är viktigt att man också inkluderar varvsindustrin, som är en viktig del i detta. Det som jag däremot blir lite fundersam över är att infrastrukturministern i sitt svar skriver att man ska göra detta inom befintliga resurser. är jag i den lyckosamma situationen att jag inte sitter i och därför kan vara lite friare i mina ord och mina uttryck. Att man skriver att detta ska göras inom befintliga resurser, som snarare handlar om att ändra regelverk och paragrafer, tycker jag är någonting annat. Det maritima klustret handlar i grunden om en strategisk investering för framtiden. Om man hade kunnat formulera det så som man i grunden egentligen önskar, utan några som helst förpliktelser, och om man dessutom hade kunnat ha titeln infrastrukturminister, hade man kunnat säga följande: Jag tycker att behöver varvsindustrin för jobben och för miljön. Vi ska leta upp kritiska flaskhalsar, vi ska identifiera åtgärder och vi ska ta fram en handlingsplan för hur vi utvecklar renaste och modernaste varv. Man skulle dessutom kunna säga: Ge ett uppdrag till de statliga myndigheter som finns, till exempel , och be dem utse en samordnare som jobbar gemensamt med andra statliga myndigheter som , och för att få ordning på denna farled. Farleden är en infrastruktursatsning, inte bara för varvet i utan för alla andra företag som finns och förväntas etableras runt varvet i . Jag förstår den försiktighet som finns från regeringens sida när man talar om otillåtna statsstöd. Men detta handlar i grunden om en infrastruktursatsning. Det handlar inte bara om en satsning på ett enskilt företag, utan det handlar om hur vi ska kunna utveckla det maritima klustret, inte bara med fokus på Landskronavarvet utan också på de företag som är beroende av den farled som går in till hamnen i . Vi lär återkomma till denna fråga. Detta är bara början på en resa. Vi vet att regeringen har flaggat för en blå ekonomi och att detta är någonting som vi ska satsa på. Vi ska utveckla och ta tag i detta. Det som har dragits i långbänk ska vi se till att vi får på bordet och kan fatta beslut om. Jag hoppas att vi på den resan ser Landskronavarvet som en viktig del, inte för stads del och inte för del utan som en viktig del för att utveckla det maritima klustret för som nation. Det maritima klustret och den näringen är en viktig näringsgren för . Det är också en näringsgren där vi har långa och stolta traditioner. Den har ganska många kopplingar både till vår exportindustri och till våra möjligheter att utnyttja det faktum att vi är ett kustnära land med de möjligheter till turism, fiske och annat som det ger. Det finns alltså ganska mycket inom detta område som sammantaget talar för att detta är en viktig näring att både värna och utveckla. Jag tror att det sker bäst i samverkan mellan olika statliga myndigheter, kommuner och privata intressen, där staten naturligtvis kan bidra med ökad forskning, med arenor för samverkan och med regelgivning som gör att man inte försvårar i onödan. ska vi vara medvetna om att det finns intressekonflikter i ett sådant arbete, där det som gynnar en del av näringen kan missgynna en annan och där man kan ha mycket olika uppfattningar om vad som behöver göras till exempel av miljöhänsyn, när det gäller strandskydd och annat. Där kan, som sagt, olika intressen landa i väldigt olika slutsatser. När det gäller farlederna är de allmänna farlederna ett statligt ansvar. Där har ett uppdrag att hålla dessa farleder i ett bra skick och också se till att de viktiga farlederna prioriteras. Däremot, när det gäller de farleder som tar vid efter de allmänna och som är privat ägda eller ägs av kommuner, är det ett ansvar för ägaren att tillse att dessa farleder är framkomliga. Jag tror att det finns en poäng med detta och att ett privat företag som ytterst kommer att dra nytta av denna utveckling också tar ett eget ansvar för sina egna investeringar. Jag tror därför att det gäller att hitta en balans i vem som gör vad, var ansvaret hör hemma och på vilket sätt man löser problemet. Men jag är också övertygad om att man alltid kommer längre med samverkan och samsyn, och jag ser med stor tillförsikt fram emot vad de samtal som redan har påbörjats kommer att leda till. Och, som sagt, , , kommun och varvsägare är involverade. Jag delar uppfattningen att ägarna har ett ansvar när det gäller satsningar som kan påverka ägarens utveckling. finns det vissa samhälleliga investeringar som vi inte ska lägga på det privata näringslivet. Vi begär kanske inte av att de ska bygga stora vägar in till sina fabriker, utan det är sådant som vi löser gemensamt. Jag förstår den infallsvinkel som regeringen har i detta när man talar om otillåtna statsstöd och att det handlar om ett enskilt företag. Jag tror att det är viktigt att vi lyfter denna fråga till att det inte handlar om Landskronavarvet i grunden utan att det handlar om att utveckla det maritima klustret där Landskronavarvet och de näringar som finns runt omkring är en viktig del. Trots detta vill jag ändå påstå att det känns tryggt med det svar som infrastrukturministern lämnar så här långt, och det känns bra att vi har en minister och en regering som tar dessa frågor på allvar. Avslutningsvis vill jag tacka för svaret och säga att för att vi ska komma överens, ha rätt ingångar och förstå varandras perspektiv finns det väl all anledning för infrastrukturministern att boka en resa till . Då lovar jag att jag ska ta emot henne. Jag tackar för debatten och för inbjudan. Jag ska försöka bege mig söderut så fort vädret tillåter. Överläggningen var härmed avslutad.