frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Om det rör sig om ett gynnande beslut kommer beroendeförhållandet till ut- tryck på så sätt att den enskilde måste vända sig till myndigheten för att få t.ex. en viss förmån och att myndighetens tillämpning av de föreskrifter som gäller på området får avgörande betydelse för honom eller henne. Till myndighetsutövning hör bara sådana ärenden där saken avgörs ensidigt genom ett beslut av myndigheten, och det är endast ärenden som mynnar ut i bindande beslut som omfattas av begreppet. Utanför begreppet faller ärenden som avgörs genom att myndigheten träffar avtal om saken med någon enskild. Ärenden som angår statens upphandling, affärsverksamhet, egendomsförvalt- ning och privaträttsligt reglerade mellanhavanden i övrigt innefattar inte myn- S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 Är nämndens beslut om återkrav av ekonomiskt bistånd myndighetsutövning? Ärenden som gäller bistånd enligt SoL avgörs som regel med ett beslut om att bifalla eller avslå en ansökan om bistånd. Sådana beslut är myndighetsutöv- ning. Frågan om ett beslut om att kräva tillbaka biståndet är myndighetsutöv- ning är emellertid inte helt lätt att besvara. Det hänger samman med hur be- stämmelserna om återkrav är konstruerade. får under vissa förutsättningar återkräva ekonomiskt bistånd (se 9 kap. 1 och 2 §§ SoL). Ett sådant återkrav bör naturligtvis komma till ut- tryck i ett formellt beslut. beslut om återkrav kan dock inte läggas till grund för exekutiva åtgärder mot den ersättningsskyldige. Beslutet kan alltså inte verkställas med hjälp av (se 3 kap. 1 § utsökningsbalken). Det finns inte heller någon möjlighet för den enskilde att överklaga ett beslut om återkrav som har fattats med stöd av socialtjänstlagen. Om den enskilde inte frivilligt betalar är socialnämnden hänvisad till att väcka talan hos förvaltningsrätten (9 kap. 3 § SoL). beslut om återkrav är mot denna bakgrund inte att betrakta som ett bindande förvaltningsbeslut. Beslutet har inte heller några rättsverk- ningar för den enskilde. Beslutet är i stället att betrakta som ett s.k. partsbesked i förhållandet mellan den beslutande myndigheten och den enskilde. Genom beslutet framställer myndigheten ett krav mot den enskilde. Beslutet uttrycker emellertid endast myndighetens ståndpunkt i frågan (se t.ex. och , Allmän förvaltningsrätt, 2014, s. 62; se även NJA 2013 s. 413). Även om myndighetens beslut om återkrav grundar sig på offentligrättslig lagstiftning och det inte råder några tvivel om att det för den enskilde framstår som ett uttryck för samhällets maktbefogenheter är socialnämndens beslut – som redan har nämnts – inte bindande utan ett uttryck för myndighetens stånd- punkt i frågan om återbetalningsskyldighet. Det är därför inte fråga om myn- dighetsutövning när socialnämnden fattar ett beslut om att kräva tillbaka bi- stånd med stöd av bestämmelserna i 9 kap. SoL. Borde uppgifterna från a-kassan ändå ha kommunicerats? Eftersom ärenden om återkrav inte innefattar myndighetsutövning har social- nämnden inte varit skyldig att kommunicera uppgifterna från a-kassan med . Skälen bakom kommunikationsprincipen kan emellertid motivera att myndigheten ser till att kommunicera material även i ärenden som inte avser myndighetsutövning. Uppgifterna som förvaltningen begärde in från a-kassan låg till grund för förvaltningens bedömning av återbetalningsskyldighet. Även om beslutet om återkrav inte var bindande var det fråga om en åtgärd som har varit betydelsefull för , särskilt som åtgärden förenats med en polisan- mälan. Mot denna bakgrund hade det enligt min mening varit lämpligt att låta henne få information om och yttra sig över uppgifterna innan beslutet fattades. Av handlingarna framgår att handläggaren försökte få tag på per telefon. När det inte lyckades borde förvaltningen ha skickat ett brev till henne med information om uppgifterna från a-kassan. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T förvaltningen trots allt hade gjort ett antal försök att få kontakt med S. per telefon finner jag inte skäl att kritisera förvaltningen utan nöjer mig med Det som har anfört i övrigt leder inte till något uttalande från Fråga om Statens ungdomsstyrelses (SiS) skyldighet att anvisa plats vid särskilda ungdomshem Kritik mot för dröjsmål med att anvisa plats vid ett särskilt ungdomshem (Dnr 3359-2014) Beslutet i korthet: I en anmälan till JO framfördes klagomål bl.a. mot att (SiS) i ett visst fall erbjöd en akutplats vid ett särskilt ungdomshem först efter att social- nämnden hade kommit in med en platsansökan. SiS förklarade att anledningen till dröjsmålet var den ansträngda platssi- tuationen vid ungdomshemmen. Enligt SiS hade myndigheten haft svårigheter att omgående kunna erbjuda platser, men man hade intensifierat arbetet med att lösa problemen , och kön till akuta platser var undanröjd . Enligt JO är utgångspunkten i en akut situation att SiS ska anvisa en plats mer eller mindre . Det kan dock finnas tillfällen då ett visst dröjs- mål är ofrånkomligt, t.ex. efter en brand eller någon annan oförutsedd hän- delse, som gör det nödvändigt att snabbt placera om ett antal personer. Att SiS i det här aktuella fallet kunde erbjuda en akutplats först har dock berott på problem av helt annat slag. SiS kan därför inte undgå kritik för dröjsmålet. Socialsekreterarna , stads- delsförvaltning i , framförde i en anmälan till JO klagomål mot placeringsenheten vid , SiS. De anförde i hu- vudsak följande. var i behov av en akutplats på ett § 12- hem respektive men det fanns inga platser att tillgå i hela landet. Platsbristen leder till att ungdomarna riskerar att fara illa eftersom de inte kan få behövlig vård. Vidare medför platsbristen att inte kan verkställa beslut där socialnämnden har bedömt att det finns ett vårdbehov. JO begärde att SiS skulle yttra sig över anmälan. S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 SiS anförde i ett remissvar i huvudsak följande (bilagor har här utelämnats). SiS bedriver individuellt anpassad tvångsvård och behandling av ungdomar med allvarliga psykosociala problem och vuxna med missbruksproblern. SiS verkställer också sluten ungdomsvård. SiS är indelat i tre verksamhetsom- råden: SiS ungdomsvård norr, SiS ungdomsvård söder och SiS missbruks- vård. Huvudkontoret ansvarar för övergripande frågor, samordning och nor- mering och ska utgöra ett stöd till verksamhetsområdena. Varje verksamhets- område har ett verksamhetskontor. Verksamhetsdirektörerna, som är direkt underställda generaldirektören, leder arbetet inom verksamhetsområdet och är chef för institutionscheferna i sitt verksamhetsområde. Av SiS arbets- och delegationsordning framgår att verksamhetsdirektörerna ansvarar för att behovet av platser tillgodoses inom respektive verksamhetsområde. SiS har 24 särskilda ungdomshem av vilka sex har särskilda platser avsatta för sluten ungdomsvård. Ungdomshemmen erbjuder akut-, utrednings- och behandlingsinsatser för ungdomar i åldern . Vården är differentierad utifrån ungdomarnas kön, ålder och problematik. Det finns till exempel sär- skilda akutplatser för särskilt vårdkrävande och våldsamma pojkar. SiS har också särskilda platser för pojkar och flickor med psykiatrisk och neuropsy- kiatrisk problematik. Andra avdelningar har ett bredare uppdrag att till exem- pel akut ta emot ungdomar med skiftande behov. Av SiS årsredovisning 2013 framgår att 2013 placerades av ungdomarna omgående och inom . Här ingår både ungdomar med behov av plats om- gående och ungdomar som väntar på en specifik behandlingsplats. I SiS verksamhetsplan 2014 framkommer att antalet intagningar enligt LVU har legat mellan cirka l 200 och l 300 . Inför verksam- vidtogs flera förändringar avseende platser och målgrupper vilket innebar att det totala antalet platser inom ungdomsvården minskade med sex platser jämfört med . Förändringarna innebar bland annat att antalet platser för sluten ungdomsvård reducerades som antalet akutplatser ökades. planerade SiS för totalt 647 platser inom ung- domsvården, av vilka 56 var särskilt avsatta för sluten ungdomsvård. Placeringsenheten lyder under Avdelningen för planering och ekonomi vid SiS huvudkontor och har till uppgift att på begäran anvisa plats vid den institution som bäst passar den enskilde individen utifrån när- hets- och differentieringsprinciperna. Enheten är tillgänglig dygnet runt. och placeringssekreteraren diskuterar lämplig placering uti- från den unges vårdbehov. inkommer därefter med en skriftlig ansökan om plats på särskilt ungdomshem. Efter platsanvisning fattar socialnämnden beslut om placering. mottog SiS en lex enligt 14 kap. 3 § soci- altjänstlagen (2001:453), SoL, från enhetschefen för placeringsenheten. Av rapporten framgår att placeringsenheten haft ökade svårigheter att erbjuda plats omgående på de särskilda ungdomshemmen. Enheten har fått ställa ungdomar i kö till såväl akut-, utrednings- och behandlingsplatser. Vid rapportens upprättande fanns det inga tillgängliga akut- eller utredningsplatser som det fanns 54 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T unga i kö till akut- och/eller utredningsplats. Det fanns även 77 unga i kö till behandlingsplats varav 75 var placerade på akut- och utredningsavdel- ningar inom SiS och två saknade dygnsvård i annan form. Eftersom SiS bedömde det rapporterade missförhållandet som allvarligt gjordes en an- mälan till Inspektionen för vård och omsorg, , . I SiS utredning med anledning av den ansträngda platssituationen framkom- mer bland annat identifierade orsaker till samt konsekvenser av det an- mälda missförhållandet, se bilaga 1. Liv Hjälmås inkom till SiS placeringsenhet med en skriftlig anmälan om behov av plats på särskilt ungdomshem till en flicka född som vårdades enligt 3 § LVU, se bilaga 2. Av ansökan framgår att flickan tidigare missbrukat men är drogfri. Skälet till behovet av plats uppgavs vara upprepade rymningar från det familjehem där flickan var placerad för behandling enligt MTFC. Liv Hjälmås uppgav att den akuta placeringen inom SiS skulle fungera som en "time out" från den planerade MTFC- vården. Flickan anvisades akutplats vid SiS ungdomshem Margretelund, se bilaga 3. Hon ankom till institutionen och skrevs ut till föräldrahemmet , se bilaga 4. inkom Liv Hjälmås till SiS placeringsenhet med en skriftlig anmälan om behov av plats på särskilt ungdomshem till en pojke född , se bilaga 5. Av anmälan framgår i huvudsak följande. En LVU- utredning är inledd men inget omhändertagande är gjort utifrån platsbrist. önskar en låsbar behandlingsplats då pojken avvi- kit från ett öppet HVB. Behandlingen ska riktas mot poj- kens allvarliga missbruk av cannabis och spice. Pojken har tidigare behand- lats i öppnare former men har efter en tids drogfrihet återfallit. Anmä- lan avsåg en behandlingsplats med inriktning på missbruk, det vill säga inte en akutplats. I anmälan uppgav Liv Hjälmås också att inget behov av skydd föreligger. Ansvarig placeringssekreterare har sökt Liv Hjälmås för att diskutera lämpliga behandlingsalternativ och komplettera uppgifterna i den skriftliga anmälan. har Liv Hjälmås återkommit efter att meddelanden lämnats, då var dock inte ansvarig placeringssekreterare tillgänglig. Vidtagna och planerade åtgärder SiS arbetar kontinuerligt med flexibiliteten i organisationen för att kunna möta kommunernas efterfrågan av olika typer av platser. I den löpande verk- samhetsplanering som verksamhetsdirektörerna ansvarar för ingår att plat- santal och målgruppsanpassningar stämmer överens med rådande efterfrå- gan. Inför vidtogs flera förändringar avseende platser och målgrupper, bland annat reducerades antalet platser för sluten ungdoms- vård som antalet akutplatser ökades. Förändringarna vidtogs utifrån det då rådande placeringsläget och för att bättre kunna möta eventuella toppar av akutärenden. Förutom att försöka anpassa det totala antalet platser på ett sådant sätt att det är möjligt att möta topparna i efterfrågan behöver SiS ha rutiner och arbetssätt så att den befintliga kapaciteten utnyttjas optimalt. I samband med den platssituation som föranledde lex anmälan in- tensifierades SiS arbete med att möta den förändrade efterfrågan. Vidtagna åtgärder, bland annat renoverings- och anställningsåtgärder, innebar att to- talt 17 ungdomar kunde placeras . En ytterligare åtgärd är att en avdelning vid SiS ungdomshem Margretelund har ordnats på sådant sätt att den med kort framförhållning kan skifta mellan pojk- eller flickuppdrag. Vidare har verksamhetsdirektörerna, tillsammans med planeringsdirektö- ren och placeringschefen, en fortsatt vaksamhet kring platssituationen för S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 att utifrån dagsfärsk information kunna vidta de åtgärder som bedöms nöd- vändiga. Placeringenheten har i ett internyttrande daterat angett att kön till akuta platser är undanröjd. Enheten anser det dock fortsatt bekym- mersamt att skräddarsy platser till en liten grupp vårdkrävande ungdomar som kräver stora personalinsatser. Förutom de åtgärder som beskrivits ovan, med syfte att komma tillrätta med vårens akuta platssituation, har SiS även vidtagit åtgärder för att lång- siktigt förebygga att en liknande situation inträffar. En sådan åtgärd är att det i SiS reviderade strategiska plan är beslutat att ett strategiskt område ska vara Uppdrag - Rätt rustade. Inom detta strategiska område framgår bland annat följande: SiS institutioner ska vara rätt dimensionerade för myndighetens uppdrag och verksamheten ska, utan att göra avkall på kvaliteten, utformas med sikte på en hög flexibilitet för att myndigheten ska klara av att anvisa en lämplig plats då så krävs. Detta kräver att institutionerna har rätt organisatoriska och lokalmässiga förutsättningar och att varje institution är samlad inom ett geografiskt område. Institutionernas storlek och utform- ning ska ha en medveten flexibilitet och förmåga att bära de kostnader som följer med uppdraget och förändringar i efterfrågan. Ytterligare åtgärder med ett mer långsiktigt fokus är att SiS i inriktnings- beslut inför verksamhetsplanering 2015 beslutat att SiS ska pri- oritera aktiviteter som bland annat stödjer •Ökad genomströmning såväl mellan SiS tjänster som till vård utanför SiS. •Ökat kapacitetsutnyttjande genom ökad flexibilitet. Ett av verksamhetsmålen är att SiS kan anvisa lämplig plats ome- delbart. Det finns inte någon bestämmelse som anger inom vilken tid SiS ska anvisa plats på ett särskilt ungdomshem. JO har dock i flera tidigare beslut prövat frågan. I beslut , dnr 1796-2000, uttalade JO att det är uppenbart att det som regel krävs att en plats kan tillhandahållas mer eller mindre i de fall en socialnämnd vänder sig till SiS i en akut situation. har platssituationen inom SiS varit så an- strängd att det inte funnits några lediga platser att tillgå vid SiS särskilda ungdomshem. Konsekvensen har vid ett flertal tillfällen blivit att SiS inte kunnat anvisa plats i akuta situationer. Denna situation är själv- fallet varken tillfredsställande eller acceptabel. Gällande de två situationer som anmälts till JO kan konstateras att i ärendet där ansökan gällde en akut placering, anvisade SiS plats . I det andra ärendet, som gällde en behandlingsplats med inriktning på missbruk, har placering ännu inte skett. I detta fall är dock den unge fortfarande inte omhändertagen enligt LVU. SiS har vidtagit ett flertal åtgärder för att undanröja kön till akuta platser. SiS planerar vidare att vidta ytterligare åtgärder med syfte att utforma verksamheten med en hög flexibilitet för att myndigheten ska klara av att anvisa en lämplig plats även i situationer med ökad efterfrågan. Trots att dessa åtgärder bedöms minimera risken för att något liknande ska kunna inträffa igen kan SiS inte utesluta att så skulle kunna ske. Det visar också på att SiS behöver fortsätta och intensifiera sitt systematiska utveck- lingsarbete för att kunna möta kommunernas skiftande efterfrågan av olika typer av platser inom ungdomsvården. Liv Hjälmås och fick tillfälle att yttra sig över remissvaret. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T JO hämtade in kompletterande upplysningar från , vikarie- rande enhetschef för juridikenheten, SiS. Han uppgav att det alltjämt rådde stor efterfrågan på akutplatser, men enligt en avstämning fanns det då ingen kö till dessa platser. I ett beslut anförde JO följande. Enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, kan vård ges till skydd för barn och ungdomar i vissa situationer där det inte går att få samtycke till vård. Vård enligt LVU ska bl.a. beslutas om den unge utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom missbruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende (3 § LVU). För unga som ges vård enligt 3 § LVU och som behöver stå under särskilt noggrann tillsyn ska det enligt 12 § LVU finnas särskilda ungdomshem, s.k. § 12-hem. Av paragrafens andra stycke framgår att om socialnämnden har beslutat att den unge ska vistas i ett särskilt ungdoms- hem ska SiS anvisa plats i ett sådant hem. får enligt vissa för- utsättningar besluta om omhändertagande av en person som är un- der (6 § LVU). Även vid sådana akuta omhändertaganden kan det bli fråga om en placering på ett § 12-hem. Det finns inte någon bestämmelse som anger inom vilken tid SiS ska anvisa plats på ett särskilt ungdomshem efter att socialnämnden har kommit in med en ansökan. När det är frågan om akuta situationer, som t.ex. kan uppstå vid omedelbara omhändertaganden, och där socialnämnden har gjort bedömningen att vården av den unge bör bedrivas vid ett § 12-hem, har JO tidigare uttalat att det är uppenbart att det som regel krävs att en plats kan tillhandahållas mer eller mindre (se JO:s beslut , dnr 1796-2000). När det gäller den ansökan om akutplats som kom in till SiS framgår det av utredningen att en sådan plats erbjöds . SiS har förklarat att anledningen till att en akutplats inte kunde anvisas tidigare var den ansträngda platssituationen vid myndighetens ungdomshem. Av remissvaret framgår det att SiS har haft svårigheter att omgående kunna erbjuda platser på de särskilda ungdomshemmen. Situa- tionen har enligt SiS varit ansträngd , och ungdomar har fått ställas i kö till såväl akut- som utredningsplatser . fick SiS en rapport enligt 14 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, från myndighetens placeringsenhet. I rapporten angavs bl.a. att det inte fanns några tillgängliga akut- eller utredningsplatser på ungdomshemmen som det fanns 54 ungdomar som väntade på att få en placering. SiS bedömde att situationen var allvarlig och gjorde en s.k. lex Sarah-anmälan till Inspektionen för vård och omsorg (). SiS har ett ansvar för att tillgodose samhällets behov av låsbara vårdplatser för ungdomar. Som jag har redogjort för är utgångspunkten att SiS i en akut situation ska anvisa en plats mer eller mindre . S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 därför ständigt arbeta för att kunna möta en ökad efterfrågan på platser oavsett anledning. Enligt remissvaret intensifierades arbetet med att lösa den ansträngda situ- ationen när placeringsenheten lämnade in sin rapport . uppgav enheten i ett internyttrande att kön till akuta platser var undanröjd. Placeringsenheten ingår, såvitt kan utläsas om organisationen på SiS:s hemsida, i avdelningen för planering och ekonomi vid SiS:s huvudkontor. Avdelningschefen ingår i myndighetens ledningsgrupp. Det är mot den bak- grunden svårt att tänka sig att SiS:s ledning skulle ha varit omedveten om den ansträngda situationen innan placeringsenheten lämnade sin rapport och svårt att förstå varför problemen inte kunde lösas tidigare . Med hänsyn till att SiS dels har vidtagit ett antal åtgärder, dels har anmält saken till den ordina- rie tillsynsmyndigheten finner jag dock inte anledning att för- djupa mig i den saken. Jag har förståelse för att det inte är en lätt uppgift att genast kunna möta ett plötsligt ökat behov av platser vid ungdomshemmen, och det kan självfallet finnas situationer när ett visst dröjsmål med placeringen är ofrånkomligt. En sådan situation skulle kunna uppstå exempelvis efter en brand, en omfattande skadegörelse eller någon annan oförutsedd händelse som gör det nödvändigt att snabbt placera om ett antal personer. Att SiS i det här aktuella fallet kunde erbjuda en akutplats först har dock berott på problem av helt annat slag. SiS kan därför inte undgå kritik för dröjsmålet. När det gäller den ansökan om akutplats som kom in till SiS finner jag, mot bakgrund av det som har kommit fram i utredningen, inte an- ledning att göra något uttalande. De åtgärder som SiS vidtog förefaller ha medfört att det inte finns någon kö till akutplatserna. Den situationen kan dock ändras snabbt, och SiS måste kontinuerligt arbeta för att förhindra att en liknande situation uppstår igen. Jag kommer därför att följa utvecklingen när det gäller tillgång till platser vid de särskilda ungdomshemmen. Ärendet avslutas med den kritik mot dröjsmålet med att anvisa en akutplats efter ansökan som uttalats ovan. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T Kritik mot (SiS) för dröjsmål med att anvisa plats vid särskilda ungdomshem (Dnr 260-2015, 701-2015, 785-2015 och 2446-2015) Beslutet i korthet: I ett beslut kritiserade JO Statens in- stitutionsstyrelse (SiS) för dröjsmål med att anvisa en akutplats vid ett sär- skilt ungdomshem. tog JO emot nya anmälningar mot SiS som rörde frågan om platsbrist vid omedelbara omhändertaganden av ung- domar och missbrukare. JO beslutade att på nytt utreda frågan och begärde in ett yttrande från SiS. Utredningen visar att det fortfarande finns brist på platser vid de s.k. SiS- hemmen. Även om SiS har arbetat intensivt och har vidtagit flera åtgärder för att möta kommunernas ökande efterfrågan har myndigheten inte lyckats tillgodose behovet. SiS har uppgett att den främsta orsaken till den ökande efterfrågan på platser är ökningen av antalet ensamkommande barn. Vad SiS har anfört väcker bl.a. övergripande frågor om situationen för ensamkom- mande barn och deras omhändertagande. Dessa frågor ligger dock utanför ramen för detta ärende. JO uttalar i beslutet att det är oroande att situationen har varit ansträngd och att det i några fall dröjt så länge som innan SiS kunde anvisa en plats. SiS kritiseras för dröjsmålen. JO uttalar vidare att det kan medföra allvarliga konsekvenser för de vård- behövande om det omedelbara vårdbehovet inte tillgodoses. Det väcker frå- gor om vad kommunen kan göra i avvaktan på att en plats blir tillgänglig. Enligt JO får socialnämnden inte förhålla sig passiv . Nämnden bör i samråd med den enskilde försöka finna en lösning, t.ex. genom en tem- porär placering vid ett s.k. HVB-hem. JO är medveten om att det i många fall inte går att lösa saken på det sättet, och något enkelt svar på dessa frågor finns inte. JO fortsätter att följa frågan om platssituationen vid SiS-hemmen och uppmanar SiS att skicka in en redovisning av vilka ytterligare åtgärder som vidtagits. En kopia av beslutet skickas till So- cialdepartementet för kännedom. i , förvaltningschefen vid omsorgsförvaltningen i kommun och en socialsekreterare vid social- tjänsten i kommun framförde i anmälningar till JO klagomål mot place- ringsenheten vid SiS, för dröjsmål med att anvisa plats vid särskilda ungdoms- hem och s.k. LVM-hem. I anmälningarna anfördes i huvudsak följande: kommuns anmälan (dnr 260-2015) tog social- och omsorgsförvaltningen kontakt med place- ringsenheten om en akutplats vid ett särskilt ungdomshem för en flicka född . Handläggaren vid SiS informerade om att det inte fanns några lediga S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 platser och att det inte var någon mening med att skicka in en formell begäran. faxade förvaltningen in en begäran om plats. fanns det fortfarande inte någon ledig plats. Nämnden beslutade att omhänderta en man med missbruksproblematik med stöd av 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, LVM.