frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Om Kriminalvården väljer att skriva ut noteringen ”skyddad id” i en handling måste den – enligt JO – hanteras på ett sätt som gör att uppgiften om att den intagne har skyddad identitet inte röjs. I två anmälningar som kom in till JO klagade . på hur anstalterna och hanterat hans personuppgifter. Han anförde i hu- vudsak följande: Han lever med en s.k. sekretessmarkering. Hand- lingar med uppgifter om hans personnummer och noteringen ”skyddad id” har lämnats framme så att andra intagna har kunnat ta del av dem. upptäckte han att någon i anstalten personal läm- nat ett beslut som gällde honom obevakat på vårdarnas kontor. I beslutet fanns hans namn och intill stod det ”(skyddad id)”. Kontorsrummet har stora fönster, vilket gör att alla intagna kan se in. Anstaltspersonalens agerande ledde till att han utsattes för hot och utpressning av en medintagen. Han placerades också i avskildhet den 8–i avvaktan på förflyttning till en annan anstalt. Han har även tvingats att byta efternamn. upptäckte han att någon i anstalten personal hade lämnat en medicinpärm helt öppen i matsalen så att de intagna kunde se hans personnummer. Bredvid hans namn och personnummer stod det ”(skyd- dad id)”. Anstaltspersonalens agerande ledde till att han utsattes för hot av en K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 Han placerades också i avskildhet den 11–i väntan på förflyttning till en annan anstalt. Vid ett telefonsamtal med N.N. hämtade JO in kompletterande upplysningar. Vid samtalet framkom bl.a. följande: Det är hans adress som är skyddsvärd. Hans namn är inte en känslig uppgift. Han har lämnat in ett ersättningsanspråk till anstalten med anledning av att han tvingades byta efternamn. Han är kritisk till att anstal- terna skriver ”skyddad id” i sina handlingar eftersom andra intagna då upp- märksammas på att han har skyddade personuppgifter. Därefter begärde JO att Kriminalvården skulle yttra sig över det som N.N. an- fört i sina anmälningar. I remissvaret anförde Kriminalvårdens huvudkontor, genom enhetschefen , följande: Uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från region , som i sin tur hämtat in uppgifter från anstalten . Yttrande har även inhämtats från region , som i sin tur hämtat in uppgifter från anstalten . Vidare har uppgifter inhämtats från Kriminalvårdens klientadministrativa system för anstalt (KLAS-A) och kriminalvårdsregistret (KVR). Genom ut- redningen har sammanfattningsvis följande kommit fram. ankom till anstalten . be- slutade anstalten att N.N. på egen begäran skulle placeras i avskildhet enligt 6 kap. 4 § första stycket fängelselagen (2010:610) (FäL). för- flyttades till anstalten . beslutade anstalten att N.N. skulle placeras i avskildhet enligt 6 kap. 7 § första stycket 2 FäL efter att han utsatts för hot om våld från medintagna på av- delningen. beslutade anstalten att N.N. inte längre skulle vara placerad i avskildhet med anledning av att han fått ny anstaltsplace- ring, varefter han förflyttades . I detta fall är det uppgiften om N.N:s adress som är skyddsvärd. I KLAS-A och i KVR framgår det att N.N. har ”skyddad identitet”. Upp- gifter om N.N:s adress är inte tillgängliga i KLAS-A eller KVR utan en särskild behörighet, vilken endast innehas av ett fåtal personer på Krimi- nalvårdens huvudkontor. Någon uppgift om klientens adress framgår inte av beslut som skrivs ut från KLAS-A eller KVR. När ett beslut skrivs ut framgår inte heller att klienten har skyddade identitetsuppgifter. Anstalten har uppgett att det är oklart om det var ett beslut eller någon annan typ av handling som legat synlig på kontoret. har aldrig hemlighållit sitt namn för övriga intagna på anstalten. Det finns inget i ut- redningen som pekar på ett samband mellan hanteringen av handlingen och de hot och den utpressning som N.N. påstår att han utsatts för på anstalten . har begärt ersättning för ansökningsavgiften för en ny identi- tetshandling. Anstalten är av uppfattningen att den skyddsvärda upp- giften, klientens adress, inte hanterats på ett felaktigt sätt. Något beslut i ersättningsärendet har emellertid inte fattats. På anstalten hade man tidigare en lista för att föra närvarokontrol- len vid lunch och middag som skrevs ut från KLAS-A. Listan hette ”närva- rolista”. På denna lista följde notering om ”skyddad identitet” med. Först stod namnet och därefter ”skyddad identitet”. Två kriminalvårdare ansvarar för att lämna ut medicinen vid måltider och sitter med listan i matsalen. 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D Enligt uppgift från regionens sjukvårdssamordnare tillhandahålls läkeme- del regelmässigt vid måltider, vanligtvis samt till nat- ten. En identitetskontroll ska ske för att säkerställa att rätt medicin över- lämnas till rätt klient och vid rätt tillfälle. Identitetskontrollen är kopplad mellan namn och personnummer på den intagne och namn och personnum- mer på ApoDos [medicin förpackad i dospåsar, JO:s anm.] eller dosett. Det går inte att utesluta att det funnits viss risk för att intagna kunnat se namn och noteringen om skyddad identitet. Listan lämnades däremot aldrig obe- vakad. Anstalten har bytt till en annan lista, beläggnings- listan. Av den framgår inte om en intagen har skyddad identitet. Av 35 kap. 15 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), (OSL) fram- går bl.a. att sekretess gäller inom för uppgift om en en- skilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller nå- gon närstående till denne lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretes- sen gäller inte beslut av Kriminalvården eller en övervakningsnämnd. Enligt 21 kap. 3 § första stycket OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upp- lysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan använ- das för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den en- skilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Av vägledning för hantering av sekretessmarkerade per- sonuppgifter i offentlig förvaltning, publicerad , framgår att ”Uppgifterna som registreras i folkbokföringen är som huvudregel of- fentliga. I vissa fall kan det dock skada en person att uppgifter om denne lämnas ut. Det kan t.ex. gälla någon som är hotad eller förföljd. Skattever- ket kan då föra in en markering för särskild sekretessprövning, en s.k. sek- retessmarkering, i folkbokföringsdatabasen för den personen. Den legala innebörden av sekretessmarkeringen är att uppgifter om personen enligt folkbokföringens bedömning inte bör lämnas ut utan en särskild sekretess- prövning. Det är med andra ord ingen absolut sekretess. [– – –] Mottagande myndighet väljer själv hur den ska hantera sekretessmarkerade personupp- gifter i sina system. [– – –] En sekretessmarkering innebär inte någon ab- solut sekretess för skyddade uppgifter. Vid en begäran om utlämnande av personuppgifter ska varje myndighet själv göra en sekretessbedömning.” Av 6 kap. 4 § första stycket [FäL, JO:s anm.] framgår att en intagen får, om det är lämpligt, medges att på egen begäran hållas avskild från andra intagna. Av 6 kap. 7 § första stycket 2 FäL framgår att en intagen får hållas av- skild från andra intagna om det är nödvändigt med hänsyn till att det finns risk för den intagnes säkerhet till liv och hälsa. Ett beslut om avskildhet ska omprövas så ofta det finns anledning till det. Personuppgifter, oavsett om de är s.k. skyddade personuppgifter eller inte, ska alltid hanteras med försiktighet. Vid gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden bl.a. om det kan antas att den enskilde lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld om uppgiften röjs. Kriminalvården har, vilket påtalats i tidigare ytt- rande (se JO:s dnr 5590-2013), emellertid mycket begränsade möjligheter att sekretessbelägga uppgifter om enskildas personliga förhållanden som förekommer i beslut (35 kap. 15 § andra stycket OSL). Även om man skulle K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 kunna överväga att endast skriva ut personnummer, vilket kräver en om- byggnad av KLAS-A och KVR, kvarstår detta faktum. Ett eventuellt utläm- nande av en personuppgift ska alltid föregås av en sekretessprövning. Kri- minalvårdens kännedom om att en person har en sekretessmarkering i folk- bokföringen är en indikation på att särskild försiktighet bör iakttas vid han- tering av en sådan uppgift. Notering om ”skyddad ID” fungerar som en varningssignal till användaren om att det finns sekretessmarkerade uppgif- ter om klienten och därmed även som ett skydd för klienten att sekretess- markerade personuppgifter behandlas med särskild försiktighet. I föreva- rande ärende är det uppgiften om N.N:s adress som sekretessmarkerats och därmed ansetts vara särskilt skyddsvärd. Kriminalvårdens hantering av den sekretessmarkerade uppgiften, i före- varande ärende klientens adress, innebär att det i fältet för klientens adress istället har registrerats ”skyddad identitet”. Uppgift om klientens adress vi- sas således i varken KLAS-A eller i KVR. Någon risk för att uppgiften om adressen skulle kunna finnas med på någon utskrift från systemen har där- med heller inte funnits. Kriminalvården anser därför inte att det förelegat någon risk för att den skyddsvärda uppgiften, via beslut eller andra hand- lingar, skulle kunna röjas. Det är givetvis beklagligt att handlingar innehållande notering om ”skyddad ID” förvarats på ett sådant sätt att det funnits risk för att medin- tagna skulle kunna se uppgiften. Anstalten har även vidtagit åtgärder för att ytterligare begränsa risken för att medintagna ska kunna se notering om ”skyddad ID” genom att byta till en annan lista för närvarokontroll av vilken det inte framgår någon notering. Eftersom den skyddsvärda uppgif- ten, klientens adress, inte röjts, anser Kriminalvården emellertid inte att personuppgifterna hanterats i strid med bestämmelserna i . gavs tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: Kriminalvården har i sitt remissvar redogjort för de bestämmelser som har be- tydelse i ärendet. Som Kriminalvården anfört ska personuppgifter alltid hanteras med försiktig- het, oavsett om de är s.k. skyddade personuppgifter eller inte. Kriminalvården har anfört att noteringen ”skyddad id” fungerar som en var- ningssignal till den egna personalen om att det finns sekretessmarkerade upp- gifter om den intagne. Noteringen fungerar därmed också, enligt Kriminalvår- den, som ett skydd för den intagne i och med att hans eller hennes personupp- gifter behandlas med särskild försiktighet. har dock uttryckt sitt missnöje med att Kriminalvården i sina handlingar anger att en intagen har ”skyddad id” eftersom andra intagna då uppmärksammas på att den intagne har skyddade personuppgifter. Det är inte otänkbart att vissa intagna använder den informa- tionen för att utpressa eller på annat sätt skada den intagne som har skyddade personuppgifter. I ett beslut uttalade dåvarande justitieombudsmannen kritik mot att en anstalt röjt uppgiften att en viss intagen 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D hade skyddad identitet för andra intagna (dnr 2103-2005). Uppgiften om att den intagne hade skyddad identitet framgick av en lista med namnen på de in- tagna. Alla intagna hade möjlighet att se uppgifterna i listan i och med att den användes för kvittens vid utdelning av telefonkort. Den intagne i nämnda ärende vände sig därefter till Justitiekanslern med ett ersättningsanspråk som grundades på samma omständigheter som JO-anmälan. I sitt yttrande till Justi- tiekanslern i det ärendet (dnr ) konstaterade att sek- retess gällde för uppgiften att den intagne hade skyddad identitet. Vidare kon- staterades att den tjänsteman som skrev ut listan gjorde sig skyldig till brott mot tystnadsplikten. I valet mellan att skriva ut ”skyddad id” eller inte måste Kriminalvården, enligt min mening, göra en avvägning mellan olika intressen. Det ena är myn- dighetens behov av att i olika sammanhang använda noteringen som en var- ningssignal till den egna personalen. Det andra är den intagnes intresse av att uppgiften om att han eller hon har skyddad identitet inte riskerar att röjas. Om Kriminalvården väljer att skriva ut noteringen ”skyddad id” i en handling måste den hanteras på ett sätt som gör att uppgiften om att en intagen har skyddad identitet inte röjs. Anstalten – handling med personuppgifter synlig på kontoret När det gäller anstalten konstaterar jag att det inte har gått att klarlägga vilken typ av handling det var som låg framme på vårdarnas kontor. Enligt Kri- minalvården framgår dock inte uppgifter om en intagens adress av utskrifter av beslut från de klientadministrativa systemen KLAS-A eller KVR. När ett beslut skrivs ut framgår inte heller att den intagne har skyddade identitetsuppgifter. Enligt finns det inget i utredningen som pekar på ett samband mellan hanteringen av handlingen och de hot eller den utpressning som N.N. påstår att han utsatts för. Anstalten är av uppfattningen att den skydds- värda uppgiften, dvs. N.N:s adress, inte har hanterats på ett felaktigt sätt. Min slutsats blir att av det som framkommit genom utredningen finns det ingen anledning för mig att rikta någon kritik mot anstalten. Jag vill dock i detta sammanhang påminna om att handlingar med personuppgifter alltid ska hante- ras med försiktighet. Det gäller som jag framhållit tidigare även en uppgift om att en intagen har ”skyddad id”. Anstalten – närvarolista med uppgift om ”skyddad id” synlig i matsalen När det gäller hur anstalten hanterat N.N:s personuppgifter i samband med medicinutdelning framgår följande. som är aktuell i ären- det använde anstaltspersonalen en lista som kallades ”Närvarolista” för att kon- trollera de intagnas identitet vid medicinutdelningen. I den listan fanns uppgift om de intagnas namn och – i förekommande fall – en notering om att den in- tagne har ”skyddad id”. Enligt lämnades listan aldrig obevakad men det går inte att utesluta att andra intagna kan ha sett namnen och noteringen ”skyddad id”. Anstalten har bytt till en annan lista, kallad K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 ”Beläggningslistan”. Av den listan framgår det inte att en intagen har skyddad identitet. Av det som framkommit genom utredningen finns det ingenting som tyder på att anstalten hanterat N.N:s adressuppgifter på ett sådant sätt att det funnits risk för att uppgifterna skulle kunna röjas. har dock uttryckt sitt missnöje med att anstalten i sina handlingar anger att en intagen har ”skyddad id” ef- tersom andra intagna då uppmärksammas på att den intagne har skyddade per- sonuppgifter. Som jag anfört ovan under rubriken utgångspunkter måste en handling med noteringen ”skyddad id” hanteras på ett sätt som gör att uppgiften om att en viss intagen har skyddad identitet inte röjs. Jag är kritisk till att anstalten hanterat en närvarolista med uppgift om att N.N. har skyddad identitet på ett sådant sätt att det funnits risk för att andra intagna kunde se uppgiften. Som jag anfört ovan måste det göras en avvägning mellan Kriminalvårdens behov av att i olika sammanhang ange ”skyddad identitet” som en varningssig- nal för personalen och risken för att uppgiften röjs. När det gäller listor för medicinutdelning verkar det rimligt att den intresseavvägningen resulterar i att man inte tar med uppgiften om skyddad identitet. Jag ser positivt på att anstal- ten bytt till en annan lista. Jag vill också förtydliga att jag har förståelse för att resultatet av intresseavvägningen i andra fall kan bli att anmärkningen ”skyddad id” ska finnas med. Valet att skriva ut noteringen om ”skyddad id” i en handling måste då med nödvändighet påverka hur handlingen hanteras. Det har tidigare kommit fram uppgifter om att Kriminalvården anser att de nu- varande sekretessreglerna i 35 kap. 15 § offentlighets- och sekretesslagen inte ger myndigheten tillräckliga möjligheter att skydda enskildas personliga för- hållanden. Av den anledningen finner jag skäl att skicka över en kopia av detta beslut till och justitieutskott för kännedom. 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D Kritik mot en tjänsteman i Kriminalvården, anstalten , för att misstänkt narkotika som hittats i anstalten bytts ut mot bakpulver. Anstalten kritiseras även för att inte ha polisanmält fyndet av den misstänkta narkotikan. (Dnr 2299-2014) Beslutet i korthet: När anstaltspersonal hittade misstänkt narkotika i anstal- tens verkstadslokal bestämde en kriminalvårdsinspektör att pulvret som hade hittats skulle ersättas med bakpulver. Därefter visiterades alla intagna som hade befunnit sig i lokalen. Syftet med åtgärden var, enligt Kriminal- vården, att försöka få klarhet i vilka som var inblandade i den misstänkta narkotikahanteringen. JO ser mycket allvarligt på att Kriminalvården i detta fall tagit på sig polisens uppgift att utreda ett brott som hör under allmänt åtal. Den aktuella kriminalvårdsinspektören får allvarlig kritik för sitt age- rande. JO är också kritisk till att anstalten inte polisanmälde fyndet av den misstänkta narkotikan. I en anmälan som kom in till JO klagade intagna på avdelning V3, hus D, anstalten bl.a. på att anstalten placerat ut bakpulver och därefter kroppsvisiterat samtliga intagna. De intagna uttryckte även sitt miss- nöje med den fritidsutrustning som anstalten tillhandahåller och med att en in- tagen nekats sjukhusvård. JO begärde att Kriminalvården skulle yttra sig över det som anmälarna anfört om utplacering av bakpulver och efterföljande kroppsvisitationer. I remissvaret anförde Kriminalvården, region , genom tf. stabschefen , följande: Intagna på hus D avdelning vänster 3 i anstalten har i en anmälan till JO anfört klagomål mot kriminalvårdsinspektör . Av de in- tagnas anmälan framgår bl.a. att A.D. placerat ut bakpulver i ett utrymme i anstaltens verkstad för att se vem av de intagna som skulle ge efter för sitt beroende och att han därefter gett personal i uppdrag att genomföra kropps- visitationer på samtliga intagna. Kriminalvården, region , har inhämtat uppgifter från anstalten Skän- ninge genom kriminalvårdschef . Av uppgifterna har i huvudsak följande framkommit. överhörde kriminalvårdspersonal, på hus D, en kon- versation mellan två intagna där det framgick att någonting gömts under ett handfat på en av toaletterna i anstaltens verkstadslokal. På förekommen an- ledning visiterades toaletterna i anstaltens verkstad och ett beslag av miss- K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 tänkt narkotika, ett vitt pulver, gjordes under ett av handfaten. Det vita pulv- ret var placerat i ett kuvertformat papper. Beslaget skickades till Rättsme- dicinalverket i för analys. Efter att beslaget gjorts, godkände kriminalvårdsinspektör att den misstänkta narkotikan ersattes med bakpulver och att det kuvertformade pappret åter placerades under handfa- tet. Syftet var att han på detta sätt skulle få en möjlighet att komma till klarhet med vilka intagna som var involverade i den misstänkta droghante- ringen. Mot bakgrund av att man beslagtagit misstänkt narkotika i anstaltens verkstad visiterades samtliga intagna som befunnit sig i lokalen i samband med arbetsdagens slut . Visitationerna utfördes av ett fler- tal kriminalvårdare i ett så kallat slussområde, som saknar övervakningska- mera, och som de intagna passerar innan de släpps över till bostadshuset. Syftet med visitationen var, mot bakgrund av tidigare beslag, att eftersöka otillåtna föremål. 1 kap. 4-6 §§, 8 kap. 4 §, 8-9 §§ fängelselagen (2010:610), FäL 23 § fängelseförordningen (2010:2010), FäF Kriminalvårdens, region , bedömning Ett av kriminalvårdens mål är att förhindra förekomsten av narkotiska pre- parat i anstalt och häkte och narkotikabekämpningen har ett stort värde ef- tersom tillgång till droger ökar faromomenten för personalen, med inslag av våld och hot om våld mellan såväl personal och intagna som mellan in- tagna. Av utredningen i ärendet framgår att kriminalvårdspersonal vid visitat- ion påträffat misstänkt narkotika, ett vitt pulver, i ett ku- vertformat papper under ett handfat i anstaltens verkstadslokal. Det framgår vidare att kriminalvårdsinspektör i syfte att försöka komma till klarhet med vem eller vilka intagna som var involverade i den misstänkta droghan- teringen godkände att kuvertet åter placerades under handfatet och att in- nehållet ersattes med bakpulver. Vidare framgår att en visitationsinsats ge- nomfördes , mot bakgrund av att ovan nämnda beslag gjorts. Kriminalvården, region , konstaterar inledningsvis att intagna får kroppsvisiteras för eftersökande av otillåtna föremål om det sker i en stick- provskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säker- hetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och de intagna har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Vid en kroppsvisitation ska de in- tagna visas all den hänsyn som omständigheterna medger. I aktuellt fall har intagna som befunnit sig i samma lokal som man påträffat misstänkt nar- kotika visiterats. Det framgår att visitationen skett i ett särskilt avskilt ut- rymme, ett slussutrymme, och att visitationen utförts i närvaro av annan personal. Kriminalvården, region , finner utifrån de uppgifter som fram- kommit i ärendet att det framstår som en motiverad åtgärd att visitera de intagna i syfte att eftersöka otillåtna föremål mot bakgrund av att man be- slagtagit misstänkt narkotika i samma lokal som de intagna vistas i. Det saknas därmed skäl att vidta några vidare åtgärder från myndighetens sida med anledning av detta. Kriminalvården, region , konstaterar vidare att anstalten fortlöpande arbetar med att förhindra förekomsten av narkotiska preparat på anstalten och att anstalten har väl fungerande rutiner för hur man hante- rar beslag av misstänkt narkotika. Kriminalvårdsinspektör har gett ut- tryckt för att han är väl införstådd med att han i aktuellt fall vidtagit en omotiverad åtgärd, i samband med att han godkände att det beslagtagna kuvertet åter placerades under handfatet men med ett annat innehåll, och att 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D han är väl införstådd med att detta tillvägagångssätt inte ligger i linje med Kriminalvårdens sätt att hantera och förhindra förekomsten av narkotiska preparat inom en anstalt. Kriminalvården, region , bedömer med beak- tande av ovan anfört att det saknas skäl att vidta några vidare åtgärder från myndighetens sida med anledning av A.D:s agerande. JO begärde därefter att Kriminalvårdens huvudkontor skulle yttra sig över det som anmälarna anfört om utplacering av bakpulver och efterföljande kroppsvi- sitationer. I remissvaret anförde Kriminalvårdens huvudkontor, genom enhetschefen , följande: Ytterligare uppgifter om sakförhållandena har hämtats in från region , som i sin tur hämtat in uppgifter från anstalten . Till tidigare in- lämnat yttrande kan följande tilläggas och förtydligas. Efter att personal överhört en konversation mellan två intagna på två olika avdelningar om att något gömts under ett handfat på en av toaletterna i anstaltens verkstadslokal så gjordes en genomsökning av dessa toaletter. Ett vitt pulver påträffades i ett kuvertformat papper. Anstalten misstänkte att det kunde röra sig om narkotika. På inrådan av kriminalvårdsinspektör ersattes pulvret i kuvertet med bakpulver. Syftet med åtgärden var att försöka få klarhet i vilka som var inblandade i den misstänkta nar- kotikahanteringen. Pulvret skickades till i för analys. Med anledning av att det rörde sig om en mindre mängd pulver gjordes ingen polisanmälan av anstalten. Kriminalvårdsinspektör beordrade att samtliga intagna i verkstadslokalen skulle visiteras efter sysselsättningstidens slut för eftersö- kande av otillåtna föremål, dvs. i aktuellt fall misstänkt narkotika.