frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — An- stalten delar inte U.B:s åsikt att personals närvaro skulle inkräkta på be- söksgruppernas verksamhet och tillbakavisar påståendet att ro-avdelningen särbehandlas gällande besöksgrupper. I personalens uppehållsrum på avdelningen, dit intagna inte har tillträde, finns det en tavla med de intagnas rumsnummer, intagningsnummer, efter- namn och övriga uppgifter av intresse, t.ex. specialkost. Någon fotoförteck- ning finns inte på tavlan. Det förekommer dock att besökare, i form av NAV, besökare från kyrkan, bibliotekarien och inhyrda aktörer i ASV (An- nan strukturerad verksamhet) slussas via uppehållsrummet för att persona- len kort ska kunna stämma av hur läget är på avdelningen innan de tas in. Med anledning av händelsen på häktet i då operatören, som bl.a. skötte hissen till promenadgårdarna, inte hade kännedom om hur de intagna med förhöjd säkerhetsklassning såg ut har anstalten emellertid an- sett det nödvändigt att operatörerna, i den gemensamma operatörsplatsen, haft tillgång till bilder från kriminalvårdsregistret (KVR) på intagna med förhöjd säkerhetsklassning. Även intagna på aktuell avdelning har funnits på bild. Bilderna har placerats så att de skulle vara dolda, men det har trots detta varit möjligt för besökare att se dem varför de nu har flyttats så att endast personal kan se dem. Anstalten tillbakavisar påståendet att personal har förevisat namn och bild för besökare. På dörrarna till de intagnas bostadsrum står det respektive intagens in- tagningsnummer och efternamn. Yoga bedrivs i idrottshallen i mån av plats med en blandning av klienter placerade vid normalavdelningar som visat intresse. Det är stort intresse för idrottshallen och det är mycket ont om lediga tider. Klienter placerade vid ro-avdelningen kan inte blandas med övriga klienter av konstellationsskäl. Klienterna har blivit erbjudna yoga på avdelningen, i produktionslokalen samt i pingisrummet men tackat nej till detta. De intagna har också tackat nej till att bedriva yoga på avdelningens ordinarie tid i idrottshallen. Anstaltens ambition var att det skulle anordnas pysselverksamhet inför . Något löfte lämnades inte. Bedömningen gjordes dock att det inte gick att få till pysselverksamheten i förhållande till övrig verksam- het och med lämplig personal, varför valet gjordes att inte genomföra denna. K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 Av 1 kap. 4 § fängelselagen (2010:610) (FäL) följer att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de sär- skilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Av 4 kap. 2 § FäL framgår att en intagen ska ges möjlighet att på lämp- ligt sätt ägna sig åt fysisk aktivitet och annan fritidssysselsättning. Av 4 kap. 4 § FäL följer att en intagen ska ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. Av allmänna råd till 4 kap. 2–5 §§ FäL i Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd (KVFS 2011:1) om fängelse (FARK Fängelse) framgår att tillgången till fritidssysselsättning, utbudet av massmedier, samt möjlig- heterna att utöva religion eller hålla förtroenderåd kan inskränkas av ord- nings- eller säkerhetsskäl samt till följd av praktiska förhållanden inom Kri- minalvården som t.ex. anstaltsrutiner och resurstillgång. Av artikel 29.3 i de europeiska fängelsereglerna följer att de intagna inte får tvingas att utöva en religion eller tro, delta i religiösa gudstjänster och möten, delta i verksamhet med religiöst innehåll eller acceptera besök av religiösa företrädare för någon religion eller tro. Av 1 kap. 20 a § FARK Fängelse (trädde i kraft ) framgår att berörda intagna, inför studiebesök av utomstående, ska informeras . Besökarna får endast ges tillträde till en intagens bostadsrum efter med- givande av den intagne. Av 35 kap. 15 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) följer att sekretess gäller inom kriminalvården för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Av 8 kap. 4 § FäL följer att en intagen får kroppsvisiteras eller kropps- besiktigas för eftersökande av otillåtna föremål om 1.det finns anledning att anta att ett sådant föremål kommer att anträffas på honom eller henne, 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalt, 3.han eller hon ska ha eller har haft ett besök utan sådan kontroll som avses i 7 kap. 2 §, eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersök- ning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. Av 8 kap. 5 § FäL följer att en intagen får även i andra fall än som avses i 3 och 4 §§ kroppsvisiteras för eftersökande av vapen och andra farliga fö- remål, om det är nödvändigt av säkerhetsskäl. Av 23 § fängelseförordningen (2011:611) framgår följande. Vid kropps- visitation eller kroppsbesiktning ska den som kontrolleras visas all den hän- syn som omständigheterna medger. Kroppsvisitation eller kroppsbesikt- ning ska, om möjligt, utföras i närvaro av en annan person än den som ge- nomför kontrollen. En intagen ska på lämpligt sätt ges möjlighet att utöva sin religion. Det är viktigt att deltagandet är frivilligt och inte sker genom någon form av tvång. Gudstjänster i anstalten Salberga genomförs vanligtvis i anstaltens andakts- rum. Då detta, av praktiska skäl eller av säkerhetsskäl, inte varit möjligt har anstalten valt att genomföra gudstjänsten på bostadsavdelningen respektive i produktionslokalen. Såvitt avser val av lokal för att fira gudstjänst i så regleras inte detta i europeiska fängelsereglerna eller i det nationella regel- verket. Kriminalvården är dock medveten om värdet i att få fira gudstjänst i en för ändamålet anpassad lokal varför så även vanligtvis sker. 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D är möjligt har Kriminalvården emellertid ansett det som viktigt att tillse att de intagna som så önskar får fira gudstjänst, varför andra lösningar fått tas till. Med anledning av U.B:s synpunkter rörande att gudstjänsten firades på bostadsavdelningen och att intagna känt sig tvingade att antingen delta eller uppehålla sig på sina rum så valde anstalten att i stället nyttja produktions- lokalen för att undvika att en sådan situation uppstod igen. Uppgifterna om att intagna som inte velat delta i gudstjänsten tvingats uppehålla sig på sina bostadsrum har tillbakavisats, liksom uppgifterna att det skulle föreligga konflikt mellan anstaltens personal och representanter för NAV. Ingen an- nan intagen på avdelningen har framfört några klagomål avseende guds- tjänster. För det fall någon intagen trots detta känt sig tvingad att delta i gudstjänsten på bostadsavdelningen är detta självklart beklagligt. Vad gäller de studenter som vistats på bostadsavdelningen har det åt- minstone avseende den ena studenten inte i förväg lämnats någon infor- mation om detta till de intagna. Rutinen är emellertid att så ska ske varför det kan antas att det inträffade beror på ett förbiseende i det enskilda fallet. Påståendet att anstalten låtit praktikanter utföra kriminalvårdsarbete har till- bakavisats av anstalten. Kriminalvården beklagar det inträffade men har ingen anledning att anta att detta är något annat än ett förbiseende. Såvitt avser visitationer har anstalten uppgett att inga visitationer görs i syfte att trakassera de intagna. Beroende på vad som eftersöks genomförs visitationen på olika sätt, antingen med metalldetektor eller genom att per- sonal känner på personen. Det är av stor betydelse att den som ska kontrol- leras vid kroppsvisitation eller kroppsbesiktning visas all den hänsyn som omständigheterna medger. Det finns inget i utredningen som talar för att så inte skett. Kriminalvården har skyldighet att upprätthålla ordning och säkerhet i anstalterna. Personalnärvaro i samband med besök av besöksgrupper sker som en del i detta och ingår i det dynamiska säkerhetsarbetet. Av utredningen har framkommit att det funnits bilder av intagna med förhöjd säkerhetsklassning placerade i operatörsplatsen på ett sådant sätt att besökare kunnat ta del av dem. Oaktat att så inte varit anstaltens avsikt framstår detta som olämpligt. Bilderna har flyttats så att de inte kan ses av besökare. Det stämmer att de intagnas intagningsnummer och efternamn är an- givna på dörrarna till bostadsrummen. Det finns inget som talar för att detta rör sig om sekretessmarkerade uppgifter. JO har i beslut (dnr 389-2012 och 1138-2013) valt att inte rikta någon kritik mot Kriminalvården med anled- ning av att namn och intagningsnummer angetts på dörrarna till bostads- rummen. JO har dock konstaterat att Kriminalvården, för det fall det rör sig om sekretessmarkerade uppgifter, har en skyldighet att hantera den typen av personuppgifter varsamt. Gällande informationen på tavlan i personalens uppehållsrum har fram- kommit att det förekommer att besökare slussas via detta och därför rimli- gen kan ta del av denna information. Informationen innehåller, utöver ef- ternamn och intagningsnummer, även information om t.ex. specialkost. In- formation om en intagens specialkost skulle kunna avslöja en intagens sjuk- domar och religionstillhörighet. Kriminalvården har en skyldighet att värna de intagnas personliga integritet. Det är därför tveksamt om det är lämpligt att öppet visa sådan information i en lokal där besökare passerar igenom. Kriminalvården kommer därför att rekommendera anstalten att om möjligt placera sådan information så att den inte är direkt synlig för besökare. Det ska dock noteras att de besökare som tillåts passera igenom lokalen samt- liga erinrats om den sekretess som råder inom . Kriminalvården är medveten om att alla avbrott i de intagnas vardag är välkomna och arbetar för att erbjuda de intagna distraktioner. Vad gäller möjligheterna att utöva yoga framgår att de intagna vid U.B:s avdelning har K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 erbjudits yoga i lokaler och som anstalten bedömt vara lämp- ligt. De intagna har valt att tacka nej till detta. Pysselverksamheten har ty- värr inte varit möjlig att genomföra. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: Kriminalvården har redogjort för innehållet i den rekommendation i de euro- peiska fängelsereglerna som anger bl.a. att intagna i fängelse inte får tvingas att delta i religiösa gudstjänster och möten. Syftet med bestämmelsen är att värna de intagnas religionsfrihet. I fängelsereglerna anges även att intagnas rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet ska respekteras. Vidare framgår att verksamheten i ett fängelse ska utformas så långt det är praktiskt möjligt så att de intagna kan utöva sin religion och leva efter sin tro, delta i gudstjänster eller sammankomster som leds av erkända företrädare för denna religion eller tro, ta emot enskilda besök av sådana företrädare för sin religion eller tro och inneha böcker och annan litteratur som har med deras religion eller tro att göra.56 Bestämmelser som avser skydda religionsfriheten återfinns även i den svenska grundlagen. I regeringsformen anges bl.a. att var och en är gentemot det allmänna tillförsäkrad frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion (religionsfrihet).57 Ingen får heller av det allmänna tvingas att ge till känna sin åskådning i religiöst hänseende och inte heller av det allmänna tvingas att tillhöra trossamfund.58 Religionsfriheten får inte begränsas genom lag.59 Liknande bestämmelser återfinns i artikel 9.1 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grund- läggande friheterna ().60 har i flera avgöranden uttalat att religionsfriheten, föru- tom en rätt att utöva religion, även innefattar en rätt att inte behöva ha en reli- giös uppfattning och att inte behöva utöva en religion. Av detta följer enligt en rätt för enskilda att inte behöva avslöja sin religion eller tro och att inte vara tvingad att agera på ett sådant sätt att det är möjligt att dra slutsatsen att han eller hon har en viss trosuppfattning.61 Det redovisade kan sammanfattas med att förutom att medborgare ska vara skyddade mot att behöva utöva religion under tvång, ska de dessutom vara skyddade från att mot sin vilja avslöja sin tros- eller livsåskådning. 56Se artikel 29.1 och 29.2 i de europeiska fängelsereglerna. 57Se 2 kap. 1 § 6 regeringsformen. 58Se 2 kap. 2 § regeringsformen. 59Se 2 kap. 20 § 1 regeringsformen motsatsvis. 60I artikeln anges att var och en har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro och frihet att ensam eller i gemenskap med andra, offentligt eller enskilt, utöva sin religion eller tro genom gudstjänst, undervisning, sedvänjor och ritualer. 61Se exempelvis punkterna 37 och 41 i dom av i målet Sinan Işik mot (ansökningsnummer 21924/05). 2 015 /1 6:JO1 K R I M I N A L V Å R D enkelt uttryckt beskrivas som att en religiös livsåskådning är var och ens pri- vatsak. Detta gäller även för den som är frihetsberövad genom exempelvis en placering i en kriminalvårdsanstalt. Det är inget i utredningen som talar för att U.B. och eventuella medintagna skulle ha tvingats att delta i den gudstjänst som genomfördes i bostadsavdel- ningens gemensamma utrymmen. Av utredningen framgår emellertid att de in- tagna som inte ville delta i gudstjänsten var tvungna att vara kvar på avdelning- en. Anstalten har tillbakavisat U.B:s påstående om att han skulle ha tvingats stanna kvar på sitt rum under gudstjänsten. Även om det råder delade meningar om vad som sagts, har jag förståelse för att den eller de som avstod från att delta i gudstjänsten under de aktuella förhållandena ansåg att de inte hade något annat val än att vara på sina rum. Genomförandet av gudstjänsten i det gemen- samma utrymmet har därmed inneburit en begränsning för de intagna som valde att inte delta i den. De bestämmelser som jag redogjorde för inledningsvis understryker det all- männas skyldighet att respektera den enskildes val att utöva religion såväl som att avstå från detta. Vidare är en religiös övertygelse en privatsak som ingen mot sin vilja ska behöva redovisa inför andra. Mot den bakgrunden framstår det som direkt olämpligt att genomföra en gudstjänst på en låst bostadsavdel- ning där det fanns intagna som inte ville delta i den. Jag är kritisk till anstaltens agerande i denna del. Efter att i vart fall U.B. hade framfört synpunkter mot att det hölls gudstjänst på bostadsavdelningen, beslutade anstalten att flytta gudstjänsterna till avdel- ningens produktionslokal. I anstalten Salberga finns ett andaktsrum för guds- tjänster. Av remissvaret framgår emellertid att gudstjänster av ”resurs- eller sä- kerhetsskäl” även genomförs ute på avdelningar. Anstalten har inte närmare beskrivit vad dessa skäl kan bestå i. Det framgår inte heller om de skäl som gjorde det nödvändigt att hålla gudstjänst på den bostadsavdelning där U.B. är placerad var tillfälliga. Jag hoppas emellertid att skälen är av övergående natur och att anstalten fortsättningsvis kan erbjuda de intagna som så önskar möjlig- heten att delta i gudstjänster i andaktsrummet. För de intagna kan möjligheten att delta i gudstjänster i andaktsrummet vara ett viktigt inslag för att minska de negativa följderna av frihetsberövandet. Att en gudstjänst genomförs i en andaktslokal i stället för exempelvis en produk- tionslokal, är också en viktig del i att behandla de intagna med respekt. En så- dan ordning innebär dessutom – till skillnad om gudstjänsten genomförs på en bostadsavdelning eller i direkt anslutning till denna – att de intagna som deltar i gudstjänsten inte behöver visa sin trosuppfattning för medintagna. Detta leder enligt min uppfattning fram till slutsatsen att om en anstalt har ett andaktsrum bör gudstjänster endast i undantagsfall hållas på någon annan plats i anstalten. Utomståendes vistelse på avdelningen Det framgår att anstalten har en rutin som innebär att de intagna informeras innan civila personer tas in i på avdelningarna. Rutinen återfinns numera i K R I M I N A L V Å R D 2 015 /1 6:JO1 FARK Fängelse.62 En sådan ordning utgör en självklar del i Kriminalvårdens skyldighet att bemöta de intagna med respekt för deras människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. Anstalten förtjänar kritik för att inte ha informerat de intagna innan studenten påbörjade sin praktik. Anstalten har tillbakavisat U.B:s påstående om att studenten skulle ha utfört kriminalvårdsarbete. I denna del står ord mot ord och jag gör bedömningen att ytterligare utredning inte kan förväntas ändra på detta förhållande. Jag nöjer mig med att konstatera att utredningen i denna del inte ger anledning till kritik eller någon annan åtgärd från min sida. Kriminalvården har framhållit att de civilpersoner som vistas på avdel- ningen har erinrats om den sekretess som gäller inom myndigheten. Trots detta vill jag understryka vikten av att en anstalt ändå är försiktig med att delge be- sökarna information om de intagna, och att så enbart bör ske i den utsträckning som krävs för att besökarna ska kunna utföra sina sysslor och för att deras sä- kerhet ska kunna garanteras. Utredningen har visat att anstalten ordnat sin verk- samhet på sådant sätt att besökare har kunnat få del av integritetskänslig in- formation om de intagna, utan att det har varit anstaltens avsikt. Jag är kritisk till detta och noterar att myndigheten har rekommenderat anstalten att åtgärda detta. Med anledning av vad som har framkommit i remissvaret saknar jag skäl att ytterligare kommentera U.B:s klagomål mot anstalten Salberga. Jag konstaterar endast att utredningen inte ger anledning till kritik eller någon annan åtgärd. 62 Se 1 kap. 20 a § FARK Fängelse. 2 015 /1 6:JO1 Anmälan om beslut att inrätta en s.k. visselblåsarfunktion (Dnr 2242-2014) Beslutet i korthet: () har inrättat en s.k. vis- selblåsarfunktion. Funktionen innebär en möjlighet för bl.a. anställda hos och kunder till FMV att anmäla misstankar om allvarliga oegentligheter som rör myndighetens verksamhet. I en anmälan till JO har det gjorts gällande bl.a. att visselblåsarfunktionen konkurrerar med den grundlagsskyddade meddelarfriheten och därmed motverkar ett öppet förhållningssätt inom myndigheten. Vidare har anmälaren hävdat att FMV utlovat användarna av visselblåsarfunktionen anonymitet. Av den anledningen har anmälaren be- gärt att JO utreder bl.a. om det är förenligt med gällande lagar att införa ett sådant system och om FMV:s löften om anonymitet för anmälaren är möj- liga att uppfylla. I sitt beslut konstaterar chefsJO att utformningen av FMV:s visselblåsar- funktion gör det tydligt att avsikten inte är att konkurrera med den grund- lagsskyddade meddelarfriheten. Det är i stället fråga om ett komplement till denna frihet, och chefsJO har inga principiella invändningar mot att en myn- dighet inrättar en sådan funktion. Vid granskningen av FMV:s visselblåsar- funktion har det inte påträffats någon information där myndigheten har ut- lovat anmälaren anonymitet. I stället konstaterar chefsJO att FMV har klar- gjort att anmälningarna betraktas som allmänna handlingar och att den an- mälare som vill vara anonym har möjlighet att avstå från att lämna person- uppgifter. Därmed har myndigheten varit tydlig med hur den som vill vara anonym ska agera. I anmälan har det även framförts synpunkter på att FMV anlitat ett externt bolag för att ta emot och anonymisera anmälningarna, samt utformningen av myndighetens policydokument. Förutom en mindre synpunkt på utform- ningen av policydokumentet har chefsJO inte några synpunkter på det sätt som FMV har valt att utforma visselblåsarfunktionen. införde () en s.k. visselblåsar- funktion. Genom den ges bl.a. anställda hos och kunder till myndigheten möj- lighet att anmäla misstankar om allvarliga oegentligheter som rör FMV. Funk- tionen är internetbaserad, och FMV har valt att ta hjälp av ett externt företag, Interaktiv Säkerhet, för att ta emot anmälningarna. F Ö R S V A R E T 2 015 /1 6:JO1 I en anmälan till JO framförde synpunkter på visselblåsarfunktionen och anförde i huvudsak följande. Ambitionen att uppmuntra anställda, leveran- törer m.fl. att rapportera oegentligheter som de stöter på inom FMV må vara lovvärd. Den konstruktion myndigheten har valt kan emellertid starkt ifråga- sättas. Via FMV:s webbplats lotsas den som vill göra en anmälan vidare till Interaktiv Säkerhet. De anmälningar som kommer in till det privata företaget bör betraktas som allmänna handlingar, och företaget fungerar närmast som en brevlåda åt myndigheten. Enligt den överenskommelse som FMV har med Interaktiv Säkerhet ska fö- retaget ”bearbeta” och eventuellt komplettera anmälningarna. Det som företa- get framför allt ska göra är att anonymisera anmälan innan handlingen skickas vidare till FMV. På myndigheten ska sedan bara vissa nyckelpersoner få del av uppgifterna för att utreda anmälningarna. Såväl den beskrivna grundkonstruktionen som åtskilliga detaljer kan starkt ifrågasättas. Bland annat har det i FMV:s policy om visselblåsarfunktionen63 angetts att endast ”allvarliga oegentligheter” får anmälas, och bara om det gäl- ler personer i ”ledande ställning”. Vidare har FMV angett att anmälningarna i första hand ska göras internt inom myndigheten och att FMV ser allvarligt på falska anmälningar. Vidare uppmanar FMV anmälaren att uppge sin identitet i anmälan, men framhåller att det går bra att vara anonym. Det är möjligt att ifrågasätta lämp- ligheten i att en myndighet uppmanar enskilda att framträda med namn och därtill lova anmälaren anonymitet. Det finns inget som hindrar myndigheten från att begära in hela anmälan från Interaktiv Säkerhet och på så sätt efter- forska vem som har lämnat den. Med tanke på de återkommande och lagstri- diga efterforskningar som sker vid ”medieläckor” inger FMV:s system föga trovärdighet. Något efterforskningsförbud gäller inte, eftersom uppgifterna inte lämnats i syfte att de ska nå offentligheten. Därmed håller FMV mer än vad myndigheten kan lova. När det är ”lågt i tak” på en myndighet är meddelarfriheten en säkerhetsven- til som gör det möjligt för enskilda att vända sig till medierna med uppgifter om oegentligheter, i stort som smått och oavsett vem det gäller. Uppgiftsläm- narens anonymitet garanteras även i de fall det rör sig om falska anklagelser genom efterforskningsförbudet och tystnadsplikten. Det rör sig om ett välbe- prövat system, ”av lagstiftaren omhuldat samt genom tillsyn och åtal av JO samt JK vårdat system”. Ett visselblåsarsystem enligt FMV:s modell må ha en funktion att fylla inom det privata näringslivet. På myndighetsnivå framstår det emellertid som onö- digt och olämpligt, för att inte säga direkt skadligt. I stället för att inrätta ett system med påtagliga begränsningar och brister borde FMV och andra myn- digheter skapa en kultur av öppenhet inom myndigheten och informera om möjligheterna att gå till medierna. 63 Se FMV:s Policy för visslarfunktion från (13FMV10984-2:1) som har undertecknats av myndighetens generaldirektör. 2 015 /1 6:JO1 F Ö R S V A R E T Med tanke på den betydelse som meddelarfriheten och skyddet av uppgifts- lämnare har är det angeläget att JO utreder –om det är förenligt med gällande lagar att över huvud taget införa ett system liknande FMV:s –om det är lämpligt att myndigheter bygger upp ett parallellt system med tanke på de oklarheter det medför bl.a. för anställda –om de löften om anonymitet som FMV ger är möjliga att uppfylla och om dessa utfästelser överensstämmer med kravet på saklighet –om det är lämpligt att en myndighet använder ett privat företag som ”brev- låda” för anmälningar och att företaget ges rätt att ändra i och tillföra nya uppgifter till anmälningarna utan att myndigheten har gett sitt medgivande i varje enskilt fall