frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Det var också nödvändigt för de placerade pojkarnas skull, ef- tersom de inte heller mådde bra så som situationen var i boendet. Anmälarna fick möjlighet att yttra sig över remissvaret. ., . och . yttrade sig. JO hämtade in Inspektionen för vård och omsorgs beslut i ärende med dnr 8.4.2-34208/2013-6. I ett beslut anförde JO följande. I anmälningarna framförs flera klagomål mot socialförvaltningens behandling av de aktuella barnen. Jag har valt att rikta in min granskning på hur förvalt- ningen har handlagt frågan om omplacering av barnen. Eftersom anmälning- arna avser samma händelse behandlar jag klagomålen i ett beslut som är ge- mensamt för de fyra ärendena. I lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., LMA, finns det bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till bl.a. utlänningar som har ansökt om uppehållstillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § utlän- ningslagen (2005:716). har huvudansvaret för utlänningar som omfattas av lagen, och verket ska bl.a. erbjuda den enskilde plats i en för- läggning. När det gäller ensamkommande barn ska dock i stället anvisa en kommun som ska ordna boendet för barnet. Sedan Migrations- verket har anvisat en kommun ska det anses att barnet vistas i den kommunen i den mening som avses i 2 a kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL. Kom- munerna får därmed ansvaret för omhändertagandet av de ensamkommande barnen. Som skäl för detta anfördes i förarbetena den s.k. normaliseringsprin- cipen som innebär att samma regler och sociala omvårdnadssystem bör gälla alla barn som vistas i (prop. 2005/06:46 s. 41). Det innebär att social- tjänstlagen gäller när handlägger ärenden som rör ensamkom- mande barn. När har anvisat en kommun är det socialnämnden i den kommunen som har ansvaret för att utreda barnets behov och att besluta om lämpligt boende för barnet (jfr 6 kap. 1 § och 11 kap. 1 § SoL). Boendet kan vara ett HVB-hem för ensamkommande barn eller någon annan form av boende som efter utredning anses som lämpligt, t.ex. ett familjehem eller hos en anhö- rig. Ett barn, dvs. den som är , företräds som regel av en vårdnads- havare som i de flesta fall också är barnets förälder. I mål och ärenden som handläggs enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen har ett barn som har fyllt rätt att föra sin egen talan (11 kap. 10 § SoL). Både vårdnadshavaren och barnet får då ställning som part i målet eller ärendet. Barnets vårdnadshavare företräder därmed inte längre ensam barnet. För ensamkommande barn ska det som regel utses en god man. Den gode mannen ska enligt 2 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T i vårdnadshavarens och förmyndarens ställe ansvara för barnets personliga för- hållanden och sköta dess angelägenheter. I förarbetena uttalas bl.a. följande. Den gode mannen har rätt och skyldighet att bestämma i alla frågor som rör barnet, såväl personliga som ekonomiska och rättsliga. I likhet med vad som gäller för vårdnadshavare bör den gode mannen ta den hänsyn till barnets syn- punkter och önskemål som dess ålder och utveckling kan ge anledning till. de vidsträckta befogenheter som den gode mannen får följer även möjligheten att utöva ett avgörande inflytande över frågan om barnets boende (prop. 2004/05:136 s. 29 f.). Den gode mannen likställs alltså med en vårdnadshavare och har getts samma befogenheter som en sådan. Om ett barn som företräds av en god man för ensamkommande barn har fyllt följer av 11 kap. 10 § SoL att både den gode mannen och barnet ska behandlas som parter i ett ärende som rör barnet hos socialnämnden. bär att den gode mannen inte ensam företräder barnet när socialnämnden ska besluta om t.ex. omplacering av barnet. Han eller hon ska alltså ges möjlighet att komma till tals under utredningen och även ges möjlighet att yttra sig innan socialnämnden fattar ett beslut i ärendet. Om den unge motsätter sig omplace- ring kan nämnden inte utan vidare besluta att barnet ska flytta. en omplacering utan barnets samtycke skulle stå i strid med kravet i 3 kap. 5 § SoL att insatser med stöd av socialtjänstlagen bygger på frivillighet från den Om den unge motsätter sig en insats från socialnämndens sida kan det under vissa förutsättningar ytterst bli fråga om ett ingripande med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. ligger emellertid utanför detta ärende, och jag går därför inte in på den här. Av utredningen framgår att de fem barnen var placerade i ett HVB-hem på frivillig grund med stöd av bestämmelserna i socialtjänstlagen. ren 2013 var situationen på boendet turbulent, och socialförvaltningen förde diskussioner om vilka åtgärder som kunde vidtas. hade förvaltningen ett möte med boendechefen, och det beslutades att man skulle hitta nya boendeplatser till barnen. även att barnens gode män skulle kallas till ett möte dagen därpå. ningen från det mötet framgår att de gode männen fick avgöra vilka boenden som barnen skulle flyttas till. Enligt remissvaret fick varje barn information av sin gode man om den planerade flytten efter mötet. Därefter har man beslutat Barnen var i det här fallet . Det innebär att de, i enlighet med bestämmelserna i 11 kap. 10 § SoL, inte kunde omplaceras om de inte hade samtyckt till flytten. Utredningen visar att socialsekreterarna förde diskussion- erna om omplacering enbart med de gode männen och att det var de gode män- nen som sedan informerade ungdomarna om den kommande omplaceringen. borde ha talat även med barnen innan beslutet fattades för att klarlägga om de samtyckte till omplaceringen. Jag har förståelse för att den besvärliga situationen vid boendet innebar att det var nödvändigt för förvaltningen att vidta åtgärder skyndsamt. det inte acceptabelt att förvaltningen åsidosatte de grundläggande bestämmel- serna i socialtjänstlagen om hur ärenden som rör barn som fyllt ska hand- förtjänar kritik för detta. S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 Enligt remissvaret tvingades inte ungdomarna att flytta utan de kom att flytta frivilligt. I de journalhandlingar som jag har haft tillgång till finns det inte nå- gon anteckning om den saken. Om ungdomarna lämnade sitt samtycke till att flytta borde det ha dokumenterats i journalen. Det som har anförts och framkommit i övrigt medför inget uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats. Fråga om socialförvaltningen under utredningen av ett ärende om försörjningsstöd på eget initiativ får söka information om sökandens förhållanden på internet (Dnr 2611-2013) Beslutet i korthet: I ett ärende om försörjningsstöd tog handläggaren del av viss information om biståndssökanden från internet. Enligt JO finns det inga formella hinder mot att inom ra- men för en utredning om försörjningsstöd hämtar in offentliga, dvs. allmänt tillgängliga, uppgifter om biståndssökanden från internet. JO ser heller inga formella hinder mot att detta sker utan sökandens samtycke. Även om det inte krävs något samtycke bör dock informera om att man kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter på t.ex. internet. De grundläggande principer som gäller för verksamhet ska iakttas även vid informationsinhämtning från internet. Utgångspunkten är alltså att utredningen ska bedrivas i samråd med den enskilde. Vidare ska utredningen genomföras med respekt för den enskildes självbestämmande- rätt och integritet. bör mot denna bakgrund inte, enligt JO, ägna sig åt ett mer eller mindre allmänt och rutinmässigt sökande efter information om en en- skild biståndssökande. Först om det av någon anledning bedöms nödvändigt att exempelvis kontrollera en uppgift som den enskilde har lämnat bör en sökning på internet komma i fråga. Sökningen bör alltså ha ett bestämt syfte. Den information som tillförs ärendet ska, som all annan information som hämtas in, vara relevant för handläggningen av ärendet. Den ska dokumen- teras och kommuniceras med sökanden innan ett beslut i ärendet fattas. JO uttalar vidare att det inte kan komma i fråga att hämtar eller försöker hämta in sådan information från internet som inte är offentlig, dvs. som inte är tillgänglig för var och en. Handläggare och andra tjänste- män bör givetvis inte heller använda privata Facebookkonton eller liknande för informationsinhämtning i tjänsten. De närmare omständigheterna kring uppgiftsinhämtningen i det grans- kade ärendet är oklara. JO har dock inte utrett saken vidare utan främst in- riktat sig på den principiella frågan om socialnämndens rätt att hämta in- formation från internet. JO riktar därför inte någon kritik mot myndigheten för att uppgifterna i fråga tillfördes ärendet. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T framförde i en anmälan till JO klagomål mot en socialsekreterare vid socialförvaltningen i kommun. Hon anförde följande. Socialsekre- teraren letade, via sin privata Facebooksida och genom gemensamma kontakter med barn, information om och hennes familj för att kunna använda mot dem som ”hot och förtal samt utpressning” i deras ärende om försörjningsstöd. JO begärde inledningsvis in journalanteckningar om för tiden –från socialförvaltningen. Utöver de begärda handling- arna gav förvaltningen in bl.a. kopior av bilder. Det framgick att vissa av bil- derna kom från och hennes makes Facebooksidor. Av journalanteckningarna framgick bl.a. att och hennes make besökte förvaltningen och ansökte om försörjningsstöd för maj månad 2013. I samband med detta antecknades bl.a. följande i journalen. Det har kommit till kännedom att paret har hundvalpar som är leveransklara framåt sommaren och Ut frågar om paret säljer valpar och skyldigheten att redovisa alla inkomster. Det har även framkommit att det finns hästar på gården och Ut frågar om de äger hästar. Ut visar utskrifter av bilder från sociala medier. och blir upprörda och tycker att Ut snokar […] JO begärde därefter att i kommun skulle yttra sig över det som hade anfört i sin anmälan. uppgav föl- jande: bedömning är att inget felaktigt har gjorts i handläggningen av ärendet. Enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer får en myndighet an- vända all tillgänglig information och ansvarar för att en beredning av ett ärende blir så fullödigt så att ett beslut kan fattas. Då information genom Facebook och bloggar är öppen och offentlig har inte kontakt med någon annan myndighet eller privatperson tagits. Inget sekretessbrott kan därmed anses ha gjorts. När det gäller försörjningsstöd så är det inte kravlöst och det innebär att var och en i första hand är skyldig att tillgodose sitt behov och att det eko- nomiska biståndet ska vara en tillfällig lösning. Grundliga utredningar och kontroller görs för att felaktiga utbetalningar inte ska ske och för att säker- ställa en rättssäker handläggning. utför kontroller hos de myndigheter som är adekvata för sökandens situation och inlämnade ansö- kan. Ytterligare utredningar utöver det som det inte finns behov av görs inte. I detta fall har handläggande socialsekreterare via Facebook fått kän- nedom om hund- och hästhållning och innan den informationen har använts i handläggning av ärendet frågat sökanden om förhållandet. Handläggande socialsekreterare har fått information om förhållandet med hundar och häs- tar och värderat informationen och gjort bedömningen att informationen inte ska användas som beslutsunderlag i detta fall. Till nämndens yttrande fogades en tjänsteskrivelse från , so- cialsekreterare vid förvaltningen. Hon uppgav följande: I anmälan till JO har sökanden inte angett det påstådda skulle ha ägt rum men utifrån beskrivningen av händelse antas att sökanden syftar på det möte som ägde rum på socialförvaltningen med socialsekreterare . S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 Sökanden kommer på inbokat möte på för att göra åter- ansökan om försörjningsstöd för maj månad 2013. Det har framkommit in- formation genom sociala medier att paret har hundvalpar samt på sociala me- dier lagt upp fotografier på ett stall med hästar. Utredande socialsekreterare vi- sar dessa uppgifter för sökanden då de ska ges möjlighet att förklara informa- tionen så inga feltolkningar ska ske. Vid tillfället informerar även utredande socialsekreterare om att är det så att en försäljning av hundvalpar sker ska detta redovisas som inkomst vid ansökan om försörjningsstöd. Sökanden väl- jer då själv, utan någon som helst förfrågan eller påtryckning från socialsek- reterare, att ringa en bekant som bekräftar att hon fått en hundvalp gratis. Beträffande hästar så informerar utredande socialsekreterare att i det fall sökan- den äger hästarna så är inte ekonomiskt bistånd avsett att användas för häst- hållning utan till familjens uppehälle för att de ska uppnå skälig levnads- nivå. Socialsekreterare förklarar att innehav av hästar kan komma att be- traktats som en realiserbar tillgång som vid en försäljning skulle kunna in- bringa inkomst som kan användas till uppehället och att saken kan komma att utredas för att visa hur saken föreligger. Någon vidare utredning kring hästhåll- ning eller en eventuell försäljning av hundvalpar har dock inte gjorts utan utre- dande socialsekreterare har godtagit den information som paret lämnade vid mötet . Ett möte och vad som sägs på ett möte kan alltid tolkas på olika sätt och upplevelsen kan vara annorlunda mellan de berörda men att det under mötet skulle ha förekommit hot, förtal och utpressning tillbakavisas bestämt. Vid det aktuella mötet visade utredande socialsekreterare den infor- mation som framkommit genom öppna sociala medier för att sökanden skulle få insyn i vilken information som framkommit samt för att förklara information så att inga feltolkningar eller felbedömningar skulle komma att göras. Då in- formation genom Facebook och bloggar är öppen och offentlig har inte kon- takt med någon annan myndighet eller privatperson tagits. och hennes make kommenterade remissvaret och anförde bl.a. följande. Ingen i deras familj har ”öppna” Facebooksidor. måste ha tagit reda på informationen genom att hon hade gemensamma bekanta med dem på Facebook. JO begärde att socialnämnden skulle komma in med ett kompletterande ytt- rande om det som och hade framfört. Nämnden yttrade sig enligt följande: Vi hänvisar till tidigare yttranden i ärendet och kan bara än en gång fram- föra att inget sekretessbrott har gjorts då ingen kontakt har tagits med andra myndigheter eller privatpersoner har tagits. Den aktuella informationen har socialsekreteraren fått via öppen Facebook och bloggar. Att makarna känner sig kränkta i kontakten med socialförvaltningen kan vi bara be- klaga. Vi har gjort ett handläggarbyte med anledning av deras upplevelser i den frågan en gång tidigare för att tillmötesgå deras önskan. Viss information krävs som beslutsunderlag och handläggande socialsekreterare måste därför ges möjlighet att utreda rätten till bistånd. Makarna har fått helt avslag på sin ansökan om försörjningsstöd en må- nad. […] Inget avslagsbeslut grundar sig på djurhållning. Till nämndens kompletterande yttrande fogades ytterligare en tjänste- skrivelse från . Hon uppgav bl.a. följande: När det gäller parets Facebook-konton har de tidigare varit öppna profiler vilket innebär att vem som helst med ett Facebook-konto har kunnat se den 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T information som paret lagt upp. Att ändra inställningen till låst, förutom för vänner, är något som paret gjort efter att det uppdagades att information in- hämtats från Facebook. Undertecknad har därmed inte brutit mot sekretesslagen då kontakt med annan person ej tagits. Förutom den information som fanns på Facebook fanns även information på en blogg, […], som drivs av en bekant till paret . Denna blogg är ej av låst karaktär utan kan läsas av vem som. och kommenterade de kompletterande yttrandena. I ett beslut anförde JO följande. I detta ärende aktualiseras bl.a. frågor om möjlighet att hämta in information om en biståndssökande från internet inom ramen för en utred- ning om försörjningsstöd. Innan jag går närmare in på dessa frågor kommer jag mera allmänt att gå igenom förutsättningarna för att en enskild ska ha rätt till försörjningsstöd och hur en utredning om detta går till. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, rätt till bi- stånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livs- föring i övrigt. Försörjningsstöd lämnas enligt 4 kap. 3 § SoL för skäliga kost- nader för bl.a. livsmedel, kläder och boende. Försörjningsstödet har karaktär av ett yttersta skyddsnät för den som inte själv kan tillgodose sina behov. I uttrycket ”inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt” ligger bl.a. att den enskilde måste ut- nyttja alla de möjligheter som normalt står honom eller henne till buds. Den som kan arbeta är således skyldig att söka arbete. Den enskilde har också en skyldighet att delta i verksamheter som anordnas för arbetslösa, kompetenshö- jande verksamhet etc., liksom att söka andra former av bidrag, såsom bostads- bidrag, studiebidrag och a-kasseersättning. Den som har ekonomiska tillgångar måste först använda sig av dessa innan försörjningsstöd kan komma i fråga. Det är dock viktigt att betona att det alltid måste göras en individuell bedöm- ning vid prövning av rätten till bistånd (se bl.a. prop. 2000/01:80 s. 93 f.). ska utan dröjsmål inleda en utredning av det som har kommit till nämndens kännedom genom en ansökan eller på något annat sätt och som kan leda till någon åtgärd av nämnden (11 kap. 1 § SoL). En sådan utredning ska syfta till att ge en helhetsbild av och klarlägga vilka försörjningshinder, resurser och behov som den enskilde har och om han eller hon kan få behovet tillgodosett på något annat sätt än genom bistånd från socialnämnden. Nämn- den har det övergripande ansvaret för att utredningen i ett ärende blir så full- ständig att ett materiellt riktigt beslut kan fattas. Detta innebär att myndigheten ska leda utredningen och se till att nödvändigt material kommer in, men det kommer ändå i första hand an på den enskilde som ansöker om en förmån att S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 styrka sitt anspråk. Eftersom bistånd är en frivillig insats förutsätter utred- ningen i princip att den sökande medverkar och att utredningen genomförs i samråd med den enskilde. Nämnden ska, som andra företrädare för det allmänna, enligt 1 kap. 9 § re- geringsformen beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opar- tiskhet i sin verksamhet. När nämnden gör sin utredning om rätten till försörj- ningsstöd ska den vidare iaktta den s.k. portalparagrafen i 1 kap. 1 § tredje stycket SoL, där det anges att verksamhet ska bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Någon mer detaljerad bestämmelse om hur utredningen ska bedrivas finns inte. I förarbetena har det framhållits bl.a. att nämnden vid sin utredning ska väga det intrång i den per- sonliga integriteten som en utredning medför mot de intressen som myndig- heten ska tillgodose (prop. 1979/80:1 del A s. 400 och 562). ska i sin handläggning även ta hänsyn till de sekretessregler som finns för att skydda den som vänder sig till . Den grundläg- gande bestämmelsen om sekretess inom finns i 26 kap. 1 § of- fentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. Enligt denna bestämmelse rå- der sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Inhämtning och kontroll av uppgifter Som konstaterats ovan bygger nämndens utredning på den biståndssökandes medverkan. Uppgifter till grund för beslutet bör främst hämtas in från honom eller henne själv. Lämnade uppgifter kontrolleras enklast genom att den en- skilde visar upp t.ex. ett lönebesked eller ett hyreskontrakt. Uppgifter från ut- omstående, en enskild eller en myndighet, bör primärt inte hämtas in om inte sökanden samtycker till det (prop. 1979/80:1 del A s. 400 och 562). Den en- skilde kan genom sitt medgivande efterge den sekretess som kan gälla hos andra organ för uppgifter om hans eller hennes personliga förhållanden. Det finns även lagregler som gör det möjligt att göra vissa kontroller utan den enskildes samtycke. har med stöd av 11 kap. 11 § SoL rätt att ta del av uppgifter om en förmån, en ersättning eller något annat stöd åt en enskild hos , , Pensionsmyn- digheten och arbetslöshetskassorna. Om det har betydelse för nämnden i ett ärende om försörjningsstöd har nämnden möjlighet att ta del av vissa uppgifter om en enskild hos Arbetsförmedlingen och (11 kap. 11 a och b §§ SoL). Enligt 11 kap. 11 c § SoL har nämnden också rätt att ta del av uppgifter som har lämnats i ärenden om ersättning enligt lagen (2010:197) om etable- ringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Dessutom har nämnden möjlighet enligt 12 kap. 7 § SoL att hämta in uppgifter om ekonomisk hjälp som har betalats ut från en annan socialnämnd, om syftet är att undvika felaktiga utbe- talningar från det allmänna. I viss utsträckning kan uppgifter som den enskilde lämnat kontrolleras ge- nom att hämtar in uppgifter ur offentliga register, t.ex. bilregist- ret (se bl.a. JO:s beslut , dnr 1058-2003, och 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T 2006, dnr 15-2005). Från sådana register kan man få en uppgift utan att uppge vem det är som frågar efter uppgiften eller syftet med förfrågan. uppgifter bör kunna hämtas in utan den enskildes samtycke. JO har i ett flertal beslut uttalat sig om att socialnämnden under vissa förut- sättningar kan genomföra hembesök hos den biståndssökande som ett led i ut- redningen om rätten till försörjningsstöd. för att socialnämnden ska få genomföra ett sådant hembesök är att den enskilde samtycker till besöket (se bl.a. JO 2011/12 s. 377, dnr 6514-2009, m.fl.). ett hembesök kan t.ex. behovet av hemutrustning eller den sökandes boende- Information till den enskilde I de flesta fall krävs, som framgår ovan, den enskildes samtycke för att hämta in uppgifter från någon utomstående. I de fall där samtycke inte krävs, t.ex. när det finns lagstöd för att hämta in uppgifter från en annan myndighet och en annan socialnämnd eller när uppgifter hämtas från offentliga register, bör soci- altjänsten ändå informera om att avser eller kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter och om varifrån man i sådant fall kommer att söka eller hämta information. Dokumentation och kommunicering av inhämtade uppgifter dokumentationsskyldighet regleras dels genom bestämmelser i förvaltningslagen, FL, och 11 kap. SoL, dels genom föreskrif- ter och allmänna råd (SOSFS 2006:5) om dokumentation vid handläggning av ärenden och genomförande av insatser enligt SoL, LVU, LVM och LSS. Enligt 11 kap. 5 § SoL ska handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om bl.a. stödinsatser dokumenteras. ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständig- heter och händelser av betydelse. En myndighet ska anteckna uppgifter som myndigheten får på något annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för utgången i ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild (15 § FL). kan bara basera ett beslut på det som finns dokumenterat i ärendet. Enligt 4 kap. 2 § SOSFS 2006:5 ska det bl.a. doku- menteras varifrån uppgifter kommer. Dokumentationen ska enligt 11 kap. 6 § SoL utformas med respekt för den enskildes integritet. Av 17 § förvaltningslagen följer att socialnämnden inte får avgöra ett bi- ståndsärende utan att den enskilde har fått tillfälle att yttra sig över en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv. dantag från skyldigheten att kommunicera uppgifter kan göras om det är up- Uppgifter som har hämtats in och som på ett eller annat sätt ligger till grund för ett beslut att helt eller delvis avslå en ansökan om försörj- ningsstöd ska således kommuniceras. Inhämtning av uppgifter från internet