frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Jag anser också att han måste ha förstått att fråga dessutom var om en ansvarsprövning där rollerna inte kunnat klarläggas. Att momentet med flyktbilen inte fanns ut- tryckligen angivet i gärningsbeskrivningen anser jag inte vara nödvändigt. Detta moment, som ligger mycket nära det händelseförlopp som konstitue- rar den brottsliga gärningen, avhandlades vid förhandlingen. Även om jag hade påpekat att möjlighet fanns att döma på det sätt som gjordes har jag svårt att tro att inriktningen av försvaret hade blivit annorlunda. Det bör i sammanhanget särskilt noteras att S.Y:s inställning var att han överhuvud- taget inte befunnit sig på brottsplatsen. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Med detta vill jag säga att S.Y. i gärningsbeskrivningen och vid förhand- lingen, i linje med vad artikel 6 i föreskriver, i detalj underrättats om innebörden av och grunden för anklagelsen mot honom. Domen har inte heller baserats på något för S.Y. överraskande moment som han inte har haft möjlighet att försvara sig mot. Varken försvararen eller åklagaren har i skrivelser till hovrätten reagerat på att tingsrätten i sin bedömning lämnat gärningsmännens roller öppna, vilket talar för att det hos dem inte funnits någon oklarhet i frågan. Det tog innan S.Y. överklagade domen genom sin försvarare. Inget nämndes om att S.Y. dömts på felaktiga grunder eller på något annat överraskande sätt. Inget frifotsyrkande framställdes. Åklagaren anförde i sin tur i sin svarsskrivelse till hovrätten att tingsrätten gjort en rätt bedöm- ning i ansvarsfrågan. Hovrätten, som förfogat över häktningsfrågan efter överklagandet, har inte heller under beredningen av målet funnit skäl att självmant vidta åtgär- der i anledning av att S.Y., enligt hovrättens uppfattning, blivit dömd för annan gärning än den som angetts i åtalet. Jag är alltså av uppfattningen att det inte funnits någon oklarhet hos par- terna som bort undanröjas genom materiell processledning. Även om det hade funnits en sådan oklarhet är det ingalunda självklart att materiell pro- cessledning bort utövas. Hovrättens hantering av den oklarhet som uppen- bart fanns i hovrätten är ett exempel på hur svårt det kan vara att avgöra när materiell processledning bör utövas. Med hänsyn till vad sålunda anförts i det ovanstående anser jag att det saknas anledning att överhuvudtaget rikta kritik mot min handläggning av målet. I ett beslut anförde JO följande: I 30 kap. 3 § anges som huvudregel att en dom i ett brottmål inte får avse någon annan gärning än den som det har förts talan om i behörig ordning. I ett mål om allmänt åtal beskriver åklagaren gärningen i den gärnings- beskrivning som är en del av hans eller hennes stämningsansökan. Ett viktigt skäl till att rätten inte får döma över något som ingen har fört talan om är naturligtvis att den tilltalade ska veta vad han eller hon ska försvara sig mot. Samma skäl ligger bakom regel om att var och en som anklagas för brott har rätt att i detalj underrättas om innebörden av och grunden för anklagelsen mot honom eller henne och att få tillräcklig tid och möjlighet att förbereda sitt försvar. Åklagarens gärningsbeskrivning inleds med ett påstående om att O.K. och S.Y. rånat en butik tillsammans och i samförstånd med andra personer. Det är alltså fråga om vad som i straffrätten kallas för medgärningsmannaskap. Denna form av gärningsmannaskap kännetecknas av att det inte är en person som ensam uppfyller brottsrekvisiten utan det är flera personer som har hjälpts åt. Vid ett bankrån kan det exempelvis stå klart att en av de inblandade har tillgripit peng- arna, en har hotat personal och kunder och en har stått vakt med skjutvapen vid en flyktbil utanför banklokalen. Att det inte går att fastställa vem A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 som har gjort vad utesluter i ett sådant fall inte att samtliga döms som gärnings- män för rån (se , Den åtalade gärningen – några tankar om utformningen av gärningsbeskrivningar, utredande, en vänbok till , s. 247). Åklagarens påståenden i gärningsbeskrivningen Den gärningsbeskrivning som hade att ta ställning till är inte lättillgänglig. Först påstods att ett antal personer, däribland S.Y. och den medtilltalade O.K., hade begått brottet tillsammans och i samförstånd. Därefter påstods att S.Y. hade hotat målsäganden inne i butiken. Det framgick vidare att guldföremål hade tillgripits, men det framgick inte uttryckligen vem av de in- blandade som påstods ha tillgripit dem. O.K. och en annan person påstods ha hållit vakt. Slutligen påstods att O.K. hade deltagit i planeringen av rånet. Sammanfattningsvis påstod åklagaren alltså följande beträffande S.Y: 1.Han hade tillsammans och i samförstånd med andra stulit guldföremål ge- nom hot. 2.Han hade hotat målsäganden i butiken. I sin dom analyserade tingsrätten först om det fanns tillräcklig bevisning för att S.Y. hade utfört själva rånet i butiken. Tingsrätten kom fram till att det fanns en beaktansvärd risk för att det kunde vara en annan inblandad person och inte S.Y. som hade utfört själva rånet. Därefter konstaterade tingsrätten att det av ett vittnesmål framgick att råna- ren flydde till ett garage och satte sig i baksätet på en bil som med en rivstart lämnade platsen. Tingsrätten drog slutsatsen att S.Y., om han inte varit rånaren, måste ha varit den person som förde flyktbilen från brottsplatsen. Detta mo- ment hade enligt tingsrätten utöver planeringen av rånet varit nödvändigt för brottets utförande. Tingsrätten slutförde resonemanget genom att konstatera att med förbehåll för att deras båda roller inte kunnat klarläggas var S.Y. en av gärningsmännen. I domslutet dömde tingsrätten S.Y. för rån till fäng- else. Kan man döma så? Tingsrätten dömde alltså S.Y. för att antingen ha varit inne i butiken och rånat den eller för att ha kört flyktbilen. Och det är en tänkbar lösning enligt den straffrättsliga läran om medgärningsmannaskap. Men vad det nu är fråga om är inte tingsrättens straffrättsliga bedömning utan dess tillämpning av 30 kap. 3 § . Och enligt den bestämmelsen fick tingsrätten inte döma S.Y. för någon annan gärning än den som han hade åtalats för. har utförligt argumenterat för att tingsrätts pröv- ning stämmer med regleringen i 30 kap. 3 § . Enligt har prövningen gått till så att rätten först tagit ställning till de individu- aliserade momenten, i detta fall påståendena att S.Y. varit inne i butiken och utfört själva rånet. När dessa moment inte blivit styrkta har rätten haft att pröva det generella påståendet, att gärningen utförts tillsammans och i samförstånd 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Inom ramen för detta generella påstående skulle rätten alltså enligt uppfattning kunna pröva om S.Y. hade medverkat genom att köra en flyktbil även om detta inte uttryckligen påståtts av åklagaren. Jag delar inte uppfattning. ler inget påstående om att någon av gärningsmännen hade kört en flyktbil. Tingsrättens dom, där S.Y. dömts för att antingen ha varit inne i butiken och rånat den eller kört flyktbilen, avser alltså en annan gärning än den som åkla- garen åtalade honom för. Domen strider därför mot 30 kap. 3 § första meningen var tingsrättens ordförande. Han förtjänar kritik för den fel- aktiga hanteringen av åtalet mot S.Y. Uttalanden om den otydliga utformningen av ett föreläggande att betala s.k. tilläggsavgift i ett mål som överlämnats till från (Dnr 6998-2014) Beslutet i korthet: gäller att den part som har inlett ett mål vid ska betala en tilläggsavgift när målet överlämnas till tingsrätten. Anmälaren betalade in en sådan avgift till Kal- mar tingsrätt trots att han redan hade fått betalt för sin fordran av svaranden och därmed inte längre hade ett intresse av att tingsrätten skulle pröva målet. I JO:s beslut konstateras att det föreläggande som tingsrätten skickade ut till anmälaren inte var tydligt utformat, varför han inte förstod dess innebörd eller konsekvensen av inbetalningen. Eftersom tingsrätten hade använt en mall som tillhandahöll får tingsrätten emellertid ingen kri- tik. I en anmälan till JO framförde . klagomål mot med anledning av handläggningen av ett tvistemål som efter ansökan om återvin- ning hade överlämnats till tingsrätten från . . uppgav bl.a. att han inte förstod vad målet handlade om eller vad begreppet återvinning betydde. JO begärde in och granskade handlingar i tingsrättens mål FT 3120-14. Av handlingarna framgick bl.a. följande: Målet inleddes genom att . ansökte om betalningsföreläggande hos . Sedan hade meddelat ut- slag ansökte svaranden om återvinning och anförde att han hade betalat skul- den. Till ansökan om återvinning bifogade svaranden ett kontoutdrag som vi- sade betalningen. lämnade över målet till tingsrätten. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 I ett föreläggande till . informerade tingsrätten honom om att svaran- den hade ansökt om återvinning och att därför hade överlämnat målet till tingsrätten där handläggningen skulle fortsätta. I föreläg- gandet uppgavs att . behövde komplettera sin talan med en tilläggsav- gift om . Vidare uppgavs bl.a. följande: ”Observera att om Ni inte betalar tilläggsavgiften kan tingsrätten avvisa Er talan och undanröja Krono- fogdens utslag. En avvisning innebär att målet inte kommer att prövas i sak. Ett undanröjande av utslaget innebär att kravet är fastställt och verk- ställbart.” . betalade ansökningsavgiften. Målet avslutades sedermera genom ett beslut enligt vilket tingsrätten undanröjde utslag och avskrev målet från fortsatt handläggning. yrkande om ersättning för rättegångskostnader om respektive återbetalning av detta belopp lämnades utan bifall. JO remitterade ärendet till tingsrätten som uppmanades att yttra sig över föl- jande konstaterande och frågeställning: L. inte hade betalat tilläggs- avgiften skulle tingsrätten ha avvisat hans talan. Borde tingsrätten närmare ha förklarat innebörden och konsekvenserna av detta för honom med beaktande av att han såvitt framgick redan hade fått betalt för sin fordran? Tingsrätten (lagmannen ) lämnade in ett remissvar med följande innehåll: I målet ifråga använde tingsrätten för föreläggandet att betala in tilläggsav- gift den normalmall som finns i och som tillhandahålls av Dom- stolsverket. Föreläggandet görs av registrator varför någon juridisk pröv- ning inte sker innan föreläggandet går ut. Det finns alltså ingen prövning av om det finns ett påstående om att betalning skett som grund för ansökan om återvinning. Konstruktionen med tilläggsavgift tillkom genom en lagändring som trädde i kraft . Konstruktionen att det är käranden som ska betala avgift när svaranden företar en rättegångshandling kan vara förrädisk för den som inte till fullo förstår innebörden av den exekutionstitel som utfärdats. Enligt 61 a § andra stycket lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning ska tingsrätten avvisa ett mål där Kronofogdemyndig- heten har meddelat utslag om tilläggsavgiften inte betalas och ska tingsrätten undanröja utslag. Det är en upplys- ning om detta som framgår av föreläggandemallen och som användes av tingsrätten i det aktuella målet. Om käranden i detta fall hade låtit bli att betala tilläggsavgiften skulle tingsrätten alltså ha undanröjt utslaget. Den fråga som väcks i remissen till tingsrätten är om tingsrätten borde ha förklarat närmare för käranden inne- börden och konsekvenserna av undanröjandet av utslaget med beaktande av att han såvitt framgick redan hade fått betalt för sin fordran. En första kommentar till frågan är att sambandet mellan ett påstående om betalning och faktisk betalning i samband med bestridande eller ansö- kan om återvinning är mycket otillförlitligt. I detta fall kanske sannolik- heten dock var högre än normalt att betalning skett eftersom ett kvitto var fogat till ansökan om återvinning. Det är dock så osäkert att koppla ett till- lägg till föreläggandet om tilläggsavgift till ett påstående om betalning att jag skulle vilja avråda från en sådan koppling. Jag har frågat mina kollegor på de mellanstora domstolarna – dit hör – om någon har övervägt ett sådant tillägg som efterfrågas i 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . remisskrivelsen men ingen har övervägt ett sådant tillägg. Vi har dock över- vägt frågan i kretsen av domarna på tingsrätten och funnit att det finns skäl att tillfoga en upplysning om innebörden av att ett utslag undanröjs. kommer således att nu tillfoga följande i det föreläg- gande om tilläggsavgift som sänds ut i fall av återvinning efter utslag: ”För det fall Ni har fått full betalning för Er fordran, inklusive full er- sättning för ränta och kostnader, bör Ni inte betala in tilläggsavgiften. Om fullgörelse skett enligt Er talan kvarstår inget för rätten att pröva och målet avskrivs. Detta medför att Ni inte kan få ersättning av svaranden för till- läggsavgiften.” . bereddes tillfälle att yttra sig över tingsrättens remissvar. I ett beslut anförde JO följande: gäller att den part som har inlett ett mål vid Kronofog- demyndigheten ska betala en tilläggsavgift när målet överlämnas till tingsrätten (2 § förordningen [1987:452] om avgifter vid de allmänna domstolarna). Om tilläggsavgiften inte betalas ska målet avvisas (61 a § första stycket lagen [1990:746] om betalningsföreläggande och handräckning, BfL, samt 42 kap. 3 och 4 §§ , RB). Om målet avvisas på grund av att tilläggs- avgiften inte betalats ska tingsrätten undanröja Kronofogdemyndig- hetens utslag (61 a § andra stycket BfL). Av utredningen framgår att tingsrätten, när målet hade överlämnats dit från , skickade ett föreläggande med följande innehåll till : Svaranden har ansökt om återvinning av Kronofogdens utslag med nr 22-146063-14. Kronofogden har därför överlämnat målet till tingsrätten, där handläggningen nu fortsätter. Ni behöver komplettera med: Beloppet kan lämpligen betalas in på tingsrättens PlusGirokonto 814044-4. Ange Ert fullständiga namn och tingsrättens mål- nummer FT 3120-14 vid betalning. Observera att om Ni inte betalar till- läggsavgiften kan tingsrätten avvisa Er talan och undanröja Kronofogdens utslag. En avvisning innebär att målet inte kommer att prövas i sak. Ett undanröjande av utslaget innebär att kravet är fastställt och verk- ställbart. hade i sitt utslag förpliktat svaranden att betala sam- manlagt till . . hade fått betalt , alltså innan meddelade sitt utslag. När tingsrätten fick handlingarna från hade alltså . inget intresse av att utslaget skulle bestå. Att betala i tilläggsavgift, som tingsrätten hade förelagt honom att göra, skulle alltså vara helt bortkastade pengar för honom. Men . följde tingsrättens föreläggande och betalade i tilläggsavgift. Av hans anmälan till JO och de handlingar som han skickade till tingsrätten efter det att han hade tagit emot föreläggandet och betalat tilläggs- avgiften framgår att han inte förstod innebörden av tingsrättens föreläggande eller konsekvenserna av att han betalade tilläggsavgiften. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Skriftlig information som kommer från domstolarna måste vara tydlig och lättfattlig. Detta är av stor betydelse för medborgarnas förtroende för domsto- larna. Att förelägganden utformas på ett enkelt och begripligt sätt är vidare en förutsättning för att domstolen ska kunna klarlägga i vad mån det föreligger oenighet mellan parterna samt avhjälpa otydligheter eller ofullständigheter i parternas framställningar (jfr 42 kap. 8 § andra stycket RB). Enligt min mening var föreläggandet som skickades till . inte formulerat på ett tydligt sätt. När domstolen inte på ett lättbegripligt sätt förklarar innebörden av att ett utslag undanröjs finns risk för att käranden – som i det aktuella fallet – betalar till- läggsavgiften trots att han eller hon saknar intresse av att tingsrätten prövar målet. Tingsrätten har i remissvaret förklarat att den använde en mall som tillhan- dahålls av verksamhetsstöd. Jag finner därför inte anledning att kritisera tingsrätten för utformningen av föreläggandet. I remissvaret har tingsrätten uppgett att den i fortsättningen kommer att göra ett tillägg till före- lägganden om tilläggsavgift som sänds ut när mål har överlämnats från Krono- fogdemyndigheten efter ett utslag. Jag ser mycket positivt på detta. Eftersom mitt beslut berör en av de mallar som tillhandahålls av Domstols- verket skickas beslutet till för kännedom. Kritik mot en rådman vid för den bristfälliga utformningen av en tredskodom (Dnr 386-2015) Beslutet i korthet: I en tredskodom hade kärandens yrkande och åberopan- den av de omständigheter som yrkandet grundades på redovisats genom hänvisning till en bilaga. Bilagan utgjordes av en överlämnandeskrift ställd till samt kopior av kontoutdrag, fakturor och giro- betalningar. I JO:s beslut konstateras att de omständigheter som käranden åberopade till stöd för sitt yrkande – och därmed domens rättskraft – inte klart och tydligt kan utläsas ur domen. Dessutom gjorde antalet bilagor och deras innehåll att domen blev oöverskådlig och svårläst. Den ansvariga do- maren får kritik för utformningen av tredskodomen. I samband med vid den 11–uppmärksammades utformningen av en tredskodom i mål T 1857-14. I tredskodomen hade kärandens ”yrkande och grunder” redovisats genom en hänvisning till ”överlämnandeskriften, bilaga 1”. I en bilaga till domen fanns överlämnandeskriften till samt två kopior av ”tillfäl- ligt kontoutdrag”, sex kopior av fakturor och sex kopior av girobetalningar. JO beslutade att utreda utformningen av tredskodomen i ett särskilt ärende. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . JO begärde in handlingar i tingsrättens mål T 1857-14. JO uppmanade därefter tingsrätten att lämna upplysningar om tredskodo- men och yttra sig över utformningen av den. Av yttrandet skulle särskilt framgå vilka överväganden som hade gjorts för att det skulle vara möjligt att utläsa av domen vilken den s.k. grunden för käromålet var och vad som alltså omfattades av domens rättskraft. Tingsrätten skulle vidare redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade ett remissvar med ett bifogat yttrande från rådmannen . Tingsrätten har i domen redovisat yrkanden och åberopanden genom hän- visning till en domsbilaga. Tingsrätten har i sin mallsamling bl.a. en mall för tredskodomar med hänvisning till bilaga för yrkande och grunder. En förutsättning för att ut- forma domar på detta sätt är naturligtvis att bilagan är utformad så att man tydligt kan utläsa och förstå domens rättskraft. Domen ska inte tyngas av sådant som är onödigt för förståelsen och tydligheten. Jag delar uppfattning att yrkandet och grunden för käromålet borde ha redovisats på ett tydligare sätt i detta fall. hade för domens meddelande en hård arbetssituation och hon hade också tjänstgjort förhållandevis som domare. har ingen traditionell domarbakgrund och var under utbildning. Till saken hör också att jag borde ha tagit ansvar och sett till att hennes domar hade kvalitetsgranskats i större utsträckning med hänsyn till hennes begränsade erfarenhet. Jag har emellertid svårt att finna att det finns grund för av den handläggning som förekommit. Den bakgrundsbeskrivning som JO lämnat till tingsrätten är korrekt. Emel- lertid önskar jag även framföra följande: Såsom JO konstaterat finns i den aktuella tredskodomen en hänvisning till domsbilaga i vilken kärandens yrkande och, som jag uppfattat, grunder redovisas. Till domsbilagan har fogats överlämnandeskriften från Krono- fogdemyndigheten jämte bilagor i form av kontoutdrag, fakturor och kopior på girobetalningar. Under rubriken m.m. i domen framgår käran- dens yrkande såsom det framgått i ansökan om betalningsföreläggande till . Detta parat med hennes överlämnandeskrift ut- gör hennes yrkande vid tingsrätten. Av samma handling framgår, som jag har uppfattat henne, grunden för hennes talan. I fråga om specifika förhållande som jag uppmanats att yttra mig över får jag även anföra följande: Jag är medveten om bestämmelserna i om kraven för vad en dom ska innehålla. Såsom anges i 17 kap. 7 § 1 st 4 p ska tingsrättens dom innehålla parternas yrkande och invändningar samt de omständigheter som den grundas på. Av domen i målet framgår kärandens yrkande dels såsom yrkandet framställts i ansökan om betalningsföreläg- gande dels i domsbilaga 1, överlämnandeskriften, jämte dess bilagor. Av överlämnandeskriften har jag uppfattat att det framgår att grunden för kä- randens talan är fordran. Det kan måhända vara ett visst extensivt påstående men jag har särskilt sett det i ljuset av att processen som sådan har startat i A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 summariska process för betalningsföreläggande och därmed sammanhängande frågor om betalning. Det kan i viss mån ha lett till den måhända något extensiva tolkningen att det av överlämnande- skriften framgått att grunden för kärandens talan är fordran och specifikt de fordringar som framgår av till överlämnandeskriften bilagda handlingar. Jag kom härigenom till slutsatsen att grunden var avgränsad på ett sätt som gjorde det möjligt att identifiera domens rättskraft. Jag har kunskap om bestämmelsen om domens rättskraft och att grunden för käromålet har betydelse för domens rättskraft såsom den anges i 17 kap. 11 § . Domens rättskraft har betydelse i flera avseenden, av vilket i vart fall ett är att den sak som blivit prövad inte som processföre- mål kan underkastas förnyad prövning under förutsättning att processföre- målen är identiska och alltså rör samma sak. En dom som vinner laga kraft tar åt sig av rättskraft. Rättskraften i sig beskrivs inte närmare till sitt om- fång i doktrinen. I tredskodomen i målet uppfattade jag det som att grunden för talan framgått av överlämnandeskriften samt dess bilagor och att den därmed sammanhängande rättskraften även vid genomgång av handlingarna kom att klarläggas och avgränsas. Tre moment är aktuella för rättskraftens be- stämmande: saken, talan och rättens avgörande. Dessa tre moment beaktade jag vid tredskodomens meddelande och uppfattade att momenten förelåg. Vid tredskodomens meddelande uppfattade jag det som att saken och talan framgick av de till domen bilagda handlingarna samt att rättskraften därmed inte bara framgick utan även var avgränsad. Att domen görs orubb- lig är en självklarhet i ett rättssamhälle. Att grund och rättskraft däremot med extensiv tolkning och svårighet bibringas parter och andra är mindre acceptabelt. ska vara klara och lättillgängliga. för domens meddelande fanns en rutin vid tingsrätten angå- ende domsskrivning av innebörd att samtliga handlingar, såväl överläm- nandeskrift som till skriften bilagda handlingar, scannades in i akten samt att det under Yrkanden m.m. hänvisades till överlämnandeskriften jämte bilagor. Annan rutin att skriva förelåg inte. Den rutinen lärdes ut, fanns do- kumenterad i tingsrättens mallsamling och tillämpades i huvudsak bland ordinarie domare, beredningsjurister och tingsnotarier. Den återspeglade även i beredningsorganisationens hantering av inscanning av handlingar vid överlämnade från . Jag tillämpade den rutinen. har tingsrätten ändrat rutinen till förmån för att i text redogöra för yrkanden och grunder snarare än att hänvisa till bilagor. Meddelandet av begripliga domar är ett led i ett bemötande av parter och ombud som har sin grund i ett demokratiskt förhållningssätt. För domstolen är självklart meddelande av klara och tydliga domar en viktig del i bemö- tandearbetet. för domens meddelande hade jag till- trätt som rådman. Jag har inte någon traditionell domarbakgrund utan har en övervägande straffrättslig bakgrund. Mot bakgrund av detta kom jag, säkert i större mån än mera erfarna kollegor, att luta mig mot av tingsrätten utarbetade rutiner och föreliggande mallsamling. Vid en närmare genomgång av domen kan jag medge att grunden för käro- målet samt överväganden om den därmed sammanhängande rättskraften kunnat åtgärdas på ett bättre och framför allt tydligare sätt.