frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Ofta är det samma material som ska undersökas med flera tek- niker. Detta kräver att man i förväg strukturerar arbetet så att de olika ana- lysteknikerna förstör så lite som möjligt för varandra. Även detta medför längre handläggningstider då vi vill förvissa oss om att vi har fått ut den information som finns att få innan vi går vidare med nästa analysteknik. har vi haft problem i vår verksamhet avseende handläggning av vapenärenden. Situationen orsakades av en samtidig större personalav- gång där cirka hälften av personalen inom vapenverksamheten slutade av olika skäl, vilket medförde stor brist på behöriga handläggare inom områ- det. Vapen är ett relativt litet ämnesområde vid SKL med cirka 900 ärenden och således är även den personella resursen liten. Rekrytering påbör- jades omgående men för att erhålla tillräcklig kompetens för att utföra de undersökningar beträffande vapen som SKL gör krävs intern träning och kompetensutveckling vid SKL under . Detta har medfört stora balanser och allt för långa handläggningstider. Utöver nyrekrytering har flera andra åtgärder gjorts. Bland annan har vi kunna köpa stöd i vissa undersökningar från leverantörer i och . Dock har vi inte lyckats köpa undersökningar i den volym vi skulle vilja då våra nordiska systerlaboratorier med motsvarande kompe- tens och metodik inte haft utrymme för att hjälpa oss i någon större omfatt- ning. Vidare har det för jämförelse av spår på ku- lor och hylsor med vapen (IBIS), med hjälp av extra medel från Rikspolis- styrelsen, uppgraderats i syfte att både få en bättre teknisk prestanda och en mer arbetsbesparande hantering. SKL redogjorde för hur antalet ärenden av samma slag och olika brottstyper också kan påverka handläggningstiderna. Stora volymer med likartade ärenden Inom några ämnesområden har SKL stora volymer med likartade frågeställ- ningar som till exempel narkotikaanalyser, personärenden till dna-registret och mängdbrott dna. Detta medför att man kan skräddarsy hela processen från metodik till en väl fungerande stödprocess med automatiserade instru- ment och ett bra IT-stöd till handläggningen. För de här typerna av ärenden har SKL korta handläggningstider (några av de kortaste i ). Flertalet av SKL:s olika ärendetyper ligger under eller långt under 1 000 ärenden , och hanteras av ett fåtal handläggare inom varje ärendetyp. Den effektiva arbetstiden i våra ärenden är för merparten av dem resursef- fektiv, men det uppstår ofta ”liggtider” i avvaktan på att handläggaren måste utföra andra arbetsuppgifter. Ett sådant exempel är när ärenden med absolut förtur måste gå emellan för att få en tillräckligt snabb hantering. Det är rimligt att ett mängdbrott inte får kräva lika mycket i resurser som ett grovt brott. De resurser som åtgår i mängdbrott ska dock vara av sådan art att de ger mycket valuta för pengarna, och resultaten ska helst peka mot en person eller en brottserie för att vara direkt användbara i en brottsutred- ning. Att på förhand besluta om tydliga riktlinjer i denna typ av ärenden ger Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 015 /1 6:JO1 även det – precis som vid de stora volymerna – möjlighet till en anpassad snabb process. De grova brotten måste hanteras individuellt utifrån förutsätt- ningarna i just det specifika ärendet. Ofta blir utredningsprocessen mycket lång såväl inom polisen som vid SKL. Det normala i denna typ av ärenden är att vi inte får allt material till SKL med en gång, utan att material priori- teras för analyser och undersökningar av olika slag i omgångar via samråd mellan SKL:s handläggare, polis och åklagare. Utredningen är ofta inled- ningsvis beroende av snabba resultat för att man ska kunna rikta in arbetet vidare. Det är inte ovanligt att det i denna typ av ärenden kommer in material till SKL utspritt över en mycket . Åtgärder som vidtagits och sammanfattande bedömning SKL konstaterade att man hade haft problem med handläggningstiderna, främst för ämnesområdet vapen. har man dock försökt att förbättra processerna och därmed även handläggningsti- derna. Arbetet med att korta ned handläggningstiderna har främst riktats in mot att effektivisera de stora ärendeflödena. Till exempel har det inom ämnesområdet narkotika skapats en snabb analysgång för identifiering av pulver, växtmaterial och tabletter. Även för ämnesområdet dna-person har handläggningstiderna förkortats genom en lösning som innebär en helhetssyn från provtagning till redovisning. SKL upplyste att man numera även fokuserar på de volymmässigt mindre ämnesområdena och på samarbetsärendena. Ett förändringsarbete har påbörjats med hjälp av processkartläggning och resursplanering. SKL angav även att det var svårt att få till stånd en dialog och samsyn med de olika polismyndigheterna när det gäller resursfördelning och prioritering av ärenden. En sådan kommunikation kommer enligt SKL sannolikt att underlät- tas med den kommande enade polisorganisationen. lämnade följande synpunkter och bedömning av handlägg- ningstiderna hos SKL. Det är av avgörande betydelse för polisens möjligheter att klara upp brott att spår som säkras under en brottsutredning kan analyseras på ett profes- sionellt sätt och med hög kompetens. Det är nödvändigt att resultaten av analyserna är så säkra att de inte finns anledning att ifrågasätta dem. Det är självklart också viktigt att svaren på undersökningarna kommer så fort som möjligt för att förundersökningar inte onödigtvis ska försenas. Att tidigt kunna koppla samman spår med identifierade aktörer är en be- tydande framgångsfaktor för att kunna klara upp brott. I särskilda fall av dödligt eller grovt våld där det finns dna säkrat i ärenden är det av spanings- skäl önskvärt att få resultat . I den typen av ärenden kan SKL leverera svar på dna-undersökningar inom en betydligt kortare tids- rymd, . Det är inte tillfredsställande att de generella handläggningstiderna i vissa ärendetyper är så långa som framgår av SKL:s yttrande. 2 015 /1 6:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N läggningstiderna som gäller för t.ex. vapen kan allvarligt försena och där- med också försvåra utredningar om grova brott. Det är därför viktigt att SKL:s påbörjade arbete med att effektivisera verksamheten fortgår så att handläggningstiderna kan förkortas. Ett exempel är de fall då SKL handlägger s.k. samarbetsärenden där ett antal olika undersökningar har begärts. Här är tidiga kontakter med bestäl- laren viktiga. En tidig kontakt kan vägleda SKL i prioriteringar, vilket i sin tur kan påverka handläggningstiden positivt. Det torde enligt generellt behövas utvidgat samarbete och större lyhördhet mellan polismyndigheterna och SKL. Styrelsen gör bedömningen att förutsättningarna för att åstadkomma ett bättre samarbete och en tydligare styrning av verksamheten sannolikt kommer att förbättras positivt efter då svensk polis får en sammanhållen myn- dighetsstruktur. I ett beslut anförde JO Renfors följande. En förundersökning ska enligt 23 kap. 4 § andra stycket (RB) bedrivas så skyndsamt som möjligt. I vissa fall finns det dessutom särskilda krav på skyndsamhet. För handläggningen av ungdomsärenden finns det författningsreglerade tidsfrister. Enligt 4 § lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträ- dare ska en förundersökning mot någon som är , som gäller brott för vilket fängelse kan följa, bedrivas med särskild skyndsamhet. Åklagaren ska besluta i åtalsfrågan så snart det kan ske och senast efter det att den misstänkte har delgetts misstanken. I 2 a § förundersökningskungörelsen finns en liknande bestämmelse för ärenden där målsäganden är och brottet gäller liv, hälsa, frihet eller frid och kan bestraffas med fängelse . Beslut i åtalsfrågan ska i de fallen fattas så snart det kan ske och senast efter den tidpunkt då det finns någon som är skäligen misstänkt för brottet. Tidsfristerna får överskridas om det är motiverat med hänsyn till utredning- ens beskaffenhet eller andra särskilda omständigheter. Som exempel kan näm- nas att det är fråga om en mycket omfattade brottsutredning, att det är flera personer inblandade som måste förhöras eller att det är nödvändigt att genomföra tekniska undersökningar som tar tid. Att det råder brist på utred- ningspersonal eller att andra uppgifter prioriteras innebär inte att fristerna får överskridas. Även i ärenden där den misstänkte är häktad finns det särskilda krav på skyndsam handläggning av förundersökningen. Enligt 24 kap. 18 § RB ska rät- ten i häktningsbeslutet ange den tid då åtal senast ska vara väckt, om inte åtal redan har väckts. Om åtal inte väcks ska rätten som huvudre- gel, så länge den misstänkte är häktad, hålla en ny förhandling i häktningsfrå- gan med högst . Syftet med detta är bl.a. att rätten ska kunna bevaka att utredningen bedrivs så snabbt som möjligt. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 015 /1 6:JO1 SKL utför forensiska undersökningar på uppdrag av bl.a. polisen och har där- med ofta en central roll i en förundersökning. Resultaten av tekniska undersök- ningar får stor betydelse för polisens fortsatta arbete och kan även vara avgörande bevisning i en brottmålsrättegång. Naturligtvis är det av yttersta vikt att undersökningarna utförs på ett sådant sätt att resultaten är till- förlitliga. Det måste därför också accepteras att vissa undersökningar tar tid. Det är dock angeläget att undersökningarna utförs på ett så snabbt och effektivt sätt som möjligt. SKL ingår i polisorganisationen och har därmed också ett ansvar för att förundersökningar kan bedrivas skyndsamt och att författnings- reglerade skyndsamhetskrav och tidsfrister kan upprätthållas. SKL handlägger ca 100 000 ärenden där olika slags undersökningar ge- nomförs. Handläggningstiden för ett ärende påverkas naturligtvis av tidsåt- gången för själva undersökningen och svårighetsgraden av analysen. Det finns dock även andra omständigheter som inverkar; volymerna av likartade ärenden är t.ex. en viktig faktor. Med större volymer kan synergier uppnås och proces- sen bli mer effektiv. För bl.a. narkotikaanalyser och vissa dna-analyser har SKL skapat snabba processer med automatiserade instrument och it-stöd, vilket har gjort att handläggningstiderna är korta. I ärenden med små volymer, som hand- läggs endast av ett fåtal handläggare, uppstår det enligt SKL ofta liggtider när handläggarna arbetar med andra mer prioriterade ärenden. Detta medför att handläggningstiderna blir relativt långa, trots att själva undersökningen i sig går snabbt att genomföra. SKL har dock angett att man kommer att vidta åtgär- der för att förkorta handläggningstiderna även i dessa ärenden. Handläggningstiderna påverkas också av SKL:s prioriteringar. I huvudsak har SKL prioriterat att så snabbt som möjligt handlägga förtursärenden. Det finns i och för sig inte någon anledning att invända mot detta. Det rör sig ofta om ärenden med frihetsberövade personer eller ungdomar, där det finns sär- skilda krav på skyndsamhet. En sådan prioritering får dock inte medföra att andra ärenden inte hanteras inom rimlig tid. I några ärendeslag finns det t.ex. en väsentlig skillnad mellan mediantiden för handläggningen av förtursärenden jämfört med tiden för samtliga ärenden. Så är fallet för bl.a. ämnesområdena vapen, brand och handstil. Det finns därför skäl att understryka att alla förun- dersökningar ska genomföras så skyndsamt som möjligt. En särskild ärendekategori utgörs av samarbetsärendena i vilka det utförs flera olika undersökningar. Ärenden med grova brott är enligt SKL ofta sam- arbetsärenden, som måste hanteras individuellt. Till skillnad från mängdbrott och ärenden med stora volymer kan det för dessa ärenden vara svårt att ha några enhetliga riktlinjer eller snabbspår. Den mest effektiva åtgärden för att korta ned handläggningstiden borde då, enligt min mening, vara att minska tiden som ett ärende ligger obearbetat. Liksom när det gäller ärenden med små volymer har SKL angett att man nu genom bl.a. processkartläggning har på- börjat ett förändringsarbete för att komma till rätta med handläggningstiderna. 2 015 /1 6:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Särskilt om vapenundersökningar och förtursärenden Förtursärenden hos SKL kan vara bl.a. ungdomsärenden och ärenden där den misstänkte är häktad. Att förundersökningen i dessa ärenden ska bedrivas med särskild skyndsamhet är författningsreglerat. För ungdomsärenden finns det dessutom vissa angivna frister för när beslut i åtalsfrågan senast ska fattas. Tekniska undersökningar som tar tid har getts som exempel på när tidsfris- terna i ungdomsärenden får överskridas. Sådana undersökningar kan även vara ett skäl för förlängd åtalstid när en misstänkt är häktad. Som framgått i avsnittet om den rättsliga regleringen är dock varken brist på utredningspersonal eller arbete med mer prioriterade ärenden godtagbara anledningar för att överskrida fristerna. Naturligtvis är det då inte heller acceptabelt att brist på handläggare hos SKL gör att en teknisk undersökning försenar en förundersökning. Den ärendekategori där SKL har störst problem med långa handläggningstider är vapenundersökningar. Av utredningen framgår det att handläggningstiderna har ökat väsentligt . För förtursärenden steg mediantiden . Mediantiden för samtliga vapen- undersökningar steg . Det är en anmärkningsvärd ökning. Oavsett vad som har anförts om skälen, t.ex. per- sonalomsättning, är handläggningstiderna oacceptabelt långa. Situationen är särskilt allvarlig för förtursärendena. Med så långa handlägg- ningstider kan det t.ex. inte uteslutas att häktningstiderna blir onödigt långa. Det är en grundläggande rättssäkerhetsfråga att personer inte ska vara häktade längre än nödvändigt. Samtliga myndigheter i rättskedjan har ett ansvar för detta. SKL:s insats är i många fall betydelsefull eftersom tekniska undersök- ningar inte sällan är avgörande för olika strategiska beslut i en brottsutredning. Hur snabbt undersökningarna utförs kan därmed få en väsentlig inverkan på en förundersöknings totala handläggningstid. Det finns också en stor risk att de långa handläggningstiderna innebär att ungdomsärenden inte kan slutföras inom rimlig tid. I fråga om de vapenundersökningar som inte är förtursärenden är det i och för sig förståeligt att SKL, i den situation som rått, har prioriterat förtursären- dena. Trots detta är det inte acceptabelt med en mediantid på runt , vilket nu blivit fallet. Som nämnts ovan finns det därför skäl att betona att samtliga förundersökningar ska bedrivas så skyndsamt som möjligt och att även SKL har ett ansvar för detta. SKL har medgett att handläggningstiderna för vapenundersökningar inte är tillfredsställande. En rad åtgärder har vidtagits, såsom nyrekryteringar, hjälp från andra laboratorier och förbättrade tekniska hjälpmedel. Med hänsyn till den påverkan som handläggningstiderna kan ha på bl.a. häktestider är det mycket angeläget att SKL kommer till rätta med situationen. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 015 /1 6:JO1 Handläggningstiderna för övriga förtursärenden har hållit sig på en relativt jämn nivå . Jag har inte underlag för att uttala mig närmare om vilka handläggningstider som är rimliga inom respektive ärendekategori. Jag vill dock erinra om de skyndsamhetskrav som finns för ungdomsärenden och ärenden med häktade personer och att en teknisk undersökning ofta är en vä- sentlig del av en förundersökning. Det är inte möjligt för mig att uttala mig om hur olika undersökningar hos SKL bör ta. Jag har förståelse för att vissa undersökningar kan ta tid, och som tidigare nämnts är det angeläget att resultaten blir tillförlitliga. SKL har dock ett ansvar att organisera sin verksamhet och se till att få den resursfördel- ning som krävs för att förundersökningar med särskilda skyndsamhetskrav ska kunna slutföras inom rimlig tid och att frister kan hållas. Även för ärenden som inte är förtursärenden har SKL naturligtvis en skyldighet att bidra till att förun- dersökningar kan bedrivas så skyndsamt som möjligt. Eftersom det kan vara svårt att påverka hur snabbt själva undersökningarna kan genomföras bör det organisatoriska arbetet, enligt min mening, särskilt fo- kuseras på att minska den tid som ärenden ligger obearbetade. Jag kan konsta- tera att SKL har påbörjat ett sådant arbete, vilket har lett till goda resultat inom vissa ärendeslag. SKL och har även angett att ett ökat samarbete och ökad kommunikation med polis och åklagare är angeläget för att förbättra handlägg- ningstiderna. Jag instämmer i detta. Att det förs en dialog om vilka undersök- ningar som är prioriterade och hur de eventuellt kan begränsas borde vara av avgörande betydelse för att effektivisera arbetet. Det kan också öka insikten om att man har ett gemensamt ansvar med en skyldighet att verka för att förun- dersökningar kan drivas framåt. Både SKL och har förhoppningar om ett bättre samarbete och större samsyn när polisorganisationen blir en myndighet . Jag utgår från att man inom den nya kommer att ägna fortsatt uppmärksamhet åt handläggningstiderna vid SKL och arbeta aktivt för att komma till rätta med dem. 2 015 /1 6:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Kritik mot i för hur en kroppsbesiktning genomfördes; uttalanden om hänsynsprincipen vid urinprovstagning (Dnr 3820-2013) Beslutet i korthet: misstänkte att anmälaren hade använt narkotika och genomförde en kroppsbesiktning av honom (urinprovstag- ning). Enligt anmälaren blev han beordrad av polisen att lämna provet ut- omhus intill ett buskage. Han upplevde det som kränkande. En kroppsbesiktning av mera väsentlig omfattning ska enligt rättegångs- balken verkställas inomhus och i ett avskilt rum. En urinprovstagning har i många fall en sådan karaktär att den måste anses vara en kroppsbesiktning av mera väsentlig omfattning, men det kan finnas undantag. Avgörande bör främst vara om den enskilde behöver blotta sig endast i mindre utsträckning. Av integritetsskäl bör utgångspunkten vara att en urinprovstagning ska ske inomhus och i ett avskilt rum, även när den inte är av mera väsentlig omfattning. Provet bör dock i sådana fall kunna lämnas utomhus i samband med ingripandet om den misstänkte självmant uttrycker önskemål om det och provtagningen kan genomföras i tillfredsställande avskildhet och med den värdighet som kan krävas av hänsyn till den enskildes personliga för- hållanden. I beslutet kommer JO fram till att kroppsbesiktningen av anmälaren inte var av mera väsentlig omfattning. Med hänsyn till vad anmälaren uppgett om händelsen borde den ha genomförts på en närbelägen polisstation. framförde i en anmälan till JO klagomål mot i län. Av anmälan framgick bl.a. följande. på en bensinstation vid i . En polis kom fram till honom, ryckte tag i hans arm och förde ho- nom till bensinstationens bakre hörn. Polisen var aggressiv och beskyllde ho- nom för att använda droger och sa att han var en ”pundare”. uppgav att han aldrig hade använt narkotika. Polisen förklarade att han var misstänkt för ringa narkotikabrott och inledde ett förhör. Polisen tog med K.H. in på bensinstationens toalett. Han fick dra ned byx- orna och kalsongerna. Han blev tillsagd att lyfta på könsorganet och böja sig framåt och sära på skinkorna. Polisen rörde med fingrarna i underkläderna. Trots flera försök lyckades han inte lämna något urinprov. Polisen beordrade då K.H. att dra upp byxorna och i stället kissa utomhus i ett buskage. upplevde situationen som mycket kränkande. framförde klagomål även i andra avseenden. Handlingar hämtades in och granskades. I den anmälan om narkotikabrott (eget bruk och innehav) som polismyndigheten hade upprättat angavs att K.H. Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N 2 015 /1 6:JO1 tydliga tecken på narkotikapåverkan. Hans käkar var spända som om de kram- pade, han var torr i munnen, hade glansiga ögon med stora pupiller och var spattig. Dessutom uppträdde han nervöst och tog mot sina fickor med ena han- den. Det angavs också att K.H. i anmodades därefter att yttra sig över hur kroppsbesiktningen hade genomförts. (biträdande länspolis- mästaren ) redovisade i sitt yttrande upplysningar från bl.a. City polismästardistrikt. Till yttrandet var även fogat upplysningar från polisassi- stenten som genomförde kroppsbesiktningen. uppgav följande om bakgrunden till ingripandet. befann sig flera polismän, däribland en polispatrull be- stående av polisassistenten , polisinspektören och det yttre befälet polisinspektören , på i . Till kom även K.H. i sällskap av vänner. Polis- männen iakttog hur sällskapet betedde sig och gick därefter ut för att dis- kutera om en av männens beteende kunde tyda på narkotikapåverkan. och beordrades av yttre befälet att på nytt gå in på för att ta kontakt med männen och utreda saken. som har erfarenhet av arbete mot narkotikabrottslighet var den som närmade sig sällskapet. betedde sig då på ett sådant sätt att skälig misstanke om ringa narkotikabrott (innehav) uppstod. beslutade (fara i dröjsmål) därvid att K.H. Därefter kontaktade per telefon och upplyste honom om att en annan man i sällskapet än den vars beteende ursprungligen tilldrog sig polismännens uppmärksamhet uppvisade tydliga tecken på narkotika- påverkan. beslutade då att mannen var skäligen misstänkt för ringa narkotikabrott (eget bruk), och att denne skulle genomgå en kropps- besiktning i form av urinprov. påtalade för att han hade provtagningsutrustning med sig och att provtagningen därför kunde utföras på plats. ansåg, med hänsyn till att ingripandet därmed inte skulle bli lika omfattande som om mannen skulle ha följt med till polisstationen, att detta var en god idé. gav inte några ytterligare direktiv till . Kroppsbesiktningen verkställdes i huvudsak enligt följande. tog med sig K.H. in på kundtoaletten på för att söka efter narkotika i K.H:s skor, strumpor, kalsonger m.m. Mot bakgrund av erfarenhet av var narkotika ofta göms fick K.H. lyfta på delar av sitt könsorgan samt sätta sig ned på huk. När det inte gick att lämna urinprov ståendes föreslog , också baserat på erfarenhet, att K.H. däref- ter skulle försöka lämna provet sittandes på toalettstolen. Även det försöket blev resultatlöst. Det fanns andra kunder inne på , varvid beslutade att han och K.H. skulle lämna toaletten och i stället gå utomhus för att hålla förhör. När förhöret var slut – omkring midnatt – var det mörkt/skymt ute. frågade därför K.H. om han hellre ville för- söka att lämna urinprovet utomhus. De gick till ett buskage från där K.H., väl undanskymd från insyn, lämnade urinprov. för provtagningen uppehöll sig bland K.H:s sällskap, varför han inte närvarade under förrättningen. upplyste att provet inte visade på någon förekomst av nar- kotika i K.H:s urin och att förundersökningen hade lagts ned. upplyste också att K.H. hade polisanmält händelsen. Åklagaren beslutade att inte inleda någon förundersökning om 2 015 /1 6:JO1 Å K L A G A R - , P O L I S - O C H T U L L Ä R E N D E N Det motiverades med att beslutet om kroppsbesiktning för att ta urin- prov var lagligen grundat eftersom det fanns misstanke om ringa narkoti- kabrott. Åklagaren angav vidare att normalt ska provet tas ”i enskildhet inom- hus, men om fara i dröjsmål uppstår kan man acceptera att det sker som här tycks ha varit fallet, dvs. Det är ett visst avsteg från det normala, men det är inte något tjänstefel”. Händelsen granskades även av polismyndighetens enhet för interna utredningar, som beslutade att det inte skulle vidtas någon åtgärd i arbetsrättsligt hänseende. redovisade bl.a. följande bedömning. Den okulära delen av kroppsbesiktningen En yttre kroppsbesiktning omfattar såväl en okulär besiktning av kroppen som en undersökning av kroppens inre håligheter och t.ex. hårbotten. Vid genomförandet är det tillåtet att be den undersökte att inta vissa ställningar så att annars dolda delar av kroppen blir åtkomliga för besiktning.