frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Som konstaterats ovan förutsätter en utredning som ska ligga till grund för ett beslut om försörjningsstöd att skaffar sig en helhetsbild av den S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 enskildes försörjningshinder, resurser, behov och ekonomiska situation i öv- rigt. Jag har redogjort för vad ska beakta när den gör denna ut- redning och vilken möjlighet allmänt sett har att hämta in upp- gifter och göra kontroller. Jag övergår nu till att behandla frågan om social- tjänstens möjlighet att inom ramen för en utredning om försörjningsstöd hämta uppgifter om den enskilde från internet. JO Axberger fann i ett beslut (dnr 3964-2007) inte skäl att kritisera Arbetslöshetskassan Alfa för att ha hämtat in uppgifter om en sö- kande på dennes blogg i ett ärende om arbetslöshetsersättning. JO uttalade i beslutet bl.a. följande. Kassan ”har att utreda och bedöma rätten till ersättning. I den utredningsskyldigheten ligger att beakta de uppgifter som föreligger i ärendet oavsett var uppgifterna kommer ifrån. […] I formell mening finns det således inte något utrymme för kritik mot kassan.” JO framhöll vidare att ”den som […] offentliggör information om sig själv har anledning att beakta att så- dan information blir tillgänglig även för myndighetsutövande organ och att dessa har skyldighet att ta hänsyn till information som kommer till deras kän- nedom.” Jag har ingen annan uppfattning än den som kommer till uttryck i det nu nämnda beslutet. När det gäller offentliga uppgifter på t.ex. en blogg eller en sökandes Facebooksida, som är tillgängliga för var och en, ser jag alltså – lik- som när det gäller uppgifter från offentliga register – inget formellt hinder mot att hämtar in dessa. Jag ser heller inget formellt hinder mot att sådana uppgifter hämtas in utan den enskildes samtycke. Dock vill jag påminna om att de grundläggande principer som ska iaktta när den vidtar andra utredningsåtgärder gäller även vid informationsinhämtning på internet. Det är alltså en utgångspunkt att den sökande medverkar i utredningen och att den genomförs i samråd med den enskilde. Vidare ska utredningen genomföras med respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Det nu sagda innebär att enligt min mening inte bör ägna sig åt ett mer eller mindre allmänt och rutinmässigt sökande efter information om en enskild biståndssökande på internet. Även om den som offentliggör infor- mation om sig själv får räkna med att informationen kan komma till en myn- dighets kännedom kan den enskilde uppleva det som ett omotiverat intrång i den personliga integriteten. Vidare kan det uppfattas som ett misstroende, eller ”snokande”, från sida, som riskerar att skada den enskildes för- troende för myndigheten. Först om det av någon anledning bedöms nödvändigt att exempelvis kontrollera en uppgift som den enskilde har lämnat bör en sök- ning på internet komma i fråga. Sökningen bör alltså ha ett bestämt syfte. I det sammanhanget vill jag betona att det inte kan komma i fråga att soci- altjänsten hämtar eller försöker hämta in information som inte är offentlig, t.ex. på grund av att det finns ett lösenordsskydd eller, t.ex. som på Facebook, sä- kerhetsinställningar som gör informationen tillgänglig endast för vissa. Själv- klart bör det inte heller komma i fråga att handläggare och andra tjänstemän använder privata Facebookkonton eller liknande för informationssökning i tjänsten. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T Den information som tillförs ärendet ska, som all annan information som hämtas in, vara relevant för handläggningen av ärendet. Ett sökande efter in- formation på internet från bloggar och andra källor får allmänt sett anses vara en problematisk utredningsmetod. Det kan t.ex. förekomma att enskilda perso- ner framställer sig själva eller andra på ett sätt som inte helt stämmer överens med hur det faktiskt förhåller sig. Detta är självklart något som måste beaktas när bedömer uppgifterna. Det som har redovisats ovan under rubrikerna Information till den enskilde respektive Dokumentation och kommunicering av inhämtade uppgifter gäller givetvis även om hämtar in uppgifter från internet. att den enskilde bör informeras om att kan komma att hämta in eller kontrollera uppgifter på internet samt att inhämtade uppgifter ska doku- menteras och kommuniceras med den enskilde innan myndigheten fattar ett beslut i ärendet. Uppgifter som på annat sätt kommer till myndighetens kännedom En myndighet kan naturligtvis få information som kan vara relevant i ett ärende om försörjningsstöd utan att myndigheten aktivt har sökt informationen, t.ex. genom att en utomstående person på eget initiativ lämnar upplysningar till Även när det gäller uppgifter från internet kan det självfallet tän- kas att myndigheten får kännedom om dessa utan att aktivt ha sökt efter just den informationen (jfr JO:s beslut , dnr 3964-2007). kan en tjänsteman i ett rent privat sammanhang få del av information som skulle kunna vara relevant i ett ärende om försörjningsstöd. Hur sådan information som jag nu har nämnt ska hanteras måste bedömas från fall till fall. Om informationen tillförs ärendet ska uppgifterna dokumen- teras och kommuniceras innan myndigheten fattar ett beslut i ärendet. Det är klarlagt att den socialsekreterare som utredde ansökan om för- sörjningsstöd för hämtade viss information om och hennes make från parets Facebooksidor och en annan persons blogg. har framfört att den information som hämtades in var öppen och offentlig, me- dan och har uppgett att deras Facebooksidor var låsta utom för vissa personer – som det får förstås ”vänner” på Facebook. Mot bakgrund av vad som har redovisats från nämndens och ströms sida har jag inte tillräckligt underlag för att utgå från annat än att parets Facebooksidor var ”öppna”, dvs. offentliga, när de aktuella uppgifterna hämta- des in och att socialsekreteraren inte hade kontakt med någon annan myndighet eller privatperson för att få tillgång till uppgifterna från Facebook. dare anses stå klart att den blogg som socialsekreteraren hämtade uppgifter från också var offentlig. Jag bedömer därför att det inte har funnits något formellt hinder mot att hämta in uppgifterna. Av utredningen framgår inte om handläggaren aktivt sökte information om och på internet eller om hon i något sammanhang – privat eller i tjänsten – endast ”råkade se” informationen och reagerade på den. S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 granskning har främst varit inriktad på den principiella frågan om socialnämn- dens rätt att i ett ärende om försörjningsstöd hämta in information om en bi- ståndssökande från internet. Mot den bakgrunden har jag inte funnit skäl att göra ytterligare ansträngningar för att klarlägga hur socialförvaltningen fick kännedom om de i ärendet aktuella uppgifterna om familjen. Jag nöjer mig där- för med de mer allmänna uttalanden som jag har gjort angående socialnämn- dens användning av internet. Jag riktar således inte någon kritik mot uppgifterna tillfördes ärendet. Däremot kan jag konstatera att det, såvitt framgår av de handlingar i förvaltningens ärende som jag har haft tillgång till, inte tycks finns någon dokumentation om hur förvaltningen fick del av uppgif- terna. Om uppgiftsinhämtningen inte har dokumenterats är det en brist i hand- läggningen. Vad och har anfört i övrigt leder inte till något uttalande från min sida. Med hänsyn till vikten av en enhetlig ärendehandläggning bör den socialnämnd som använder eller avser att använda informationssökning på internet som en utredningsmetod i ärenden om försörjningsstöd ha riktlinjer eller handlägg- ningsrutiner som omfattar även den saken. Det bör således inte stå en enskild handläggare fritt att avgöra när och hur en sådan informationssökning ska ge- nomföras. Jag har noterat att etikråd har berört de aktuella frågeställ- ningarna. Med hänsyn till detta och till behovet av riktlinjer eller rutiner skickar jag en kopia av detta beslut för kännedom till samt till Inspek- tionen för vård och omsorg och Kommuner och Landsting. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T Fråga bl.a. om en tjänsteman bör delta i handläggningen av ett ärende om han eller hon är s.k. vän på Facebook med någon av parterna i ett ärende (Dnr 4436-2014) Beslutet i korthet: Myndigheter ska i sin verksamhet iaktta saklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § regeringsformen). Den som ska handlägga ett ärende vid är jävig bl.a. om det finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ären- det. I det granskade ärendet har utredningen inte visat att handläggare var Facebookvän med mamman till två barn som hon handlade barnavårdsutredningar rörande barnen. Att de var vänner på Facebook i samband med att handläggaren i ett senare skede gjorde en insats av begränsat slag ger inte anledning för JO att uttala någon kritik. JO tillägger: Det är en utgångspunkt att kraven på oberoende och opar- tiskhet ska uppfyllas med viss marginal. Barnärenden vid in- nefattar myndighetsutövning mot enskilda av ingripande och känslig natur. Det är därför viktigt att upprätthåller parternas förtroende och strävar efter att med god marginal uppfylla de krav som ställs på saklighet och opartiskhet. Det innebär att det kan vara olämpligt att en tjänsteman deltar i handläggningen av ett ärende när det finns omständigheter som kan påverka förtroendet för tjänstemannens opartiskhet, även om omständighet- erna inte är av så kvalificerat slag att det är fråga om jäv. Enligt JO framstår det som olämpligt att den som är vän på Facebook eller liknande med någon av parterna i en pågående utredning deltar i handläggningen. I en anmälan till JO framförde M.Ö. klagomål mot i kommun samt mot socionomkonsulten och socialchefen . anförde bl.a. följande. har haft flera ären- den rörande hennes bror barn, och har under utred- ningarna tagit ställning för barnens mamma. höra av sin bror att polisen skulle verkställa domstolens beslut om att barnen skulle hämtas av polis hos barnens mamma. Enligt uppgift från polisen skulle Elisa- beth närvara. upp mamman på Facebook och upptäckte då att mamman var Facebookvän med . fick veta det ringde han till och upplyste henne om och mammans vänskap. Han bad att få byta handläggare men fick beskedet att han inte fick det. Först när J.A:s pappa ringde och sa att de hade bevis för vänskapen utsågs en ny handläggare. misstänker att berättade för mamman att polisen skulle komma dit eftersom det inte var någon hemma när polisen kom dit. S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 JO begärde att i kommun skulle yttra sig över anmälan till JO. I sitt yttrande framförde nämnden huvudsakligen föl- jande: Utredning enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen inleddes 131128 av den äldre pojken i och med att nämnden gjorde polisanmälan om misshandel av ho- nom efter inkommen anmälan från dennes skola. Utpekad gärningsman var pojkens far. Utredningens frågeställning inriktades på den äldre pojkens välbefinnande och eventuella behov av skydd med anledning av brottsan- mälan. Initialt i utredningen framkom att det pågick en komplicerad och konfliktfylld familjerättslig tvist mellan föräldrarna avse- ende bägge barnens vårdnad och boende varför utredning inleddes 131210 även på den yngre brodern. Handläggare för bägge utredningarna var soci- alsekreterare . På grund av sjukdom övertogs utredningarna un- der februari -14 av socionomkonsult . Utredningarna av- slutades 140319 respektive 140321 utan insats då bedömningen var att bar- nen befann sig i en trygg miljö hos sin mamma i . Utredningar öppnades på nytt 140519 med anledning av uppgift om att barnen skulle hämtas av polis för verkställighet av domstolsbeslut om bo- ende och det fanns anledning för nämnden att befara att barnen kunde fara illa vid ingripandet. Ansvarig utredare var . Utredning- arna avslutades 140609 utan insats då verkställighet med polishandräck- ning inte längre var aktuellt. när verkställighet av domstolsbeslutet genomfördes en- ligt beskrivning i aktuell anmälan fanns ingen pågående utredning av bar- nen. i begärde biträde av i i samband med överlämningen av barnen till deras far då deras bedömning var att det kunde bli ett traumatiskt möte. På grund av vakanser inom personalgruppen samt löpande semesterperiod fanns inga handläggare tillgängliga utöver och när överlämningen genomfördes. Därav deras närvaro. När det gäller M.Ö:s påstående om att det skulle förekomma en privat vän- skapsrelation mellan och [mamman] och därför är partisk så är vår bedömning att hon övertolkar begreppet i sammanhanget. Att vara ”vän” på Facebook är endast ett kommando för att kunna etablera kontakt. Om vänskap i ordets rätta bemärkelse har uppstått så behöver innehållet i korrespondensen granskas innan detta kan konstateras. kom- muns inställning till sociala medier som Facebook är att detta är ännu en kommunikationsväg mellan myndighet och medborgare som kan vara ett komplement till post, telefoni etc. Kommunen har en rutin som säger att anställda även privat får använda sociala medier under arbetstid om än re- striktivt. Vad beträffar M.Ö:s påstående om partiskhet så konstaterar nämnden att detta i sammanhanget i sig är en partsinlaga. Socialtjänsterna i och har oberoende av varandra kommit fram till samma bedömning om vad som är till barnens bästa i detta ärende. Att domstolen varit av en annan uppfattning kan konstateras vilket dock inte ändrar nämndens uppfatt- ning. yttrade sig över vård- och omsorgsnämndens yttrande och anförde bl.a. följande: har agerat partiskt och har inte lämnat någon information till J.A. fattade tingsrätten ett beslut om att J.A. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T skulle ha ensam vårdnad om barnen. Barnen bodde då hos mamman. Kort där- efter yttrade sig på eget initiativ till tingsrätten och rekom- menderade att barnen skulle bo kvar hos mamman. Tingsrätten beslutade där- efter att mamman tills vidare skulle ha ensam vårdnad. beslutade tings- rätten på nytt att pappan skulle ha ensam vårdnad. Mamman lämnade dock inte över barnen till J.A. Tingsrätten fattade därför flera beslut om verkställighet av beslutet om ensam vårdnad. I skälen till ett av de besluten anförde tingsrätten följande: När hämtning beslutas ska tingsrätten enligt 21 kap. 4 § jämförd med 2 § uppdra åt en ledamot i socialnämnden o.dyl. eller en tjänste- man vid att verka för att den föräldern som verkställigheten riktas mot frivilligt ska fullgöra vad som åligger henne eller honom, om sär- skilda skäl inte talar emot detta. Som [mamman] har anfört så har de sociala myndigheterna såväl i (där barnen nu är folkbokförda) som Oxe- lösunds kommuner ställt sig på hennes sida samt på olika sätt på eget initiativ agerat för eller engagerat sig i hennes sak. Att lämna ett uppdrag av aktuellt slag till någon av dessa myndigheter framstår därför inte som lämpligt. Med hänsyn till hur hade agerat gentemot J.A. tidigare miss- tänkte M.Ö. att och mamman hade kontakt vid sidan av ut- redningarna. Det var därför M.Ö. gjorde efterforskningarna på Facebook. Un- der den tid var vän på Facebook med mamman skrev mam- man ett öppet inlägg på Facebook som bl.a. innehöll påståenden om att J.A. skulle ha utsatt barnen för våld. I ett beslut anförde JO följande. Jag har funnit skäl att utreda frågan om det fanns anledning att ifrågasätta so- cialtjänstens och opartiskhet med hänsyn till att och barnens mamma var s.k. vänner på Facebook. Det grundläggande kravet på att myndigheter ska iaktta saklighet och opartisk- het framgår av 1 kap. 9 § regeringsformen. Vid ärendehandlägg- ning tillämpas jävsreglerna i 6 kap. 25 § kommunallagen (1991:900). Punk- terna 1–4 innehåller en uppräkning av faktiska omständigheter, bl.a. släktskap, som medför att en anställd hos kommunen är jävig att handlägga ett ärende. Punkt 5 innehåller en allmänt hållen bestämmelse som anger att den som ska handlägga ett ärende är jävig om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet (s.k. delika- tessjäv). Det är den sistnämnda regeln som är aktuell. Det krävs inte att tjänstemannen rent faktiskt har brustit i kraven på opar- tiskhet och objektivitet för att det ska vara fråga om jäv. Det är tillräckligt att det med ett objektivt betraktelsesätt finns någon omständighet som rubbar för- troendet för tjänstemannen. Den som är jävig får inte delta i eller närvara vid handläggningen av ärendet. Han eller hon får dock vidta åtgärder som inte någon annan kan vidta utan S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 Den som känner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne ska självmant ge det till känna (6 kap. 24 § kom- munallagen). Bestämmelsen innebär att tjänstemannen ska anmäla omständig- heten till nämnden. Jävsreglerna ska tillämpas när handlägger ärenden. Genom utredningen har det kommit fram att –mars respektive mitten av maj–var handläggare i två utrednings- ärenden som gällde J.A:s barn. Vidare är det utrett att hon, på begäran av soci- altjänsten i , medverkade när barnen enligt ett domstolsbeslut skulle hämtas hos mamman med hjälp av polis . Det är också utrett att var Facebookvän med barnens mamma. Däremot framgår det inte av utredningen att hon var vän på Facebook med barnens mamma redan när hon handlade de s.k. barnavårdsutredningarna. Nämnden har anfört att det inte fanns något pågående ärende rörande J.A:s barn när medverkade vid polishämtningen av barnen. Frågan blir därmed till att börja med om biträde i den situationen ut- gjorde sådan ärendehandläggning som avses i kommunallagen. Kommunallagen innehåller inte någon definition av begreppet ärende. En myndighets ärendehandläggning skiljer sig från sådan förvaltningsverksamhet som endast utgör faktiskt handlande. Frågan om vad som ska anses vara ären- dehandläggning respektive faktiskt handlande berördes i förarbetena till för- valtningslagen (1986:223). Som exempel på myndigheters faktiska handlande angavs att hålla en lektion i en skola, att utföra en operation på ett sjukhus, att en polisman dirigerar trafiken eller att en konduktör kontrollerar en biljett (se prop. 1971:30 s. 315). Gränsen mellan vad som är ärendehandläggning och vad som är faktiskt handlande kan ibland vara svår att dra. I de fall då gränsdrag- ningen vållar problem är det upp till myndigheten att utifrån omständigheterna i det särskilda fallet avgöra om åtgärden kan anses utgöra handläggning av ett ärende. Bedömningen beror på sådana faktorer som vem som vänder sig till myndigheten, i vilken form myndigheten har kontaktats och vilka regler som finns på det aktuella området. Ytterst får myndigheten bedöma om det från rättsskyddssynpunkt krävs att de regler som gäller för ärendehandläggning till- lämpas i det enskilda fallet. (Jfr , Förvaltningslagen med kommentarer, version , Zeteo, under rubriken .) I det nu aktuella fallet hade i kommun tagit emot en begäran från i kommun om biträde i samband med att tingsrättens beslut om ensam vårdnad skulle verkställas genom att barnen häm- tades med polis. roll i sammanhanget var, som jag har upp- fattat saken, endast att utgöra ett stöd för barnen då i kommun hade bedömt att mötet med pappan kunde bli traumatiskt. Socialtjäns- ten i kommun hade inte något ”eget” öppet ärende som gällde barnen. kommuns socialförvaltning får dock an- ses ha biträtt vid den ärendehandläggning som skedde vid i Ar- boga kommun. Redan av den anledningen fanns det enligt min mening skäl att betrakta medverkan som handläggning av ett ärende. Hen- nes medverkan skedde dessutom i samband med polisens myndighetsutövning 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L T J Ä N S T mot en enskild. Det fanns därför även från rättsskyddssynpunkt skäl för att till- lämpa de regler som gäller vid ärendehandläggning. Det innebär att även kom- munallagens bestämmelser om jäv var tillämpliga. Det ska därför prövas om det fanns någon särskild omständighet som var ägnad att rubba förtroendet för opartiskhet. skild markerar att det krävs något mera påtagligt för att omständigheten ska vara av sådant slag. Som ett typiskt exempel kan nämnas att en tjänsteman är nära vän eller har en djup konflikt med en part i ett ärende. Det är inte möjligt att uttömmande ange alla de situationer där delikatessjäv kan förekomma. samlad bedömning av alla omständigheter måste göras i varje enskilt fall. a.a., kommentaren till 11 § förvaltningslagen. Se även JO 2002/03 s. 252, dnr Som nämnts tidigare är det endast utrett att var vän på Facebook med barnens mamma när barnen skulle överlämnas Hennes insats blev nödvändig bl.a. på grund av personalsituationen Det var fråga om en begränsad insats som i sig inte innefat- tade myndighetsutövning mot en enskild. Den omständigheten att hon var Fa- cebookvän med barnens mamma utgjorde i det sammanhanget inte en sådan särskild omständighet som enligt 6 kap. 25 § kommunallagen var ägnad att rubba förtroendet för . Hon var alltså inte jävig när hon med- verkade vid polishämtningen. Vän på Facebook med parter i ett ärende? Jävsreglernas syfte är att förhindra misstankar om bristande opartiskhet och Det är en utgångspunkt att kraven på oberoende och opartiskhet ska uppfyllas med viss marginal (jfr NJA 2014 s. 482 om do- Barnärenden vid innefattar myndighetsutövning mot enskilda av ingripande och känslig natur. nad, boende och umgänge spelar ofta en avgörande roll i föräldrars tvister om Det är därför viktigt att upprätthåller parternas förtroende och strävar efter att med god marginal uppfylla de krav som ställs på saklighet Det innebär att det kan vara olämpligt att en tjänsteman deltar i handläggningen av ett ärende när det finns omständigheter som kan påverka förtroendet för tjänstemannens opartiskhet, även om omständigheterna inte är av så kvalificerat slag att det är fråga om jäv. Att t.ex. genom ett privat Facebookkonto vara vän med den ena parten i en barnavårds- eller vårdnadsutredning är en omständighet som kan påverka den andra partens förtroende för handläggarens opartiskhet. som olämpligt att den som är vän på Facebook med någon av parterna i en pågående utredning deltar i handläggningen. Även om tjänstemannen skulle vara Facebookvän med båda parterna kan deras förtroende för handläggaren komma att påverkas. Informationsflödet på Facebook styrs av vilka som är Fa- cebookvänner med varandra och vilka inställningar i programmet de inblan- Det finns därför en risk för att parterna misstänker att handläg- garen får del av och påverkas av information som inte når dem båda, t.ex. ren argumentation som inte tillför ärendet sakuppgifter och som därför inte behöver S O C I A L T J Ä N S T 2 015 /1 6:JO1 dokumenteras och kommuniceras. Enligt min mening är det alltså inte mindre olämpligt att vara Facebookvän med båda parter i en pågående utredning. har i sitt yttrande uppgett att kommuns inställning till sociala medier som Facebook är att de utgör ytterligare en kommunika- tionsväg till medborgarna. Jag har i ett beslut , dnr 2611- 2013, gjort vissa uttalanden om informationsinhämtning från internet i ärenden om ekonomiskt bistånd. Utöver de synpunkter jag har fört fram i det här och i det tidigare beslutet vill jag betona att myndigheter som avser att kommunicera genom sociala medier bör ha riktlinjer för när sådan kommunikation är lämplig och hur den i sådana fall bör ske. Självklart måste det tydligt framgå att det är myndigheten som är avsändare eller adressat. Det bör alltså inte komma i fråga att anställda vid myndigheten använder exempel- vis privata Facebookkonton för kommunikation som sker i tjänsten. Det som M.Ö. har anfört i övrigt ger inte anledning till någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Fråga om de rättsliga förutsättningarna för att i ett hyreskontrakt för boende på ett korttidsboende föra in klausuler som gav personalen rätt att bl.a. undersöka den boendes rum (Dnr 4930-2012)