frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Det är alltså, enligt bestämmelserna i , inte möjligt för en person att adoptera sin sambos barn utan att släktskapet mellan den senare sam- bon och barnet upphör (jfr dom i målet Emonet m.fl. mot , ansökan nr 39051/03 och SvJT 2014 s. 832). Av 4 kap. 5 a § FB följer att den som har fyllt får adopteras utan för- äldrarnas samtycke. Enligt 4 kap. 10 § tredje stycket FB ska dock en förälder vars samtycke till adoption inte krävs ändå höras i adoptionsärendet, om det kan ske. Ärenden om adoption är indispositiva. Detta innebär bl.a. att domstolen har en utredningsskyldighet i sådana ärenden. Domstolens utredningsskyldighet markeras i 4 kap. 10 § FB. Enligt första stycket i bestämmelsen ska domstolen inhämta upplysningar bl.a. om barnet och sökanden. Domstolen har alltså ett eget ansvar för att de omständigheter som kan ha betydelse för domstolens be- dömning kommer fram. Ärenden om adoption handläggs enligt ärendelagen. I 12 § ärendelagen re- gleras domstolens s.k. materiella processledning. I bestämmelsen föreskrivs att domstolen ska se till att ärendet blir så utrett som dess beskaffenhet kräver och att inget onödigt dras in i ärendet. Genom frågor och påpekanden ska domsto- len försöka avhjälpa otydligheter och ofullständigheter i parternas framställ- ningar. I ett beslut anförde JO följande: Enligt 4 kap. 10 § FB var det rättens skyldighet att höra biologiska föräldrar om det kunde ske. Av utredningen framgår att rätten inte ens gjorde något försök att höra föräldrarna. Adoptionsbeslutet ledde till att . inte längre – i rättsligt hänseende enligt FB – var att anse som son till . Enligt min mening innebär be- stämmelsen i 12 § ärendelagen att tingsrätten var skyldig att upplysa . och . om denna konsekvens av ett blivande adoptionsbeslut. Av ut- redningen framgår att rätten inte gjorde det. fattade adoptionsbeslutet och ska kritiseras för de angivna bristerna i handläggningen. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Uttalanden om en lista som används vid fördelningen av uppdrag som målsägandebiträde och som särskild företrädare för barn vid ; även uttalande om domstolssekreterares behörighet att förordna sådana och lagmannens ställningstagande till en begärd överklagandehänvisning (Dnr 3586-2013) Beslutet i korthet: Lagmannen vid anmäldes för att inte ha fört upp tre biträdande jurister på en lista över lämpliga advokater och andra jurister för uppdrag som målsägandebiträde eller särskild företrädare för barn. I beslutet konstaterar JO att listan är ett ändamålsenligt verktyg för tingsrätten när det gäller att utse lämpliga personer till uppdrag som målsä- gandebiträde och särskild företrädare för barn samt att listan inte strider mot 1 kap. 9 § regeringsformen. Därför finner JO ingen anledning att uttala nå- gon kritik mot tingsrätten för hanteringen av listan. Lagmannen anmäldes också för att inte ha lämnat en överklagandehän- visning till sitt ställningstagande när detta efterfrågades av de berörda. Ef- tersom lagmannen ansåg att det inte gick att överklaga hennes beslut kan hon enligt JO inte kritiseras för att hon redovisade den uppfattningen. I en anmälan till JO framförde ., . och . klagomål mot och lagmannen för hanteringen av en lista hos tingsrätten över advokater och andra jurister som bedömts lämpliga att förordnas som bl.a. målsägandebiträde när en målsägande inte önskat någon särskild jurist som biträde. ., . och . anförde bl.a. följande: och skickade . in en begäran till tings- rätt om att jur. kand. . och jur. kand. . skulle komma i fråga för uppdrag som målsägandebiträde och som särskild företrädare för barn. Det be- sked som tingsrätten lämnade i båda fallen var att tingsrätten inte för upp biträ- dande jurister på ”listan” över målsägandebiträden förrän den biträdande juris- ten tjänstgjort . Emellertid ombads . att skicka in en förteckning över vilka ärenden som . hade handlagt under sina som biträdande jurist. Sedan denna förteckning hade lämnats till tingsrätten fick . besked om att kravet tjänstgöring som biträdande jurist stod fast och . ombads att återkomma med en ny an- mälan till tingsrätten efter att de biträdande juristerna hade tjänstgjort . lämnade . in en begäran om att få en besvärshän- visning i fråga om domstolens beslut att inte föra upp de biträdande juristerna på listan. meddelade lagmannen bl.a. följande: A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Mitt svar är att tingsrätten inte fattat något beslut som är överklagbart. De två biträdande juristerna är inte utestängda från att ta uppdrag som målsä- gandebiträde, ombud eller särskild företrädare för barn. Varje domare prö- var självständigt en begäran om att någon av de angivna biträdande juris- terna ska förordnas. Tingsrätten har en lista med advokater och andra jurister som tingsrätten förordnar som bl.a. målsägandebiträde när en målsägande inte önskat nå- gon särskild person som biträde. Tingsrättens ledningsgrupp har enats om följande principer för att en jurist, efter begäran, ska föras upp på listan. 1.Advokater ska föras upp på listan. 2.För biträdande jurister på advokatbyrå gäller att de kan föras upp på listan om de är tingsmeriterade. I annat fall krävs tjänstgöring på advokatbyrå. Undantag kan – efter särskild prövning av lagmannen – göras för jurister med andra värdefulla juridiska meriter. 3.Jurister som bedriver egen verksamhet och som inte tjänstgör på advo- katbyrå kan föras upp på listan om de har ansvarsförsäkring och kan åberopa goda referenser. Listan finns för att uppdragen ska kunna fördelas på ett rättvist sätt mellan jurister som har verksamhet i området. Avsikten är också att de personer som finns upptagna på listan ska vara lämpliga för de uppdrag som tings- rätten fördelar. skickades en begäran till om att jur. kand. . skulle komma i fråga för uppdrag som målsägandebiträde och som särskild företrädare för barn. Inte heller den begäran beviljades trots att . bl.a. hade värdefull domstolsvana genom att ha tjänstgjort som nämndeman i . Anmälarna ifrågasätter starkt huruvida det är lagenligt att inom myndig- heten upprätta interna principer eller listor som bestämmer huruvida en biträ- dande jurist är lämplig eller inte att ta uppdrag som målsägandebiträde och sär- skild företrädare för barn. En persons lämplighet bör skäligen bedömas indivi- duellt och inte genom generella riktlinjer som inte framgår av lag. Flera andra tingsrätter ställer inte upp något tidskrav för att biträdande jurister ska kunna bli aktuella som målsägandebiträde och som särskild företrädare för barn. Att inte, efter begäran, föra upp . och . på listan måste kunna anses vara ett beslut som är överklagbart. Tingsrättens ställningstagande inne- bär att den berörda juristen inte ges möjlighet att självständigt erhålla uppdrag som målsägandebiträde och särskild företrädare för barn inom tings- rätts domsaga. Tingsrätten uppmanades att lämna upplysningar om vad som hade framförts i anmälan till JO samt redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade upplysningar och yttrande enligt följande: har en förteckning (nedan benämnd listan) över advokater och andra jurister som tingsrätten förordnar som bl.a. målsägandebiträde 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . när en målsägande inte har önskat någon särskild jurist som biträde. Även uppdrag som särskild företrädare för barn förmedlas från listan. När tingsrätten förordnar en person som finns upptagen på listan görs i praktiken ingen särskild kontroll av lämpligheten hos den som förordnas. Den kontrollen har i stället gjorts i samband med att juristen förts in på listan. Tingsrätten får regelmässigt förfrågningar från jurister som önskar bli upptagna på listan och som vill att tingsrätten ska förmedla uppdrag. För att en jurist, som önskar detta, ska föras upp på listan har tingsrättens led- ningsgrupp enats om följande principer. 1.Advokater ska föras upp på listan. 2.För biträdande jurister på advokatbyrå gäller att de kan föras upp på listan om de är tingsmeriterade. I annat fall krävs tjänstgöring på advokatbyrå. Undantag kan – efter särskild prövning av lagmannen – göras för jurister med andra värdefulla juridiska meriter. 3.Jurister som bedriver egen verksamhet och som inte tjänstgör på advo- katbyrå kan föras upp på listan om de har ansvarsförsäkring och kan åberopa goda referenser. Listan används enbart när det inte finns önskemål om att en särskild person ska förordnas. Om det kommer in en begäran om att en viss person, som inte finns med på listan, ska förordnas till målsägandebiträde eller särskild företrädare för barn prövar den domare som är ansvarig för målet om per- sonen ska förordnas. Tilläggas kan att listan också har den funktionen att uppdragen fördelas rättvist mellan jurister som är verksamma i närområdet. . har fått följande svar från mig när det gäller frågan om varför de biträdande juristerna . och . inte togs upp på listan. Ingen av de två angivna biträdande juristerna är notariemeriterade. Av underlaget för begäran om att de skulle sättas upp på tingsrättens lista för förordnande som målsägandebiträde framgick inte att de på något sätt ti- digare tagit befattning med brottmål eller ens bevistat en brottmålsför- handling. Begäran avseende . kom in till tingsrätten och begäran avseende . . . hade viss erfarenhet av andra typer av ärenden och Du ombads återkomma när hon fått längre erfarenhet. inkom Du med uppgift om över vilka ärenden . varit involverad i vid tingsrätten. Jag beslutade med ledning av dessa uppgifter att . ska föras upp på listan för offentliga upp- drag som målsägandebiträde samt som särskild företrädare för barn. Ad- vokatbyrån har underrättats om beslutet. När det gäller ., som hade avslutat sina studier när Du begärde att han skulle föras upp på listan för att förordnas som målsägan- debiträde och särskild företrädare för barn, ombads Du återkomma när . fått längre erfarenhet. När det gäller . anställdes hon som biträdande jurist den 1 sep- tember 2013. Hon hade då, enligt ., avslutat sina studier. . har varit nämndeman vid tingsrätten. Eftersom . inte är notariemeriterad gjorde jag bedömningen att hon borde ha viss erfa- renhet innan hon togs upp på listan. ombads därför advokatbyrån återkomma , då en ny bedömning av om . borde tas upp listan skulle göras. Målsägandebiträde förordnas, enligt 4 § lagen om målsägandebiträde (1988:609), på begäran av målsäganden eller när det annars finns anledning A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Enligt samma lagrum ska 26 § första stycket rättshjälpslagen (1996:1619) tillämpas vid förordnandet. Hänvisningen till 26 § rättshjälpslagen innebär att den som förordnas som huvudregel ska vara advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå. I bestämmelsen anges att även annan som är lämplig för uppdraget kan bli förordnad. Kravet på lämplighet gäller emellertid inte enbart ”annan” utan även advokater och biträdande jurister. En biträdande jurist kan exempelvis anses icke lämplig om den biträdande juristen är oerfaren och det rör sig om ett komplicerat ärende (se Renfors, m.fl. Rättshjälpslagen , Zeteo, kommentaren till 26 §). Motsvarande regler om vem som får utses till särskild företrädare för barn finns i 5 § lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn. Här finns även kravet att endast den får förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdra- get. I de fall det inte finns önskemål om att en särskild jurist ska förordnas som exempelvis målsägandebiträde ankommer det på tingsrätten att välja vem som ska förordnas. Tingsrätten har ett ansvar för att den som förordnas uppfyller lämplighetskraven för uppdraget. I syfte att värna dem som får ett biträde förordnat åt sig, oavsett om det gäller målsägande eller barn, har tingsrätten satt upp de kriterier för listan som angetts ovan. Förfaringssättet underlättar också för domstolssekreterare med delegation, som utan egen lämplighetskontroll kan välja en person från listan. Det kan förtjäna att upprepas att ett upptagande på listan inte är något krav för att kunna förordnas som exempelvis målsägandebiträde. Om en aktör önskar att en viss person ska förordnas är det upp till ansvarig domare att göra en bedömning av lämpligheten hos den person som blivit önskad. När en målsägande själv har föreslagit en biträdande jurist som målsägan- debiträde bör den önskade förordnas om det inte finns särskilda skäl mot det. Detta gäller alltså även om den biträdande juristen inte finns upptagen på listan. Jag anser därför att kriterierna för att bli upptagen på listan inte innebär att tingsrätten förhindrar någon från att bli förordnad för olika upp- drag. När det gäller skälen till varför de tre biträdande juristerna i anmälan inte tagits upp på listan hänvisar jag till vad som redovisats ovan under upplysningar. Vid varje begäran görs en prövning utifrån de uppgifter som lämnas eller inhämtas om vederbörande. . har begärt en besvärshänvisning när hon fått besked om att de biträdande juristerna inte tagits upp på listan. I mitt svar till henne förkla- rade jag att tingsrätten inte fattat något beslut som är överklagbart samt att de två biträdande juristerna inte var utestängda från att ta uppdrag som mål- sägandebiträde, ombud eller särskild företrädare för barn. Jag hänvisade också till att varje domare självständigt prövar en begäran om att någon av de angivna biträdande juristerna ska förordnas. – Jag vidhåller att tingsrät- ten inte fattat något beslut som är möjligt att överklaga. De biträdande ju- risterna är inte avvisade som ombud och de är inte förhindrade från att bli förordnade för olika uppdrag. Inte heller är de föremål för någon s.k. svart- listning. De kriterier som gäller för att någon ska föras upp på listan har, som angetts ovan, ställts upp i syfte att värna det barn eller den målsägande som är i behov av ett biträde. Fördelning av uppdrag, när det inte finns önskemål om att en särskild person ska förordnas, hanteras på olika sätt av tingsrät- terna. Jag välkomnar därför en granskning av det förfarande som valt. ., . och . kommenterade remissvaret. I ett beslut anförde JO följande: 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Lagstiftning samt uttalanden av JO och JK Tingsrätten har redogjort för den lagstiftning som är tillämplig vid förordnande av målsägandebiträde och särskild företrädare för barn. En annan regel som är av intresse är 1 kap. 9 § regeringsformen. Enligt den bestämmelsen ska dom- stolar i sin verksamhet iaktta saklighet och opartiskhet. Det betyder i detta fall bl.a. att när tingsrätten utser personer till uppdragen ska den vägledas av lagens krav på att den som utses ska vara lämplig och att tingsrätten i sitt arbete inte får göra en omotiverad skillnad mellan personer som vill komma i fråga för uppdragen. JO har haft anledning att ta ställning till frågor om fördel- ningen av offentliga uppdrag mellan praktiserande jurister. I ett ärende (JO 2008/09 s. 36, dnr 5062-2005) gällde det en advokat som tidigare hade förord- nats som offentlig försvarare men som efter utförda uppdrag inte hade ansetts lämplig att få flera uppdrag. Ett annat ärende (dnr 1046-2009), där beslut fatta- des , handlade om en advokat som hade fått besked av Mi- grationsverket att han tills vidare inte skulle komma att förordnas som offent- ligt biträde. I ytterligare ett ärende (dnr 4500-2013), där beslut fattades , diskuteras förteckning över offentliga bi- träden som är uppsatta för uppföljning, tillsyn och kontroll. De redovisade besluten handlar om situationer där en jurist som har haft offentliga uppdrag riskerar att inte längre tilldelas sådana. Ett ärende som har större likheter med det nu aktuella fallet är JO:s ärende med dnr 5920-2013. Det handlar om it-stöd som när ett offentligt biträde ska för- ordnas i första hand föreslår en advokat eller en biträdande jurist vid en advo- katbyrå. Enligt JO:s beslut var en sådan ordning inte god- tagbar. Justitiekanslern har i samband med inspektioner vid tingsrätter gjort vissa uttalanden om tingsrätternas principer och rutiner för att utse offentliga försva- rare (se Justitiekanslerns beslut , dnr , och , dnr ). Justitiekanslern har anfört bl.a. följande: Upp- dragen från rätten är av stor ekonomisk betydelse för många advokater. Inte minst därför är det angeläget att tingsrätterna tillämpar någorlunda fasta prin- ciper för hur offentliga försvarare ska utses. Detta har betydelse för förtroendet för domstolens saklighet och oavhängighet. Det får inte finnas misstankar om att en advokat favoriseras eller missgynnas. De principer som tillämpas bör ha som utgångspunkt att det sker en jämn fördelning av uppdragen över tiden mel- lan de advokater på orten som utan särskilda inskränkningar vill ha förordnan- den som offentlig försvarare. Uppdragen som målsägandebiträde och särskild företrädare för barn är viktiga och svåra. Det är angeläget att domstolarna gör sitt bästa för att endast personer som är lämpliga utses till uppdragen. På en tingsrätt av tingsrätts storlek förekommer ett stort antal förordnanden av målsägandebi- träde och särskild företrädare för barn. I många av dessa fall finns det inget A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 förslag på vem som ska utses utan tingsrätten måste välja en lämplig person. Särskilt i storstadsområden är det många jurister som konkurrerar om dessa uppdrag och det är svårt för den enskilde domaren att ta ställning till lämplig- heten hos alla dem som teoretiskt skulle kunna komma i fråga. Ett system med en för tingsrätten gemensam lista över personer som bedömts uppfylla lämp- lighetskraven är ett sätt att förbättra kvaliteten i tingsrättens arbete med att utse målsägandebiträden och särskilda företrädare för barn. Listan kan underlätta för tingsrätten att utse dessa personer på ett sätt som överensstämmer med grundlagens krav på saklighet och opartiskhet. För att listan ska kunna fylla denna funktion måste den uppfylla vissa krav. För det första måste villkoren för att få vara med på listan vara offentliga och objektivt godtagbara. När det gäller advokater har tingsrätten bestämt att de ska finnas med på listan. Det är enligt min mening naturligt. Biträdande jurister på advokatbyråer kan föras upp om de är tingsmeriterade eller om de har tjänst- gjort på en advokatbyrå. Jag har ingen invändning mot att tingsrätten ställer ett krav på viss yrkeserfarenhet för att en biträdande jurist ska föras upp på listan. Inte heller har jag någon invändning mot att det ska gå att göra un- dantag från kravet på yrkeserfarenhet för den biträdande jurist som har andra värdefulla juridiska meriter. För att en jurist som bedriver egen verksamhet och som inte tjänstgör på en advokatbyrå ska föras upp på listan ställs kravet att han eller hon förutom att ha en ansvarsförsäkring ska kunna åberopa goda referenser. Enligt min mening är det ett rimligt krav för att vederbörande ska kunna få kvalificerade uppdrag. Vidare måste de bedömningar som krävs innan tingsrätten för upp någon på listan göras på ett tillräckligt kvalificerat sätt. tingsrätts lista förutsätter att tingsrätten gör bedömningar av meriter som i vissa fall åberopas av biträ- dande jurister på advokatbyråer. Dessutom måste tingsrätten bedöma de refe- renser som åberopas av jurister som driver egen verksamhet och som inte tjänstgör på advokatbyrå. Jag förstår tingsrättens yttrande till JO på det sättet att det är tingsrättens som bestämmer vilka jurister som ska tas upp på listan och därmed också gör dessa bedömningar. Jag anser att det är en godtag- bar ordning. Listan är alltså en förteckning över personer som enligt lagmannens uppfatt- ning är lämpliga för att ta emot förordnanden som målsägandebiträde och som särskild företrädare för barn. Men det är den domare som förordnar målsägan- debiträdet respektive den särskilda företrädaren som har det slutliga ansvaret för att det är en lämplig person som utses. Listan är ett hjälpmedel för domaren men den innebär naturligtvis inget förbud mot att förordna en lämplig person som inte finns med på listan. Listan underlättar arbetet med att utse lämpliga personer till de aktuella uppdragen. är systemet med listan inte per- fekt. Listan innebär ingen hundraprocentig garanti för att det bara är lämpliga personer som förordnas. Dessutom kan den gallring som listan innebär leda till att i och för sig lämpliga personer går miste om förordnanden. Det är en kon- sekvens som måste accepteras. Tingsrättens huvudsakliga ansvar är att se till målsägandenas och barnens intresse av att få kvalificerad hjälp. Det intresset är överordnat juristernas intresse av att få förordnanden. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Jag anser sammanfattningsvis att listan är ett ändamålsenligt verktyg för tingsrätten när det gäller att utse lämpliga personer till uppdrag som målsägan- debiträde och särskilda företrädare för barn. Listan strider inte mot 1 kap. 9 § regeringsformen och jag har ingen anledning att uttala någon kritik mot tings- rätten för hanteringen av listan. Jag vill dock påpeka en sak. I tingsrättens remissvar sägs att listan underlättar för domstolssekreterare med delegation som utan egen lämplighetskontroll kan välja en person från listan. Regler om förordnande för domstolssekreterare att bereda mål finns i 16 § förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion. ligt punkt 15 i paragrafens andra stycke får ett sådant förordnande inte innefatta uppgiften att meddela beslut som går att överklaga särskilt på annan grund än enligt 49 kap. 7 § . Enligt lagen (2005:73) om rätt för Justitie- kanslern att överklaga vissa beslut får Justitiekanslern överklaga beslut om för- ordnande av målsägandebiträde och särskild företrädare för barn särskilt. innebär att tingsrätten inte kan ge domstolssekreterare i uppdrag att förordna målsägandebiträden och särskilda företrädare för barn. I en skrivelse till efterfrågade . en besvärshänvisning till domstolens beslut att inte införa de biträdande juristerna Lagmannen vid tingsrätten meddelade i ett svar att tingsrätten inte hade fattat något beslut som var överklagbart. För tingsrättens hantering av listan gäller förvaltningslagen (1986:223), FL. Den myndighet som fattar ett beslut enligt FL som går en part emot och kan överklagas ska enligt 21 § andra stycket FL underrätta parten om hur han eller hon kan överklaga det. Av utredningen framgår att ansåg att hennes beslut inte kunde överklagas. Hon kan inte kritiseras för att hon re- dovisade den uppfattningen när . begärde en besvärshänvisning (se SOU 2010:29 s. 530). Vad som i övrigt framkommit i ärendet föranleder inga uttalanden från min A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Allvarlig kritik mot en rådman vid för underlåten handläggning av fyra tvistemål samt kritik mot lagmannen för underlåtenhet att agera för att få målen handlagda och avgjorda (Dnr 6119-2013) Beslutet i korthet: Vid av upptäcktes fyra tvistemål som kom in till tingsrätten och som i princip inte hade handlagts av tingsrätten. Den rådman som hade an- svaret för målen får allvarlig kritik. Tingsrättens får kritik för sin underlåtenhet att agera för att få målen handlagda och avgjorda. Under en inspektion vid den 15–upp- märksammades handläggningen av fyra återförvisade tvistemål. Målen hade nummer T 3523-10–T 3526-10. I protokollet från inspektionen antecknades följande: avvisade tingsrätten kärandens talan i fyra tvistemål. undanröjde tingsrättens beslut och återförvisade tvistemålen till tingsrätten för fortsatt behandling. Tingsrätten hade därefter inte vidtagit några åtgärder med anledning av hovrättens beslut. Vid inspektionen upplystes JO om att den numera tjänstlediga rådmannen varit ansvarig för målen enligt 15 § förordningen (1996:381) med tingsrättsinstruktion, TI, t.o.m. utgången av och att lagmannen varit an- svarig . Jag beslutade att ta upp tingsrättens handläggning av de fyra tvistemålen till utredning i ett särskilt ärende.