frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Dagboksblad och samtliga handlingar i de fyra återförvisade tvistemålen häm- tades in och granskades. På grund av vad som hade kommit fram fann jag därefter anledning att anta att tjänstefel enligt 20 kap. 1 § hade begåtts. Jag beslutade därför att inleda en förundersökning om sådant brott. Under förundersökningen hölls förhör med rådmannen . Vid förhöret delgavs han misstanke om tjänstefel. Han bestred ansvar för brott. Det hölls även förhör enligt 23 kap. 6 § , RB, med lagmannen . Vidare hämtades vissa handlingar in från . uppgav under förhöret bl.a. följande om handläggningen av målen: När de fyra målen kom in gjorde han en inledande granskning av handling- arna. Han kände till käranden . Hon hade varit part i ett stort antal mål vid tingsrätten. Han noterade att några av målen verkade gälla samma sak eller åtminstone närliggande förhållanden. Något mål verkade lite enklare, men 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . han bedömde det som mest lämpligt att handlägga målen gemensamt. gjorde vidare den preliminära bedömningen att målen sannolikt skulle kunna avvisas eller avgöras på handlingarna som uppenbart ogrundade. han hade behövt ta fram och gå igenom de gamla målen, omkring 25 stycken, för att komma fram till hur han skulle gå vidare. Han gjorde dock inget mer med målen förrän då han bad en notarie titta på målen och komma med ett åtgärdsförslag. Notarien gav honom senare en muntlig fö- redragning, men han ansåg inte att han fick något bra underlag för att gå vidare Därefter vidtog han inte några åtgärder med målen förrän inför det att han skulle sluta på tingsrätten. igenom målen på nytt och upprättade i samband med det ett åtgärdsförslag för två av målen. Han överlämnade sedan målen till lagmannen Han är medveten om att målen blev liggande alldeles för . uppgav vidare under förhöret följande om sitt arbete på tingsrätten och sina kontakter med lagmannen om målens handläggning: Fram till var tingsrätten förlagd till tre orter. kom in till tingsrätten arbetade han på den s.k. Skövdeenheten. ordnare där och deltog även i en arbetsgrupp som planerade inför sammanslag- ningen av tingsrätten. När tingsrätten samlokaliserades blev Han fick då personalansvaret för åtta domstolssekreterare och var i övrigt samordnare för domare och notarier på enheten. Han ingick även i Utöver detta var han lärare på och senare även kurs- ledare för en regional notariekurs som hölls . hade lagmannen ett möte med alla domare och gick igenom gamla tvistemål. Domarna fick då frågor om sina äldsta mål. mannen frågade honom vid dessa möten vad som hände med målen. möten hölls 2011, 2012 och 2013. Vid alla tillfällen svarade han att han trodde att målen skulle kunna avgöras på handlingarna och att han ännu inte hade hun- nit med dem men att han skulle försöka göra det. Lagmannen nöjde sig med Det kan också hända att hon frågade honom om målen någon gång mellan dessa möten. Det är dock inte något som han minns. sig alltid med de besked som hon fick. Hon vidtog inte några andra åtgärder och hade inte något särskilt möte med honom om just dessa mål. som enhetschef var mycket krävande och gjorde att han bl.a. hade svårt att hinna med sina gamla mål. och framåt var situa- tionen oerhört ansträngd. Det blev konflikter på arbetsplatsen, och två domare på hans enhet blev långtidssjukskrivna som de hade en vakans på domarsidan. framförde han därför att han inte ville vara enhetschef längre. nen diskuterade då hans situation. De gick dock inte in särskilt på dessa mål. Lagmannen erbjöd sig att hjälpa honom att komma till rätta med situationen så att han kunde fortsätta som enhetschef. Hon sa att han kunde lämna mål och ärenden som var uppsatta av notarier till henne. Han lämnade dock aldrig över några mål till henne, och hon följde inte upp frågan ytterligare. heller om någon annan form av hjälp eller avlastning trots att han arbetade oer- uppgav under sitt förhör bl.a. följande: A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Tingsrätten hade arbetsplatsträffar varannan onsdag. Domarmöten hölls en gång , och det var då som hon gick igenom gamla mål med domarna. Inför dessa möten tog hon ut rotellistor och gav till domarna. Vid domarmötet fick domarna redogöra för varför ett mål var gammalt och vilka problem som fanns. Domstolen hade och har alltjämt ett s.k. rotelsystem för tvistemål och ärenden. hade domstolen också ledningsgruppsmöten. Hon får inte ta ett mål från en domare som inte går med på det, eftersom det är den domarens mål. Hon kan alltså inte lotta om mål till någon annan domare. Hon och hade många diskussioner om de aktuella målen. Han var mycket väl medveten om att han hade en del gamla mål. De pratade aldrig om att ta in en pensionerad domare för att avverka dessa mål eftersom han ville ha dem kvar. I hans roll som samordnande enhetschef sågs de . Käranden i målen har inte hört av sig till henne och begärt förtur i handläggningen av målen. Hon hade tidigare avvisat två av de återförvisade tvistemålen, och hon visste därför vad målen handlade om. Domstolen hade inga målbalanser, så arbetssituationen var ganska bra. De hade en extra fiskal, och de använde pen- sionerade domare i stor utsträckning. ställde upp när det be- hövdes extra hjälp; han var oerhört lojal. Hon hade valt honom som enhetschef för att han var den klart bäste. Han gillade att ha förhandlingar, men man kunde få jaga på honom ibland om sådant som skulle avgöras på handlingarna. Den rotelansvarige har det fulla ansvaret för att alla beslut fattas i målen, att bereda målen och att målen sätts ut till förhandling. Lagmannen har det yttersta ansva- ret för att målen får en bra och effektiv genomströmning på domstolen. Under förundersökningen framkom att käranden i de fyra tvistemålen hade återkallat sin talan sedan tingsrätten återigen hade börjat handlägga målen efter . Tingsrätten skrev av målen från vidare handläggning genom ett beslut . Med hänsyn till vad som kom fram under utredningen fann jag inte längre någon anledning att fullfölja förundersökningen. Jag beslutade därför att lägga ned den. Ärendet remitterades därefter till tingsrätten för upplysningar och yttrande över följande frågeställningar: 1.Vilken kännedom hade lagmannen haft om målens handläggning, och vilka åtgärder hade hon vidtagit för att skaffa sig känne- dom om detta? 2.Vilka överväganden hade lagmannen gjort, och vilka åtgärder hade hon vidtagit med anledning av vad hon kände till om målens handläggning? 3.Tingsrättens bedömning av hur handläggningen av målen överensstämde med rättens skyldigheter enligt 42 kap. 6 § RB. 4.Tingsrättens bedömning av hur lagmannen hade uppfyllt sitt ansvar när det gällde handläggningen av målen. Tingsrätten (lagmannen ) gav in följande remissvar: 1.Jag har haft god kännedom om målen då dessa kommit upp var gång det skett en genomgång av gamla mål. Genomgångar har skett regel- bundet varje halvår. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2.Jag har åtskilliga gånger talat med ansvarig rådman om målen och han har lovat att ta tag i dem. Rådmannen har erbjudits att lämna över mål till mig eller annan domare men inte medgett detta. 3.Handläggningen stämmer givetvis inte med regler. Det bör dock anmärkas att den aktuella parten drivit en stor mängd likartade mål vid tingsrätten där man svårligen kunnat reda ut vad som yrkats och på vilka grunder. 4.Så här i efterhand kan jag säga att jag borde ha agerat starkare antingen genom att ge rådmannen en viss tidsram inom vilken han skulle ha vid- tagit åtgärder eller lottat om målen till annan domare. Därefter remitterades ärendet till för upplysningar om hand- läggningen av målen och om de kontakter som han hade haft med lagmannen om målens handläggning. gav in följande yttrande: Jag har uppmanats att lämna upplysningar om handläggningen av fyra tvis- temål och om de kontakter som jag hade med lagmannen om målens hand- läggning. Jag var tidigare misstänkt för tjänstefel avseende handläggningen av målen och förhördes av en utredare vid polisen och en chefsåklagare. Under detta förhör, som bifogats remissen, lämnade jag alla de uppgifter jag har om målens handläggning och om mina kontakter med lagmannen härom. Genom remissen har jag nu även fått ta del av ett förhör med lagmannen och lagmannens yttrande i detta ärende. Jag kan konstatera att vi har olika uppfattning om vissa saker, bl.a. om hur ofta frågan om målens handläggning kom upp oss emellan. Jag vidhåller dock de uppgifter jag redan har lämnat. I ett beslut anförde JO följande: Rådmannens handläggning av målen finns i regeringsformen, , ett uttryckligt krav på att en rättegång ska genomföras inom skälig tid (2 kap. 11 § andra stycket). föreskrivs det i 42 kap. 6 § tredje stycket RB att rätten ska driva förberedelsen av ett mål med inriktning på ett snabbt avgörande. De fyra tvistemålen kom in till tingsrätten sedan hade återförvisat dem för fortsatt behandling. Rådmannen blev då ansvarig för målen. tog lagmannen över ansvaret. Såvitt framgick av akterna och tingsrät- tens verksamhetsstöd hade tingsrätten för inte vidtagit en enda handläggningsåtgärd i målen. har under förundersökningen uppgett att målen efter en snabb inledande granskning blev liggande under innan han bad en notarie att titta på dem . När notarien redovisade resulta- tet av sitt arbete gjorde bedömningen att han inte hade ett tillräckligt underlag för att gå vidare med handläggningen av målen. Målen blev då återigen liggande utan att några åtgärder vidtogs. Under som- maren 2013 gick igenom målen inför det att han skulle lämna sitt arbete på tingsrätten. Inte heller den genomgången ledde till att han vidtog någon konkret handläggningsåtgärd. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Det är naturligtvis helt oacceptabelt att en domare under en så som i stort sett helt underlåter att handlägga ett mål som han eller hon har ansvaret för. I det här fallet är det särskilt allvarligt, eftersom det är fråga om mål som tingsrätten tidigare handlagt och som hovrätten återförvisat till dom- stolen för fortsatt behandling. borde därför ha prioriterat dessa mål och betraktat dem som förtursmål med krav på skyndsam handlägg- ning. Om det var hans uppfattning att arbetssituationen var sådan att han inte kunde handlägga målen, har det varit hans skyldighet att tydligt påtala detta för lagmannen (se JO 2008/09 s. 42, dnr 1677-2006). Det har han inte gjort. förtjänar allvarlig kritik för sin bristfälliga – och under långa peri- oder obefintliga – handläggning av målen. En domstolschef har ett ansvar för tingsrättens verksamhet och ska se till att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt (1 § TI). Grunderna för fördelningen av arbetsuppgifterna och de övriga bestämmelser som behövs för verksamheten i tingsrätten ska framgå av arbetsordningen (8 § TI). Enligt ar- betsordningen för ska lagmannen hålla sig underrättad om arbetsbelastningen på de olika enheterna bl.a. genom att regelbundet hämta in uppgifter om arbetsbalanserna på de olika rotlarna och i övrigt vidta de åtgärder som arbetsläget påkallar, exempelvis genom omfördelning av mål (avsnitt 4.1). JO har i flera ärenden betonat vikten av att en tingsrätt har fungerande ruti- ner för kontroll av äldre mål och ärenden som inte är avgjorda och har konsta- terat att ansvaret för att det finns ett sådant kontrollsystem ytterst vilar på lag- mannen i egenskap av chef för domstolen (se t.ex. JO 1991/92 s. 35, JO 1992/93 s. 48 och JO 2008/09 s. 42). JO har uttalat att sådan kontroll som regel utövas genom att lagmannen, eller i förekommande fall en chefsrådman, med viss regelbundenhet tillsammans med var och en av domarna i domstolen har s.k. rotelgenomgångar, då särskilt äldre mål och ärenden ska uppmärksammas. En domstolschef som inte får en tillfredsställande förklaring till att ett mål eller ärende inte har avgjorts inom skälig tid kan, och bör, utöva sitt chefskap genom att diskutera den uppkomna situationen med den ansvariga domaren. Domstolschefen är skyldig att vidta nödvändiga åtgärder, t.ex. att erbjuda do- maren en lättnad i arbetsbördan antingen genom en begränsning i tilldelningen av nya mål eller genom en möjlighet att lämna över mål till en annan domare. Som JO har uttalat kan domstolschefen i en sådan situation också om- fördela ansvaret för tilldelade mål även utan den ansvariga domarens samtycke. Det bör dock självfallet föregås av förutsättningslösa och öppna diskussioner om hur den uppkomna situationen kan lösas (se JO 2008/09 s. 42). och har lämnat lite olika uppgifter om de kontakter som de haft om handläggningen av de fyra tvistemålen och arbetssituation i övrigt. Jag finner det inte meningsfullt att vidta ytterligare utredningsåtgärder i den delen utan utgår i min fortsatta be- dömning av agerande från de uppgifter som hon själv har lämnat i sitt förhör och i remissvaret till JO. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Av dessa uppgifter framgår att löpande och åt- minstone varje halvår har hållit sig underrättad om de aktuella tvistemålens Hon har nöjt sig med besked om att han skulle ta tag i målen. När det visade sig att handläggningen av målen trots det inte gick framåt erbjöd hon honom att lämna över andra mål till henne eller till någon annan domare, men medgav inte detta. inte var villig att lämna ifrån sig några mål och de gamla tvistemålen alltjämt inte drevs framåt, borde ha vidtagit andra åtgärder för att se till att målen blev handlagda. Det hade kunnat ske genom att fick andra lättnader i arbetsbördan. hade fått någon effekt eller inte hade godtagits av , borde ha lämnat över ansvaret för målen till en annan domare. vidtog inte några sådana åtgärder. hon på ett tydligt sätt anledningen till att dessa återförvisade mål blev liggande. har alltså inte fullgjort sina skyldigheter att agera för att få målen handlagda och avgjorda. Hon förtjänar därför kritik. Allvarlig kritik mot en rådman vid som utan stöd i lag har beslutat om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation (Dnr 387-2015) Beslutet i korthet: En åklagare ansökte om rättens tillstånd till hemlig över- vakning av elektronisk kommunikation. Åklagaren misstänkte två personer för förberedelse till grov stöld. Hon uppgav att de misstänkta planerade att göra inbrott i en villa och att de hade rört sig runt villan. Att planera ett inbrott i en villa och att röra sig runt villan är emellertid inte brottsligt enligt bestämmelserna om förberedelse till grov stöld och kan inte enligt lagen leda till att åklagaren får tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommu- nikation. Trots det gav tingsrätten åklagaren det tillstånd som hon hade be- gärt. Den ansvariga domaren får allvarlig kritik. I samband med vid den 11–uppmärksammades handläggningen av ett ärende om hemliga tvångsme- del. Av de granskade handlingarna framgick bl.a. följande: Ärendet gällde hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Enligt åklagarens ansökan var två personer misstänkta för förberedelse till grov stöld. I ansökan anfördes om misstankarna sammanfattningsvis att det framkommit att de misstänkta personerna planerade att göra inbrott i en villa, att de hade setts röra sig i det aktuella området samt att skoavtryck som liknade en av de misstänkta personernas skor hade fotograferats i snön runt villan. A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 ansökte om rättens tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommuni- kation i fråga om tre telefonnummer som användes av de misstänkta. Tillstån- det gällde att uppgifter i hemlighet skulle hämtas in om meddelanden som över- förs eller hade överförts till eller från dessa telefonnummer . Dessutom begärde åklagaren att uppgifter skulle få hämtas in om i vilket geo- grafiskt område kommunikationsutrustningen finns eller hade funnits . Tingsrätten biföll ansökan. JO beslutade att utreda tingsrättens handläggning av ärendet. Handlingar i tingsrättens ärende tillfördes JO:s akt. JO uppmanade tingsrätten att lämna upplysningar om och yttra sig över handläggningen av ärendet. Av yttrandet skulle särskilt framgå hur brottsmiss- tankarna, dvs. att personerna var misstänkta för förberedelse till grov stöld, för- höll sig till bestämmelsen i 23 kap. 2 § . Domstolen skulle vidare redovisa sin bedömning av det som kommit fram. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade in ett remissvar till vilket ett yttrande från rådmannen fogades. Beträffande handläggningen av ärendet och vad som framkommit under fö- redragningen vid förhandlingen samt beträffande bedömning av skälig misstanke om det aktuella brottet hänvisar jag till hen- nes yttrande. Jag delar den uppfattning som JO gett uttryck för i protokollet över in- spektionen vid den 11–. För att kunna göra en bedömning av om skälig misstanke om brott föreligger är det av vikt att den muntliga information som lämnas vid förhandlingen, som inte framgår av åklagarens ansökan och som är av betydelse vid bedömningen, också dokumenteras i rättens protokoll. Jag har tagit del av JO:s yttrande och beretts tillfälle att lämna synpunkter. Jag delar i stora delar vad JO har anfört i protokoll angående inspektion vid den 11–. Beträffande aktuellt ärende [– – –] föredrog närvarande polisman bak- grunden till spaningsresultaten och till de inblandade personernas tidigare agerande. Med beaktande av vad åklagaren i övrigt anförde och till vad som framkom om de misstänkta personernas tillvägagångssätt att kartlägga ak- tuell fastighetsägare bedömde jag att det förelåg skälig misstanke för den av åklagaren påstådda brottsmisstanken. I övrigt har jag inte något att an- föra. Ärendet remitterades återigen till tingsrätten som uppmanades att yttra sig över hur den resonerade när den kom fram till att det som hade upplysts i ärendet innebar att de båda inblandade personerna var skäligen misstänkta för förbere- delse till grov stöld enligt 8 kap. 12 § och 23 kap. 2 § och att det därför var lagligen möjligt att bifalla åklagarens ansökan. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade in ett förnyat remissvar till vilket ett yttrande från rådmannen fogades. 2 015 /1 6:JO1 A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . Beträffande handläggningen av ärendet och vad som framkommit under fö- redragningen vid förhandlingen samt beträffande bedömning av skälig misstanke om det aktuella brottet hänvisar jag till hen- nes kompletterande yttrande. Utifrån vad har uppgett om de upplysningar hon fick vid föredragningen av ärendet gör jag ingen annan bedömning än vad hon har gjort av om skälig misstanke för brott förelåg. Som jag uppgav i mitt förra yttrande är det, för att kunna göra en be- dömning av om skälig misstanke om brott föreligger, av vikt att den muntliga information som lämnas vid förhandlingen, som inte framgår av åklagarens ansökan och som är av betydelse vid bedömningen, också dokumenteras i rättens protokoll. Utöver lämnade synpunkter den l har jag följande att tillägga. De misstänkta, som tillsammans rekognoserat runt fastigheten, har genom sitt tillvägagångssätt kartlagt aktuell fastighetsägare. Det är uppenbart att det varit fråga om långt framskridna planer på specificerat inbrott. Planerna framstod som så pass avancerade att det rimligen måste ha innefattat att de misstänkta också skäligen kunde misstänkas ha tagit befattning med verk- tyg och därmed tagit befattning med utrustning för att klara av att genom- föra inbrottet innan de vidtog den sista rekognosceringen. När det gäller uttrycket ”befattning” med hjälpmedel i 23 kap. 2 § första stycket ska den inte förstås så inskränkt att det under alla om- ständigheter skulle krävas att den misstänkte själv hållit i de aktuella före- målen. De misstänkta har arbetat tillsammans med kännedom och eget an- svar för planläggningen. De misstänka måste därför anses ha haft rådighet över föremål. Min bedömning var således att det förelåg skälig misstanke för den av åklagaren angivna förberedelsen i enlighet med bestämmelsen i 23 kap. 2 § , vilken därmed också var straffbar. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation får ske om någon är skäli- gen misstänkt för bl.a. förberedelse till brott för vilket inte är föreskrivet lind- rigare straff än fängelse (27 kap. 19 och 20 §§ ). I 8 kap. 4 § anges att för grov stöld ska dömas till fängelse i lägst och högst . Och i 8 kap. 12 § anges att för förberedelse till grov stöld ska dömas till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. samma balk. Enligt 23 kap. 2 § ska den som med uppsåt att utföra eller främja brott tar emot eller lämnar pengar eller annat som betalning för ett brott eller för att täcka kostnader för utförande av ett brott eller skaffar, tillverkar, lämnar, tar emot, förvarar, transporterar, sammanställer eller tar annan liknande befattning med något som är särskilt ägnat att användas som hjälpmedel vid ett brott – i de fall det särskilt anges – dömas för förberedelse till brottet, om han eller hon inte gjort sig skyldig till fullbordat brott eller försök. I kommentaren till 23 kap. 2 § (se m.fl., , En kommentar, , Zeteo) anges följande: A L L M Ä N N A D O M S T O L A R M . 2 015 /1 6:JO1 Bestämmelserna [– – –] innebär inte att straffbarheten generellt utsträcks till vad en person utför på planeringsstadiet. Där en brottsplan inte genom- förts så långt att man måste räkna med dess fullföljande fram till fullbordat brott såsom något aktuellt, har kriminaliseringen begränsats till sådana handlingar vilka med hänsyn till risken för tillkomsten av brott är straffvärda till sin typ. Förberedelsehandlingarna har därför i lagen angetts genom självständiga handlingsbeskrivningar. Det är inte straffbelagt såsom förberedelse att på annat sätt planera ett brott. I enlighet med den nu angivna principen har den allmänna kriminali- seringen av förberedelsehandlingar begränsats till vissa typer av hand- lingar, tillhörande två olika grupper. Den ena utgörs av gärningar genom vilka någon lämnar eller tar emot pengar eller annat som betalning för ett brott eller för att täcka kostnader för utförande av ett brott, den andra av gärningar varigenom någon på bestämt sätt tar befattning med något som är särskilt ägnat att användas som hjälpmedel vid ett brott. I båda fallen föreligger en typisk risk för att förberedelsen ska främja tillkomsten av brott. I ett beslut anförde JO följande: Eftersom det för grov stöld inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse får hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ske om någon är skäligen misstänkt för förberedelse till brottet. Handlingarna i tingsrättens ärende anger att det genom underrättelseinhämt- ning hade kommit fram att de misstänkta personerna planerade att göra inbrott i en villa, att de hade setts röra sig i det aktuella området samt att skoavtryck som liknade en av de misstänkta personernas skor hade fotograferats i snön runt villan. Åklagaren ansåg på grund av dessa omständigheter att det fanns misstankar om förberedelse till grov stöld och begärde därför rättens tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Som angetts ovan är det inte straffbelagt som förberedelse att planera ett brott på något annat sätt än genom att hantera medel som betalning för ett brott eller för att täcka kostnader för utförande av ett brott eller genom att ta befatt- ning med något som är särskilt ägnat att användas som hjälpmedel vid ett brott. Det som de misstänkta hade gjort enligt de handlingar som lämnades in till tingsrätten är alltså inte brottsligt enligt reglerna om förberedelse till grov stöld och kunde enligt lagen inte leda till att åklagaren fick tillstånd till hemlig över- vakning av elektronisk kommunikation. I protokollet från rättens sammanträde finns inga anteckningar om att åklagaren lämnade några kompletterande upp- lysningar om det misstänkta brottet, och har heller inte påstått att så skedde.