frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Tvärtom anser regeringen att det finns ett värde i sig i att behandla dessa två avtalstyper på samma sätt från lagstifta- rens sida. Enligt regeringens mening är det viktigt att även tilldelning av nya samverkansavtal sker med den öppenhet som kännetecknar ett upp- handlingsförfarande. Mot denna bakgrund anser regeringen att såväl vårdavtal som samver- kansavtal bör tilldelas på ett transparent sätt med beaktande av bl.a. likabe- handlings- och icke-diskrimineringsprinciperna. Den befintliga lagstift- ningen avseende tilldelning av offentliga kontrakt finns främst i . [...] Enligt regeringens mening är det, när det gäller frågan om ingående av så- väl nya vårdavtal som nya samverkansavtal, enklast att hänvisa till den be- fintliga lagstiftning som finns på området, dvs. Jag har för egen del inte anledning att göra någon annan bedömning av sam- verkansavtalens rättsliga ställning än den som regeringen har gjort. Ett samver- kansavtal är således ett avtal som sluts mellan och vårdgivaren och är inte, som LSR hävdat, att se som ett offentligrättsligt beslut. Flytt av den verksamhet som ett samverkansavtal avser Om frågan om verksamhetens lokalisering har reglerats i samverkansavtalet får ett önskemål från vårdgivarens sida om att flytta verksamheten ses som den ena avtalspartens begäran om en ändring av avtalet. Huruvida den andra avtalspar- ten är villig att acceptera ändringen blir alltså närmast en sedvanlig avtalsrätts- lig förhandlingsfråga. Det är därmed enligt min mening inte fråga om att lands- tinget fattar ett offentligrättsligt beslut när myndigheten i det enskilda fallet tar ställning i saken. H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 015 /1 6:JO1 LSR har anfört att det är en civil rättighet att få verka i fri konkurrens och fritt etablera sig på annan plats. Jag vill här endast hänvisa till vad som anfördes i förarbetena när bestämmelserna om samverkansavtal infördes, nämligen att de aktuella yrkesgrupperna av privata vårdgivare alltid har rätt och möjlighet att etablera sig och utöva sin verksamhet. Det som regleringen om samverkans- avtal avser är rätten att vara verksam som privatpraktiker mot offentlig finan- siering (jfr prop. 1994/95:109 s. 14). handläggning av ansökningar om flytt av verksamhet Av utredningen framgår att har handlagt ansökningar om flytt av den verksamhet som ett samverkansavtal avser på följande sätt. Vårdgivaren har fyllt i en ansökan om flytt på en blankett som har tillhandahållit. Därefter har en tjänsteman vid förvaltningen fattat ett beslut på samma blankett och bifogat ett meddelande som innehållit motiveringen till ställ- ningstagande. På blanketten har de förtryckta alternativen ”ansökan beviljas” och ”ansökan avslås” angetts. har i sitt remissvar uppgett att flytt av verksamhet som regel inte beviljas. I de fall flytt godkänns sker detta genom ett särskilt tilläggsavtal. Jag noterar i sammanhanget att det av det samverkans- avtal som har gett in till JO (beträffande N.A:s verksamhet) framgår var verksamheten ska bedrivas samt att flytt av verksamheten inte får ske utan godkännande. Av utredningen framgår även följande. Efter att förvaltningsrätten hade av- visat N.A:s överklagande av förvaltningens avslagsbeslut vände sig LSR till med en begäran om en omprövning av N.A:s ansökan om flytt av verksamhet. LSR begärde också att skulle fatta beslut i en sådan ordning att det kunde överklagas för laglighetsprövning enligt kommunallagen. I samband med att meddelade att man inte avsåg att ändra sitt tidi- gare beslut uppgav myndigheten att frågan om formerna för att besluta om flytt av verksamhet skulle utredas. Därefter meddelade att man ”inte funnit skäl att ändra beslutsgången avseende beslut om flytt av verksam- het”. Mot bakgrund av hur har handlagt de aktuella ansökningarna och de besked om ”beslutsgången avseende beslut om flytt av verksamhet” som har lämnat till LSR har jag förståelse för att LSR har uppfattat att tar ställning till en ansökan om flytt av verksamhet genom att fatta ett offentligrättsligt beslut. Det är givetvis inte tillfredsställande att det inte har framgått tydligt för vårdgivarna att frågan om en ändring av verksamhetens lokalisering är en avtalsfråga och inte en fråga som avgörs genom ett offentlig- rättsligt beslut. Såvitt framkommit är det först i remissvaret till JO som lands- tinget har klargjort detta. Jag är alltså kritisk till handläggning av vårdgivarnas ansökningar om flytt av de verksamheter som samverkansavtalen avsett. Jag har fått kännedom om att hälso- och sjukvårdsförvaltningen planerar att ta fram en policy vad gäller frågan om flytt av sådan verksamhet som samver- kansavtalen avser. Jag utgår från att i det arbetet beaktar mina syn- punkter i detta ärende. 2 015 /1 6:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D Ärendet avslutas med de delvis kritiska uttalanden som jag har gjort. Fråga om bl.a. kontakter på Facebook har medfört att en handläggare vid Inspektionen för vård och omsorg () varit jävig vid handläggningen av ett tillsynsärende (Dnr 2772-2014) Beslutet i korthet: I en anmälan till JO gjorde klaganden gällande att en inspektör vid varit jävig vid handläggningen av ett tillsynsärende som gällde hälso- och sjukvården. Myndigheter ska i sin verksamhet iaktta saklighet och opartiskhet (1 kap. 9 § regeringsformen). Den som ska handlägga ett ärende är jävig bl.a. om det finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ärendet. JO anser att det förhållandet att inspektören och var chef över en av de anmälda personerna och att de därefter har haft sporadisk arbetsrelaterad kontakt samt en begränsad kontakt på Fa- cebook inte har medfört att inspektören var jävig vid handläggningen av till- synsärendet. JO tillägger: Det är en utgångspunkt att kraven på oberoende och opar- tiskhet ska uppfyllas med viss marginal. Inte minst när det gäller sådan verk- samhet som tillsyn kan det därför vara lämpligt, om det är praktiskt möjligt, att en tjänsteman som upptäcker att det finns någon omständighet som kan påverka förtroendet för hans eller hennes opartiskhet i ärendet lämnar över ärendet till en kollega, även om omständigheten inte är av så kvalificerat slag att det är fråga om jäv. I en anmälan till JO framförde P.H. klagomål mot och , som är inspektör vid . anförde bl.a. följande: var jävig vid handläggningen av en anmälan till som gällde fel i vården inom psykiatrin i . Anmälan riktades dels mot vårdgivaren , dels mot viss hälso- och sjukvårdspersonal. En av de personer som anmäldes var områdeschefen ., verksamhetsområde inom Psykiatri . När anmälaren fick del av IVO:s utredning sak- nades en eller flera sidor i den bilaga som innehöll yttrandet från . An- påpekade detta för , som dock väg- rade att skicka det som saknades. Det föranledde anmälaren och P.H. att göra efterforskningar. I samband med det uppmärksammade de att . och var vänner på Facebook. och . har en nära vänskapsrelation, vilket medförde att var jävig vid hand- läggningen av ärendet hos . H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 015 /1 6:JO1 Till anmälan fogades bl.a. ett utdrag från Facebook med kommentarer till ett inlägg som verkar ha gjorts av . Innehållet i det ursprungliga inlägget framgick inte av anmälan. Kommentarerna till inlägget hade följande lydelse: : Vad gör du där? : Skall på konsert i ! Sök på Spotify och njut!!! : Förresten åker till Bp första maj, är ni där då? : Nä, vi åker dit i (man måste ha en områdes- chefslön för att ha råd att åka dit första maj ;)) : Är ni där mellan 1-5/5? Lönen är många gråa hår och svarta påsar som mer liknar säckar runt ögonen! : Nä vi åker dit , tror jag. [– – –] : Förresten kan väl du inte ha gråa hår och svarta påsar, du som är evigt ung uppmanades att yttra sig över anmälan till JO. I sitt yttrande anförde huvudsakligen följande: 7 kap. 10-18 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659), PSL 11 och 12 §§ förvaltningslagen (1986:223), FL Av 11 § 5 FL framgår att den som ska handlägga ett ärende är jävig om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroen- det till hans opartiskhet i ärendet. I förarbetena till den tidigare gällande förvaltningslagen (prop. 1971:30 s. 343 och 356) nämns som exempel på fall som bör bedömas enligt generalklausulen att någon är uppenbar vän eller ovän med den som är part eller intressent i ärendet. Den som är jävig får inte handlägga ärendet (12 § FL). Med anledning av JO:s remiss har underlag inhämtats från den tillsynsenhet, Av- delning syd, som handlagt ärendet. Berörd befattningshavare har givits till- fälle att lämna synpunkter. Den aktuella anmälan om fel i vården inkom till . Av anmälan framgick bland annat att patienten utsatts för livsfara genom bris- tande vård och behandling, att samordning av vården saknades, att patien- ten inte fick vara delaktig i sin vård och att det fanns brister i medicinering, vårdplan och uppföljning. Under ärendets handläggning har det förekommit 3-5 telefonsamtal mel- lan handläggaren och anmälaren (ej densamme som [P.H.]). har informerat om IVO:s hand- läggning. Samtliga handlingar i ärendet och förslag till beslut har kommu- nicerats med anmälaren, som framfört synpunkter. 2 015 /1 6:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D Av IVO:s beslut av framgår att kontinuiteten i patien- tens vård och informationen till patienten varit bristfällig. fann även att patienten inte fått individuellt anpassad information angående innehåll och mål med behandlingen, och att vårdplan saknades. Verksamheten fick även kritik för att planerade undersökningar tog oacceptabelt att genomföra. Under handläggningen av ärendet har alla handlingar kommunicerats med anmälaren, som framfört synpunkter. Det har före anmälan till JO inte framförts att det skulle ha saknats en sida i yttrandet från ., varför saknat kännedom om detta. [P.H.] har gjort gällande att jäv föreligger genom att och den berörda områdeschefen i klagomålsärendet, ., har en nära vän- skapsrelation. har och arbetat som bland annat verksamhetschef inom psykiatrin i och då under tjänstgjort som chef över . och . umgås inte privat. Det har dock vid enstaka tillfällen förekommit att de i sällskap med andra kollegor träffats på en "after work". Då båda arbetar med psykiatrifrågor, händer det att de ibland träffas på sak- områdeskonferenser och liknande. Att de träffas beror enbart på arbetsre- laterade omständigheter, och deras kontakt är och har varit som kollegor och inte som vänner. Sedan började arbeta vid So- cialstyrelsen har de med undantag av enstaka arbetsrelaterade tillfällen end- ast haft kontakt via Facebook. Att vara "vän" på Facebook innebär inte nödvändigtvis detsamma som att vara vänner i traditionell mening. och cebook-relation inskränker sig till utbyte av kommentarer av den art och omfatt- ning som bifogats anmälan till JO. Några djupare konversationer eller samtal förekommer inte. Då och . inte heller i övrigt har någon form av privat umgänge, finner att den kontakt som föreligger mellan och . inte utgör jäv. Mot bakgrund av vad som ovan framförts finner att ärendet hand- lagts på ett korrekt sätt. fick tillfälle att yttra sig över IVO:s yttrande. Han anförde bl.a. följande: Den person som gjorde anmälan till blev inte informerad om att tidigare hade varit chef över . hade kunnat informera anmälaren om det i samband med att han inledningsvis tog telefon- kontakt med anmälaren. borde också ha erbjudit anmälaren möjlighet att byta handläggare. Anmälaren, som är journalist, har frågat runt i den arbetsgrupp som både . och tillhörde när den sist- nämnde var verksamhetschef. Dessa tidigare arbetskamrater har berättat om såväl gemensamma semestrar som middagar där både . och I ett beslut anförde JO följande: H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D 2 015 /1 6:JO1 Genom utredningen har bl.a. följande kommit fram. Inspektören var föredragande i ett ärende vid där . och flera andra tjäns- temän hade anmälts för fel i vården av en patient. var och verksamhetschef inom psykiatrin i och var då under chef över . P.H. har gjort gällande att och . är nära vänner. har angett att de har och har haft kontakt som kollegor och inte som vänner. Enligt har det främst varit fråga om att de har träffats vid enstaka arbetsrelate- rade tillfällen, t.ex. konferenser. Därutöver har de, enligt , bara haft be- gränsad kontakt via Facebook och i det sammanhanget endast utbytt kommen- tarer av den art och omfattning som framgår av skärmdumpen från Facebook. Det grundläggande kravet på att myndigheter i sin verksamhet ska iaktta saklighet och opartiskhet framgår av 1 kap. 9 § regeringsformen. Vid IVO:s ärendehandläggning tillämpas jävsreglerna i 11 § förvaltningslagen (1986:223). Punkterna 1–4 innehåller en uppräkning av faktiska omständig- heter, bl.a. släktskap, som medför att en handläggare är jävig i ett ärende. Punkt 5 innehåller en allmänt hållen bestämmelse som anger att den som ska handlägga ett ärende är jävig om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till hans opartiskhet i ärendet (s.k. delika- tessjäv). Det är den sistnämnda regeln som är aktuell. Det krävs inte att handläggaren rent faktiskt har brustit i kraven på opartisk- het och objektivitet för att det ska vara fråga om jäv. Det är tillräckligt att det med ett objektivt betraktelsesätt finns någon omständighet som rubbar förtro- endet för handläggaren. Den som är jävig får inte handlägga ärendet. Han eller hon får dock vidta åtgärder som inte någon annan kan vidta utan olägligt uppskov. Den som kän- ner till en omständighet som kan antas utgöra jäv mot honom eller henne ska självmant ge det till känna (12 § förvaltningslagen). Bestämmelsen innebär att tjänstemannen ska anmäla omständigheten till myndigheten (se bl.a. , Förvaltningslagen [, Zeteo], kommentaren till 12 §). Som framgått gäller jävsreglerna den som ska handlägga ett ärende. Med det avses inte bara beslutsfattare utan alla som ska ta sådan befattning med ärendet att han eller hon kan tänkas inverka på utgången (se bl.a. den ovan- nämnda kommentaren till 11 § förvaltningslagen). beredde ärendet och föredrog det för beslutsfattaren inför avgörandet. Hans befattning med ärendet var sådan att han kan tänkas ha inverkat på utgången. Han ingick därmed i den personkrets som omfattas av jävsreglerna. Det ska därför prövas om det fanns någon särskild omständighet som var ägnad att rubba förtroendet till opartiskhet i ärendet. Uttrycket särskild markerar att det krävs något mera påtagligt för att omständigheten ska vara av sådant slag. Som ett typiskt exempel kan nämnas att en tjänsteman är nära vän eller har en djup konflikt med en part i ett ärende. Andra fall där det 2 015 /1 6:JO1 H Ä L S O - O C H S J U K V Å R D kan vara fråga om jäv är när en tjänsteman står i ett påtagligt beroendeförhål- lande till en part, t.ex. för att parten är hans överordnade. Däremot är det inte nödvändigtvis fråga om jäv i de fall där parten är underställd handläggaren. är inte möjligt att uttömmande ange alla de situationer där delikatessjäv kan En samlad bedömning av alla omständigheter måste göras i varje (Se bl.a. den ovannämnda kommentaren till 11 § förvaltningslagen, 1971:30 s. 343 och JO 2002/03 s. 252, dnr 3159-1999.) Det är inte utrett att och . är närmare bekanta än vad var chef över . och att de därefter har haft sporadisk arbetsrelaterad kontakt samt en begränsad kontakt via Facebook utgör enligt min mening inte sådana särskilda omständigheter som enligt 11 § förvaltningslagen är ägnade att rubba förtroendet för opartiskhet i ärendet. var därför inte jävig vid handläggningen av anmälan till . Jag vill dock tillägga följande. Jävsreglernas syfte är att förhindra misstan- kar om bristande opartiskhet och ovidkommande hänsyn. Det är en utgångs- punkt att kraven på oberoende och opartiskhet ska uppfyllas med viss marginal (jfr NJA 2014 s. 482 om domarjäv). Inte minst när det gäller en sådan verk- samhet som tillsyn kan det därför vara lämpligt, om det är praktiskt möjligt, att en tjänsteman som upptäcker att det finns någon omständighet som kan påverka förtroendet för hans eller hennes opartiskhet lämnar över ett ärende till en kol- lega, även om omständigheten inte är av så kvalificerat slag att det är fråga om har uppgett att anmälaren i IVO-ärendet påpekade för att det saknades en eller flera sidor i den bilaga som innehöll yttrande, men att vägrade att skicka det som sakna- Enligt har det före JO-anmälan inte framförts att det skulle ha saknats en sida i yttrandet från . Ord står alltså mot ord. Jag bedömer det inte som sannolikt att ytterligare utredningsåtgärder skulle bringa klarhet i vad som Inte heller i denna del har jag därför underlag för att kritisera IVO:s 2 015 /1 6:JO1 har haft stöd för sin åtgärd att begära in visst utredningsmaterial i ett ärende om assistansersättning men kritiseras för att utredningen har dragit ut (Dnr 5162-2013) Beslutet i korthet: I beslutet konstateras att det är som leder utredningen och bestämmer vilket utredningsunderlag som behövs för att ta ställning i ett ärende hos kassan. I förevarande fall hade Försäkrings- kassan hämtat in en större mängd journalanteckningar, bl.a. från en barn- och ungdomspsykiatrisk mottagning. En sådan åtgärd omfattas av de utred- ningsbefogenheter som myndigheten har enligt 110 kap. 14 § socialförsäk- ringsbalken. När det gäller anmälarens invändning att det inhämtade materi- alet innehöll känsliga uppgifter och att hon inte hade samtyckt till inhäm- tandet av dessa, upplyste JO om följande. Det är den myndighet som har en begärd uppgift, i det här fallet hälso- och sjukvården, som vid en begäran från en annan myndighet måste ta ställning till om uppgifterna i fråga om- fattas av sekretess och om de i så fall ändå ska lämnas ut, t.ex. därför att den enskilde har lämnat sitt samtycke. JO uttalade vidare att det inte är givet vem som ska hämta in ett eventuellt samtycke men att utgångspunkten bör vara att hälso- och sjukvården prövar förutsättningarna för ett utlämnande i alla led och därmed även sköter uppgiften att hämta in samtycke. Försäkrings- kassan kritiseras således inte för att ha vidtagit de aktuella utredningsåtgär- derna men för att utredningen har dragit ut . I en anmälan som kom in till JO klagade . på För- säkringskassans sätt att bedriva utredningen i ett ärende om assistansersättning avseende hennes dotter. Hon anförde bl.a. att myndigheten i onödan och utan hennes medgivande hade hämtat in en mängd journaler som innehöll känsliga uppgifter om hennes och dotterns privatliv. De onödiga utredningsåtgärderna förlängde dessutom handläggningstiden betydligt. anförde vidare att hon inte hade fått ta del av vad som kom fram vid handläggarens möte med den försäkringsmedicinska rådgivaren. Ärendet remitterades till som uppmanades att yttra sig över det som K.N. I ett remissvar anförde följande: Ansökan om assistansersättning kom in avseende K.N:s dotter. föreslog handläggare två tider, den 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G respektive för utredningssamtal. Det var svårt att hitta som passade alla. hennes ombud och den personliga handläggaren . hemma hos K.N. I samband med detta möte gjordes en överenskommelse med ombudet om att K.N:s dotter inte skulle medverka på mötet utan att handläggaren skulle träffa henne i skolan. och meddelade att kommunen fått en ansökan om assistansersättning. Hon in- formerade om att K.N:s dotter är beviljad korttidsvistelse och korttidstillsyn från kommunen. Kommunen skulle sända sin utredning och beslutet angå- ende grundläggande behov till . ringde ombudet och undrade över när ärendet blir klart och om det fanns möjlighet att påskynda handläggningen av ärendet under som- maren. Hon fick då information om handläggningsti- der, att målsättningen är att fatta beslut från det att ansökan kom in. Vidare informerades hon om att det inte gick att föra över handläggningen av ärendet på annan handläggare eftersom ordinarie handläggare, som för tillfället var på semester, redan hade påbörjat hand- läggningen. informerades ombudet per telefon om att kontakt skulle tas med skolan. ringde ombudet och meddelade att ett intyg är på väg från kommunen till rörande beviljade insatser. Kommunen kontaktade per telefon och meddelade att de kommer att sända in en översikt av de insatser som kommunen beviljat. Kontakt togs per telefon med skolan den 16 och . Läraren var lite tveksam till ett besök av då K.N:s dotter hade börjat och hon hade börjat i ny klass. Detta möte blev och handläggaren träffade då K.N:s dotter i skolan. konsulterades den försäkringsmedicinska rådgivaren. Vid denna konsultation bedömdes att det medicinska underlaget behöver kompletteras och journalkopior från Barn- och ungdomspsykiatrisk mot- tagning (BUP) och Barn- och Neuropsykiatrisk klinik (BNK) begäras in . Ombudet informerades via mail om detta den 2 sep- tember. Ombudet ringde och berättade att K.N:s dotter träffat överläkare . på BUP och att kunde få infor- mation av henne. skickades den första begäran om medi- cinskt underlag. inkom ett läkarutlåtande utfärdat av läkare vid hornet psykiatrikonsult i . Hon informerades då om att Försäkrings- kassan behöver ha närmare underlag om diagnoserna. Hon hänvisade till att detta är gjort på BUP och BNK samt den senaste utredningen på kort- tidsvårdsavdelning på BUP (Slottis). kontaktades BUP angående medicinskt underlag an- gående utredning om diagnoserna. inkom den handling rörande de insatser som kommu- nen beviljat K.N:s dotter som kommunen lovat att sända vid telefonsamta- let . ringde ombudet och meddelade att BNK inte fått någon be- gäran om kompletterande underlag. Ny begäran skickades då till BNK, BUP och Slottis. påminde om handlingarna och begärde det senaste angående utredningarna. inkom journal från BUP, . En ytterligare kontakt per telefon från ombudet inkom också . Hon ifrågasatte varför begärt in journaler för att kunna göra en bedöm- ning. Hon informerades på nytt om att detta har bedömts nödvändigt för att kunna göra en korrekt bedömning i ärendet. S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2 015 /1 6:JO1 och undrade när ärendet är klart. Hon informerades om att väntar på kompletterande un- derlag och att sådan endast kommit in från BUP, . Ny påminnelse gjordes både skriftligt och per telefon till BNK och Slottis. inkom journalkopior från BNK. Därefter gjordes en försäkringsmedicinsk bedömning av ärendet. inhämtade handlingar i ärendet och fick information om det beslut som över- väger att fatta. ska enligt 110 kap. 13 § socialförsäkringsbalken se till att ärendena blir utredda i den omfattning som deras beskaffenhet kräver. Det innebär bland annat att ta ställning till frågan om och i så fall vilket kompletterande beslutsunderlag som i förekommande fall är nödvändigt att hämta in för att kunna göra en korrekt bedömning av rätten till ersättning i det enskilda fallet. Detta kan vara en grannlaga bedömning, särskilt som man också måste ta hänsyn till kravet i 7 § förvaltningslagen (1986:223) på snabb och enkel handläggning. Inriktningen måste givetvis vara, som fram- går av bestämmelsen i socialförsäkringsbalken, att inte hämta in mer kom- pletterande material än som är tillräckligt för att kunna göra en korrekt för- säkringsmässig bedömning. Rätten att som i detta fall ta in nödvändig kom- plettering grundar sig på 110 kap. 14 § socialförsäkringsbalken. i efterhand kan man säga att det hade varit bra om Försäkringskas- san kunnat begära in de begärda handlingarna i ett tidigare skede i hand- läggningen vilket hade kunnat påverka handläggningstiden. Det är alltid viktigt att ta ställning till behovet av komplettering. , som beklagar detta dröjsmål, har även varit i personlig kontakt med K.N. och bett om ursäkt för det inträffade. kommenterade remissvaret och anförde bl.a. att hon hade förväntat sig att skulle kommentera det hon hade anfört om det kränkande och olagliga i att hämta in överflödigt material utan hennes medgivande. handlingar i ärendet hämtades därefter in och granska- des.