frsrdg · H204RB1 · 2015-02-09 00:00:00 — hade följande områden stor betydelse för verksamhet: Tillväxten i den svenska ekonomin dämpades av att återhämtningen i euroområdet gick trögt. Efterfrågan hölls tillbaka av de euroländer som försökte minska sin höga skuldsättning och av den geopolitiska osäkerheten i närområdet. Enligt bedömning växte BNP 2014. Den svaga utvecklingen i euroområdet innebar att den svenska exporten växte långsammare än normalt. De svenska hushållens ekonomi och konsumtion utvecklades dock relativt väl. De senaste årens trend i arbetsmarknadsutvecklingen fortsatte; antalet personer i arbetskraften ökade som antalet sysselsatta ökade. Arbetslösheten var i genomsnitt , alltså i stort sett densamma som 2013. Inflationen, mätt som förändringen av konsumentprisindex (KPI), uppgick till −0,i årsgenomsnitt. Den låga inflationen berodde till stor del på att hushållens räntekostnader gått ned till följd av egna räntesänkningar. Inflationen mätt med KPI med fast bostadsränta (KPIF) var i genomsnitt . kom den oväntat låga inflationen att väga allt tyngre i de penningpolitiska besluten. Detta ökade behovet av ytterligare räntesänkningar för att få inflationen att stiga mot målet på och hålla de långsiktiga inflationsförväntningarna väl förankrade vid målet. höll reporäntan oförändrad på fram till då den sänktes till . sänktes sedan reporäntan till noll procent. flyttades även prognosen fram för när reporäntan ska börja höjas. Vid de penningpolitiska besluten betonade direktionen att riskerna förknippade med hushållens höga skuldsättning ökar när räntan är låg . För att minska riskerna krävs att regeringen och andra myndigheter inför åtgärder som bland annat riktar sig direkt mot hushållens efterfrågan på krediter. bedömde att det svenska finansiella systemet fungerade väl som den finansiella infrastrukturen i i hög utsträckning var säker och effektiv. Den finansiella stabiliteten i gynnades bland annat av de svenska bankernas höga lönsamhet, deras goda tillgång till billig finansiering och deras låga kreditförluster. De svenska bankerna hade inte några problem att förse hushåll och företag med krediter. Utlåningen till hushåll fortsatte att öka , i synnerhet utlåningen till bostadsköp. Utlåningen till företag ökade också men i lägre takt än hushållsutlåningen. ansåg att den höga och växande skuldsättningen hos de svenska hushållen var en risk som kan hota både den realekonomiska och finansiella stabiliteten i . rekommenderade därför att införa ett amorteringskrav. Det behöver dock kompletteras med ytterligare åtgärder som införs gradvis för att dämpa hushållens efterfrågan på krediter. Sådana åtgärder kommer att beröra flera politikområden. arbetade på olika sätt med makrotillsynsfrågor, exempelvis genom analyser av skärpta kapitalkrav för svenska storbanker och åtgärder för att minska hushållens skulder. tog även fram underlag till och deltog i det nyinrättade finansiella stabilitetsrådets möten . anordnade tillsammans med () en konferens om makrotillsyn för att utbyta erfarenheter mellan olika länder inom detta relativt nya politikområde. nya kontor för sedelhantering i kommun blev klart. Det är det enda kontoret där tar emot, lämnar ut och makulerar sedlar. Riksbanksfullmäktige beslutade att utse till vice riksbankschef. Den nya direktionsledamoten tillträdde sin tjänst och efterträdde vice riksbankschefen som lämnade sin befattning . Jämfört med ökade resultatet med främst till följd av lägre nedskrivningar relaterade till tillgångar och skulder. Balansomslutningen ökade med till . Marknadsvärdet på guld- och valutareserven (inklusive nettofodringar på IMF) steg från till . Denna förändring berodde huvudsakligen på valutakursförändringar. Årets resultat (miljarder kronor) –2,0 Guld- och valutareserv (miljarder kronor) Totala tillgångar (miljarder kronor) Reporänta (procent) Kort ränta (SSVX, procent) Lång ränta (statsobligationer, procent) BNP (procentuell förändring) –0,3 Arbetslöshet (procent) Inflation, mätt med KPI (procentuell förändring) –0,2 Inflation, mätt med KPIF (procentuell förändring) Anm. I tabellen presenteras utfallet för samtliga poster med undantag för uppgifterna om BNP och arbetslöshet , vilka anges enligt prognos . SCB reviderade nationalräkenskaperna , vilket medfört justeringar i tabellen avseende BNP-siffrorna jämfört med årsredovisningen . KPIF beräknas som KPI med fast bostadsränta. I enlighet med 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om riksbank (riksbankslagen) innehåller årsredovisningen för riksbank en förvaltningsberättelse, en balansräkning, en resultaträkning samt ett uttalande om den interna styrningen och kontrollen. I förvaltningsberättelsen redogör för hur banken har bedrivit penningpolitiken, främjat ett säkert och effektivt betalningsväsende samt utfört övriga uppdrag under räkenskapsåret. Årsredovisningen redovisar även i bilagor några övriga områden såsom verksamheten vid avdelningar, remissarbete och publikationer. I enlighet med 10 kap. 3 § riksbankslagen lämnar direktion denna redovisning för verksamhet till , och riksbanksfullmäktige. att fastställer resultaträkning och balansräkning enligt förslaget i årsredovisningen för . (ordförande), (förste vice ordförande), , Per , och har deltagit i beslutet. har varit föredragande. Ett fast penningvärde – prisstabilitet24 Ett säkert och effektivt betalningsväsende41 Resultaträkning och balansräkning fördelade på verksamhetsområden106 INTERN STYRNING OCH KONTROLL113 avdelningar och deras uppgifter114 riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till minne 2014119 Det gick i många avseenden bra för . Tillväxten var relativt god och kreditsystemet fungerade fortsatt väl. Men det fanns två stora utmaningar – för låg inflation och ökande hushållsskulder. sänkte gradvis reporäntan ned till noll för att öka inflationen. Den låga räntan ökar dock riskerna för att skulderna hos svenska hushåll stiger ytterligare från en redan hög nivå. Det brådskar därför med åtgärder inom andra politikområden för att bromsa denna utveckling. förberedde det kommande sedel- och myntutbytet som startar och pågår . Inom genomfördes en organisatorisk förändring för att stödja vår vision att vara bland de bästa när det gäller kvalitet och effektivitet. Expansiv penningpolitik för att nå inflationsmålet såg vi att den svenska ekonomin påverkades av att återhämtningen i euroområdet, som är vår klart största exportmarknad, gick trögt. Efterfrågan i euroområdet hölls tillbaka dels av de euroländer som arbetar med att minska sin höga skuldsättning, dels av den geopolitiska osäkerheten till följd av konflikterna i , och . Den svaga utvecklingen i euroområdet innebar att den svenska exporten växte långsammare än normalt, trots att efterfrågan steg i och . De svenska hushållens ekonomi och konsumtion utvecklades dock relativt väl. Den svenska inflationen fortsatte att vara låg. Vi fortsatte att föra den expansiva penningpolitik som har bedrivit . Vi såg att inflationen blev lägre än vad vi förväntade oss och reporäntan sänktes därför successivt till noll procent. justerade vi ned vår ränteprognos, den så kallade räntebanan. Reporäntan bedöms ligga på denna låga nivå tills inflationen tydligt tar fart. Först bedömer vi det vara lämpligt att gradvis börja höja reporäntan. Det är viktigt att inflationen stiger mot målet på eftersom inflationsmålet fungerar som ankare för pris- och lönebildningen. Även om inflationen kan avvika från målet under relativt långa perioder är det centralt att de långsiktiga inflationsförväntningarna förblir väl förankrade vid målet. Åtgärder ökar motståndskraften i det svenska finansiella systemet Vi bedömde att hade ett säkert och effektivt betalningsväsende; det finansiella systemet fungerade väl, den finansiella infrastrukturen var i hög utsträckning säker och effektiv och betalningssystem för stora betalningar () fungerade också väl. Svenska banker, företag och hushåll hade goda finansieringsmöjligheter . Lönsamheten i bankerna var hög och betalningsförmågan hos låntagarna var god. Våra tidigare rekommendationer till storbankerna har bidragit till att de stärkt sina buffertar ytterligare. Flera åtgärder har också vidtagits för att öka motståndskraften i det svenska banksystemet och minska riskerna som kan hota den finansiella stabiliteten. Vi såg dock att det alltjämt fanns sårbarheter i det svenska finansiella systemet eftersom de svenska bankernas tillgångar är över så stora som svensk BNP, och en stor del av deras finansiering sker utomlands. Bankerna är alltså nära kopplade till de internationella marknaderna, men de är även länkade till varandra genom bland annat sin finansiering. Problem i en bank kan därmed snabbt sprida sig till hela banksystemet. Sårbarheterna gör att vi behöver verka för en hög motståndskraft i det svenska finansiella systemet. såg vi att det fanns flera åtgärder som kan öka motståndskraften, exempelvis rekommenderade vi att införa ett krav på bruttosoliditet för bankerna. Vi bedömde alltjämt att den största inhemska risken som kan hota den finansiella stabiliteten i var de svenska hushållens höga och växande skuldsättning. Vi rekommenderade därför att flera åtgärder bör övervägas för att motverka denna utveckling. Bland annat ansåg vi att behövde införa ett amorteringskrav för hushållen. Ohållbar utveckling av hushållens skuldsättning Enligt min mening är just hushållens höga och ökande skuldsättning ett problem i , både ur ett penningpolitiskt perspektiv och ur ett finansiellt stabilitetsperspektiv. Historiska lärdomar visar att snabb tillväxt i skulder tillsammans med optimistiska förväntningar om bostadskostnader och bostadspriser är ett mönster som ofta har föregått finansiella kriser. Det gäller därför att bromsa ökningen av hushållens skuldsättning. Detta är också en syn som delas av flera internationella bedömare, till exempel IMF, och utveckling () och . Det finns en rad åtgärder som man skulle kunna välja mellan för att minska hushållens skuldsättning, exempelvis amorteringskrav, en begränsning av andelen lån med rörlig ränta, avskaffande av ränteavdraget och sänkt bolånetak. Jag tycker att det är naturligt att ställa krav på amortering av bostadslån, men kompletterande åtgärder behövs för att ska nå en mer hållbar skuldutveckling. Vid rådande nollränta brådskar det för andra politikområden att minska riskerna förknippade med hushållens skulder. Det krävs både åtgärder riktade direkt mot hushållens efterfrågan på krediter och reformer för att skapa en bättre fungerande bostadsmarknad. startar det stora sedel- och myntutbytet som pågår . Vi har en omfattande uppgift framför oss och arbetade vi intensivt med olika förberedelser. Ett första steg på vägen var att minska antalet sedlar och sedelversioner inför sedelutbytet. De äldre versionerna av 50- och 1 000-kronorssedlarna, de utan folieband, gick inte längre att betala med efter . blev vårt kontor för sedelhantering i kommun klart. Därmed tar vi emot, lämnar ut och makulerar sedlar på endast ett ställe i . Vi ser att en tydlig trend som påverkar centralbanker är den snabba utvecklingen av olika digitala betalningsmetoder som successivt ersätter kontanter som betalningsmedel. befinner sig i framkant av denna utveckling. Inom följer och analyserar vi utvecklingen för att förstå hur den påverkar det finansiella systemet och vår roll i det. När användningen av kontanter minskar bidrar detta också till att finansiella ställning förändras. Sedlar och mynt utgör nämligen en räntefri skuld som har till allmänheten och som till viss del finansierar finansiella tillgångar. En 350-åring i täten Vår vision att vara bland de bästa när det gäller kvalitet och effektivitet och därigenom behålla ett högt förtroende ställer krav på att verksamheten utvecklas. För att kunna fördjupa och vidga analysen inom vissa områden upprättade vi en delvis ny organisation . Vi införde även en kommittéstruktur som gör att vi kan utveckla formerna för samarbete mellan avdelningarna och därmed lättare ta oss an de nya frågeställningar som behöver analyseras. antog vi också en ny strategisk plan med sikte på vårt jubileumsår . Vi vill att världens äldsta centralbank, med på nacken, ska vara i täten och bidra till en stabil ekonomisk utveckling för hushåll och företag. I korthet innebär planen att vi ska ha en verksamhet i takt med tiden som producerar ett resultat av hög kvalitet som vi kommunicerar på ett lättillgängligt och tydligt sätt. är och en myndighet under . ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. har också i uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett fast penningvärde – prisstabilitet Enligt lagen (1988:1385) om riksbank (riksbankslagen) ska upprätthålla ett fast penningvärde, vilket innebär att inflationen ska vara låg och stabil. har preciserat ett mål för inflationen som säger att den årliga förändringen av konsumentprisindex (KPI) ska vara . KPI påverkas dock ofta av faktorer som inte bör reagera på eftersom de endast bedöms ge tillfälliga effekter på inflationen. Därför beskriver och förklarar inflationen och penningpolitiken även med andra inflationsmått. Dessa mått har rensats för prisrörelser som bedöms påverka utvecklingen av KPI tillfälligt men inte den mer trendmässiga utvecklingen. Ett viktigt sådant mått är KPIF, där inflationen rensats från räntekostnader för egnahem som direkt påverkar KPI när ändrar reporäntan. KPIF är alltså inflationen mätt med KPI med en fast bostadsränta. penningpolitik inriktas på att uppfylla inflationsmålet sam-tidigt som den ska stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken vars syfte är att uppnå en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. gör detta genom att sträva efter att dels stabilisera inflationen runt inflationsmålet, dels stabilisera produktionen och sysselsättningen runt långsiktigt hållbara utvecklingsbanor. bedriver därmed vad som kallas en flexibel inflationsmålspolitik. Inflationsmålet är dock överordnat. För att påverka inflationen och den ekonomiska utvecklingen beslutar om nivån på sin styrränta, den så kallade reporäntan. Reporäntan påverkar andra räntor i ekonomin och därmed i förlängningen den ekonomiska aktiviteten och inflationen. följer och analyserar risker i det finansiella systemet för att se hur dessa påverkar den allmänna ekonomiska utvecklingen. Risker förknippade med finansiella obalanser, såsom hög skuldsättning bland svenska hushåll, vägs in i räntebesluten. Sådana risker kan nämligen allvarligt hota inflations- och makrostabiliteten. Flera politikområden kommer att behöva samverka för att hantera riskerna med hushållens skuldsättning, särskilt om bostadspriserna och skuldsättningen ökar snabbt. Ett väl fungerande regelverk och en effektiv tillsyn är centrala förutsättningar för detta arbete. Ett säkert och effektivt betalningsväsende ska enligt riksbankslagen främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Det innebär att ska verka för stabilitet i det finansiella systemet som helhet genom förebyggande arbete och krishantering. Det finansiella systemets grundläggande funktioner är att förmedla betalningar, omvandla sparande till finansiering (kapitalförsörjning) och hantera risker. Eftersom det finansiella systemet har stor betydelse för samhällsekonomin regleras aktörerna (exempelvis bankerna) i systemet genom särskild lagstiftning, förordningar och föreskrifter från svenska och europeiska myndigheter. I har även ett ramverk för makrotillsyn kommit på plats som har betydelse för uppdrag. I uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende ingår att ge ut sedlar och mynt. tillhandahåller även ett centralt betalningssystem () som hanterar stora betalningar i svenska kronor mellan banker och andra aktörer på ett säkert och effektivt sätt. Finansiell stabilitet – förebyggande arbete och krishantering har valt att definiera finansiell stabilitet som när det finansiella systemet kan upprätthålla sina grundläggande funktioner och dessutom har motståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. strävar efter att förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att löpande analysera och följa utvecklingen i det finansiella systemet och i ekonomin i övrigt samt genom att informera om och uppmärksamma risker som byggs upp. Analysen fokuserar främst på de stora svenska bankkoncernerna (, Nordea, och ), finansmarknadernas funktionssätt och den finansiella infrastruktur som behövs för att allmänhetens betalningar och de svenska finansmarknaderna ska fungera. har tillsammans med ansvar för att förebygga kriser och på så sätt främja stabiliteten i det finansiella systemet. förebyggande arbete sker genom att offentligt och i dialog med aktörerna i det finansiella systemet, både i och internationellt, uppmärksamma risker och händelser som kan innebära hot mot den finansiella stabiliteten. ger i detta sammanhang rekommendationer till banker och andra aktörer på de finansiella marknaderna med målet att förmå dem att förstå och åtgärda de risker som identifieras. påverkar också utformningen av lagar och regler för tillsyn och krishantering genom att dels svara på remisser och konsultationer, dels aktivt delta i arbetet i flera internationella organisationer. Det internationella samarbetet är viktigt av flera skäl. Den globaliserade finanssektorn är i behov av ett tydligt och kraftfullt regelverk för att säkerställa internationella minimistandarder. Dessutom krävs samarbete för att kontinuerligt kunna anpassa och förstärka formerna för samordnad övervakning och tillsyn mellan nationella myndigheter. Samarbetet är också viktigt för att det ger möjligheter att utbyta information, diskutera aktuella risker och utveckla arbetet med att förebygga risker. Om en finansiell kris inträffar delar , , och Riksgälden ansvaret för att hantera krisen på ett sätt som minimerar de samhällsekonomiska kostnaderna. krishantering kan delas in i tre huvudsakliga moment: tillförsel av likviditet till det finansiella systemet, kommunikation av bedömningar och samarbete med myndigheter i och utlandet. Tillförsel av likviditet kan innebära att gör det lättare för banker att tillfälligt låna hos under vissa förutsättningar. kan också ge likviditetsstöd till enskilda institut på särskilda villkor. En mer utförlig beskrivning av förbyggande arbete och krishantering finns i skrift och finansiell stabilitet (2013). Makrotillsynens betydelse för uppdrag Den internationella finansiella krisen –2009 medförde att delar av arbetet med att försöka upptäcka, analysera och motverka risker i det finansiella systemet som helhet samlades i det nya politikområdet makrotillsyn. Makrotillsynen har två huvudsakliga uppgifter. För det första ska den stärka det finansiella systemets motståndskraft, exempelvis genom åtgärder som gör att bankerna har tillräckligt med kapital för att hantera kreditförluster. För det andra ska den motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser, vilka senare kan leda till kostsamma anpassningar. Finansiella obalanser kan handla om ohållbara uppgångar i kreditgivning och skuldsättning som kan hota hållbarheten i den ekonomiska utvecklingen. Exakt vad som ska ingå i makrotillsynen, vilka verktyg som kan användas och verktygens effekt står ännu inte klart eftersom politikområdet är under framväxt. I har getts det huvudsakliga ansvaret för de instrument som finns på plats för att påverka den finansiella stabiliteten. Det svenska ramverket för finansiell stabilitet förstärktes också . I och med detta inrättades det finansiella stabilitetsrådet med företrädare för regeringen, , och . Rådet diskuterar frågor om finansiell stabilitet och möjliga åtgärder för att motverka uppbyggnaden av finansiella obalanser. I händelse av en finansiell kris diskuterar rådet möjliga åtgärder för att hantera situationen. Rådet är dock endast ett mötesforum och inte ett beslutsfattande organ. Det innebär att de representerade myndigheterna kan föra fram sina åsikter om vad de tycker ska åtgärdas, men beslut om vilka åtgärder som ska vidtas fattas självständigt inom vars och ens ansvarsområde. behöver ta hänsyn till risker i det finansiella systemet som helhet, och till vilka beslut som fattas inom makrotillsynen, för att kunna utföra båda sina policyuppdrag – att upprätthålla ett fast penningvärde och att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett stabilt finansiellt system är en förutsättning för att ska kunna bedriva en effektiv penningpolitik. Det beror på att de finansiella marknaderna och deras sätt att fungera påverkar genomslaget för penningpolitiken. Den prisstabilitet som är penningpolitikens mål är en förutsättning för att uppnå finansiell stabilitet. Betalningssystemet ger säkra och effektiva finansiella överföringar Ett sätt att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende är att tillhandahålla ett system som underlättar för marknadsaktörerna att göra finansiella överföringar sinsemellan utan kredit- eller likviditetsrisker. har därför upprättat ett centralt betalningssystem () som hanterar stora betalningar mellan banker och andra aktörer på ett säkert och effektivt sätt. De banker, clearinghus och andra marknadsaktörer som deltar i får dessutom alltid tillgång till finansiering i svenska kronor . I stort sett samtliga betalningar i svenska kronor som inte sker internt i en enskild bank hanteras i någon form genom . Därmed har en central roll i det svenska finansiella systemet. Eftersom är ett system som har avgörande betydelse för att det finansiella systemet ska fungera väl har satt höga mål för dess tillgänglighet och funktionalitet. har också en stor betydelse för det penningpolitiska styrsystemet. Räntorna på deltagarnas konton i är direkt kopplade till reporäntan. gör det också möjligt för de penningpolitiska motparterna att enkelt utjämna saldona på sina konton i . Dessutom är det genom som själv genomför olika transaktioner, exempelvis penningpolitiska transaktioner av olika slag, lämnar krediter vid extraordinära åtgärder och betalar för leveranser av kontanter till och från banker. Mer utförlig information om finns i Den svenska finansmarknaden (2014). Säker och effektiv kontantförsörjning I uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende ingår också ensamrätten att ge ut sedlar och mynt i och att ansvara för landets kontantförsörjning. Detta innebär att tillhandahåller sedlar och mynt, makulerar uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. Målet för denna verksamhet är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att kontantförsörjning är säker och effektiv. Allmänheten och de företag som hanterar kontanter ska ha ett stort förtroende för sedlar och mynt och för kontantförsörjningen. följer också utvecklingen på betalningsmarknaderna och analyserar användningen av kontanter och alternativa betalningsmedel i ekonomin. är en myndighet under . utser ledamöterna i riksbanksfullmäktige, och riksbanksfullmäktige utser i sin tur ledamöterna i direktion. Fullmäktige ska också övervaka och kontrollera direktionens arbete. direktion fattar de penningpolitiska besluten utan att ta instruktion från någon annan. Genom att delegera uppgiften att hålla inflationen låg och stabil till har gett penningpolitiken ett långsiktigt perspektiv och skapat goda förutsättningar för att inflationsmålet ska uppfattas som trovärdigt. Den självständiga ställningen tar sig också uttryck i finansiella oberoende som säkras bland annat genom att har rätt att förvalta finansiella tillgångar. Syftet med tillgångsförvaltningen är att säkerställa att banken kan uppfylla sitt lagstadgade mål och utföra sina uppdrag, nämligen att genomföra penningpolitiken, ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och kunna ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. Tillgångarna måste därför vara sammansatta så att uppdragen alltid kan utföras. Givet detta inriktas tillgångsförvaltningen på att uppnå en så hög långsiktig avkastning som möjligt i förhållande till den risk som har fastställt.