frsrdg · H304JO1 · 2015-11-06 00:00:00 — Av handlingarna framgick det bl.a. att beslut i ärendet fattades den 10 de- cember 2013 och att K.N. hade fått del av det som kom fram vid den försäkringsmedicinska gruppkonsultationen samt av den försäkringsmedicinska rådgivarens bedömning . I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: Av 110 kap. 13 § första stycket socialförsäkringsbalken (SFB) framgår det att ska se till att ärendena blir utredda i den omfattning som deras beskaffenhet kräver. Det innebär bl.a. att det är som leder utredningen och som bestämmer vilket underlag som behövs för att ta ställning i ärendet. De befogenheter som har för att kunna uppfylla sin ut- redningsplikt regleras i 110 kap. 14 § SFB där det bl.a. anges att myndigheten, när det behövs för bedömningen av ersättningen eller i övrigt för tillämpningen 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G av SFB, får göra förfrågningar hos den försäkrades arbetsgivare, läkare eller någon annan som antas kunna lämna behövliga uppgifter. har alltså haft lagstöd för de vidtagna utredningsåtgär- derna. Att det kan finnas situationer där den försäkrade upplever åtgärderna i 110 kap.14 § SFB som integritetskränkande är förståeligt och ett problem som dis- kuteras i förarbetena till lagrummet. Regeringen fann emellertid att förslaget innefattade en rimlig avvägning mellan den enskildes krav på integritet och behov av utredningsbefogenheter (prop. 2008/09:200 s. 558 f.). Vidare skyddas den försäkrades integritet av reglerna om sekretess. Med anledning av vad K.N. har anfört om att de handlingar som Försäkrings- kassan hämtade in från hälso- och sjukvården innehöll känsliga uppgifter vill jag tillägga följande. Sekretess till skydd för enskild i verksamhet som avser hälso- och sjukvård regleras i 25 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. Av 1 § framgår bl.a. att sekretess gäller för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider mer. Om det skulle visa sig att en uppgift omfattas av sekretess enligt 25 kap. 1 § OSL kan den i vissa situationer ändå lämnas ut. Det finns flera bestämmelser både i OSL och andra författningar som bryter sekretessen. En sådan bestäm- melse är den i 10 kap. 1 § OSL som anger att sekretess inte hindrar att en upp- gift lämnas ut om den enskilde samtycker till det. Som huvudregel gäller sekretess också mellan myndigheter, vilket innebär att den som har den begärda uppgiften, i det här fallet hälso- och sjukvården, vid en begäran från en annan myndighet måste ta ställning till om de begärda uppgifterna omfattas av sekretess och om de i så fall ändå ska lämnas ut, t.ex. därför att den enskilde har lämnat sitt samtycke. I det här fallet har det alltså inte varit utan hälso- och sjukvårdens uppgift att göra en sekretessprövning. En annan fråga är vem som bör hämta in ett eventuellt samtycke när Försäk- ringskassan begär uppgifter från hälso- och sjukvården. Svaret är inte givet, men saken har varit föremål för diskussion mellan dåvarande Riksförsäkrings- verket och . Överläggningarna resulterade i en promemo- ria där det uttalas att det i allmänhet bör vara sjukvården som i alla led prövar förutsättningarna för att en begärd uppgift lämnas ut och att frågan om samtycke därmed bör ställas av sjukvårdspersonalen (se , Sekretess inom allmän försäkring, 2 uppl. s. 149 f.). Utgångspunkten får där- med vara att denna uppgift normalt sköts av hälso- och sjukvården. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att det inte finns någon anledning att kritisera för att ha vidtagit de aktuella utredningsåtgärderna. Som myndigheten anför borde dock det kompletterande utredningsmaterialet ha begärts in i ett tidigare skede. I den uppkomna situationen borde myndig- heten dessutom ha varit mer aktiv i sina försök att få in de begärda handling- arna. Ansökan om assistansersättning kom in till , och beslut i ärendet fattades . S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2 015 /1 6:JO1 uppgick därmed , vilket är en . Försäkrings- kassan kan inte undgå kritik för sitt dröjsmål. har anfört i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida. handläggningstider i ärenden med utlandsanknytning (Dnr 5502-2013) Beslutet i korthet: handläggningstider i ärenden med utlandsanknytning blir ofta orimligt långa. Det beror till stor del på myndig- hetens svårigheter att få in nödvändigt material från berörda utländska myn- digheter. För att fästa uppmärksamhet vid dessa problem och väcka tankar runt möjliga lösningar inledde JO detta initiativärende. Efter en beskrivning av gällande bestämmelser och vidtagna åtgärder konstateras i beslutet att det finns en stor medvetenhet hos om de aktuella problemen. Myndigheten har både sett över sina interna rutiner och lyft större frågor till regeringen. Även om möjligheter att påverka situa- tionen ytterligare är begränsade anser JO att det är möjligt att, i väntan på ett utbyggt it-system, åstadkomma fler förbättringar med relativt små medel som t.ex. fortsatt översyn av påminnelsetidpunkter och bevakningssystem. I samband med min tillsynsverksamhet har jag lagt märke till att Försäkrings- kassan i sina utlandsanknutna ärenden har svårt att inom rimlig tid få in infor- mation från berörda utländska myndigheter, vilket leder till att handläggnings- tiderna i dessa ärenden ofta blir orimligt långa. Med anledning av detta beslu- tade jag att utreda saken inom ramen för ett initiativärende. Ärendet remitterades till som uppmanades att redogöra för de svårigheter som myndigheten har med att få nödvändig information från ut- ländska myndigheter. ombads även att redogöra för de rikt- linjer och rutiner som gäller på området samt att redovisa i vilken utsträckning möjligheten att fatta interimistiska beslut används för att minska de problem som kan drabba den enskilde till följd av en lång handläggningstid. I ett re- missvar anförde följande. kan behöva uppgifter från andra länder, framförallt EU- och EES-länder vid handläggning av följande socialförsäkringsförmåner som omfattas av och hanteras utifrån och rådets för- ordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G samt Europarlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 om tillämp- ningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen: internationell vård, förmåner vid sjukdom och moderskap och likvärdiga faderskapsförmåner, sjuk- och aktivitetsersätt- ning samt familjeförmåner. Aktivitetsstöd och underhållsstöd faller inte un- der tillämpningsområdet för även om det ibland behövs information från utländska myndigheter. Även när en per- sons försäkringstillhörighet utreds, det vill säga när tillämplig lagstiftning fastställs, kan uppgifter från andra länder behövas. begär i dessa ärenden uppgifter från berörd myndighet eller instans i det aktuella landet. För begäran och svar mellan olika EU- och EES-länder har EU tagit fram gemensamma blanketter som är likadana för alla medlemsstater. Dessa underlättar arbetet med att tolka både begäran om uppgifter och läm- nade svar. Institutionerna i de olika medlemsstaterna har en skyldighet en- ligt artikel 2 i förordning 987/2009 att utan dröjsmål tillhandahålla eller utbyta alla uppgifter som är nödvändiga för att kunna fastställa rättigheter och skyldigheter för de personer som omfattas av grundförordningen. Det kan ta att få svar från flera länder och behöver ofta skicka en påminnelse. Sedan svar kommit kan Försäkrings- kassan även behöva begära kompletteringar av aktuella handlingar och uppgifter eftersom de inskickade blanketterna kan vara felaktigt ifyllda el- ler handlingarna svårtolkade. Det förekommer även att får handskrivna svar, vilka kan vara svåra att läsa och tolka. Det händer även att får svar i brevform och inte på den för ändamå- let avsedda blanketten, vilket kan innebära att handlingen behöver översät- tas. Utbytet av information ska ske på ett sådant effektivt och snabbt sätt som föreskrivs i artikel 76 i förordning 883/2004 och artikel 2 i förordning 987/2009. Dessa artiklar tillämpas inte på aktivitetsstöd och underhållsstöd. De flesta förmåner har påminnelsetidpunkter som beskrivs i den process som används vid handläggning. En kort redogörelse för vilka dessa är följer nedan. Inom EU-familjeförmåner och internationell vård skickas första påmin- efter att förfrågan har skickats om svar inte har inkom- mit inom . Inom internationell vård skickas ytterligare en påminnelse efter sex må- nader om svar på en förfrågan om upplysningar om vård inte har kommit in. Om något svar inte inkommer tas ärendet upp med det andra landet av ledamöter i . tas direkt kon- takt med det aktuella lokalkontoret för att försöka få ett snabbare svar. Inom försäkringstillhörighet skickas första påminnelsen ef- ter att förfrågan har skickats. Tidpunkten för påminnelse har valts eftersom den genomsnittliga svarstiden är . Att skicka påminnelse istället för har visat sig förkorta handlägg- ningstiden. erfarenhet är att påminnelser är nödvändiga, eftersom det ofta inte kommer in något svar alls om inte påminnelse har skickats. Vad gäller aktivitetsstöd och underhållsstöd används olika påminnelse- tidpunkter och bevakningstider för de olika länderna. Även erfarenhet av tidigare svarsfrekvens från de olika utländska organen har betydelse vid avvägningen av behovet av påminnelser. S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2 015 /1 6:JO1 Möjlighet att fatta provisoriska och interimistiska beslut För att den enskilde inte ska behöva vänta på att få sitt ärende avgjort finns i samordningsbestämmelserna skyldigheter för institutionerna att i vissa fall fastställa lagval provisoriskt och att utbetala förmån provisoriskt. Av artikel 6 i förordning 987/2009 följer att om två eller flera medlems- staters institutioner eller myndigheter har olika åsikter om fastställandet av vilken lagstiftning som ska tillämpas när en person som har ansökt om en förmån ska personen provisoriskt omfattas av lagstiftningen i någon av medlemsstaterna om inget annat föreskrivs i tillämpningsförordningen. Inom EU-familjeförmåner är det möjligt att fatta interimistiskt beslut när det finns en rätt till förmåner enligt socialförsäkringsbalken, det vill säga när barnet bor i . När det kommer in en impuls om att förordning 883/2004 kan vara tillämplig och att troligtvis inte har prioritet, men en förmån tidigare beviljats enligt nationell lagstiftning, fortsätter För- säkringskassan att betala ut ersättningen i avvaktan på att EU- familjeförmånsutredningen ska bli klar. När kunden skickar in en begäran om en förmån utredning om förordningens tillämplighet pågår kan fatta ett inte- rimistiskt beslut om att bevilja förmånen, även om kunden inte har beviljats den aktuella förmånen. Inom sjuk- och aktivitetsersättning fattas alltid ett interimistiskt beslut enligt socialförsäkringsbalken om tillräckliga uppgifter finns för att utbe- talning ska kunna göras. Beslut om utbetalning av ersättning ska enligt ar- tikel 50 i förordning 987/2009 betraktas som provisoriskt om det beviljade beloppet skulle kunna påverkas av utgången av handläggningen av ansö- kan. Ersättningen ska utbetalas utan dröjsmål. Detta sker främst när det saknas kompletta uppgifter om försäkringspe- rioder från ett eller flera länder. Alla utländska perioder används då vid be- räkning vilket innebär att minsta möjliga belopp utbetalas och när begärd handling kommer in, fattas definitivt beslut efter omräkning och en retro- aktiv tilläggsutbetalning görs till kund eller myndighet. Om det skulle ha betalats ut för mycket ersättning till en kund kan det endast bli fråga om en återkravssituation om kunden har bidragit till den felaktiga utbetalningen, vilket oftast inte bedöms vara fallet. Av utredningen som föregått detta yttrande framgår det att det tar att få svar av de flesta länderna och att det ofta behövs påminnelser för att överhuvudtaget få svar. För att påskynda handläggningen och för att upp- fylla kraven enligt artikel 76 i förordning 883/2004 och artikel 2 i förord- ning 987/2009 tillämpas påminnelsetidpunkter vid handläggning. Försäk- ringskassan kommer att se över rutinerna, framför allt när det gäller hur handläggaren ska avvakta svar innan han eller hon kan skicka en påminnelse om begäran. En annan viktig åtgärd för att motverka att den enskilde får vänta på besked är att tillämpa förordningarnas bestämmelser om provisoriska be- slut, fastställande och utbetalningar av förmåner. Även de nationella be- stämmelserna om interimistiska beslut bör beaktas när samordningsbestäm- melserna inte tillämpas. Detta görs i regel alltid när det finns tillräckliga uppgifter för att utbetalning ska kunna göras. verkar i rollen som förbindelseorgan för att vara en god och utvecklande kraft i EU-samarbetet i socialförsäkringsfrågor. IT- systemet EESSI, som är under uppbyggnad, ska hjälpa socialförsäkringsor- gan i hela EU att snabbare och säkrare utbyta information i enlighet med EU-reglerna om samordning av de sociala trygghetssystemen. EESSI be- räknas vara i drift 2018. Samarbetsfrågorna inom EU/EES behöver fortfa- 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G rande utvecklas och det är viktigt med bilaterala kontakter. Försäkringskas- san deltar även aktivt i seminarier och andra aktiviteter som ordnas av Euro- peiska kommissionen på detta område. Informationsutbytet genom EESSI kommer att effektivisera informationsutbytet länderna emellan. Trots att det alltså finns ett flertal möjligheter för att bidra till att hanteringen av dessa ärenden snabbas på måste i detta sam- manhang beaktas att en del av problemen ligger utanför kontroll. saknar möjligheter att tvinga fram bättre orga- nisatoriska strukturer och processer hos de utländska myndigheter som vi samarbetar med i dessa ärenden. I ett beslut anförde chefsJO Fura följande: I och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen finns bl.a. lagvalsbestämmelser och allmänna bestämmelser om tillämpningen av förordningen samt om samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter. Vidare innehåller förordningen sär- skilda bestämmelser om de förmåner som omfattas. Rätten till en förmån i en- lighet med förordningen är emellertid inte tillräcklig. Det är den nationella lag- stiftningen som avgör om det finns en faktisk rätt till en viss förmån, detta un- der förutsättning att den nationella lagstiftningen inte är diskriminerande ur ett EU-rättsligt perspektiv (jfr Vägledning 2004:8, version 8, s. 31). När det gäller samarbete medlemsstaterna emellan uttalas i artikel 76.4 i förordning (EG) nr 883/2004 att de institutioner och personer som omfattas av förordningen ska vara skyldiga att informera varandra och att samarbeta för att säkerställa en korrekt tillämpning. Vidare sägs att institutionerna, enligt prin- cipen om god förvaltning, ska svara på alla förfrågningar inom rimlig tid. Av artikel 2.2 i och rådets förordning (EG) nr 987/2009 om tillämpning av förordning (EG) nr 833/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen framgår att all information som behövs för att fastställa och bestämma rättigheter och skyldigheter för personer som omfattas av förord- ningen ska utbytas mellan medlemsländerna, antingen direkt mellan institu- tionerna eller indirekt via förbindelseorganen. Informationsutbytet ska ske utan dröjsmål. Förbindelseorgan är det nationella organ som utsetts att representera ett sy- stem för social trygghet i ett medlemsland gentemot andra medlemsländer. I är förbindelseorgan för de flesta förmåner. För ar- betslöshetsförmåner är Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) för- bindelseorgan, och för pensionsförmåner är förbindelse- organ. är dock förbindelseorgan för sjukersättning och akti- vitetsersättning. I länder som har flera skilda system för social trygghet kan det finnas flera förbindelseorgan (Vägledning 2004:11, ver- sion 4, s. 47). De nationella reglerna i förvaltningslagen (1986:223), FL, gäller självfallet även ärenden med utlandsanknytning. Till de allmänna kraven på myndigheters ärendehandläggning, som regleras i 7 § FL, hör bl.a. att varje ärende där någon S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2 015 /1 6:JO1 enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Vid handläggningen ska myndigheten beakta möjligheten att själv hämta in upplysningar och yttranden från andra myndigheter, om såd- ana behövs. I sitt remissvar redogör för de aktuella EU- förordningarnas regler om provisoriska beslut82. Om det inte går att fatta ett provisoriskt beslut med stöd av dem kan det i stället vara möjligt att fatta ett interimistiskt beslut med stöd av socialförsäkringsbalken, SFB. Enligt 112 kap. 2 § SFB får fatta ett interimistiskt beslut om det inte utan betydande dröjsmål kan avgöras om rätt till ersättning föreligger, det är sanno- likt att sådan rätt föreligger och det är av väsentlig betydelse för den som begär ersättningen. Ett interimistiskt beslut får meddelas även när det står klart att rätt till ersättning föreligger men ersättningens belopp inte kan bestämmas utan be- tydande dröjsmål. till totala volym utgör de utlandsanknutna ärendena en liten del. De är dock betydande till antalet, och det är rimligt att anta att de kommer att bli fler i takt med den ökande rörligheten inom EU. De orimligt långa handläggningstiderna i dessa ärenden drabbar självfallet främst enskilda försäkrade som väntar på besked om ersättning. Svårigheterna att få in nödvändigt utredningsmaterial medför emellertid också resurskrävande administration hos och leder till frustration hos myndighe- tens personal. Mitt syfte med att inleda detta initiativ var i första hand att fästa uppmärksamhet vid dessa problem och att väcka tankar runt möjliga sätt att underlätta för att efterleva kraven på en rimlig handlägg- ningstid. Av remissvaret framgår att med gott resultat redan har ändrat vissa rutiner i fråga om när påminnelser ska skickas. Jag har vid min tillsyn noterat att det också förekommer brister i bevakningen av begärda kom- pletteringar (se bl.a. dnr 1574-2013). Det finns sannolikt ytterligare åtgärder att vidta i fråga om sådant som påminnelser och bevakningar. När det gäller möj- ligheten att fatta interimistiska beslut vill jag framhålla att såväl den enskilde som kan ta initiativ till att ett sådant beslut fattas. Myndig- heten bör enligt min uppfattning utnyttja denna möjlighet så långt det går för att minska skadeverkningarna vid långa handläggningstider. I den mån det inte redan finns bör överväga att införa rutiner för i vilket skede en prövning av förutsättningarna för att fatta interimistiska beslut ska ske. Jag välkomnar således den fortsatta rutinöversyn som aviserar. gav regeringen i uppdrag att bl.a. re- dovisa hur det egna arbetet med internationella ärenden förhåller sig till myn- dighetens uppgift att samarbeta med berörda myndigheter i och andra länder både i generella frågor och i individuella ärenden (S2011/4671/SF, S2013/3286/SF). Jag har tagit del av den rapport som den 82 Bestämmelser om tillfälliga beslut som fattas i avvaktan på slutliga beslut finns i såväl för- ordning 883/2004 och dess tillämpningsförordning som i SFB. I förordningarna kallas sådana beslut provisoriska, och i SFB benämns de interimistiska beslut. 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G lämnade som svar på uppdraget. I rapporten framhåller För- säkringskassan att det behövs ett effektivare samarbete med myndigheter i andra länder för att minska handläggningstiderna i enskilda ärenden. En förut- sättning för att så ska ske är, enligt myndigheten, ett förbättrat it-stöd för de internationella ärendena både internt och externt mellan myndigheter i och andra länder. Som framgår av remissvaret är it-systemet EESSI under upp- byggnad och beräknas vara i drift 2018. lyfter även fram de särskilda problemen med långa svarstider när förfrågningar ställts till institu- tionerna i andra EU-länder. Myndigheten redogör i detta sammanhang för hur man har försökt påverka institutionerna i andra medlemsländer bl.a. genom att i enskilda ärenden kontakta förbindelseorganet i det andra landet. I några fall har ärenden lämnats över till representanter i Administrativa kommissionen (AK)83. poängterar att problemet med långa svarstider kvar- står och uttalar att bör stödja initiativ till fortsatta diskussioner om detta inom AK (se med dnr , s. 26 och 38). Jag ställer mig bakom de synpunkter som framför i dessa delar. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att det finns en stor medvetenhet hos om problemen med långa handläggningstider i ärenden med utlandsanknytning. Myndigheten har både sett över sina interna rutiner och lyft större frågor till regeringen. Även om möjligheter att på- verka situationen ytterligare är begränsade tror jag att det är möjligt att, i väntan på ett utbyggt it-system, åstadkomma fler förbättringar med relativt små medel som t.ex. fortsatt översyn av påminnelsetidpunkter och bevakningssystem. 83 AK är knuten till och består av regeringsföreträdare från medlemslän- derna. AK ska bl.a. främja och utveckla samarbetet mellan medlemsstaterna och deras institu- tioner i frågor som rör social trygghet (artikel 71 och 72 i förordning 883/2004). S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G 2 015 /1 6:JO1 kritiseras för att ha nekat ett ombud att få ut uppgifter ur sin huvudmans ärende med motiveringen att huvudmannen hade god man (Dnr 6231-2013) Beslutet i korthet: En advokat hade i egenskap av ombud begärt informa- tion om sin huvudmans ärende hos men nekats det trots att han visade fullmakt. hade uppfattningen att eftersom huvudmannen, den försäkrade, hade god man måste den gode mannens sam- tycke till att lämna ut uppgifterna hämtas in. I beslutet konstaterar JO att den som har god man behåller sin fulla rättshandlingsförmåga och har möjlighet att själv vidta rättshandlingar som t.ex. att ingå avtal eller upprätta fullmak- ter även inom de områden som förordnandet om god man avser. hade god man saknade därmed betydelse, och skulle där- för ha hanterat ombudets begäran på samma sätt som om den försäkrade själv hade framfört den. kritiseras för sin felaktiga och långsamma hantering av ombudets begäran. I en anmälan till JO anförde advokaten . att han i egenskap av ombud för A.M. hade begärt information om A.M:s ärende hos men nekats det trots att han visade upp en fullmakt. Myndigheten motiverade sin vägran med att A.M. hade god man och att den gode mannen måste godkänna ombudet. anförde vidare att han hade vänt sig till Överförmyndarnämn- dens kansli i där han hade fått samma information som hos Försäk- ringskassan. Den del av klagomålen som rör hanterades i ett beslut (dnr 6681-2013). Ärendet remitterades till som i ett remissvar anförde följande: anlitade tidigare assistansanordnaren som utförare av sin assistans. Det företaget upphörde . Därefter tog kommun över som utförare av personlig assistans. kommun har initierat att en god man har utsetts. Enligt kommun och den gode mannen har ingen assistans utförts efter . Dokumentationen i ärendet visar följande inkom ett telefonsamtal från LSS-handläggare , kommun, om att A.M. hade beviljats särskilt boende enligt lagen 2 015 /1 6:JO1 S O C I A L F Ö R S Ä K R I N G (1993:387) om service till vissa funktionshindrade (LSS) och daglig verk- samhet, och att flytten skulle ske omgående. ringde A.M:s gode man och meddelade att sista dag för utförd assistans kommer att vara och att A.M. därefter kommer att vistas på särskilt boende. och meddelade att A.M. fått ett beslut om särskilt boende som skulle ha verkställts innan . meddelade vidare att platsen nu inte fanns kvar och att utredning pågick med god man och jurist om hur omvårdnaden skulle se ut i fortsättningen.