frsrdg · H204RR5 · 2015-05-28 00:00:00 — Sedan den förra årliga rapporten har gjort flera iakttagelser om strukturella olikheter i genomförandet av det offentliga åtagandet. Granskningarna pekar på att det finns brister i konsekvensanalyserna i fråga om vilka effekter reformer kan få för principer om likvärdighet. Granskningen av de statliga vårdvals- och vårdgarantireformerna visar på indikationer att det har blivit svårare att uppnå vårdens etiska principer. Vårdcentraler etableras i högre grad i befolkningstäta områden och i områden där vårdbehoven är lägre. har nedläggningar i större utsträckning drabbat socioekonomiskt svagare områden. Läkartätheten på en vårdcentral är beroende av områdets socioekonomiska status, vilket innebär att ett högt förväntat vårdbehov inte vägs upp av fler läkare. granskning av specialdestinerade statsbidrag på skolområdet visar att dessa inte bidrar i tillräckligt hög grad till en likvärdig utbildning för eleverna. Så som de granskade bidragen är utformade gynnar de inte ett deltagande av de huvudmän och skolor som är i störst behov av insatser. Statsbidragen fördelas inte till de skolenheter som behöver dem bäst sett till elevernas måluppfyllelse. Vår granskning av aktivitetsersättningen visar att det finns lokala skillnader i utbudet av insatser till gruppen unga med aktivitetsersättning. Skillnaderna kan till viss del förklaras av att en del kommuner saknar samordningsförbund. Det finns också stora lokala variationer i pågående ESF-projekt mellan kommunerna. Företrädare för bekräftar att förutsättningarna att ge insatser efter behov är väldigt olika mellan olika kommuner. Detta beror dels på att vissa har samordningsförbund och andra inte, dels på att vissa kommuner har ett större utbud av ESF-projekt. När det gäller Arbetsförmedlingens insatser visar granskningen att utbudet av till exempel kurser varierar mellan olika kontor. Mindre orter kan inte tillhandahålla vissa insatser på grund av ett för litet underlag. Sammantaget visar våra iakttagelser att det förekommer strukturella skillnader i hur medborgarna på ett likvärdigt sätt kan ta del av statliga tjänster, bland annat beroende på var i landet de bor. Detta skapar risk för ökade skillnader mellan hur olika medborgare kan ta del av det statliga åtagandet. Att samhället vilar på en gedigen kunskapsbas är en viktig grund för en demokrati. För detta krävs välinformerade medborgare som har tillgång till relevant och säker kunskap – humankapitalet måste förvaltas väl. Det krävs också en god kompetensförsörjning och kunskap inom den offentliga förvaltningen. En viktig del av samhällets kunskapsbas är statistik. Sådana grundläggande funktioner i samhället som demokrati, ekonomi och välfärd är beroende av kunskap baserad på statistik. Statistik utgör också ett viktigt underlag för uppföljning och ansvarsutkrävande. Att statistik finns lätt tillgänglig, är offentligt finansierad och ger en rättvisande bild av läget och utvecklingen i samhället kan ses som en viktig del av statens service till allmänheten. granskning av den officiella statistiken visar att systemet för den officiella statistiken inte används ändamålsenligt. Regeringen saknar en tydlig plan för hur den officiella statistiken bör utvecklas. Det regelverk som omger statistiken ger också en begränsad grund för planering och utveckling. Granskningen visar också att de statistikansvariga myndigheterna har olika förutsättningar och resurser för sin statistikproduktion. Det finns inte heller någon gemensam utveckling av statistiska metoder och verktyg inom statistiksystemet, något som till exempel skulle vara värdefullt när det gäller frågan om det ökade bortfallet i statistiska undersökningar. Sammantaget riskerar dessa brister att negativt påverka förutsättningarna för statistiken att nå sitt övergripande syfte – att ge en opartisk beskrivning av samhällsutvecklingen. granskningar sedan den förra årliga rapporten har visat att det ibland saknas viktig kunskap i förvaltningen. Granskningen av statens insatser för att förhindra återfall i brott visar att det saknas kunskap om de långsiktiga effekterna av arbetet för att förebygga brott. Den uppföljning som finns är kortsiktig och utspridd hos en mängd olika samhällsinstanser. I granskningen av näringspolitikens effekter framkommer att det saknas bra information om statliga näringspolitiska stödinsatser, framför allt i fråga om lånefinansiering och riskkapitalförsörjning till enskilda företag. Detta försvårar och förhindrar ibland möjligheterna att följa upp och utvärdera effekter av insatserna. För att undgå en negativ effekt på samhällets kunskapsbas krävs att den kunskap som finns hos befolkningen tillvaratas och utvecklas, det vill säga att staten förvaltar landets humankapital. I granskning om att tillvarata och utveckla nyanländas kompetens framkom att validering och vuxenutbildning inte används tillräckligt för nyanlända, vilket innebär att man inte drar nytta av befintlig kompetens. Det finns flera brister i statens insatser för att tillvarata och utveckla de nyanländas kompetens som gör att kompetens inte används, bland annat brister i insatsernas utbud, kvalitet och individanpassning samt kontakterna med arbetslivet. Ett annat exempel på när samhällets kunskapsbas riskerar att påverkas negativt är när utbildningar och utbildningsplatser inte matchar behoven på arbetsmarknaden. Konsekvensen kan då bli kompetensbrist och en risk för att vi inte kommer att kunna utföra vissa för samhället oumbärliga yrken. har granskat statens dimensionering av lärarutbildningen. Granskningen visar att studenter inte väljer utbildningar där behoven på arbetsmarknaden är störst och att regeringen är återhållsam i sin styrning trots kunskaper om lärarbrist. En central del i samhällets kunskapsbas utgörs av skola och utbildning. Att utbildningssystemet fungerar väl är avgörande. Flera utomstående aktörer har konstaterat att måluppfyllelsen i den svenska skolan inte är så hög som önskats, och har dessutom kritiserat systemet för uppföljning och utvärdering av grund- och gymnasieskolan, bland annat vad gäller skolresultat. har granskat skolområdet. Iakttagelser från skolstrategin redovisas separat i avsnittet ovan. Riskområdet avser frågor om kompetens och kunskapsöverföring. har alltså i flera granskningar noterat brister som belyser dessa risker. Det handlar om risk för bristande kompetensförsörjning och kunskapsförluster inom offentlig förvaltning, vilket ger negativa konsekvenser för statsförvaltningens kunskap. Det handlar också om brister som ger negativa konsekvenser för medborgarnas kompetens och kunskapsnivå, vilket har återverkningar för arbetsmarknaden och konkurrenskraft. 6.5 Brister i myndigheternas produktivitet Det är viktigt att eftersträva hög produktivitet i statsförvaltningen. Regeringen driver frågan om att öka myndigheternas produktivitet. Områden som kan behöva förbättras är effektiviteten i ärendehandläggning och förmågan att samarbeta och samverka med andra aktörer. Även en förbättring av myndigheternas inre effektivitet och deras förmåga att kompetensförsörja sina verksamheter är relevant. Bristande produktivitet leder till resursslöseri med och ineffektivitet i fråga om statens medel. I de granskningar som har publicerat sedan förra årets årliga rapport finns iakttagelser inom framför allt rättsväsendet och integrationsområdet som indikerar en bristande produktivitet. granskning av statens insatser för att förhindra återfall i brott visade att kriminalvården inte har lyckats öka insatserna för att minska återfall i brott. Många insatser för att förebygga återfall i brott görs inte de behövs, utan dröjer. Samordningen mellan de aktörer som är ansvariga för dessa insatser brister. Planeringen av åtgärder och synen på kostnader saknar helhetssyn och långsiktighet. Granskningen av statens insatser för att tillvarata och utveckla de nyanländas kompetens visar att etableringsperioden för nyanlända inte alltid utnyttjas effektivt. Exempel på effektivitetsbrister i systemet är att statens insatser inte i tillräcklig utsträckning utgår från den enskildes förutsättningar och behov, och insatserna erbjuds inte heller tillräckligt snabbt. Dessutom skulle statens resurser kunna göra större nytta om de omfördelades. Granskningen visade också på brister i samverkan mellan stat, kommun och näringsliv. I granskning av insatser för ett snabbt mottagande av nyanlända framgår att bosättningen och etableringen av nyanlända inte fungerar effektivt. Att ansvaret för bosättningen av samtliga nyanlända är uppdelat mellan två myndigheter innebär att de befintliga resurserna inte används på ett effektivt sätt på grund av bristande helhetssyn och konkurrens. Arbetsförmedlingen har inte använt de tilldelade resurserna fullt ut i etableringsuppdraget för nyanlända. användes av de tilldelade resurserna inte för det avsedda ändamålet – att erbjuda individuellt anpassade insatser för att underlätta nyanländas etablering. Hög produktivitet inom statsförvaltningen är en viktig fråga som regeringen också betonar. Som nämns inledningsvis är några konkreta risker för produktiviteten brister i handläggning av ärenden och bristande samarbete mellan offentliga aktörer. I våra granskningar har vi konstaterat dessa typer av brister på flera områden, vilket riskerar att påverka produktiviteten negativt. Informationssäkerhet är en nyckelfaktor för kvalitet, funktionalitet och integritet i statlig och övrig offentlig sektor. Den statliga förvaltningens it-beroende har blivit allt större och den tekniska utvecklingen har accelererat. De risker en organisation ökar och kan förväntas fortsätta att öka framöver och de kontrollåtgärder som vidtas måste stå i paritet med riskökningen. Om informationssäkerheten brister är risken stor att myndigheterna inte kan fullfölja sina skyldigheter, vilket kan leda till ett minskat förtroende hos allmänheten. granskning av informationssäkerheten i den civila statsförvaltningen visar att arbetet med informationssäkerheten inte är ändamålsenlig, sett till de hot och risker som finns. En stor del av den information som skapas och lagras i samhället är viktig och känslig. Om informationen blir förlorad, stulen, manipulerad eller spridd till obehöriga kan det få allvarliga följder. Granskningen visar på omfattande brister i statsförvaltningen och på att regeringen inte har utövat en effektiv styrning av informationssäkerheten. Regeringen har inte kunskap om vilka hot som finns mot statsförvaltningen, i vilken omfattning de realiseras eller vilka skyddsåtgärder som myndigheterna vidtar. Detsamma gäller för regeringens stödmyndigheter. Merparten av informationshanteringen i staten kommer snart att hanteras elektroniskt, och berör allt från integritetskänsliga personuppgifter till styrning av processer för att infrastrukturen ska fungera. Sammantaget finns ett flertal faktorer som indikerar att sannolikheten ökar för att incidenter kommer att inträffa och att konsekvenserna om de inträffar blir allvarligare. Problem kan fortplantas och få större effekter i förvaltningen. står inför en utmaning att möta de hot och risker som ständigt ökar. Efter granskning är vår bedömning att en stor andel myndigheter inte har centrala delar av ett systematiskt informationssäkerhetsarbete på plats, och att det finns risker för bristande säkerhet i informationshanteringen. 6.7 Geopolitisk utveckling och starkt ökad migration Händelseutvecklingar i omvärlden kan bland annat skapa risker inom utrikes- och säkerhetspolitiken eller orsaka ökad migration som i sin tur ger effekter på integrations- och arbetsmarknadspolitiken i . Geopolitiska händelser kan därmed skapa risker för staten. För att möta geopolitiska risker behövs bland annat välfungerande institutioner. Dels på internationell nivå: internationella forum för att i samarbete med andra länder diskutera och finna lösningar på hotande geopolitiska konflikter. Dels på nationell nivå: myndigheter som har till uppgift att på olika sätt skapa beredskap för att ska kunna hantera eventuella geopolitiska risker. har tillsammans med de nationella revisionsmyndigheterna i , , och medverkat i en internationell granskning av . är det viktigaste internationella organet för att hantera potentiella konflikter i det arktiska området och därmed en viktig faktor i svensk säkerhetspolitik. Granskningen utmynnade i slutsatsen att rådet står inför stora utmaningar avseende exempelvis rådets organisation och styrning. Det handlar bland annat om hur rådet prioriterar mellan olika projekt och hur rådets rekommendationer implementeras. Rådet måste möta utmaningarna på ett klokt sätt för att vara väl förberett för att hantera eventuella kriser i området. Bristerna som granskningen visar utgör därmed en risk för hanteringen av den geopolitiska utvecklingen i . En utgångspunkt för riskanalys är vikten av att förstå och känna till risker för bristande effektivitet i användningen av statens medel. Risker på samhällsnivå är dock sällan isolerade. De är snarare delar i ett sammanhang där många aktörer och händelser påverkar varandra. Den ovan redovisade analysen av de granskningar som genomförts sedan den förra årliga rapporten ger ytterligare kunskaper om brister i genomförandet av politiken. Bristerna har bäring på de riskområden som har identifierat. Vår bedömning är att granskningarna har genererat viktiga iakttagelser som förstärker den riskbedömning som presenterats i granskningsplanen. Dessa iakttagelser kompletterar således den tidigare riskbedömningen och utgör ytterligare underlag för utvecklingen av vår riskanalys för staten. ger riskanalys anledning till överväganden om att starta granskningar inom områden där analysen visat behov av ökad kunskap. De faktorer som vi tar hänsyn till i riskbedömningen är dels sannolikheten för att en viss incident kommer att inträffa, dels allvarlighetsgraden i konsekvensen av om en incident realiseras. Informationssäkerheten är exempel på ett riskområde där det är tydligt att sannolikheten ökar både för att incidenter kommer att inträffa och att konsekvenserna blir allvarligare. står inför en omfattande utmaning: att möta de risker som kan uppstå med tillräckligt bra åtgärder för att vidmakthålla god säkerhet och effektivitet i förvaltningen. 7 Riksrevisorernas kommentar om granskningen av förvaltningen av regionala projektmedel När statliga medel fördelas till enskilda genom beslut av kommunala organ uppkommer en rad frågor om styr- och ansvarsformer samt om uppföljning och revision. lyfte i sin granskningsrapport om förvaltningen av regionala projektmedel fram brister i ansvarsfördelningen mellan staten och de kommunala aktörerna och brister i möjligheten till insyn. konstaterade att konstruktionen med en statlig myndighet som i princip agerar som en bank är svårförenlig med det svenska offentligrättsliga systemet som bygger på att det med förvaltningen av ett anslag följer ett visst ansvar. Dessutom konstaterades att det saknas statlig tillsyn över de kommunala aktörernas beslut om utbetalning av projektmedel till bidragsmottagarna. Regeringen har kommenterat rapport i en skrivelse och menar att olika åtgärder och rutiner skapar en tydlig ansvarsfördelning mellan de inblandade aktörerna. När det gäller tillsynen av aktörernas beslut om utbetalning av medel anger regeringen i skrivelsen att ”samverkansorganen, berörda landsting och berörd kommun ses i ett sådant system som jämställda med de statliga myndigheter som har att pröva frågor om stöd”. Regeringens uppfattning är vidare att det inte finns något skäl att utöva statlig tillsyn över samverkansorganen, berörda landsting och berörda kommuner. Regeringen anger i sin skrivelse att en sådan statlig tillsyn skulle förutsätta särskild lagstiftning som med nödvändighet skulle inbegripa ett visst intrång i det kommunala självstyret. kan konstatera att systemet är komplext och att styr- och ansvarsformerna är tämligen svaga och otydliga. Vidare är systemet svårförenligt med principerna för den statliga ekonomistyrningen. Enligt dessa principer är utgångspunkten att det, i enlighet med anslagsförordningen, endast är statliga myndigheter under regeringen som kan disponera statliga anslag. I fallet med de regionala projektmedlen är det som ansvarar för anslaget, men beslut om användning av vissa statliga medel för regionalt tillväxtarbete ligger, enligt lag, i den kommunala sfären. Genom regeringens så kallade villkorsbeslut anges hur denna beslutanderätt i väsentliga avseenden ska utövas. Villkorsregleringen bärs dock inte, i lag eller i förordning efter bemyndigande i lag, upp av något uttryckligen angivet åläggande för de kommunala organen att iaktta av statsmakterna beslutade ramar och villkor. Sammanfattningsvis menar att regeringen och använder en rad instrument i syfte att förtydliga ansvarsförhållandena inom systemet för de regionala projektmedlen. Dessa instrument saknar dock, eller har en i vissa fall svag, rättslig funktion. Ett åliggande bör ha klar täckning i lag, eller att det där ges ett bemyndigande för regeringen att meddela behövliga föreskrifter i förordning. Att vidta åtgärder som leder till en tydligare rättslig reglering torde inte stå i strid med den kommunala självstyrelsens principer så länge åliggandena inte är oproportionerliga och konsekvenserna av bristande iakttagande av villkoren inte heller blir oproportionerliga. anser att de problem som har identifierats när det gäller styr- och ansvarsformerna i samband med de regionala projektmedlen talar för att denna typ av komplicerade systemkonstruktioner generellt bör undvikas. Myndigheter med modifierade revisionsberättelser 2014 Myndigheter med modifierat uttalande i form av reservation För 14 myndigheter har lämnat ett modifierat uttalande i form av en reservation. Detta innebär att vi bedömer att årsredovisningen, utöver de brister som beskrivs nedan, ger en i alla väsentliga avseenden rättvisande bild. Årsredovisningen för lämnades för sent till regeringen. Den inkom till regeringen . Enligt 2 kap. 1 § förordningen om årsredovisning och budgetunderlag ska myndigheter lämna en årsredovisning till regeringen . Eftersom var 2015 fick årsredovisningarna lämnas till och med . Revisionen grundar sig på den årsredovisning för som inkom till regeringen och som innehåller ledningens underskriftsmening och ledningens namn. Detta saknades i den årsredovisning som lämnades . Enligt 2 kap. 1 § förordning om årsredovisning och budgetunderlag ska myndigheten lämna en årsredovisning till regeringen. Årsredovisningen har lämnats för sent och kan därmed inte anses vara avlämnad i enlighet med förordningens villkor. Forum för levande historia Forum för levande historia redovisar i årsredovisningen ett banktillgodohavande om och en övrig skuld med samma belopp. Medlen på bankkontot tillhör och används av organisationen . Myndighetens ansvar är att förvalta och administrera in- och utbetalningar på bankkontot, vilka bokförs mot skulden. De underliggande transaktionerna bokförs inte i myndighetens bokföring och revideras inte av . Denna information framgår inte av myndighetens årsredovisning och årsredovisningen ger därmed inte en rättvisande bild av dessa balansposter. geologiska undersökning (SGU) har i årsredovisningen redovisat avsättningar för sanering och återställning av förorenade områden mot anslag det budgetår som utgifterna hänför sig till. Avsättningar uppgår till . Av ESV:s föreskrifter till 12 § anslagsförordningen framgår dock att det huvudsakligen är kapitaltransaktioner såsom utlåning samt kapitalinsatser i och kapitaltillskott till juridiska personer med mera som ska redovisas mot anslag det budgetår som utgifterna hänför sig. Gjorda avsättningar för sanering och återställning ska klassificeras som förvaltningsutgifter och ska därmed enligt anslagsförordningen redovisas mot anslag det budgetår som kostnaderna hänför sig till. SGU:s årsredovisning ger därmed inte en rättvisande bild av myndighetens finansiering. I årsredovisningen redovisar i lämnade bidrag till kommunerna på avseende bygde- och fiskemedel. Myndigheten har gett kommunerna rätt att fatta beslut om utbetalning till slutliga mottagare för dessa bidrag. Ett sådant förfarande är dock i strid med förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Enligt uppgift från uppgick den ackumulerade behållningen hos kommunerna av ännu inte utbetalade medel från kommunerna till 49 477 000 . Om i själv hade betalat ut och fattat beslut i dessa bidragsärenden skulle fonden för bygdemedel i redovisning ha varit högre. i redovisar upplupna bidragsintäkter och oförbrukade bidrag i balansräkningen med felaktiga belopp. Båda dessa poster har genom bristande kontroll av redovisningen redovisats med ett för högt belopp om . redovisar i årsredovisningen en omsättning för den arkeologiska uppdragsverksamheten på och ett ackumulerat underskott om . Enligt ESV:s föreskrifter till 5 § avgiftsförordningen ska avgifterna beräknas så att intäkterna på ett eller täcker samtliga med verksamheten direkt eller indirekt förenade kostnader. saknar en rimlig plan för att den arkeologiska uppdragsverksamheten ska kunna täcka sina kostnader och det upparbetade underskottet . har beskrivit förhållandena inom den arkeologiska uppdragsverksamheten i årsredovisningen. redovisar ingångna åtaganden utöver tilldelad ram för beställningsbemyndigande på . Detta avser anslaget för Försäkringsmedicinska utredningar. Åtagandena har ingåtts av regeringen, men anslagsposten disponeras av myndigheten. Myndigheten har beskrivit förhållandet i årsredovisningen. Specialpedagogiska skolmyndigheten har överskridit bemyndiganderamen. Myndigheten har ingått åtaganden utöver tilldelad ram för beställningsbemyndigande på . Detta avser anslaget för Omvårdnadsinsatser. Myndigheten har beskrivit förhållandet i årsredovisningen. var 2012 med och finansierade byggandet av en anläggning utanför universitetsområdet utan att ha erhållit regeringens medgivande till detta. Anläggningen aktiverades i myndighetens balansräkning som förbättringsutgifter på annans fastighet. beslutade universitetsstyrelsen att direktavskriva anläggningens kvarvarande kostnader och att finansiera detta med Grundutbildningsanslaget, fortfarande utan att ha erhållit ett medgivande från regeringen. Myndigheten beskriver detta i årsredovisningen. har överskridit bemyndiganderamen. Myndigheten har ingått åtaganden utöver tilldelad ram för beställningsbemyndiganden på avseende anslaget för Avgifter till internationella organisationer. Avgifterna betalas i utländsk valuta och de åtaganden som ingåtts är beroende av valutakursutvecklingen. Värdering har gjorts till balansdagens kurs vilket har medfört att de utestående åtagandena har ökat. Myndigheten kommenterar överskridandet av bemyndiganderamen i årsredovisningen. i har överskridit den av regeringen beslutade anslagskrediten med . Detta avser anslaget för Regionala tillväxtåtgärder. Myndigheten har beskrivit förhållandet i årsredovisningen. redovisar i årsredovisningen en omsättning på och ett underskott på för verksamheten Försäljning av varor. Det ackumulerade underskottet uppgick till . Enligt ESV:s föreskrifter till 5 § avgiftsförordningen ska avgifterna beräknas så att intäkterna på ett eller täcker samtliga med verksamheten direkt eller indirekt förenade kostnader. saknar en rimlig plan för att verksamheten Försäljning av varor ska kunna täcka sina kostnader samt det upparbetade underskottet . har beskrivit förhållandena i årsredovisningen. Myndigheten för har ingått åtaganden för vilka det saknas beställningsbemyndiganden. Detta avser anslaget för Tolkutbildning med åtaganden om samt anslaget för Bidrag till tolkutbildning med åtaganden om . Myndigheten har utförligt beskrivit förhållandet i årsredovisningen. Modifierad revisionsberättelse i form av att vi har avstått från att uttala oss För en myndighet har lämnat ett modifierat uttalande i form av att vi avstår från att uttala oss.