bet · H201CU10 · 2015-04-23 00:00:00 — Motionärerna hänvisar till att kommunerna ibland inte orkar stå emot trycket från multinationella koncerner och att därför bör lagstifta eller vidta andra åtgärder som garanterar skyddet av de icke-kommersiella frizonerna. Motsvarande motionsförslag har behandlats och avstyrkts av civilutskottet , (bet. 2013/14:CU10). Utskottet har framhållit att det är kommunerna som, inom ramen för bestämmelserna i bl.a. PBL, i sin planering och i ärenden om bygglov ska ta ställning till frågor om stadsrummets utformning i bl.a. de avseenden som tas upp i motionen. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och avstyrker således motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsförslag om att det i vissa län ska medges en omfattande dispens från bestämmelserna i plan- och bygglagstiftningen. Utskottet hänvisar till ett tidigare ställningstagande i den aktuella frågan. Jämför reservation 20 (C). I tre motioner finns förslag om att olika län ska utses som ”frilän” eller ”försökslän” i fråga om byggande. Avsikten är att det i dessa län ska kunna medges en relativt omfattande dispens från olika krav i plan- och bygglagstiftningen. I motion 2014/15:368 av m.fl. (M) föreslås att ska bli ett frilän där det blir möjligt att fritt pröva nya lösningar för bostadsproduktion och förenkla planprocessen i kommunerna. Motionärerna anser att detta skulle kunna leda fram till smartare lösningar och lägre byggkostnader. och (båda C) föreslår i motion 2014/15:808 att utses som ett försökslän för snabbare, effektivare, billigare och miljövänligare byggande (yrkande 1). Avsikten är att det i detta län ska vara möjligt att testa olika nya metoder för planering och byggande. Det gäller bl.a. nya regler för nära-nollenergihus (yrkande 2). Vidare bör metoder prövas som leder till snabbare byggprocesser i områden med akuta bristsituationer (yrkande 3). och (båda C) föreslår i motion 2014/15:2737 att län utses till ett frilän där det blir möjligt att testa enklare och smartare lösningar i byggprocessen. behandlade och avstyrkte en motion motsvarande den nu aktuella motionen med förslag om att ska bli ett frilän där det ges dispens från . Utskottet anförde följande (bet. 2012/13:CU9): Utskottet anser liksom motionärerna att det är angeläget att pröva olika vägar som kan leda till en förenklad plan- och byggprocess och lägre byggkostnader. Detta arbete bör emellertid i huvudsak inriktas på att finna lösningar som kan tillämpas i hela landet och som i förekommande fall kan leda till ändringar i PBL eller i annan lagstiftning. Ett antal aktuella utredningar och myndighetsuppdrag är också inriktade på denna typ av frågor. Det utesluter givetvis inte att även olika lokala pilotprojekt och experimentbyggande kan bidra till värdefulla erfarenheter som sedan kan tillämpas i större skala. Bestämmelserna i ger ett visst utrymme för undantag från bestämmelserna om krav på byggnadsverk m.m. Enligt 8 kap. 26 § PBL får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i det enskilda fallet ge dispens från bestämmelserna i kapitlet om krav på byggnadsverk, byggprodukter, tomter och allmänna platser. Villkoren för sådan dispens framgår av plan- och byggförordningen (2011:338), förkortad PBF. Enligt 3 kap. 24 § PBF får i det enskilda fallet ge dispens från vissa bestämmelser om krav på byggnadsverk om det finns särskilda skäl och dispensen avser uppförande eller ändring av en byggnad i experimentsyfte, och inte medför en oacceptabel risk för människors hälsa eller säkerhet. hänvisar till de dispensregler som finns i plan- och bygglagstiftningen. Utskottet är däremot inte berett att ställa sig bakom förslaget om att en mycket omfattande dispens ska gälla för planering och bostadsbyggande i . Motionen avstyrks således. Utskottet vidhåller det tidigare ställningstagandet i den aktuella frågan. Det är således inte lämpligt att införa en ordning som innebär att det i ett helt län medges en omfattande dispens från bestämmelserna i plan- och bygglagstiftningen. Motionerna avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag med inriktning på frågor om byggnaders inomhusmiljö. Utskottet konstaterar att motsvarande förslag har behandlats och avstyrkts vid återkommande tillfällen och hänvisar till sina tidigare ställningstaganden. I motion 2014/15:1975 av (MP) framhålls att ohälsosamma inomhusmiljöer är ett stort och växande problem som kräver olika insatser från samhällets sida. Motionären föreslår därför att genom ett tillkännagivande ska ställa sig bakom följande åtgärder. Regeringen bör erkänna att problemet med sjuka hus-sjukan existerar (yrkande 1). Ett förslag bör läggas fram om en hälsogaranti för byggd miljö som innebär att nybyggda hus åtföljs av en minst tioårig garanti på att byggnaden inte skadar människors hälsa (yrkande 2). Det bör inrättas en som har till uppgift att granska alla fall av sjuka hus-syndromet och föreslå lösningar både för de drabbade och för de byggnadstekniska problemen (yrkande 3). En utredning bör tillsättas med uppgift att lägga fram förslag på hur man kan lösa problemen för dem som blivit drabbade av ohälsosamma byggnader (yrkande 5). Reger-ingen bör också låta utreda formerna för en fond som ska hantera kostnader som uppstår vid ersättning till dem som skadas av ohälsosamma byggda miljöer (yrkande 7). Utskottet har behandlat och avstyrkt motsvarande motionsyrkanden. anförde utskottet bl.a. följande (bet. 2013/14:CU10): Utskottet har 2010, 2012 och 2013 behandlat och avstyrkt motioner med förslag som i huvudsak motsvarar de nu aktuella. Utskottet har framhållit att frågan om vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra inomhusmiljön i byggnader med problem och för att hindra att nya problem uppkommer bör tillmätas stor vikt samt att ett flertal aktörer har en viktig uppgift i sammanhanget. Vidare har utskottet anfört att staten har en viktig uppgift genom insatser i form av bl.a. lagstiftning och kunskapsspridning, men att huvudansvaret för byggnadernas utformning och användning, och därmed även inomhusmiljön, ligger på byggherrarna och fastighetsägarna. Utskottet har konstaterat att de aktuella motionsförslagen i flera avseenden är mycket långtgående och avser mycket komplexa frågor. Detta ansågs exempelvis gälla för förslagen om en tioårig hälsogaranti för byggd miljö och en med mycket omfattande uppgifter. Som framgår ovan har civilutskottet vid återkommande tillfällen behandlat och avstyrkt huvuddelen av de förslag som förs fram i de nu aktuella mo-tionerna. Utskottet, som inte heller nu har inte ändrat uppfattning i dessa avseenden, hänvisar därför till sina tidigare ställningstaganden. Det bör emellertid återigen framhållas att utskottet anser att frågor om byggnaders inomhusmiljö och de hälsorisker som kan ha samband med brister i inomhusmiljön bör ges hög prioritet i bl.a. de berörda myndigheternas arbete. Det finns anledning att uppmärksamma dessa frågor i många olika sammanhang även när inomhusmiljön inte är den primära utgångspunkten för arbetet. Det kan exempelvis handla om arbetet med att finna former för att bättre uppmärksamma fel och brister i byggandet och återföra kunskapen till byggbranschen för att förebygga framtida skador. Som redovisats tidigare i betänkandet har regeringen gett i uppdrag att utreda en expertfunktion för byggskador. Det kan också handla om insatser inom ramen för kemikaliepolitiken eller det bredare miljömålsarbetet. Utskottet konstaterade vidare att det pågick ett omfattande arbete med betydelse för frågor om byggnaders inomhusmiljö samt att förslagen i motionerna inte gav utskottet någon anledning att föreslå något tillkännagivande till reger-ingen om en ändrad inriktning på detta arbete. Utskottet avstyrkte således motionsförslagen. Liksom tidigare anser utskottet att frågor om byggnaders inomhusmiljö och de hälsorisker som kan ha samband med brister i inomhusmiljön är mycket viktiga. Utskottet finner dock inte skäl att frångå sina tidigare ställningstaganden till de förslag som läggs fram i motionen. Utskottet avstyrker därför de aktuella motionsförslagen. Handlingsplan för radon i bostäder Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om en handlingsplan för radon i bostäder. anser liksom motionärerna att problemen med radon i bostäder måste ägnas fortsatt stor uppmärksamhet. Utskottet hänvisar till miljömålsarbetet och till det ansvar som statliga myndigheter och andra aktörer har på området. Jämför reservation 21 (C). I motion 2014/15:2625 av och (båda C) framhålls behovet av en handlingsplan för radon i bostäder. Motionärerna hänvisar till det tidigare gällande miljömålet om att radonhalten i alla bostäder 2020 ska vara lägre än luft (Bq/m3) och till en bedömning att detta mål inte kommer att nås. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör ge i uppdrag att lämna in en handlingsplan för hur miljömålet om radon ska uppnås (yrkande 1). Vidare föreslås ett tillkännagivande om att regeringen även bör låta utreda vilken betydelse som radonbidraget har för möjligheten att nå målet (yrkande 2). Motionärerna framhåller att användningen av bidraget har minskat, bl.a. till följd av avsaknaden av informationskampanjer om riskerna med radon i bostäder. Motionärerna hänvisar till det mål för radonhalten i bostäder som tidigare ingick som ett delmål för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Detta delmål innebar att radonhalten i alla bostäder 2020 skulle vara lägre än /m3 luft. Det svenska miljömålssystemet fick genom ett riksdagsbeslut en delvis ny utformning (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). Efter de förändringar som genomfördes innehåller miljömålssystemet 1 generationsmål, 24 etappmål och 16 miljökvalitetsmål. I generationsmålet anges att det övergripande målet för miljöpolitiken är att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen är lösta, utan att orsaka ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Ett av miljökvalitetsmålen är God bebyggd miljö och lyder: Städer, tätorter och annan bebyggd miljö ska utgöra en god och hälsosam livsmiljö samt medverka till en god regional och global miljö. Natur- och kulturvärden ska tas till vara och utvecklas. Byggnader och anläggningar ska lokaliseras och utformas på ett miljöanpassat sätt och så att en långsiktigt god hushållning med mark, vatten och andra resurser främjas. En av förändringarna i miljömålssystemet var en ökad användning av preciseringar som förtydligar målet och används i uppföljningsarbetet. Preciseringarna skiljer sig från delmålen genom att de inte anger konkreta riktvärden. Preciseringen Hälsa och säkerhet omfattar radon och lyder: Människor utsätts inte för skadliga luftföroreningar, kemiska ämnen, ljudnivåer och radonhalter eller andra oacceptabla hälso- eller säkerhetsrisker. I uppföljningen av miljökvalitetsmålet används ett antal indikatorer, bl.a. för radon i dricksvatten, flerbostadshus, småhus och skolor. Ett bidrag till åtgärder mot radon har tidigare kunnat ges enligt bestämmelserna i förordningen (1988:372) om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem. Bidrag kunde ges för de åtgärder som är nödvändiga för att huset efter åtgärderna ska ha en radonhalt på högst /m3 luft. Regeringen föreslog i budgetpropositionen att anslaget för radonbidrag ska avvecklas . biföll förslaget (prop. 2014/15:1, bet. 2014/15:CU1, rskr. 2014/15: 44). Regeringen har därefter beslutat att upphäva förordningen om bidrag till åtgärder mot radon i egnahem. Den upphävda förordningen gäller dock fortfarande ansökningar som kommit in före . fick i regleringsbrevet i uppdrag av den tidigare regeringen att genomföra en utvärdering av radonbidraget. Uppdraget redovisades (rapport 2014:37). Enligt utvärderingen berodde det minskade antalet ansökningar om bidrag på brist på information, både om riskerna med radon och om att radonbidraget finns att söka. Vidare framhålls att även införandet av ROT-avdraget bidrog till det minskade antalet ansökningar. anser liksom motionärerna att problemen med radon i bostäder måste ägnas fortsatt stor uppmärksamhet. Det är känt att radon i bostäder och andra byggnader medför ett stort folkhälsoproblem i . bedömer att omkring 500 lungcancerfall orsakas av radon i bostäder. Det är framför allt rökning i kombination med en exponering av radon som medför en ökad cancerrisk. Som framgått ovan är radon en viktig parameter i miljömålsarbetet, även om målet inte längre preciseras på samma sätt som det tidigare riktvärdet. Ett stort antal aktörer är på olika sätt engagerade i arbetet med att försöka begränsa problemen med radon. När det gäller statliga myndigheter har ett ansvar för miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö och utfärdar de föreskrifter om radon som gäller vid uppförande av ny byggnad eller ändring av byggnad. har fastställt ett riktvärde för högsta tillåtna radonhalt i befintliga bostäder och lokaler som används för allmänna ändamål. Även flera andra statliga myndigheter är på olika sätt engagerade i frågor om radon i byggnader. Kommunerna har ett ansvar att utöva tillsyn enligt bestämmelser om hälsoskydd och har liksom övriga fastighetsägare ett ansvar för att deras bostäder och lokaler inte innebär olägenheter för människors hälsa. När det gäller frågan om det tidigare bidraget till åtgärder mot radon i egnahem har som framgått ovan redovisat en utvärdering där det framgår att den minskade användningen av bidraget hade flera orsaker, bl.a. möjligheten att få ROT-avdrag för åtgärder mot radon. Verket understryker även vikten av fortsatta informationsinsatser av de ansvariga myndigheterna om riskerna med radon i bostäder. instämmer i bedömningen att återkommande informationsinsatser är av stor betydelse för att nå uppsatta mål om hälsa och säkerhet i den byggda miljön. Det får förutsättas att sådana insatser kommer till stånd även utan ett tillkännagivande från i frågan. Därmed avstyrker utskottet den aktuella motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillkännagivanden till regeringen för att framhålla fördelarna med att bygga i trä. Utskottet hänvisar till att staten på olika sätt redan bidragit till ett ökat trähusbyggande och att såväl den nuvarande regeringen som tidigare regeringar visat stort intresse för de frågor som tas upp i de aktuella motionerna. I motion 2014/15:557 av och (båda C) framhålls behovet av att utveckla ett miljövänligt byggande genom en ökad användning av trä vid byggande av bostadshus och lokaler. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande om att regeringen bör låta utreda behovet av särskilda stimulanser för att öka byggandet av flerfamiljshus i trä samt möjligheten att förbättra dialogen mellan politiker, myndigheter och bygg- och anläggningsbranschen för att stimulera byggprocesser som minskar koldioxidutsläppen. Även i motion 2014/15:1933 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att det finns flera skäl att satsa på ett ökat bostadsbyggande i trä. Motionärerna anser att användningen av trä minimerar klimatpåverkan vid byggande och ofta leder till lägre kostnader och färre byggfel. Vidare framhålls att trähusbyggandet skapar många arbetstillfällen på landsbygden. Utskottet har behandlat motioner med förslag om tillkännagivanden om fördelarna med att bygga i trä. När frågan behandlades hänvisade utskottet till flera statliga satsningar på att öka kunskapen om byggande i trä. Det gäller det arbete som bedrevs inom ramen för Nationella träbyggnadsstrategin och därefter av bl.a. Delegationen för hållbara städer. Vidare hänvisade utskottet till statens engagemang i projektet 2012 som var ett samarbete mellan staten, kommunerna och . Utskottet påminde även om de satsningar för ett ökat byggande i trä som den dåvarande regeringen gjorde inom ramen för den skogspolitiska visionen Skogsriket. Mot denna bakgrund anförde utskottet följande (bet. 2013/14:CU10): Staten har, som framgår ovan, i olika former bidragit till ett ökat trähusbyggande. När dessa satsningar inleddes var användningen av trämaterial, särskilt i flerbostadshus och andra större byggnader, mindre vanlig i än i flera andra länder med motsvarande förutsättningar när det gäller tillgången på skogsråvara. Orsaken ansågs bl.a. vara att byggnadslagstiftningen tidigare ställde upp villkor som försvårade användningen av trä och att trämaterialet inte gavs tillräcklig uppmärksamhet i utbildningen av ingenjörer, arkitekter och andra nyckelgrupper. De statliga satsningarna har tillsammans med branschens eget utvecklingsarbete bidragit till att trähusbyggandet numera har en helt annan ställning. Kunskap om möjligheten att använda trä även i större byggnadsprojekt har ökat och det har blivit betydligt vanligare att såväl flerbostadshus som andra byggnadsverk uppförs med trästomme. Både den nuvarande regeringen och tidigare regeringar har således bidragit till att stärka trähusbyggandets ställning på den svenska byggmarknaden. Ett beslut om en satsning som innebär en utveckling av det tidigare projektet 2012 har fattats. Något behov av ett tillkännagivande från om olika fördelar med användning av trä i byggandet kan inte anses föreligga. Den tidigare regeringen gav ett uppdrag till om byggnaders klimatpåverkan utifrån ett livscykelperspektiv (S2014/6522/ PBB). ska analysera forsknings- och kunskapsläget i och i ett antal andra länder som är relevanta i sammanhanget och vid behov föreslå områden som ytterligare behöver belysas eller fördjupas kring byggnaders klimatpåverkan i ett livscykelperspektiv. Vidare ska verket utreda behov av och vilka typer av informationsinsatser och vägledningar som krävs gentemot byggsektorn och den kommunala planeringen. Uppdraget ska redovisas . Som framgått ovan av redovisningen av utskottets tidigare behandling av motsvarande motionsförslag om trähusbyggande har staten på olika sätt bidragit till att öka kunskapen om byggande i trä och därigenom även medverkat till en ökad träanvändning i bl.a. bostadsproduk-tionen. Utvecklingen , med ett flertal uppmärksammade byggprojekt, tyder på ett fortsatt stort intresse för användning av trä som byggmaterial. Erfarenheterna från det tidigare projektet 2012 förs nu vidare genom en nationell plattform för kunskapsutbyte mellan kommuner, län och byggherrar. har bl.a. ett seminarium anordnats med inbjudna deltagare från regeringen, , myndigheter, kommuner, fastighetsägare och byggsektorn. Valet av byggmaterial kan som motionärerna påpekar få betydelse i flera avseenden, även vid sidan av dess inverkan på byggnadens tekniska egenskaper. har olika miljöaspekter och byggmaterialets långsiktiga klimatpåverkan kommit att uppmärksammas alltmer. Bakgrunden till regeringsuppdraget om byggnaders klimatpåverkan utifrån ett livscykelperspektiv är bl.a. att flera utredningar pekat på betydelsen av utsläppen från själva byggprocessen. När byggnader blir alltmer energieffektiva och utsläppen från uppvärmningen minskar ökar den relativa betydelsen av valet av byggmaterial och byggmetod. kan konstatera att såväl den nuvarande regeringen som tidigare regeringar visat stort intresse för de frågor som tas upp i de aktuella motionerna. Utskottet anser därför inte att särskilt behöver framhålla vikten av en fortsatt dialog om frågor om trähusbyggande. Motionerna avstyrks av detta skäl. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om bostadsanpassningsbidrag för elsanering. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden i frågan. i (C) framhåller i motion 2014/15:978 att elöverkänsliga är drabbade av en sjukdom och bör ha samma rätt till stöd som andra sjuka. Motionären föreslår mot denna bakgrund ett tillkännagivande om att bostadsanpassningsbidrag ska kunna ges till elöverkänsliga för elsanering av bostäder (yrkande 2). Bidrag till anpassning av bostäder för att ge personer med funktionsnedsättning möjlighet till ett självständigt liv i eget boende kan ges enligt bestämmelserna i lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Det är kommunerna som svarar för att bidrag lämnas till anpassning och återställning av bostäder enligt bestämmelserna i lagen. Bidrag lämnas endast om anpassningsåtgärderna är nödvändiga för att bostaden ska vara ändamålsenlig som bostad för personen med funktionsnedsättning. har ansvar för tillsynen över kommunernas bidragsverksamhet och har gett ut en i bidragsgivningen. I fråga om åtgärder för elöverkänsliga hänvisar till att elsanering inte har ansetts vara en stödberättigad åtgärd i rättspraxis. bedömning grundas även på bedömning och allmänna råd i fråga om elöverkänslighet. Den tidigare regeringen beslutade att ge i uppdrag att analysera och bedöma om lagen behöver ändras och vid behov lämna förslag på förbättringar. Uppdraget redovisades i rapporten av lagen om bostadsanpassningsbidrag m.m. (rapport 2014:38). lämnar i rapporten förslag till en ny lag. Lagförslaget syftar till att förtydliga bestämmelserna så att dessa blir förutsebara, både för de enskilda som omfattas av lagens bestämmelser och för dem som ska handlägga och besluta i ärenden med stöd av bestämmelserna. Förslag om att ska ändra villkoren för bostadsanpassningsbidrag så att bidrag ges till s.k. elsanering har behandlats och avstyrkts av utskottet vid ett flertal tillfällen. Utskottet har hänvisat till att den vetenskapliga bedömningen i frågan bör ligga till grund för tillämpningen av lagen. hänvisade utskottet till följande ställningstagande (bet. 2013/14:CU10): Förslag om bostadsanpassningsbidrag för elöverkänsliga har behandlats av under en följd av år. konstaterade föregående år, liksom bostadsutskottet , att i sin tolkning av det aktuella rättsläget utgår från den vetenskapliga bedömning av elöverkänslighet som gjorts av bl.a. och för arbetsliv och socialvetenskap. Utskottet fann inte heller skäl för att frångå denna bedömning. har inte ändrat uppfattning om bostadsanpassningsbidrag för elsanering av bostäder. Den aktuella motionen avstyrks med hänvisning till utskottets tidigare ställningstaganden i frågan. Begränsning av detaljplanekravet, punkt 1 (M, C, FP, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: a) antar reservanternas förslag 1, bilaga 2, till lag om ändring i (2010:900) b) tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reserva-tionen. 2014/15:1709 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkandena 1 och 2. har under en lång följd av år byggt för lite bostäder, ungefär hälften av vad våra nordiska grannländer byggt per capita . Det finns många orsaker till det klena svenska bostadsbyggandet, men en av de viktigaste är att planprocessen är ineffektiv. Vägen från idé till byggstart är kantad av hinder, och det är inte ovanligt med en planprocess som sträcker sig över sex till . Långa och ineffektiva planprocesser leder till ökade kostnader, höjer riskpremierna och försämrar konkurrensen eftersom endast stora företag har råd att ligga ute med pengar under en så som det oftast är fråga om. I proposition 2013/14:126 En enklare planprocess föreslog den tidigare regeringen en rad åtgärder för att förenkla . Inriktningen på förslagen var att skapa enklare och tydligare regler samt ökad förutsägbarhet och transparens. Ett av förslagen var att kravet på detaljplan i skulle begränsas. I stället för att i princip alltid kräva en detaljplan för ny sammanhållen bebyggelse skulle kommunerna ges ett större utrymme för att bedöma i vilka fall som en detaljplan krävs. Detta förslag välkomnades av aktörerna på marknaden, bl.a. eftersom kommunerna är de som är bäst lämpade att avgöra i vilka fall en detaljplan behövs. avslog dock reger-ingens förslag i denna del. En av invändningarna som restes mot förslaget var att propositionen inte omfattade behövliga förslag till följdändringar i annan lagstiftning. Den tidigare regeringen aviserade i propositionen sin avsikt att återkomma till denna fråga.