bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Vid senare tillfällen, också under lunchsamtal, har länder redogjort för hur de till exempel ser på erkännandefrågan och hur olika parlament diskuterar det och vart det är på väg i deras olika länder. Det är ett bra exempel, herr ordförande, på hur man så att säga informellt också informerar varandra. Man kan beskriva en politisk debatt som pågår i de olika medlemsländerna. Det är mycket viktigt för att förstå en atmosfär i EU-kretsen eller hur ett visst land agerar i en särskild fråga. Men det är helt tydligt för alla att detta är nationella beslut och man har kommit olika långt i den här frågan i olika medlemsländer. Ordföranden: Det blev en lite animerad diskussion i och därefter kring den här frågan. Utrikesministern sa i olika sammanhang att EU- nämndens majoritet försökte sätta munkavle på henne. Anser inte utrikesministern att hon och övriga statsråd har en skyldighet att följa ståndpunkter? : Naturligtvis, herr ordförande, ska vi följa ståndpunkter. Det har jag också gjort mycket lojalt i de frågor där man har en informations- eller samrådsskyldighet. I namn av önskan att vara öppen och transparent ville jag informera om att det kändes naturligt för mig att mycket sakligt, utan att försöka påverka eller driva en viss politisk linje – då har man förstås samrådsskyldighet med – förklara vad som stod i regeringsdeklarationen och kanske beskriva hur ett ärende avgörs också i , inkluderande att man kallar . Det var det som jag försökte göra och reagerade starkt på att de menade att jag inte ens skulle få säga detta informellt och informera mina kolleger. Det tyckte jag då reflekterade en okunnighet om hur det fungerar i EU:s utrikesministerkrets och att det också skulle gå emot våra nationella intressen att inte använda det tillfället. Mycket lojalt följde jag dock uppmaning att inte göra så. Men jag svarade på frågan under lunchen. (SD): framhåller här att den här diskussionen skedde informellt när man överlämnade denna information. Det har ändå fått en viss spridning. Jag kan därför tolka det som att det i praktiken egentligen inte har spelat någon roll om man har sagt detta informellt eller formellt eftersom det ändå har spridits. Här har ändå varit väldigt tydlig och sagt att man inte vill att den här informationen ska lämnas. Jag måste fråga utrikesministern hur hon ser på det faktum att det ändå fanns en majoritet i hon lämnade denna information. Även om hon valde att göra det informellt var det i praktiken enligt mig samma sak. : Det var naturligtvis så att den här frågan redan hade beskrivits och hade uppmärksammats både i och runt om i världen och i . Jag visste därför att mina kolleger skulle vara nyfikna och vilja ställa frågor till mig. Det är inte konstigare. Vi följer vad som pågår i olika medlemsländer, och vi ställer frågor om det. Jag hade inte behövt göra detta. Jag är bara rädd för att hade jag då gjort det så hade det kritiserats ännu mer om jag inte hade sagt att jag eventuellt skulle komma att få frågor av mina kollegor. Men jag föredrog att säga att jag visste att det var stor uppmärksamhet, att de skulle vara nyfikna och att det var klokt. Men jag beskrev också att det handlade om att tala om avsikten och att beskriva hur det uttrycktes i regeringsförklaringen. Naturligtvis var de inte okunniga om detta utan hade redan fått den typen av information och ville väldigt gärna ställa frågor. (SD): Jag kan förstå att man vill ha en viss handlingsfrihet, som utrikesministern också diskuterar med sina kolleger på sådana möten. kan man tycka vad man vill om beslut. Men man måste ändå förhålla sig till dem, och man är också bunden av dem enligt den praxis som har varit. Men hur kommenterar att man trots det, och trots att man måste känna till att man ändå har en viss praxis att följa beslut, ändå valde att informera informellt. : Det fanns ingen samrådsskyldighet. Det här var inte ett ärende för att besluta om. Men paradoxalt nog blev det ändå precis så. Jag sa ingenting under punkten om . Jag sa ingenting under det formella mötet. Jag svarade på en direkt fråga. Jag tror att det hade uppfattats som enormt konstigt – jag hoppas att ledamöterna delar den synen – om jag då hade sagt att jag inte ens får svara på en direkt fråga om en politisk avsiktsförklaring som har getts i en regeringsdeklaration i ett av medlemsländerna. Jag hade svårt att tro att det var det som avsåg i detta fall. Mycket lojalt följde jag alltså vad sa, nämligen att inte motivera och svara och inte försöka påverka och inte ta upp det under den formella dagordningen. Jag nöjde mig med att svara på frågan som ställdes av som förväntat. Det fanns en stor nyfikenhet och öppenhet. Jag har naturligtvis stor respekt för beslut. (S): Jag tackar statsrådet för hennes medverkan här och för de klargöranden som har lämnats. Jag har förstått det som att det inte var fråga om att driva igenom någon ståndpunkt här utan att det egentligen handlade om att utrikesministern skulle informera om vad som egentligen står i regeringsförklaringen och som jag förstår också finns på regeringens hemsida. Rent konstitutionellt ska vi väl ändå konstatera att detta ärende också delvis handlar om statsrådets yttrandefrihet. Där kan jag ändå konstatera att har fastslagit att yttrandefriheten även gäller statsråd. Allt detta för min tanke till min första fråga som handlar om utrikesministerns roll. Anser utrikesministern att det ingår i utrikesministerns roll att informera om utrikespolitiken och om innehållet i regeringsförklaringen, framför allt de delar som avser utrikespolitiken? : Det korta svaret på det är ja. Det tycker jag hör till mina uppgifter, särskilt i EU-kretsen, vill jag påstå. Vi ses nämligen så ofta, vi umgås mycket över telefon och det sker mängder av informella kontakter mellan utrikesministrarna. Det underlättar vårt samarbete, och det underlättar möjligheterna att komma överens när vi sitter på rådssammanträdena. För dem är det inte alls ovanligt att också ringa och säga: Vad händer hos er? Man berättar om valresultat eller om någonting som har skett. Detta är informella kontakter som sker utanför så att säga en dagordning men som gör att vi kan förstå varandra mycket bättre och förhoppningsvis fatta väl underbygga beslut när vi ska ta formella beslut också i rådet. Detta ingår alltså definitivt i de dagliga uppgifterna. Det sker praktiskt taget att vi ringer till varandra. gjorde vi en gemensam resa – tre utrikesministrar. Det var min danska och min polska kollega och jag som reste till . Det är klart att vi där ständigt för den här typen av samtal. (S): Jag uppfattar det som att utrikesministern diskuterar den här frågan informellt med kollegerna titt som tätt. Det leder mig till nästa fråga om utrikesministern har känt en viss konstitutionell tveksamhet i att informera om innehållet i regeringsförklaringen. : Nej, herr ordförande och ledamöter. Det viktiga är att vara konstitutionellt korrekt. Att beskriva regeringsförklaringen är just detta. Det är en politisk avsiktsförklaring. Därefter följer en beredning och en procedur enligt konstens alla regler och enligt normala beredningsregler för att så småningom komma fram, i detta fall, till ett regeringsbeslut. I andra fall kan det vara att fatta beslut om en proposition som sedan föreläggs . Det är alltså viktigt att hålla isär detta. Detta var det första steget i en procedur och att redovisa vad den innefattar, inklusive att kalla utrikesnämnden. (MP): Herr ordförande! Tack, utrikesministern! Jag har fått klarhet i det mesta och har bara en kort fråga. Utrikesministern har beskrivit att det fanns en viss beredskap för att frågor rörande skulle kunna komma upp vid lunchen. Hade utrikesministern före mötet på något sätt planerat att lyfta upp något annat, något utöver det som fanns i regeringsförklaringen? : Herr ordförande! I den här frågan: Nej, tanken var att mycket sakligt beskriva vad som stod i regeringsförklaringen, hur våra procedurer kan gå till och hur det avsågs hanteras i . Det var den typen av frågor som jag förväntade mig – inget annat. (V): Herr ordförande! Jag tycker också att jag fått svar på mesta men har bara en fundering. Praxis att följa beslut har diskuterats. Den frågan har också lyft upp . Självklart är det praxis att man följer det som kommer fram i överläggningar. I det här fallet var det ett nationellt beslut. Känner ministern till om det finns några andra situationer där har förbjudit ministerkollegor att informera om svenska nationella beslut? Det är nästan det som detta är, känns det som. Är det något som ni diskuterar i regeringen, hur ni ska förhålla er till det faktum att nu agerar på det sättet? Är det en känd praxis hos er? : Herr ordförande! Jag känner inte till att det skulle ha förekommit. Jag tror att bakgrunden är att detta rent sakligt och politiskt är en mycket kontroversiell fråga som ofta rör upp starka känslor. Jag tror att det var det som reflekterades också här, och man var förstås rädd för att jag skulle föregå beredningen på ett otillbörligt sätt. tyckte jag att det var rimligt att tala om för att detta skulle komma upp och att jag tyckte att det var rimligt att jag kunde svara på frågor eller kunde informera mina kollegor. Som sagt paradoxalt följde jag vad de sa, trots att jag anser att detta inte faller under samrådet. Vi tog upp frågan bara under den kommenterade dagordningen och nämnde det där. Men det är ingen beslutspunkt där fattar beslut och ger sin syn på hur man ska agera. Jag anser att jag har agerat lojalt. Jag svarade på frågor under den informella lunchen och har också följt deras rekommendationer. Jag har inte argumenterat. Jag har inte sökt att från svensk sida ha en hållning som jag vill trycka på några andra länder – på intet sätt. Det var väl det som nämnden kanske var orolig för och menade att de borde ha haft något att säga till om. Jag anser att jag har fått reda ut precis hur det låg till. Men det är orimligt att belägga mig med munkavle, att jag inte skulle få tala med mina kollegor på utrikesnämnden. Då tror jag att vi i så fall har skapat en ordning som skulle uppmärksammas och anses mycket udda, särskilt för , som förespråkar öppenhet och transparens. Ordföranden: Jag vill inte att utrikesministern ska uppfatta detta som en munkavle, men har vi kvar innan vi måste avrunda, och vi har ett ärende kvar. Jag skulle vilja att både frågorna och svaren är så korta som möjligt. Mycket är ju redan utrett. (FP): Bad utrikesministern eller någon annan representant för att ni skulle få informera, till exempel genom att få en fråga från , om beslutet att erkänna Staten vid lunchen i stället för vid rådets möte? : Herr ordförande! Som jag sa: Detta var uppmärksammat runt om i och runt om i världen. Samtliga utrikesministerkollegor kände till det eller hade på olika sätt noterat det. Eftersom frågan när det gäller fanns på en övrig dagordningspunkt var det naturligt att frågade mig om detta. (FP): Jag förstår att det kan vara naturligt. Men min fråga var om någon från – utrikesministern eller någon annan representant från – bad att få en fråga eller bad att få berätta om detta vid lunchen i stället för vid själva rådet. : Herr ordförande! Inte vad jag känner till. Skånberg (KD): Herr ordförande! Jag har en kort fråga. Det relateras i medierna följande citat som jag vill be att utrikesministern bekräftar: Utrikesminister var närmast oförstående kring EU- nämndens beslut. SD och allianspartierna gick ihop i ett, vill jag påstå, försök att lägga munkavle på utrikesministern. Jag tänker förstås informera och redovisa läget. Hur ser utrikesministern på det citatet så här i efterhand? : Herr ordförande! Jag anser att vi precis har gått igenom detta. Jag ansåg att det var anmärkningsvärt att ville belägga mig med munkavle, att jag inte skulle få svara på frågor. Jag tror inte att man alltid kan tro allt som man läser i tidningar. Jag har förklarat precis vad som skedde. Det som skedde var att jag svarade på en fråga under den informella lunchen. Jag tog inte upp det aktivt. Jag drev ingen fråga. Det var inget som var en samrådsskyldighet för regeringen. Därmed har jag faktiskt också agerat lojalt i enlighet med vad har sagt. Skånberg (KD): Är det alltså, utrikesministern, korrekt uppfattat att utrikesministern var närmast oförstående kring beslut? : Ja, beslut att säga att jag ingenting skulle få säga. Men jag tror inte att det återger hela debatten, som jag, herr ordförande, har försökt redovisa här – hur det har gått till, hur den här frågan har beretts formellt, hur den fanns på dagordningen, hur det diskuterades. Mitt intryck då var att inte ville att jag skulle säga någonting. Men framkom det från nämnden att man inte ville att jag skulle driva frågan och inte ville att det skulle tas upp under den formella dagordningen. Ordföranden: Jag uppfattar att det inte finns några fler frågor i det här ärendet. Vi går då vidare till vårt sista ärende, G21 Regeringens information till utrikesutskottet om nya utlandsmyndigheter. : Herr ordförande, ledamöter! Låt mig börja min redogörelse med att säga att ambitionen att öppna ett lönat generalkonsulat, det vill säga med utsänd personal, i har varit känd . I regeringens budgetproposition återkom och uttrycktes denna ambition. Det jag sedan vill redogöra för är det som KU har ställt frågor om, nämligen beredningsprocessen kring detta. Den börjar i förslagen i regeringens budgetproposition som innebar att ytterligare medel skulle tillföras . äskade inom ramen medel för nya utlandsmyndigheter. Frågan om öppnande av nya utlandsmyndigheter bereddes därefter på sedvanligt sätt inom . Beredningen avslutades vad gäller generalkonsulatet i , och ambitionen att åter öppna konsulatet kunde därmed aviseras. i bjöd in kabinettssekreteraren för att informera om utrikesförvaltningens ekonomi på det sätt som utskottet brukat göra . Vid det mötet, som ägde rum , konstaterade kabinettssekreteraren att budgetförhandlingar inom fortfarande pågick och att öppnande av nya utlandsmyndigheter var en av de frågor som diskuterades. Kabinettssekreteraren redogjorde för några orter där det kunde bli aktuellt att öppna nya myndigheter, däribland ett generalkonsulat i . Hon erbjöd sig även att komma tillbaka till utrikesutskottet när budgeten hade beslutats. Någon sådan inbjudan har inte kommit, men erbjudandet kvarstår förstås. Statsministern aviserade regeringens avsikt att återöppna generalkonsulatet vid en lunch med Handelskammaren i . I och med att antog Alliansens budgetförslag fanns dock inte några medel för att öppna nya utlandsmyndigheter. Något regeringsbeslut om öppnande har därmed inte fattas. har ställt en rad frågor, och det här är svaren. redogjorde kabinettssekreteraren för utrikesutskottet att budgetförhandlingar inom fortfarande pågick och att öppnade av nya utlandsmyndigheter var en av de frågor som diskuterades, bland annat generalkonsulatet i . beredningen, vilket vi angett i vårt skriftliga svar. i aviserade statsministern regeringens avsikt att återöppna generalkonsulatet i . har också frågat om uppgifterna som kabinettssekreteraren lämnade till utrikesutskottet var korrekta, och vi har svarat att de var, då beredningen av ärendet ännu inte var färdig. Jag vill avslutningsvis säga att beredningen av ärendet skedde i god ordning och att den information som lämnades till utrikesutskottet var korrekt och saklig. Jag är nu beredd att svara på de frågor som utskottet vill ställa till mig. Ordföranden: Det här ärendet är anmält av , så jag kommer att ställa några frågor inledningsvis. Kan utrikesministern beskriva lite närmare hur beredningen av öppnandet av generalkonsulatet i gick till mellan den 19 och ? Vilka beredningsåtgärder återstod när kabinettssekreteraren var i utrikesutskottet fram till dess att statsministern presenterade satsningen? Var utrikesministern personligen delaktig i detta? Vem var det som bestämde att beredningen var slutförd ? Hur gick det till? : Herr ordförande! Beredningar består av en rad olika kontakter. Det kan gälla allt från telefonsamtal till mejl, kortare möten och skriftliga utbyten av synpunkter i . Sedvanlig beredningsgång har tillämpats också i det här ärendet. Det som återstår kan vara, i ett visst ärende, att man helt enkelt säger: är vi överens, nu har vi kommit överens om pengarna eller storleken, vad man anser att det kostar att till exempel öppna ett generalkonsulat. Det kan ske genom att man till exempel har ett telefonsamtal. Sedvanlig beredningsgång i har helt enkelt följts. Ordföranden: det någon annan utlandsmyndighet vars öppnande hade kommit i närheten av lika långt som generalkonsulatet i ? : Herr ordförande! Det var fortfarande en diskussion om olika utlandsmyndigheter. Men det här ärendet avgjordes då, inklusive att man beräknar hur mycket pengar det kan komma att kosta. Ordföranden: det så att UD , innan allianspartiernas budget antogs , avslutade beredningen om öppnandet av någon annan utlandsmyndighet än generalkonsulatet i ? : Nej, så var det inte. Ordföranden: Då blir min tolkning att beredningen av generalkonsulatet i hade kommit väsentligen längre än beredningen av övriga potentiella nya utlandsmyndigheter. : Herr ordförande! Svaret är ja, det kan man säga. Ordföranden: det då inte varit naturligt att kabinettssekreteraren hade upplyst utrikesutskottet om det: Vi har i och för sig en önskelista här, men just konsulatet i ligger allra överst och längst fram och är mycket nära en slutförd beredning? : Herr ordförande! Jag har redan tidigare, i det skriftliga svaret, redogjort för att kabinettssekreteraren här nämnde att det fanns ett antal sådana frågor och att generalkonsulatet i var en av de frågor som var uppe för beredning. Sedan är det ofta så att det kommer olika långt, och man förstås också se den större bilden. Men den här frågan nämndes som en av de frågor som hanterades och bereddes i . Det kan i många fall också påverka vilket utrymme man har för andra myndigheter. Men det var i en större bild, och beredningen pågick fortfarande när hon var i utrikesutskottet. Ordföranden: kan konstatera att om kabinettsekreteraren hade berättat för utrikesutskottet att generalkonsulatet i skulle öppnas igen hade den nyheten blivit känd och hade i så fall inte varit någon nyhet när statsministern höll sitt anförande i . Hade det faktumet, att det var tänkt att statsministern skulle presentera den nyheten i , någon betydelse för UD när UD avgjorde vad UD skulle berätta för utrikesutskottet ? : Herr ordförande! Också i den här frågan var positionen väl känd. I oppositionsställning fanns det, inte minst från de socialdemokratiska representanterna, väldigt tydliga ställningstaganden om att generalkonsulatet skulle återöppnas om den rödgröna oppositionen skulle vinna valet. Det förekom i en rad ställningstaganden, deklarationer och uttalanden . sa att han ville att generalkonsulatet skulle nyöppnas om en rödgrön opposition skulle vinna valet. Det har alltså funnits en lång historia och ett väldigt tydligt ställningstagande när det gäller den här frågan. Det var väl känt. Men tillfället då kabinettsekreteraren bjöds in till utrikesutskottet var i ett större sammanhang, inte bara för att prata om den här frågan utan för att diskutera budgeten. Sedan följde en rad budgetförslag som egentligen kullkastade alla planer och framför allt gav mindre pengar. Det här beslutet är alltså inte taget, utan det är fortfarande en avsiktsförklaring. Det här var diskussioner som pågick, och de avslutades så att det var möjligt att avisera den här avsikten i den 21:a. Ordföranden: Det var alltså inte på det sättet att kabinettsekreteraren agerade för att inte förstöra statsministerns nyhet? Det var inte det det handlade om? : Nej, herr ordförande. Jag tror att man ska akta sig för det. (S): Herr ordförande! Jag vill tacka utrikesministern för de svar vi har fått och för dragningen. Jag tycker att det blir ganska tydligt. Och frågan som jag hade tänkt ställa gick ut på om utrikesministern anser att den information som utrikesutskottet fick var korrekt. Men det har utrikesministern redan svarat på. Om man tittar i svaren på de frågor som ligger framför oss kan man se att det konstateras att kabinettsekreteraren erbjöd sig att återkomma till utrikesutskottet för att svara på frågor så snart budgetramarna var fastställda och om utrikesutskottet hade fler funderingar kring utlandsmyndigheterna. när de här svaren avgavs hade ingen sådan kallelse kommit. Har utrikesutskottet fått någon sådan information ? : Herr ordförande! Nej, det har inte förevarit någon sådan diskussion i utrikesutskottet. Vi har förstås pratat om att det nu är dags att komma till en sådan diskussion igen. är vårbudgeten presenterad. Och när den är behandlad blir det också en budget för öppning av utlandsmyndigheter. Då är det naturligtvis angeläget att få komma till utrikesutskottet och diskutera detta. Något beslut om öppnande, vare sig av generalkonsulatet i eller någon annan utlandsmyndighet, är ju inte fattat. (SD): Herr ordförande! Utrikesministern får ursäkta mig som är relativt ny i de här sammanhangen, men jag har några frågor för att öka min och kanske andras förståelse. Först undrar jag om det är brukligt eller vanligt förekommande att regeringen gör denna typ av bilaterala utfästelser enkom på grundval av att den interna beredningen har avslutats, utan att det finns vare sig ett formellt fattat beslut i regeringsärendet eller en fastlagd och antagen budget för genomförandet? : Herr ordförande! Jag tror att man måste gå tillbaka till hur processen ser ut. Det handlar om att det först finns en politisk vilja som har uttryckts i en politisk debatt, först i en valdebatt och också i regeringens olika avsiktsförklaringar. Sedan börjar beredningen av ett ärende. blev det lite ovanligt stökigt, med olika budgetar. Regeringen kunde ha en viss ambition, men sedan blev det en annan budget där det inte fanns några pengar för att öppna utlandsmyndigheter. Det kabinettsekreteraren gjorde i utrikesutskottet var att beskriva det här som en av flera punkter och berätta om utrikesförvaltningens budget och utgiftsposter, och det här var en av dem. Hon beskrev att det var flera olika utlandsmyndigheter som kunde bli aktuella och där regeringen önskade att få återöppna. Då var förstås också generalkonsulatet i under beredning. Det var det som redovisades. Jag vill påstå att det här inte är ovanligt. Det är så det brukar gå till i beredningar. Det är så det hanteras. Det är viktigt att komma just till utrikesutskottet och berätta om det här. Men det är en uppgift för regeringen att besluta om vilka utlandsmyndigheter som ska öppnas eller stängas. (SD): Jag undrar hur reaktionerna har blivit från amerikanskt håll på att inte har kunnat leva upp till de gjorda utfästelserna. Finns det risk för att detta kan ha haft negativ påverkan på anseende och förtroendet för oss i olika internationella relationer? I andra ordalag: Har de pluspoäng som man ville få genom att stressa fram tillkännagivandet bytts ut mot minuspoäng när man har varit tvungen att backa? : Herr ordförande! Det kan jag inte veta svaret på exakt. Jag kan bara säga att jag tror att de hoppas att regeringen, med en ny och egen budget, ska leva upp till löftet och utfästelsen om att göra det här och att det återstår att hantera och förbereda ett sådant beslut. Jag tror inte att det har hunnit påverka på det sättet, utan man hoppas att vi ska kunna leva upp till det här åtagandet med en ny budget. (MP): För tids vinnande ska jag avstå från att ställa en fråga. Jag har fått svar på de frågor jag hade. (C): Utrikesministern förklarade att det inte blev något generalkonsulat eftersom beslutade om en annan budget. är det på det sättet att vi fick en vårproposition och en vårändringsbudget i går. När Socialdemokraterna och har lagt fram en egen budget kan jag inte finna något generalkonsulat i där. : Herr ordförande! Det är riktigt. Där finns bara den allmänna medelstilldelningen på 93 miljoner, om jag kommer ihåg siffran rätt.