bet · H201KU20 · 2015-06-05 00:00:00 — Bolaget föredrog att använda dem vidare och i stället investera i att göra dem renare. Brunkolet var lönsamt och hade ett bra kassaflöde. såg som sin uppgift att minska de negativa verkningarna och bieffekterna. uppgav att han inte kunde komma ihåg om diskussioner förts med företrädare för regeringen om avvägningen mellan att vara ett av de bolag som leder utvecklingen mot miljömässigt hållbar energiproduktion och att också vara ett affärsmässigt drivet bolag. anförde vid utfrågningen i huvudsak följande: som han varit styrelseordförande kan man konstatera att det har funnits en stark och tydlig opinion i mot brunkolen. har det funnits starka politiska på både nationell och regional nivå för att fortsätta med brunkolsbrytningen och användningen av brunkol eftersom det är en betydelsefull energikälla i . Någonstans i detta måste manövrera, menade . Som exempel nämnde han att bolaget 2006 beslutade om investeringarna som kom igång . Det handlar om fem till sju års framförhållning från beslutet till dess produktionsenheten sätts igång. Under den tiden hinner attityder, den allmänna opinionen och det politiska läget förändras, sa . Vidare berättade att frågan om brunkol brände till när de tyska myndigheterna och den tyska organisationen i sa att bolaget nu behövde söka tillstånd för ny brytning. Styrelsen i sa då nej, det är inte säkert att bolaget ska göra det med tanke på det politiska läget och med tanke på att det politiska läget gör det till en ekonomisk risk. Vidare anförde att den typ av brytning som det blev fråga om var av den omfattningen att frågan kom till styrelsen. De planerade dagbrott som anmälan handlar om hade inte varit föremål för beslut i styrelsen under tid. anförde att dialogen mellan styrelsen och regeringen varit utmärkt under både den här regeringen och tidigare. Det har inte varit några konflikter eller meningsskiljaktigheter över huvud taget. Vidare anförde att målet att minska koldioxidutsläppen till ligger fast. Konsekvensen av det är enligt att det förmodligen inte går att nå målet utan avyttringar. uppgav att han har haft ganska mycket kontakter med både ansvarigt statsråd och statssekreteraren. Dessutom förekommer det alltid kontakter med den styrelserepresentant som departementet, tidigare och , har i styrelsen. Från de kontakterna har han inte fört annat än egna, privata minnesanteckningar. Hur man har gjort i departementet vet han inte. Kvartalsmötena är mycket mer formella. Där finns en agenda som innehåller genomgång av det finansiella läget och genomgång av hållbarhetsfrågorna m.m. Vidare anförde att det inte har förekommit särskilt många frågor som har varit av den digniteten att han eller ägarna har sagt att de måste ha ett formellt möte om dem. har gjort ett par stora nedskrivningar, och i anslutning till den första stora nedskrivningen, som skedde 2013, sa styrelsen att de måste göra något på kostnadssidan. Bolaget gjorde en stor förlust som en följd av nedskrivningarna, tidigare affärer och värdeminskningar i tillgångsmassan. måste skära i kostnaderna och se över strukturen i bolaget. Det var då som delade upp verksamheten mer tydligt i en nordisk del och en kontinental del. Syftet med den organisatoriska uppdelningen var att underlätta för ägaren – detta är naturligtvis en ägarfråga – att ta ställning till om man eventuellt skulle vilja avyttra något, t.ex. brunkolsverksamheten i eller något annat. Att bolaget tänkte göra denna organisatoriska förändring var enligt naturligtvis en sak som ägarna informerades om. uppgav att han informerade ägaren om att frågan om att söka tillstånd för nya gruvor i hade kommit upp, att den har behandlats i styrelsen och att styrelsen är skeptisk till att gå vidare. Detta gjorde per telefon med statssekreterare direkt efter att frågan första gången var uppe i styrelsen. trodde att regeringen tyckte att det var ganska bra att styrelsen tog det beslutet. Regeringen har inte gett några direktiv just i frågan om brunkol, uppgav . Utskottet genomförde en offentlig utfrågning med f.d. statsrådet . anförde i huvudsak följande: pratade inledningsvis om två saker: bolagsstyrning i allmänhet och den förra regeringens hållbarhetsarbete. För att ett bolag ska utvecklas väl krävs enligt mening att det finns flera kraftfulla centrum i bolaget. Den verkställande ledningen ska vara stark. Det lokala facket ska vara starkt. Styrelsen ska vara stark. Ägaren ska också vara stark. Då får man en god maktbalans som blir en bra grogrund för företaget att verka i. Om ett eller flera av dessa centrum inte upprätthåller sin makt är det sällan maktbalansen lämnas oberörd. Tvärtom är det så att om ett maktcentrum abdikerar från sin makt är det ofta så att ett annat maktcentrum lägger beslag på den. Då kan det uppstå en obalans i företaget genom att ett visst centrum tenderar att bli för starkt. I de företagsskandaler som ägt rum i världen har det ofta varit så att den verkställande ledningen blivit för stark på styrelsens eller ägarens bekostnad. Den verkställande ledningen får då inte det tuggmotstånd som är nödvändigt, och den kritiska granskningen av bolagets aktiviteter tenderar att bli svag eller att helt utebli. När den verkställande ledningen inte får tuggmotstånd kan beslut fattas som inte är helt färdiganalyserade. Det finns också risk att den verkställande ledningen fattar beslut som inte nödvändigtvis är bra för bolaget och dess aktieägare utan i stället är bra för ledningen själv. Det är viktigt att staten – ägaren – utser kompetenta styrelser med stor integritet. Det är också viktigt att staten tar sitt ägaransvar, dvs. har en regelbunden dialog med i första hand styrelseordföranden men även med resten av styrelsen samt – när det är nödvändigt – med den verkställande ledningen. Vidare anförde att han under den förra regeringen var ansvarig för de statliga bolagen. Hans övergripande bedömning är att ägarfunktionen har varit något styvmoderligt behandlad . Detta beror inte på brist på engagemang och kompetens hos de opolitiska tjänstemännen på kansliet. Tvärtom – där finns en stor kompetens och ett stort engagemang. intryck är dock att engagemanget och kompetensen på den högsta politiska nivån i stor utsträckning kunde ha varit större, oavsett regeringsfärg. Detta är nog inte speciellt märkligt. Han tror inte att man blir politiker om bolagsstyrning är det man brinner för mest i den politiska världen. pratade därefter om hållbarhetsarbetet. påbörjade ägande på arbetet med att införa hållbarhetsmål för alla statliga bolag. Grunden för detta arbete var att det var och är hans och den förra regeringens uppfattning att hållbarhetsarbete är en förutsättning för att uppnå långsiktigt lönsamma bolag. Ansvaret för att formulera hållbarhetsmål lades på styrelserna. Departementet ställde upp med expertis, men det var en viktig poäng att bolagens styrelser själva skulle besluta om hållbarhetsmålen. Dessa skulle vara få till antalet, mätbara och lätt uppföljbara. presenterade själv tillsammans med personalen på departementet ägarens förväntningar på bolagen. Detta skedde vid ett seminarium där alla ordförande, verkställande direktörer och hållbarhetsansvariga i de statliga bolagen var inbjudna. Arbetet följdes upp med en debattartikel av med rubriken höjer ambitionsnivån kring hållbart företagande. Hållbarhetsdialogen i var högt uppe på agendan vid alla kvartalsmöten med bolaget. tror att han själv var närvarande vid alla kvartalsmöten med . Vidare anförde att det ligger i sakens natur att det inte är ägaren som fattar kommersiella beslut i bolagen i vare sig privat eller offentlig sektor. Vad ägaren gör är att lägga upp väldigt breda ramar för arbetet, till exempel i form av avkastningsmål för företaget, i och med att det är skattebetalarnas pengar som ska användas på bästa sätt, och i det här fallet i också i form av hållbarhetsmål, som formaliserades . Det målet fanns även på ; man skulle sänka koldioxidutsläppen till år till 2020. Detta är styråran som ägaren tillsammans med bolagets ledning kom fram till. Sedan är det upp till bolaget att se till hur man använder sin energimix och fatta beslut för att uppnå de här målen. Det mål som hade att arbeta efter var att de skulle minska sina utsläpp av koldioxid med från till . Detta mål diskuterades ofta – varje gång, vill påstå – vid kvartalsmötena med regeringen. Men det var inte regeringens uppgift att förklara för hur man skulle uppnå de målen, utan det måste bolaget självt ta ansvar för. anförde vidare att sitter med ett problem i och med att man har stora koltillgångar i . Man har upplevt ett kraftigt fallande energipris. Man har fått bakslag med CCS-tekniken, vilken man satsade hårt på. Man har också haft tekniska problem med de här verken. Om man ska göra en liten historisk exposé kan man notera att 1999, plus minus , var i princip utsläpp av koldioxid noll. var utsläppen ungefär . Där gick marschen in i kolkraftssamhället. Varför blev det så? Jo, när man inledde den strategin var inte växthusgaserna på agendan på samma sätt som de är , vilket tror är grundorsaken till detta. Det fanns också en stor tro på CCS-tekniken där var världsledande. Men sedan fattade beslut om att inte tillåta den här tekniken. Det var ett ordentligt bakslag, och det var där som marschen började. har utsläppen över tiden faktiskt minskat. Vidare anförde att om man vill veta mer eller lära hur sig hur tankegångarna gick måste det vara bättre att fråga de som var ansvariga , dvs. den socialdemokratiska regeringen. Per var politiskt sakkunnig på , så vill man veta hur det gick till på nära håll kan man fråga honom om hur argumenten och strategierna var för att gå in i kolkraftsträsket. anförde också att det var ett väldigt gott samarbete mellan ägaren, styrelsen och verkställande ledning som han var ansvarig. Regeringen gjorde några saker som ändrade bolaget. Det ena var att regeringen såg till att avkastningsmålen sänktes ganska rejält. Det var ju på eget kapital tidigare. Det tyckte var alldeles för högt av flera skäl. Avkastningsmålet hade legat på den nivån . Med en kraftigt fallande inflationstakt var det orimligt högt med ett sådant mål, så det sänktes till på arbetande kapital, vilket med samma måttstock innebär från till . Det var alltså en radikal sänkning av avkastningsmålet. Detta möjliggjorde för att ägna sig åt investeringar som inte var lika lönsamma som tidigare och ändå uppnå regeringens avkastningsmål. Dessutom arbetade man på bred front för att alla de drygt 50 bolag som staten äger skulle få hållbarhetsmål. Dessa mål inkorporerades också i . Det hölls även en extra bolagsstämma som fastslog detta 2012. Dessa mål innebar dels att man skulle ha nått 2020, dels att man skulle investera mer i förnybar energi än vad konkurrenterna gjorde. Det var alltså ett relativt mål och ett absolut mål. uppgav att det inte förekom kontakter mellan den svenska staten och den tyska staten om kolbrytningen. Inledningsvis noterar utskottet att överlämnade granskningsrapporten – konkurrenskraftigt och ledande i energiomställningen (RiR 2015:6) till . har granskat förutsättningar att bli ett konkurrenskraftigt och ledande bolag i energiomställningen och därigenom bidra till EU:s klimat- och energimål och om bolaget kan nå sina miljörelaterade hållbarhetsmål inom ramen för hållbart företagande. har även granskat om regeringen styr i riktning mot att bolaget ska uppnå sitt uppdrag och sina miljörelaterade hållbarhetsmål. I granskningen uppmärksammas bl.a. hur brunkolsverksamhet förhåller sig till bolagets uppdrag och hållbarhetsmål. granskning har omfattat perioden –2014. I rapporten framför flera synpunkter på hur regeringen har styrt och lämnar rekommendationer på hur styrningen bör förändras. Regeringen ska enligt bestämmelserna i 9 kap. 19 § riksdagsordningen lämna en skrivelse till om granskningsrapporten. Skrivelsen kan förväntas bli behandlad av näringsutskottet. I det sammanhanget kommer näringsutskottet och att kunna ta ställning till de frågeställningar som belyses i granskning. har vid tidigare granskningar uppmärksammat brister i regeringens styrning av . Utskottet kan konstatera att flera frågor som aktualiseras i den nu aktuella granskningen också tas upp i granskning och således kan förväntas bli behandlade i samband med regeringens svarsskrivelse. Mot denna bakgrund har utskottet här valt att begränsa sin granskning till frågor om regeringens kontakter med och styrning av vad gäller de planer som funnits på att ansöka om ytterligare kolbrytning i kolgruvor i . Av utredningen i ärendet framgår att inte fattade några beslut om att öppna nya brunkolsgruvor under nuvarande och föregående ordförandenas tid. beslutade styrelsen att avvakta med att söka tillstånd till ny kolbrytning. Som nämnts uppmärksammas i granskning bl.a. frågor om brunkolsverksamhet i stort. Vad gäller planeringen av ny kolbrytning kan utskottet i sin granskning konstatera att den huvudsakligen har hanterats inom löpande förvaltning i . Vad som framkommit i granskningen ger mot denna bakgrund inte anledning till något uttalande av utskottet. 5.2 beslut att stoppa planer på ny kärnkraft I en anmälan till (dnr 1737-2014/15), bilaga A5.2.1, begärs att utskottet granskar regeringens, och i synnerhet energiministerns och näringsministerns, styrning av () när det gäller frågan om planering av ny kärnkraft i . I anmälan anförs bl.a. att enligt en nyhetsartikel har regeringen gett nya direktiv till som innebär att en pågående utredning för att ersätta gamla kärnkraftsreaktorer med nya har avbrutits. I anmälan hänvisas till tidigare granskningar av regeringens styrning av . I dessa granskningar har framkommit att ägarstyrningen i första hand sker genom att ägardirektiv ges till bolaget vid en bolagsstämma. senaste bolagsstämma ägde rum och nästa var planerad att äga rum . Anmälaren undrar bl.a. vilken typ av direktiv regeringen har gett till vad gäller utredningen om nya kärnreaktorer, hur regeringens ställningstagande har gjorts, vem som har fattat beslutet, hur ställningstagandet är dokumenterat och hur och på vilken rättslig grund regeringen har kommunicerat till att arbetena med att planera ny kärnkraft. Enligt anmälan kan man också fråga sig om det är ekonomiskt ansvarsfullt att plötsligt och av ideologiska skäl beordra ett företag att avbryta ett planeringsarbete i vilket företaget redan investerat betydande resurser. Till underlag för granskningen har bl.a. legat en svarspromemoria från , bilaga A5.2.2. I ärendet har även begärts in en skrivelse från till med svar på frågor från om beslut att tillfälligt stoppa arbetet med att utreda ersättningsreaktorer i , bilaga A5.2.3. Utskottet genomförde en offentlig utfrågning med styrelseordförande , bilaga B3. rapporterades i nyhetsartiklar från Energinyheter och radio att stoppat arbetet med planerna på ny kärnkraft i . presenterade en bok med titeln – ett energisystem de sex energikällor som arbetar med, nämligen biomassa, kolkraft, kärnkraft, naturgas, vattenkraft och vindkraft. Om kärnkraft anges att ägde tio kärnkraftsreaktorer (varav en som minoritetsägare). Av dessa fanns sju i (fyra i och tre i Forsmark), samt tre i (Brunsbüttel, Krümmel och Brokdorf). Reaktor 1 och 2 i , söder om , var två första reaktorer och har varit i drift och 1976. Reaktor 3 och 4 byggdes . har tillsammans med de andra delägarna av de svenska kärnkraftverken investerat i säkerhetsförbättringar och livstidsförlängning av de svenska reaktorerna. På anges att den tyska regeringen har beslutat att fasa ut kärnkraften, och att kärnkraftstillgångar i kommer att avvecklas. I årsredovisning 2012 anges (s. 26) att räknar med att strax över kärnkraftsproduktion från äldre reaktorer kommer att fasas ut i . Vidare anges att 2010 beslöt att befintliga reaktorer ska kunna ersättas med ny kärnkraftskapacitet. har därför fördjupat bolagets analys och påbörjat såväl studier som formella processer för att klargöra förutsättningarna för en investering i ersättningsreaktorer. Bland annat har en ansökan om ersättningskraft lämnats in till (). Syftet med studier är enligt årsredovisningen att göra det möjligt för bolaget att inom 8–ta ställning till eventuella investeringar i ersättningsreaktorer. Vidare anges att det intensifierade undersökningsarbetet inte innebär att ett beslut om ny kärnkraft redan har fattats eller kommer att fattas av . De fysiska förutsättningarna på de potentiella platserna måste analyseras på djupet, och tillgången till teknisk expertis, personal och resurser inom kärnkraftsområdet måste också kartläggas. Finansieringen av en sådan omfattande investering kräver också en analys av olika alternativ och möjliga samarbetspartner. Utredning av ersättningsreaktorer i vänteläge På publicerades en nyhetsnotis om att tillfälligt stoppar arbetet med att utreda ersättningsreaktorer i . Det uppges att koncernchefen lämnade det beskedet i samband med ett besök hos näringsutskott. Vidare uppges att avvaktar diskussioner i frågan med regeringen. I budgetpropositionen 2015 (prop. 2014/15:1 utg.omr. 21 s. 53) anges att en för blocköverskridande samtal om energipolitiken ska tillsättas i syfte att skapa en långsiktigt hållbar energiöverenskommelse. Regeringens ingång i dessa samtal ska vara att kärnkraften ska ersättas med förnybar energi och energieffektivisering och att ska ha förnybar energi. Kärnkraften ska bära en större andel av sina samhällsekonomiska kostnader. Säkerhetskraven ska skärpas och kärnavfallsavgiften ska höjas. Regeringen avser enligt propositionen att ta ett helhetsgrepp om det statliga bolaget och av styrningen av bolaget i syfte att göra det ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. planer på att förbereda för byggandet av ny kärnkraft avbryts. I näringsutskottets betänkande 2014/15:NU4 (s. 18) anges att den nuvarande regeringen enligt information från har den tillsatt en statsrådsgrupp med särskilt ansvar för att ta ett helhetsgrepp om styrningen av i syfte att göra bolaget ledande i omställningen av energisystemet mot en högre andel förnybar energi. Statsrådsgruppen leds av närings- och innovationsminister och består också av miljöminister och vice statsminister , energiminister samt finansmarknadsminister och biträdande finansminister . Statsrådsgruppen ska se till att få en komplett information om verksamhet samt förtydliga styrningen och uppdraget för . Liksom privata aktiebolag regleras statliga aktiebolag av aktiebolagslagen (2005:551). I sin egenskap av företrädare för det statliga ägandet lyder regeringen således under samma regler som andra bolagsägare. Innebörden av detta är bl.a. att ägarinflytandet utövas i bolagets beslutande organ, bolagsstämman (7 kap. 1 § aktiebolagslagen). Bortsett från arbetstagarrepresentanterna utser stämman styrelsens ledamöter, vilka i ett helägt statligt företag representerar ägaren staten. Styrelsen utser i sin tur verkställande direktör. Genom bl.a. valet av styrelse och möjligheten att i bolagsordningen föra in särskilda bestämmelser kan statens representanter på bolagsstämman påverka inriktningen av bolagets verksamhet. Av 7 kap. 16 § framgår att en aktieägare som vill få ett ärende behandlat vid en bolagsstämma ska begära detta skriftligen hos styrelsen. Ägaren utövar sitt inflytande över bolaget genom att rösta på bolagsstämman (7 kap. 1 §). Enligt 7 kap. 2 § har den aktieägare som för bolagsstämman är införd i aktieboken rätt att delta i bolagsstämman. Enligt 7 kap. 8 § får en aktieägare rösta för samtliga aktier som han eller hon äger eller företräder, om inte annat föreskrivs i bolagsordningen. Om det uppstår en konflikt mellan styrelsen och ägarna kan ägarna ersätta de styrelseledamöter som utsetts av stämman. Vidare kan, i den mån anslag på statsbudgeten beslutas för bolagets verksamhet, styrning utövas genom att särskilda villkor föreskrivs för anslagets användande. Utöver det anförda finns inte några formella styrmedel. Staten kan dock självfallet sluta avtal med ett statligt bolag inom de ramar som bl.a. aktiebolagslagen ger, varigenom bolaget frivilligt går med på att inskränka sin handlingsfrihet på ett sätt som staten önskar. Staten kan också utöva sitt ägarinflytande så att det i bolagsordningen skrivs in bestämmelser om att vissa av bolagets beslut ska underställas regeringen eller någon annan statlig myndighet. har också uttalat att det ligger i sakens natur att det även förekommer underhandskontakter mellan staten som ägare och den direkta bolagsledningen. Det gäller i särskilt hög grad när staten är den enda aktieägaren (bet. 2009/10:KU20 m.fl.). Riktlinjer för förvaltningen av statens ägande av kommersiella företag fattade beslut om riktlinjer för förvaltningen av statens ägande av kommersiella företag (prop. 1995/96:141, bet. 1995/96:NU26). Som huvudprinciper skulle gälla att statligt ägda företag ska arbeta under krav på effektivitet, avkastning på det kapital företaget representerar och strukturanpassning. Den som utövar förvaltningen av ett statligt ägt företag ska med utgångspunkt i det uppsatta verksamhetsmålet aktivt följa företagets utveckling och vidta de åtgärder som krävs för att företaget ska uppfylla kraven på effektivitet, avkastning och strukturanpassning. I Statens ägarpolicy redogör regeringen för mål och ramar för sitt förvaltnings-uppdrag och inställningen i vissa principfrågor som rör bolagsstyrningen av samtliga statligt ägda bolag. Redovisningen för görs i samband med skrivelsen med den årliga redogörelsen för företag med statligt ägande som i huvudsak utgörs av verksamhetsberättelsen, i vilken statens ägarpolicy och re-geringens riktlinjer ingår. Statens bolagsstyrning ska enligt ägarpolicyn ha sin utgångspunkt i aktiebolagslagen (2005:551), annan relevant lagstiftning och tillämpliga delar av koden för bolagsstyrning. Härutöver styrs förvaltningen av om statligt stöd samt redovisning av allmänna medel, konkurrenslagstiftningen, lagen om offentlighet och sekretess samt riktlinjer för statligt ägda företag. Enligt ägarpolicyn ska styrningen av bolagen främst utövas på bolagsstämmor, genom en professionell och strukturerad styrelsenomineringsprocess samt genom dialog med styrelseordföranden. Uppföljning och utvärdering av bolagen ska göras bl.a. genom ekonomiska analyser, branschanalyser och olika typer av rapporter från bolagen. Även mål utöver ekonomiskt värdeskapande ska följas upp och utvärderas. Regeringen redogör för förvaltningen av bolag med statligt ägande i sin årliga skrivelse till . Riktlinjer för dokumentation m.m. av Det dåvarande statsrådet beslutade riktlinjer för dokumentation m.m. av (Fi2014/555). I riktlinjerna anges bl.a. följande. Med ägarförvaltning avses i riktlinjerna den ägarförvaltning som ansvarar för gentemot de bolag staten äger aktier i om inte annat anges. Syftet med riktlinjerna är att de ska vara ett stöd i av bolagen och ge en samlad bild av dokumentation och beslut vid förvaltningen. För att kunna följa viktigare händelseförlopp i ägarförvaltningen ska ägarens, dvs. regeringens, ställningstaganden i viktigare frågor och i fråga om händelseförlopp, samt de huvudsakliga motiven till dessa, kunna följas genom uppgifter i allmänna handlingar samt tjänsteanteckningar och liknande material. Dokumentationen av förvaltningen ska göra det möjligt att följa viktigare händelseförlopp som rör bolagen och som kräver ägarens ställningstagande, samt ska ge en god överblick över vilka ställningstaganden som gjorts i sådana frågor samt på vilket underlag de har grundats. Det bör i detta sammanhang enligt riktlinjerna noteras att även ett beslut att inte vidta åtgärd är ett ställningstagande. Det ska vara möjligt att för sådana frågor följa vilka kontakter och styrsignaler som förekommit mellan ägaren och bolagen. För varje bolag bör därför ett ärende läggas upp i diariet, som kallas årsakt. I årsakten diarieförs handlingar och uppgifter som avser den löpande ägarförvaltningen.