· H201FiU26 · 2015-03-18 15:48:47 — Det är viktigt att följa utredningen och se till att vi landar rätt mellan olika avvägningar. Vi ska dock inte föregå utredningen. Jag ska ta upp tråden från anförande och fästa kammarens uppmärksamhet på en motion som finns med i betänkandet, nämligen 2404. Där oroar jag mig för välfärdens framtida finansiering på samma sätt som gjorde. Det är förvånande att man ägnar ett helt avsnitt i betänkandet åt att argumentera för att avslå denna motion. Å ena sidan säger man att man inser att de offentliga finanserna sannolikt kommer att utsättas för stor press framöver, inte minst på grund av en demografi med många äldre människor. Det är visserligen glädjande, men det kommer också att sätta de offentliga finanserna under press. Å andra sidan säger man att bedömare anser att den svenska finanspolitiken är långsiktigt hållbar, och därmed skulle de offentliga finanserna av sig självt klara ut detta. Låt mig betvivla att det är så enkelt. Det är naivt och lite grann att sticka huvudet i sanden att inte vilja se framtiden på ett lite mer allvarligt och seriöst sätt. gjorde några namnkunniga nationalekonomer en intressant simuleringsövning där man tittade på den demografiska utvecklingen och sjukvårdens kostnader för att kunna möta behoven . Det visade sig att med den rimliga prognos man kan göra för befolkningsutvecklingen kommer kostnaden för att bedriva en sjukvård med den kvalitet vi har , alltså utan kvalitetshöjning, att tredubbla utgifterna för det offentliga. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Då måste vi givetvis fundera lite grann på varför man slår sig till ro med att detta kommer att lösas sig inom ramen för den finanspolitik vi bedriver . På vänstersidan är det tyvärr ganska enkelt att ropa på skattehöjningar, gärna på , som vi hade under pomperipossadebatten för ett antal decennier sedan. Men om vi ser lite mer seriöst på det och att vi faktiskt måste bedriva en politik som är expansiv och tillväxtfrämjande där vi inte kan brandskatta folk upp över ett tak som fortfarande ligger som ett av de högsta i världen, hur ska detta då kunna bli långsiktigt hållbart? Man kan fundera på varför man inte kan resonera och, som nationalekonomen sa, titta på hur man kan blanda in enskildas ansvar, till exempel genom att de får behålla mer i plånboken för att bekosta en del av sin välfärd. Mot detta står det rödgröna och det framför allt riktigt vänsterpartistiska inslaget. Jag tar bara ett exempel, eftersom tiden är kort. har banerfört en populistisk idé om att man ska ge gratis läkemedel till barn. Det låter ju väldigt vackert när man säger så, . Men de läkemedel som är gratis är bara gratis för de barn som har läkemedel som bekostas av läkemedelsförmånen, det vill säga där staten skjuter till. Det finns till exempel ett antal barn som har reumatisk värk och som kanske har insjuknat i tidig ålder. Där har vi läkemedel som är fantastiskt välgörande men som inte är godkända för läkemedelsförmånen. Dem ska alltså barnens föräldrar själva bekosta. Förstår inte att gratis läkemedel till barn, som låter väldigt bra, egentligen sliter isär samhället i stället för att, som ni tror, föra det samman. En del barn - kanske inte de som behöver det allra mest - kommer att få gratis läkemedel, medan andra barn måste betala allt själva via sina föräldrar, utan hänsyn till deras ekonomiska situation. Så är det, fru talman, när man sticker huvudet i sanden och avslår en motion som just bekymrar sig över framtidens välfärdsfinansiering. använder sitt populistiska inspel att ge gratis läkemedel till barn utan att tänka över finansieringen. Dessutom dras samhället isär genom att vissa barn kommer att få förmånen medan andra kommer att få betala allt själva. Detta är inte en trovärdig politik, utan här avslöjas att och de rödgröna inte har en sund inställning . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)