bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Det kanske är att jag har sökt på fel sätt, men jag var inne på Miljö- och notiser, klickade på ”Alla notiser” och sökte på datum. Jag har den 16 till den 7 med här, och den 14 saknas. En annan notis är också borta, så det är inte bara den här. Det är dock några notiser jag inte hittar. Är det något rensningssystem, och hur går det i så fall till? Det blir nämligen väldigt svårt att söka då. Jag kanske har sökt på fel sätt – det kan vara så – men jag vill bara kolla. : Jag kan inte riktigt svara för hur du har sökt, men jag kan svara för vilken rutin som finns på Miljö- och . Det är en tydlig rutin att vi aldrig raderar någonting på hemsidan, utan det ska finnas kvar. Notisen bör alltså finnas där. Vi kanske kan hjälpa till med att söka fram den . Sedan kan ju länkningar på en hemsida förändras – det är ju någonting annat – men själva informationen ska ligga kvar på hemsidan. (V): Jag sökte på ”Alla notiser” och sedan datum. Jag tänkte då att alla notiser mellan de datumen borde komma, men det kan vara så att man ska göra på ett annat sätt. Man kanske ska fundera på det. Skånberg (KD): Pressmeddelandet har vi som bil. 2, och statssekreteraren har den också utskickad – den bör finnas i slutet av de handlingar statssekreteraren har till sitt förfogande. Där är det en halv A4-sida med text. En enda mening redogör för vad statssekreteraren skulle arbeta med. Det står så här: Regeringen har utsett till statssekreterare hos klimat- och miljöminister . Sedan kommer texten, en mening ned: I den nya rollen kommer hon att arbeta som samordnande statssekreterare till båda språkrör och . Det är allt som står om dina arbetsuppgifter. När du begärde ut det här , hur kommer det sig att du inte reagerade på att den enda beskrivningen av din arbetsuppgift var felaktig och att du inte över huvud taget har pratat med ? Var det ingen klocka som ringde? : Jag hade ju haft mina samtal med statsrådet , och det var väldigt tydligt för mig att jag skulle jobba i en traditionell statssekreterartjänst på ett fackdepartement. Det gällde , som det hette då; nu heter det Miljö- och . Det var också klart för mig att jag och den andra statssekreteraren skulle diskutera den exakta ansvarsfördelningen mellan oss när jag började på jobbet. Det är vanligt att man gör det ibland, på en del jobb. Jag visste att jag skulle jobba med klimatfrågor och kärnsäkerhet samt med miljöperspektiv på vissa andra frågor. Vi har dock gjort en sådan ansvarsfördelning; den gjordes när jag började på kansliet. Det finns också en tydlig fördelning mellan mig och . Jag har till exempel ansvar för kärnsäkerhet, strålskydd och radioaktivt avfall samt ekonomiska styrmedel och förvaltnings- och utvecklingsfrågor rörande SSM, alltså . Jag har ansvar för de lokala säkerhetsnämnderna vid kärntekniska anläggningar och för Kärnavfallsfonden. Jag har ansvar för energifrågor som kommer på gemensamberedning och i de internationella klimatförhandlingarna inom UNFCC, IPCC samt de kompletterande processer klimatenheten arbetar med, såsom klimat- och luftkoalitionen. Jag arbetar med New Climate Economy och internationellt samarbete för att fasa ut fossila subventioner samt kopplat arbete med stöd till förnybart och utfasning av stöd till fossila källor från olika banker, såsom EIB och . Jag arbetar med EU:s klimat- och energiramverk, inklusive EU:s handelssystem EU ETS och andra strukturella reformer kopplade till ETS. Jag arbetar med CDM-programmet, klimatinvesteringar i andra länder, klimatfinansiering av Gröna fonden – både vad avser biståndspolitiken och nya innovativa finansieringsmekanismer för att attrahera privat kapital. Jag arbetar med inom EU, en genomförandekommitté under klimat- och energiramverket. Jag arbetar med nationell, EU-relaterad och internationell luftvårdspolitik, inklusive sjö- och flygfart. Jag arbetar med transportrelaterade frågor om fordonsemissioner och bränslekvalitet samt med utsläpp av luftföroreningar och växthusgaser både nationellt och inom EU. Jag jobbar med miljöarbetet i , och samt med internationella finansiella institutioner och så vidare. Jag har ansvar för ganska tydliga områden, men den fördelningen satt inte jag, statssekreterare och statsrådet och gjorde innan jag tillträdde. Diskussionen om den exakta gränsen påbörjades i stället … Den är väldigt tydlig för medarbetarna på Miljö- och . Jag förstår dock att Skånberg liksom i övrigt reagerar på att det fanns en felaktig mening i pressmeddelandet, och jag har tydligt redogjort för hur vi har agerat för att sådana misstag inte ska kunna ske . Skånberg (KD): Ordförande! Det är inte bara en felaktig mening, utan det rör sig om den enda meningen som beskriver vad du skulle göra och vilka personer som ingår. Om det i stället för hade stått att du skulle samordna mellan och statsrådet , hade du reagerat då? Eller var det i själva verket så att det hade förekommit ett samtal där namn förekom? : I de samtal jag haft med statsrådet har jag inte diskuterat några andra statsråd över huvud taget. Jag beklagar verkligen att den här meningen kom med, och jag önskar att jag hade reagerat över den redan när jag fick se pressmeddelandet på sms. Jag kan inte spekulera i exakt hur meningen kom till, och jag har försökt att så gott jag kan redogöra för händelseförloppet. Skånberg (KD): Jag har en sista fråga, herr ordförande. 2, som statsrådet nu har framför ögonen, syns det ingen rättelse. Det är en skärmdump som är daterad till . Tittar vi ser vi att det finns en rättelse inlagd i just detta pressmeddelande. Är det så att det inte gjordes någonting för att göra en rättelse? Är det i själva verket så att rättelsen gjordes just inför granskningen och denna utfrågning? : Jag kan bara säga att jag när vi gjorde justeringen av notisen bad om att vi skulle ha en rättelse i pressmeddelandet. Det följde inte den rutin som fanns på Miljö- och , och det gick inte att göra då. Jag följde de rutiner som fanns. Vi har haft en process i Miljö- och där vi har diskuterat den här typen av frågor, och vi har kommit fram till att rutinen behöver förändras. Det är jag väldigt glad över att vi har gjort, för det finns nu en ny rutin som gör att man kan ha en rättelse i ett dokument som ligger på hemsidan. Det tycker jag är ett bra sätt att, när det har kommit felaktig information, tydligt visa att informationen kom ut men att den var felaktig. Det gör man med rättelsen. Den rutinen fanns dock inte. Den här typen av dialoger kan ibland dra ut , men vi har tagit tag i frågan. Vi har en ny rutin. Skånberg (KD): Att det har dragit ut är ju riktigt, för vi vet att det har legat orättat i åtminstone – drygt. Var det inför dagens utfrågning det här skedde, eller vilket datum gjordes den rättelse vi nu kan konstatera finns? : Det skedde utifrån den diskussion vi påbörjade . (S): KU gjorde ju ett tydligt uttalande i granskningen av 2011. Där sades det att det ska läggas ut rättelser. Ska jag alltså förstå att den gamla regeringen efter KU:s påpekande 2011 inte ändrade rutinerna så att dessa rutiner fanns i ? : Det är den information vi fick på . (S): Tack för den upplysningen! Ordföranden: vill ställa en avslutande fråga, och sedan måste vi sätta streck. (SD): Herr ordförande! Jag skulle vilja ha ett klargörande när det gäller rutinerna som redogjort för. Rutinerna är nu ändrade efter det att det felaktiga pressmeddelandet publicerades. Vad jag kan konstatera, efter att ha lyssnat på , är att de ändrade rutinerna inte skulle ha stoppat pressmeddelandet utan att det mer handlar om att i efterhand kunna lägga in rättelser i pressmeddelanden. Har ni inte övervägt rutiner för att se till att felaktiga pressmeddelanden inte kommer ut från första början? : Sådana arbetsrutiner har vi också infört. Ordföranden: Då ber vi att få tacka för att hon har kommit hit och svarat på utskottets frågor. Granskningsärende 8 Deklarationen om i regeringsförklaringen Granskningsärende 10 och 12 Utrikesministerns handlande att informera EU:s medlemsländer om kommande erkännande av Granskningsärende 21 Regeringens information till utrikesutskottet om nya utlandsmyndigheter Ordföranden: Jag förklarar sammanträde återupptaget. Vi välkomnar nu utrikesminister som har kommit till oss för att svara på frågor i följande tre granskningsärenden: ärende G8 Deklarationen om i regeringsförklaringen, ärendena G10 och 12 Utrikesministerns handlande att informera EU:s medlemsländer om kommande erkännande av , samt ärende G21 Regeringens informa- tion till utrikesutskottet om nya utlandsmyndigheter. Tanken är att vi behandlar frågorna var för sig i nämnd ordning. Utrikesministern får först möjlighet att göra en kort inledning i respektive ärende, och därefter ställer vi frågor. Varmt välkommen, utrikesministern! Du är välkommen att presentera din medarbetare och att inleda. : Tack så mycket, herr ordförande och ärade ledamöter av , för välkomnandet till den här utfrågningen. Jag är glad att vara här för att kunna svara på era frågor och göra nödvändiga klargöranden. Vid min sida sitter enhetschefen för , . Jag är som sagt glad att inför få möjlighet att svara på era frågor vad gäller deklarationen om i regeringsförklaringen. Det är kanske särskilt viktigt när det gäller ärenden som erkännande av stater som ju inte kräver beslut av utan fattas av regeringen. När det gäller sakfrågan om erkännandet av Staten finns förstås många olika åsikter och synpunkter. Jag hoppas att mina svar kommer att bli klargörande. Jag tänkte börja med att redogöra för motiven för avsikten att erkänna Staten , för att sedan fortsätta med att redovisa beredningen inför regeringsbeslutet. gjorde statsministern genom regeringsförklaringen en avsiktsförklaring att erkänna Staten . Så här sa han: Konflikten mellan och kan endast lösas genom en tvåstatslösning, framförhandlad i enlighet med folkrättens principer. Den måste garantera såväl palestiniernas som israelernas legitima krav på nationellt självbestämmande och säkerhet. ömsesidigt erkännande och vilja till fredlig samexistens. Därför kommer att erkänna Staten . Detta skedde efter en valrörelse och debatt där de två regeringspartierna gjort väl känt sina avsikter att gå i denna riktning. Låt mig så säga något om själva beredningen av ärendet. Beredningen av regeringsbeslutet om erkännande av Staten inleddes av . Dagen efter, , fattade regeringen beslut om att kalla till överläggningar med . överlade regeringen med . Beredningen av regeringsbeslutet avslutades . inbjöds den palestinska ambassadören till UD för att få information om regeringens avsikt att erkänna Staten vid regeringssammanträdet dagen därpå. Och regeringen beslutade om erkännandet vid regeringssammanträdet . som regeringsförklaringen, , skickade information till utlandsmyndigheterna om regeringens avsikt att erkänna Staten . Detta skedde mot bakgrund av att regeringens avsikt förstås väckt stor uppmärksamhet också internationellt och det förelåg ett behov av information. Denna information var i enlighet med regeringsförklaringen och noterade bland annat att förhandlingarna om samtliga slutstatusfrågor skulle bli mer framgångsrika om de fördes mellan två mindre ojämlika parter, att tillkännagivandet kom då fredsförhandlingar suspenderats och tvåstatslösningen underminerats genom en omfattande bosättningsexpansion på palestinskt område, inklusive i och runt östra , samt att , trots som för angav att en palestinsk stat skulle bildas , fortfarande var ockuperat. Dessutom konstaterades att regeringen avser att fortsatt utveckla goda kontakter med båda och . Dagarna efter regeringsförklaringen gjorde statsministern och jag ett flertal uttalanden. Vid samtliga tillfällen refererade vi till avsikten att erkänna Staten , helt i enlighet med regeringsförklaringen. har ställt frågor om regeringsförklaringen inte visar att regeringen ”faktiskt” tagit ställning i erkännandefråga innan samråd skett med . Av skriftliga svar på utskottets frågor framgår att regeringsförklaringen från den tillträdande statsministern var avsedd som avsiktsförklaring. Det formella beslutet att erkänna Staten fattades efter vederbörlig beredning av ärendet och efter att överläggning skett med . Jag är nu beredd att svara på de frågor som utskottet vill ställa till mig. (M): Herr ordförande! Jag tackar utrikesministern för redogörelsen. Denna granskning omfattar som sagt regeringsförklaringen uppläst av statschefen själv . Jag ska inte upprepa hela formuleringen, men det som jag vill ställa frågor om är just slutklämmen i regeringsförklaringen. Jag tar mig därför friheten att upprepa den: Därför kommer att erkänna Staten . Det är en formulering som inte bara av anmälaren utan även av omvärlden har uppfattats som väldigt tydlig, slutgiltig och reservationslös. Regeringsförklaringen utformades ju av regeringspartierna själva innan den lästes upp. Min första fråga till utrikesministern är i vad mån utrikesministern själv deltog i det arbetet och om det förekom några diskussioner om denna formulering. : Jag tillträdde som utrikesminister vid konseljen, tror jag att det var. Först då blev jag statsråd. (M): Min fråga var snarare om deltog i arbetet med formuleringarna. Det skedde självfallet före uppläsandet, även om vid det tillfället inte formellt var utsedd till utrikesminister. : Jag utgår från att granskar statsrådens tjänsteutövning och uppgifter, och jag blev statsråd . (M): Då går jag vidare till nästa fråga. Utsedd av riksdag finns som ju är ett samrådsorgan mellan regeringen och för utrikespolitik och leds av vår statschef kung . Den ger utrymme för framför allt oppositionen att hålla sig informerad om utrikespolitiska frågor och kunna påverka dem. Regeringen är skyldig att hålla överläggningar med denna nämnd om utrikespolitiska förhållanden inför beslut av större vikt. Anser utrikesministern att erkännandet av en stat är ett utrikesärende av större vikt? : Herr ordförande! Som framgått av vårt skriftliga svar och också av min redogörelse som inledning i detta ärende överlade regeringen i . I själva verket fattade regeringen beslut om att kalla till utrikesnämnd, så beredningen har skett helt i enlighet med att vi betraktade detta som ett ärende av stor vikt och därmed överlade med . (M): Jag har en avslutade fråga i denna frågerunda. Då tolkar jag utrikesministerns redogörelse som att hon vidhåller att formuleringen i regeringsförklaringen om erkännandet av Staten var avsiktlig trots dess slutgiltiga utformning. I svaret som har fått från , daterat , på frågan om någon i eller för regeringen före regeringsbeslutet vidtagit någon åtgärd som bekräftar deklarationen om i regeringsförklaringen kan man läsa följande: som regeringsförklaringen, , skickade information till utlandsmyndigheterna om regeringsförklaringen. Informationen omfattade bland annat att Staten har status som non-member state i FN, att 138 stater har röstat för detta, inklusive , samt att erkännandet av var i enlighet med folkrätten. Regeringen skickade alltså ut information till sina utlandsmyndigheter som regeringsförklaringen lades fram och före överläggningen med – en överläggning som regeringen enligt lag är föreskriven att genomföra i en fråga av större vikt, vilket utrikesministern också bekräftat att det är. Jag kan inte utläsa något annat i svaret från än att erkännandet uppfattades som ett erkännande av utrikesministerns eget departement. Jag undrar vad utrikesministern har för kommentar till detta. : Herr ordförande, ärade ledamöter! Jag tror att vi måste gå tillbaka till texten och läsa det korrekta: ett erkännande. Det gör förstås hela skillnaden. Det är fortfarande en avsiktsförklaring. Som vi har redovisat i våra skriftliga svar och som jag också berättade i början handlar det om att regeringsförklaringen är en avsiktsförklaring och att beredning har skett på sedvanligt sätt med involverande av utrikesnämnden, som vi kallade till, och att beslut fattades . Som jag också redovisade i början fanns förstås ett stort intresse internationellt. Vi visste att det skulle komma många frågor till våra utlandsmyndigheter. Därför redovisades mycket sakligt vad som stod i regeringsförklaringen. (M): Jag har ett förtydligande. Jag kan hjälpa utrikesministern och medhjälparen från rättssekretariatet. På sidan 2 i svar daterat står tydligt ”erkännandet”. Tydligare än så kan det inte bli. : Herr ordförande, ärade ledamöter! Man kan förstås läsa vissa saker som en viss potentat läser . Jag tror att man måste läsa hela texten och förstå bakgrunden för att förstå sammanhanget. Det går inte att rycka ut just detta eller förstå eller tolka det på det sättet. Det är fortfarande en avsiktsförklaring. Det är fortfarande inte att etablera fait accompli, utan det är att beskriva bakgrunden till avsikten från regeringen att erkänna Staten . (M): Med all respekt för och dess ledamöter undanber jag mig att utrikesministern kallar ledamöterna, eller i det här fallet denna ledamot, för potentat. (S): Herr ordförande! Jag tackar utrikesministern för att hon kommit hit och för föredragningen. Det blev väldigt tydligt hur man har hanterat ärendet i . Bara för att förtydliga undrar jag hur utrikesministern ser på regeringsförklaringen. Vad är den, och vad har den egentligen för verkan? : Herr ordförande! Det är en mycket relevant fråga, . Vad är egentligen en regeringsförklaring? beskrivs det som ett inlägg i den politiska debatten. Det är där som den nya regeringen beskriver vad de vill åstadkomma politiskt. Sedan följs det upp på olika sätt med förslag som ibland behandlas av och som ibland är regeringens egna beslut. Man kan säga att det är en avsiktsförklaring och ett inlägg i den politiska debatten. Det är så det har beskrivits konstitutionellt. (S): Jag tackar utrikesministern. När jag tittar på anmälan och hör de frågor som kommer känns det som att det blir en ganska semantisk diskussion, men för tydighets skull har jag en kort fråga så att vi får det till protokollet: När fattades beslutet att erkänna ? Och om utrikesministern får vara lite efterklok, skulle vi ha kunnat göra på något annat vis? : Herr ordförande! Det är en bra fråga. Att en ambition anges i en regeringsförklaring innebär inte att regeringen har fattat ett beslut. Detta gäller om vi går tillbaka i historien och tittar på andra regeringsförklaringar också. På samma vis som man aviserar inrikespolitiska reformer aviserar man också utrikespolitiska ambitioner. Jag har redogjort för ordningen: kom regeringsförklaringen, inleddes beredningen, överlade regeringen med utrikesnämnden, var beredningen avslutad, gav vi information till den palestinska ambassadören och fattades regeringsbeslutet. Detta är inte ett EU-beslut utan ett nationellt beslut, och det är regeringen som fattar sådana beslut. Vi bedömde förstås att det var ett ärende av sådan vikt att vi ville överlägga med utrikesnämnden, och detta gjordes. Med tanke på den mycket stora nationella och internationella uppmärksamheten var det naturligtvis nödvändigt att informera, men vi gjorde på ett sådant sätt att vi beskrev att ett regeringsbeslut krävdes och att vi avsåg att fatta beslut. Det var en avsiktsförklaring. Jag tror att man alltid i alla sammanhang kan göra saker bättre. Särskilt när man tittar i backspegeln önskar man väl alltid att man kan göra bättre. Jag kan bara konstatera att det här ärendet har beretts på ett korrekt och sakligt vis enligt rutiner. (SD): Herr ordförande! Jag vill fråga utrikesministern om det som i promemorian omnämns som de grundläggande kriterierna för att erkänna en stat. De återfinns på sidan 4 i den promemoria som jag förutsätter att utrikesministern har fått sig tillsänd. Det gäller det uttalande som utrikesutskottet gjorde 2010 gällande grundläggande kriterier för erkännande av stater. Där står bland annat följande: ”Grundläggande för erkännande av en stat är existensen av ett bestämt territorium och av en befolkning. Vidare krävs en regering som med ett rimligt mått av stabilitet utövar effektiv kontroll över detta territorium. Regeringen skall också ha vunnit ett rimligt mått av självständighet utåt och någorlunda allmänt accepterats internationellt.” Jag vill kort och gott fråga utrikesministern: Hur väl anser utrikesministern att dessa grundläggande kriterier är uppfyllda? : Herr ordförande, ärade ledamöter! Att granska de folkrättsliga grunderna och motiven var förstås en viktig del av beredningen. Det viktigaste svaret är att de folkrättsliga grunderna för beslutet om ett erkännande var uppfyllda. Både och har rätt till säkerhet och nationellt självbestämmande. Detta bekräftades av och den 2004. Vi ville stärka de moderata krafterna i , framför allt under ledning av president , den palestinska myndigheten och enhetsregeringen. Vi ville också ge en injektion till fredsprocessen i , då utvecklingen på marken och verkligheten gick i en helt annan riktning. Vi ville även minska obalansen mellan parterna, då vi anser att detta ökar möjligheterna att uppnå en framförhandlad överenskommelse om en tvåstatslösning. Vi ansåg att de kriterier som man granskar när man folkrättsligt ska bestämma grunderna för ett erkännande var uppfyllda. Det var förstås väldigt viktigt för oss. Man tittar på om det finns ett folk och ett territorium, också enligt principen ingen rätt ur en orätt – man kan inte låta det faktum att ett land är ockuperat hindra ett sådant beslut – samt om det finns kontroll över territoriet, om än inte total. Detta gäller också tidigare erkännanden; både och Kosovo erkändes av tidigare regeringar på samma grund. Vi är inte ensamma om detta. Senast vi kontrollerade tror jag att det var 135 länder som har erkänt . Man har granskat statsdugligheten och konstaterat att sådan föreligger. Vi motiverade förstås också ställningstagandet med den folkrättsliga grunden. (SD): Tack. (MP): Herr ordförande! Jag tackar utrikesministern för väldigt klargörande svar på en hel del frågor. Jag har egentligen fått svar på det mesta, men bara för att klargöra lite ytterligare vill jag fråga: Regeringsförklaringen kom ju . Hade det varit möjligt för regeringen att fatta beslut om tidigare än man verkligen gjorde, det vill säga ? Fanns det ens möjlighet att fatta beslut så tidigt, innan regeringsförklaringen lades fram? : Herr ordförande! Detta var den tillträdande statsministerns avsiktsförklaring, som han presenterade i . Skifteskonseljen ägde rum eller om det var . Det var då den nya regeringen tillträdde. var det praktiskt omöjligt för en ny regering att göra någonting. Så gick det till rent faktiskt och formellt. (C): Man kan inte betrakta regeringsförklaringen som ett vallöfte, utan jag uppfattar det som ett tydligt besked från regeringen. Jag kan tänka mig att också kommer att se det på det sättet. Ett samråd med utrikesnämnden kan inte bara vara en information i efterhand om vad statsminister redan har bestämt och offentliggjort för hela världen. Då är det fullständigt meningslöst att ha ett samråd med utrikesnämnden. Avsikten med ett samråd är rimligen att man ska ta del av utrikesnämndens synpunkter för att kunna beakta dem. Det finns inget utrymme att göra detta när man agerar på detta sätt. Jag vill gärna ha en kommentar om det. : Herr ordförande, ärade ledamöter! Återigen: Regeringsförklaringen är en avsiktsförklaring. Därefter startar man en beredning av ett ärende. Det skedde i det här fallet. Jag har försökt att redogöra noggrant för detta med en tidslinje som presenterar hur man startade en beredning inom . Vi kallade till utrikesnämnd och överlade och beredde färdigt ärendet, och beslutet om ett erkännande av Staten fattades i regeringen. (C): Menar utrikesministern att det fanns något utrymme att ta tillbaka det besked som gavs i regeringsförklaringen? : Om det politiskt hade funnits anledning att göra det hade det förstås varit möjligt att avbryta en beredning eller säga att det inte längre var aktuellt eller att någonting har hänt som gör att vi inte kan fatta ett sådant beslut. Då avbryter man en beredning av ett ärende, självklart.