bet · H301UU1 · 2015-11-27 00:00:00 — Det finns ett antal utskott, kommittéer och annat där de här frågorna kommer att diskuteras - femte utskottet, FN:s budgetutskott, kommittén för fredsfrämjande insatser, C34 och så vidare - men kommittéerna och utskotten är kända för att vara väldigt politiserade, så det gäller att tänka kreativt. Här har som ett reformvänligt land en viktig roll att spela, att i de sammanhang där det är möjligt föra fram vikten av reformer. , : Jag skulle vilja kommentera något av det som sas tidigare och säga att också skyldigheten att skydda är en fokusfråga för . Det är i sammanhanget viktigt att vi inte släpper den. Den innehåller olika komponenter, både förebyggande, agerande och återbyggande. När det gäller Libyenfallet och insatsen där borde vi ha gjort en internationell utvärdering av den, och det borde säkerhetsrådet ha tagit initiativ till, inte Nato. Vad gäller att utveckla detta behöver vi även titta på lessons learned, som det brukar heta, för att se vilken läxa vi har lärt oss. Jag vill i den här församlingen passa på att säga att det är viktigt att de kvinnor och män som är i känner vårt stöd. När vi firar FN och diskuterar dess roll tycker jag att vi i behöver bli bättre på att framhålla de insatser som våra svenskar tillsammans med andra gör. Det är ett sätt att upprätthålla värdet av insatsen och respekten för den viktiga gärningen i mänsklighetens tjänst. Vi är ibland lite dåliga, herr ordförande, på att ta upp det perspektivet. Det kan dessutom vara ett sätt att få fler att bli intresserade av att ställa upp i framtida missioner. Dessa båda aspekter är viktiga. Sedan gällde det agerande. Jag försökte tidigare, , om än på ett lite kryptiskt sätt säga att vi måste fråga varför vi inte diskuterar det som sker. Varför sker det inte inom ramen för ? Det är obegripligt. När och diskuterar koordinater för olika bombningar och samarbete, varför gör de inte det politiskt inom ramen för ? Det hade varit det naturliga. Det är viktigt att föra fram. Det kravet borde även komma från . Det är viktigt att slå vakt om FN:s särskilda roll och, som tog upp, de fem permanenta medlemmarnas absoluta och särskilda ansvar. Det hänger ihop med det perspektivet. (SD): Herr ordförande! Jag ska börja med att svara på frågan om publikationen, boken eller vad det nu var. Jag ger ett något opolitiskt svar. Sedan jag kom in i har jag överösts med böcker och andra publikationer, och alla är jätteviktiga att läsa. Jag har lagt en del intressanta sådana på hög. Det är bra att du kommer hit och sätter press på oss. Jag tror att det kan öka intresset. Om du mejlar titeln till oss ledamöter kommer i vart fall jag att lägga den i min läshög. ska jag försöka få tid att läsa den. Min fråga till panelen är lite mer konkret. Vi ser en flyktingsituation som inte har skådats tidigare. Den berör även . När vi talar om de insatser som bidrar med i bland annat undrar jag: Har den insatsen någon påverkan i positiv eller negativ riktning? Har det gjorts någon analys av det? (MP): firar vi 70-årsjubileet av FN. När vi firar 100-årsjubileet, tror ni att vi då har kommit ut ur det här grundläggande dysfunktionella förhållandet med det ständigt blockerande säkerhetsrådet när det handlar om riktigt allvarliga och blodiga konflikter? Jag fick aldrig svar på min fråga om det som formellt heter generalförsamlingsresolution 377. Uniting for Peace brukar den kallas. Den har tillämpats , till exempel 1956 i samband med . Ser ni det som ett instrument? Eller vad ska vi ta oss till i väntan på ett genombrott för grundläggande förändringar av FN-strukturen? (C): Jag knyter an till de två markörer jag hört, inte minst från , om ökade intresse för peace-keeping. Det var ju tydligt att inte bara utan också andra uttalade sitt stöd för att gå in med ökade insatser. Det är vad jag har hört i alla fall. Vad drar ni för slutsatser av det? Kommer det att innebära att man förstärker fredsinsatserna i FN-regi, eller är det bara ännu en ny blockör? , : Det svenska bidraget är mycket uppskattat bland andra truppbidragande länder och inom FN. Det innebär att det är ett bredare bidrag, med bredare inkludering av truppbidragande länder, som ger en viss legitimitet till insatsen. Det tillför också en förmåga som är viktig i internationella insatser och som man inte har så mycket erfarenheter av. I finns många utmaningar i form av logistik etcetera. När det gäller vissa delar är det fortfarande delvis under uppbyggnad. Det är absolut ett bidrag som uppskattas och som tillför stor legitimitet till insatsen. , : Jag kan lägga till något om mandatet för insatsen i . Det syftar ju framför allt till att skapa stabilitet och säkerhet i landet, att hjälpa regeringen att ta kontroll över de delar av landet som den nu inte har kontroll över och att bidra till att stärka och ge stöd åt den politiska process som pågår efter det fredsavtal som skrevs under . Fokus är på situationen i . Det handlar om att förbättra för befolkningen, att ge möjligheter till utveckling och fred i landet. , : Om vi tittar i kristallkulan kan vi hoppas att man inser att det är mer rationellt att använda FN, eftersom FN:s betydelse knappast kommer att bli mindre. Jag tror inte att något land, inte ens eller ett framtida större , ensamt kan klara av de utmaningar som vi står inför. Det gäller många olika områden. Klimatfrågan är ett område, men också den ökade instabiliteten i många länder bidrar till negativa saker. Det kräver ett samlat grepp, inklusive ett säkerhetsperspektiv. Uniting for Peace glömde jag att kommentera tidigare; jag ber om ursäkt för det. Det är något som har lyft upp under hela . Vi har tyckt att man borde använda det, och det av olika skäl. Det skulle sätta tryck på säkerhetsrådet primärt. Jag vet att det finns de som är skeptiska, men det är ändå bättre att använda FN och de organ som finns i FN. Även om det primära ansvaret enligt stadgan ligger hos de fem permanenta medlemmarna är generalförsamlingen ett verktyg som borde användas. Som helt riktigt alltid säger har de fem permanenta medlemmarna det yttersta ansvaret. Det finns ett annat skäl som jag själv brukar ta upp som viktigt, nämligen att man inte kan luta sig bakåt och säga att jaja, det är och som blockerar allting i säkerhetsrådet med sina veton. Varje land borde få rösta så att den egna befolkningen och övriga världen - man följer ju detta via sociala medier och annat - skulle kunna se vad respektive lands regering faktiskt säger. Det är en viktig demokratisk princip att inte skylla på andra utan fråga hur man själv ställer sig, om man är beredd att ställa upp också med militär insats. Jag talade tidigare med ambassadör om detta. Min personliga gissning är att det som händer i och med att har gått in kommer att framtvinga, om man ska tänka positivt, någon typ av reaktion från andra. Då är det rimligt att förr eller senare komma tillbaka till FN-spåret, där frågan ju ska ligga, och ytterst i säkerhetsrådet. , Försvarshögskolan: Låt mig lite kort kommentera Uniting for Peace. Jag tror att det är viktigt för att sätta tryck på säkerhetsrådet, men man måste vara medveten om att det inte ger någon rätt att fatta beslut om fredsframtvingande insatser. Insatsen -56 var ju baserad på samtycke. Återigen är man utlämnad åt staters samtycke, , men politisk press på säkerhetsrådet kan vi säkert hjälpa till med. , : När det gäller fråga om kan jag säga att jag tror att vi behöver vara vaksamma över detta. Jag tycker att det är ett argument för att vi från västvärlden inte kan dra oss ur FN:s fredsbevarande insatser där andra aktörer uppenbarligen går in. Då måste vi fundera på var i detta vi är med, för det finns andra värden. har naturligtvis, rätt eller fel, intressen i och i andra delar av världen, och vad jag förstår sa de i generalförsamlingen att de tar ett ansvar på ett sätt som västvärlden inte gör; de använder det argumentet. Vilka syften de har kan vi diskutera. Det är dock bättre att vi finns med i de här sammanhangen. Fler europeiska länder bör delta. Det kommer att skapa större balans och förhoppningsvis också bättre missioner. , tidigare : Jag har en mycket kort kommentar. När det gäller Uniting for Peace är det som och säger helt korrekt. Skillnaden är att om säkerhetsrådet beslutar så är det ett imperativ, en folkrättslig skyldighet enligt artikel 25 i , att följa säkerhetsrådets beslut. Det följer inte av Uniting for Peace. När det sedan gäller säkerhetsrådsreformen skrev jag 2008 ett brev till medlemmar i som hade titeln ”Security council reform. Rule of law more important than additional members”, det vill säga ”Reformer av säkerhetsrådet. Rättsstaten är viktigare än fler medlemmar”. Där lade jag fram förslag om bland annat responsibility to protect. Det intressanta är att 2013 har lagt fram ett förslag som utgår från just det som jag utgick från, nämligen att man frivilligt ska begränsa vetorätten. För det behöver inte ett kommatecken ändras i . Det kan genomföras bara de kan komma överens om det. Det intressanta är också att 80 stater nu stöder det franska förslaget, vilket jag såg i går. Jag hoppas att det sprider sig som ringar på vattnet. är en av dessa stater. , : Jag vill haka på det som sa om säkerhetsrådet och att det borde ha tagit initiativ till en oberoende utredning av interventionen i . Vår organisation driver just nu en kampanj för att USA-styrkornas sjukhusbombning i Kunduz i ska utredas av oberoende utredare. Anledningen är densamma som den som ligger till grund för din anmärkning, nämligen att Nato gör en helt annan typ av utredningar. Vi ser en utveckling med de mer robusta mandaten, och i FN-systemet finns vackra skrivningar om accountability. Men när det verkligen kommer till kritan förekommer det incidenter av allvarlig natur inte bara under strid utan även i form av övergrepp, såsom dem vi sett franska styrkor utföra i . Jag vill därför fråga: Är FN-systemet redo att tillåta oberoende utredningar av dess insatser? , : Historiskt har haft mellan 800 och 1 000 soldater i fält internationellt, men är vi nere på mindre än hälften av det. Om vi tittar på budgeten ser vi att årets budget är hälften av vad budgeten för internationella militära insatser var . Vilka blir konsekvenserna av det? , Försvarshögskolan: pekar på en väldigt viktig sak: hur man ska kunna göra granskningen. Den kanske inte är lika besvärlig som nästa steg, alltså om man finner att någon pekar åt någon, en organisation eller en stat. Hur ska man då gå vidare? Här saknas forum framför allt för att kunna ställa internationella organisationer till svars. Man har tidigare försökt med FN, och vi har sett att man hävdat sin immunitet framför nationella domstolar. Därmed blir det svårt att gå vidare. I så fall är det lättare om man prövar en stats ansvar, det vill säga staten som sådan. Om det är individers ansvar är det staten som har det primära ansvaret att pröva det. Problemet tror jag är bristen på forum, alltså var man ska pröva ansvaret. Det är en av de stora utmaningarna, speciellt ju mer handlingar som knyts till internationella organisationer i ansvarsfrågorna. , : Vad gäller det franska initiativet om begränsning av vetorätten skulle jag först vilja ge beskedet till att stöder det. Det har numera blivit ett fransk-mexikanskt initiativ och stöds av 80 stater. Vi stöder både det och ett liknande initiativ som ACT står bakom. När det sedan gäller budgetbegränsningar har vi en ekonomisk realitet att förhålla oss till. Prioriteringar blir då nödvändiga. Den proposition som fattade beslut om innebär att bidraget till Minusma, Maliinsatsen, gäller till , men vi förbereder en förlängning av bidraget med . Det är den horisonten vi jobbar med vad gäller FN-insatser. Vi får inte glömma bort att vi utöver truppbidraget bidrar med totalt ca 100 personer. Det är poliser, kriminalvårdare, stabsofficerare och civil personal. (M): Herr ordförande! Jag vill börja med att å hela utskottets vägnar tacka alla som medverkat i panelen, som medverkat genom att ställa frågor och som delat med sig av sina reflektioner, och naturligtvis tacka alla som varit med och lyssnat. Den här diskussionen visar att vi verkligen är i ett svårt läge. Det är en ganska skakig värld vi lever i. En känsla man kan få är att de värderingar som vi drivs av – synen på demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, rättsstatens principer - är under attack från många håll. Hur ska vi då kunna göra så att vi kommer tillbaka på rätt spår? Vi kanske trodde att vi hade vunnit slaget om demokratin, de mänskliga rättigheterna och jämställdheten. Vi får alltså inte förtröttas utan måste hitta såväl argument som vänner och allierade för att hitta tillbaka till respekten och slå tillbaka mot de värderingar som vi inte delar. Vi måste respektera varandras olikheter. Vi har en FN-stadga och vi har rättsstatens principer. ställs frågan: Om FN skulle bildas om, om vi skulle starta FN , skulle staterna kunna komma överens om att godkänna ? Vi kanske inte ens vill ha det fulla svaret på den frågan. har vi , och en massa arbete pågår. Det finns många goda intentioner, men det gäller att också genomföra dem. Det gäller även de reformer och idéer som finns om hur de fredsfrämjande insatserna ska kunna fungera bättre. Det finns trots allt ljuspunkter, skulle jag vilja säga. Det finns bra förslag. gäller det att se till att det finns moraliska resurser och självklart också finansiella resurser för att kunna genomföra förslagen. Återigen vill jag framföra ett stort tack till alla medverkande. Härmed är utskottets offentliga utfrågning avslutad.