bet · H201FöU11 · 2015-02-04 00:00:00 — Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas. Jämför reservation 14 (V). Regeringen bedömer att de frivilliga försvarsorganisationernas möjlighet att bidra till totalförsvaret och därmed även samhällets krisberedskap långsiktigt bör säkerställas. Organisationers möjligheter att göra människor delaktiga har en stor betydelse i det svenska samhället. De bygger upp och bevarar det soci- ala kapitalet och garanterar demokrati och mångfald. Inom totalförsvaret bidrar bl.a. de frivilliga försvarsorganisationerna med sitt arbete och sitt engagemang till civil och militär förmåga samt med värdefulla insatser nationellt. De frivilliga försvarsorganisationerna har flera viktiga uppgifter. Försvarsberedningen har pekat på att de frivilliga försvarsorganisationerna bidrar på ett värdefullt sätt till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna och menar att man bör överväga att utöka de frivilliga försvarsorganisationernas bidrag även i andra krigsförband. Regeringen delar Försvarsberedningens syn och anser att det både skulle stärka folkförankringen och bidra till att försörja krigsförbanden med kompetens på ett rationellt och kostnadseffektivt sätt. De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet bör främst vara inriktad mot nationella uppgifter vid höjd beredskap. Organisationernas ungdomsverksamhet är särskilt betydelsefull. Försvarsberedningen har föreslagit att de frivilliga försvarsorganisationernas bidrag till totalförsvaret och samhällets krisberedskap bör stärkas. Försvarsberedningen ser en möjlighet att stärka engagemanget för den tjänstgörande personalen genom att de frivilliga försvarsorganisationerna i större utsträckning tillhandahåller riktade frivilliga försvarsutbildningar kopplade till den enskildes militära profession. Regeringen delar denna syn. Eventuella behov av personella förstärkningar vid de beredskapsansvariga myndigheterna för att lösa lednings- och samordningsuppgifter bör i första hand täckas genom omfördelning inom verksamheten eller genom att avtal träffas med lämpliga personer om frivillig tjänstgöring under beredskapsförhållanden. Det är även möjligt att genom avtal knyta till sig frivilliga. Regeringen anser att de berörda centrala myndigheterna, kommunerna och landstingen i högre grad bör eftersträva samverkan med de berörda frivilligorganisationerna i syfte att tillvarata de frivilligas engagemang såväl under fredstida kriser som under höjd beredskap. Ideellt engagemang inverkar positivt på människors tillit till samhället och till varandra, vilket är ett viktigt värde för krisberedskapen. Det är viktigt att det finns strukturer som gör att aktörerna i fråga snabbt kan nå frivilligresurserna när en händelse inträffar och att det på förhand finns planer och rutiner för hur frivilliga ska engageras i hanteringen av händelsen. Det finns behov av att analysera vilka ansvarsområden och vilka uppgifter inom det civila försvaret och krisberedskapen som bäst kan mötas av frivilliga krafter. Utifrån en sådan analys bör sedan en målsättning för frivilligt engagemang i anslutning till samhällets säkerhet kunna formuleras. m.fl. (V) anför i motion 2014/15:3093 (yrkande 3) vikten av att de frivilliga försvarsorganisationernas breda kunskap, engagemang och förmåga att bidra till att stärka det breda säkerhetsarbetet tas till vara. Dessa organisationer bidrar till att öka enskilda människors och samhällets förmåga att hantera allvarliga händelser, olyckor och kriser. Genom att öka den fredstida förmågan att möta och hantera olyckor och kriser kommer även andra frivil- ligorganisationer att bidra till förmågan att motstå påfrestningar under höjd Det är viktigt att bredda de frivilliga försvarsorganisa- tionerna, menar motionärerna. De behöver i större utsträckning be- stå av män och kvinnor från hela det svenska samhället. Det är angeläget att stärka deras möjligheter att verka, och motionärerna ser behov av en successiv höjning av anslagen till frivilligorganisationerna. Utskottet instämmer i regeringens syn på de viktiga bidrag de frivilliga försvarsorganisationerna ger till totalförsvaret och därmed även samhällets krisberedskap. Denna tillgång bör långsiktigt säkerställas. Vidare vidhåller utskottet det som anförts tidigare om att de frivilliga försvarsorganisationerna har en viktig roll i att skapa en folkförankring (bet. 2013/14:FöU11). Likt regeringen anser utskottet att det finns behov av att analysera vilka ansvarsområden och vilka uppgifter inom det civila försvaret och krisberedskapen som bäst kan mötas av frivilliga krafter. Utifrån en sådan analys bör sedan en målsättning för frivilligt engagemang i anslutning till samhällets säkerhet kunna formuleras. Det skulle exempelvis kunna vara rationellt och kostnadseffektivt att försörja krigsförbanden med frivilligorganisationernas kompetens, vilket regeringen också anför. Utskottet instämmer i regeringens syn att berörda centrala myndigheter, kommuner och landsting i högre grad bör eftersträva samverkan med berörda frivilligorganisationer i syfte att tillvarata de frivilligas engagemang såväl under fredstida kriser som under höjd beredskap, exempelvis för att snabbt kunna nå frivilligresurserna när väl en händelse inträffar. Utskottet finner att motionärernas grundläggande intentioner är tillgodosedda och att det pågående arbetet inte bör föregripas, varför motionsyrkandet avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om styrningen av försvaret. Utskottet är positivt till att regeringen lyft fram behovet av att utveckla såväl den verksamhetsmässiga som den finansiella styrningen och utgår därför från att regeringen i sin resultatredovisning gör det möjligt för att följa hur den operativa förmågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i konkreta åtgärder. Utskottet bedömer att ytterligare åtgärder inte är nödvändiga . Jämför reservation 15 (V). Regeringens övergripande målsättning är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden, liksom inriktningen att dessa i första hand bör utformas för att möta ett väpnat angrepp. Detta bör även vägleda utformningen av styrning och uppföljning av Försvarsmakten och dess stödmyndigheter. Det är viktigt att kunna följa hur den operativa förmågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i konkreta åtgärder. Den återupptagna försvarsplaneringen, men även arbetet med att förbättra redovisningen av förbandens krigsduglighet, bidrar och bör i ökad omfattning bidra till ökad spårbarhet mellan krav på krigsförbandens förmåga och dess utformning. Tyngdpunkten för styrning och uppföljning av Försvarsmakten bör därmed ligga på krigsförbanden och i första hand på deras förmåga att med tillgängliga resurser lösa sina uppgifter vid höjd beredskap. Det gäller såväl finansiell uppföljning som verksamhetsuppföljning. Krigsduglighetskrav för respektive krigsförband ökar tydligheten och möjligheten till bedömning av de enskilda krigsförbandens aktuella status. Utvecklingen mot en mer strategisk styrning ger sammantaget Försvarsmakten möjlighet att i högre grad definiera vilka åtgärder som är mest ändamålsenliga för att lösa dess uppgifter. Det innebär också bättre förutsättningar för uppföljning, både från regeringens och från myndighetens sida. Den verksamhetsmässiga och finansiella styrningen måste utvecklas i enlighet med den övergripande målsättningen att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. Dels ska åtgärder vidtas i fråga om investeringsplaneringsprocessen för försvarsmateriel, dels ska en utredning tillsättas med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen, och dels ska ett uppdrag ges till alternativt Statskontoret om den finansiella styrningen av . har i sin rapport – en utmaning för staten, Granskningar inom försvarsområdet 2010–2014 (RiR 2014:8) rekommenderat reger- ingen att konkretisera mål och krav på Försvarsmakten genom att utveckla den Regeringen anser därför att Försvarsmaktens uppgifter bör utvecklas till att uttryckligen innefatta uppgiften att upprätthålla tillgäng- lighet i fred samt beredskap för intagande av höjd beredskap. granskningsrapporter inom försvarsområdet –2014 samt den årliga revisionen framkommer att det finns brister i Försvarsmaktens upp- följning och redovisning. Regeringen noterar att försvarsutskottet i betänkande 2014/15:FöU3 betonade vikten av att regeringen i enlighet med rekommen- dationerna från konkretiserar mål och krav på Försvarsmakten genom att bl.a. utveckla den strategiska styrningen och säkerställa balansen mellan uppgifter och resurser. Regeringen betonar i likhet med och vikten av att fortsätta arbetet med att förbättra tydlig- heten och effektiviteten i fråga om styrning och uppföljning av försvaret. Enligt motion 2014/15:3093 av m.fl. (V) bör regeringen återkomma med konkreta förslag på hur detaljstyrningen ska minska och hur Försvarsmakten ska få ett tydligt inflytande över de resurser och processer som påverkar den operativa förmågan i krigsförbanden (yrkande 4). Utskottet delar regeringens bedömning att såväl den verksamhetsmässiga som den finansiella styrningen måste utvecklas i enlighet med den övergripande målsättningen att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. Utskottet lägger i likhet med regeringen stor vikt vid att kunna följa hur den operativa förmågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i konkreta åtgärder. Regeringen anför att krigsduglighetskrav för alla krigsförband ökar tydligheten och möjligheten till bedömning av de enskilda förbandens status och att utvecklingen mot en mer strategisk styrning av Försvarsmakten ger myndigheten större möjligheter att definiera vilka åtgärder som är mest lämpliga. Utskottet delar dessa bedömningar men vill erinra om att regeringen även har att förhålla sig till vad som tidigare anförts kring styrning och resultatredovisning (2014/15:FöU1 s. 7, 11–13 och 2014/15:FöU3 s. 11, 18 och 26). Utskottet framhöll i budgetbetänkandet vikten av ytterligare förbättringar av resultatredovisningen till och längre tidsserier tillsammans med utvecklade bedömningsgrunder och resultatindikatorer. Utskottet anser fortfarande att detta är nödvändigt för att ge möjlighet att bedöma regeringens genomförande av beslut både när det gäller insatsorganisationens iståndsättande och inriktningsbeslutet som helhet. Utskottet har tidigare konstaterat att den då pågående översynen av hur krigsförbandens krigsduglighet borde utformas och nya metoder för att mäta och följa upp förbandens utveckling i förhållande till kraven borde innebära en förbättring av redovisningen till . Utskottet är därför positivt till regeringens arbete inom området. När det gäller redovisningen till av den operativa förmågan underströk utskottet då att förmågebedömningarna bör göras i förhållande till beslut och tydliggjorda krav och mål i stället för till det gångna årets uppgifter och omvärldsbedömningar. Utskottet ser fortfarande detta som en del av en förbättrad strategisk styrning och förväntar sig att regeringens resultatredovisning utformas på detta sätt . I de båda ovannämnda betänkandena underströk utskottet dessutom att förbättringsarbetet kopplat till inriktningspropositionen 2015 skulle lägga grunden för utskottets möjligheter att följa kopplingen mellan mål, genomförda insatser, uppnådda förslag och regeringens anslagsförslag framöver. Ut- skottet noterar visserligen att regeringens förslag till mål, som i sin tidigare utformning kritiserats av för att vara för breda och för öppna för tolkning, inte tydliggjorts för att undvika liknande kritik under den kommande försvarsinriktningsperioden. Utskottet utgår dock från att regeringens resultatredovisning av hur dessa mål uppfyllts kommer att ske med utgångspunkt i utvecklade bedömningsgrunder och resultatindikatorer som tydligt beskriver genomförandet av beslut både när det gäller insatsorganisationens iståndsättande och försvarsinriktningen som helhet. Med det ovan anförda om förbättrad styrning anser inte utskottet att ytterligare åtgärder krävs , varför motionsyrkandet avstyrks. Materielförsörjning och väsentliga säkerhetsintressen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om materielförsörjningsfrågor. Utskottet ställer sig positivt till principerna för materielförsörjningen och de avvägningar som regeringen redovisat och som ytterst syftar till att höja krigsförbandens operativa förmåga . Utskottet välkomnar regeringens avsikt att tillsätta en utredning i syfte att ta fram förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras för att säkra den operativa förmågan även efter 2020. Utskottet betonar även vikten av att möjligheter till långsiktig strategisk styrning utvecklas och att investe- ringsplaneringsutredningens förslag fullföljs. Jämför reservationerna 16 och 17 (SD, FP). All materielförsörjning bör enligt regeringen bedömas utifrån uppgiften att –2020 höja krigsförbandens operativa förmåga. Regeringen anser att följande principer för materielförsörjning bör tillämpas: •Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning. •Nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. •Utveckling bör genomföras först när behoven inte kan tillgodoses enligt ovan. Utöver detta framhålls i propositionen att det alltid bör göras en prövning av möjligheterna att låta förbandsutformningen påverkas av befintlig tekniskt och operativt relevant materiel med lång kvarvarande livslängd. Materielförsörjningen bör fokusera på minskade kostnader och kortare leveranstider genom att så långt som möjligt använda och vidmakthålla befintlig materiel. Eventuell nyanskaffning bör ske genom öppna upphandlingar av befintlig och beprövad materiel. Fokus bör ligga på operativt användbar materiel. Regeringen bedömer att minskade kostnader, kortare ledtider från beställning till leverans av materiel och ökad tillgänglighet i krigsförbanden för materielen kan uppnås genom att man begränsar särkraven på systemen. De principer för materielförsörjningen som regeringen angav i propositionen Ett användbart försvar (2008/09:140) bör därför fortfarande gälla som inriktning för materielförsörjningen. Regeringen understryker att den materiel som ska ersättas inte avvecklas vid anskaffning av ny materiel förrän den nya materielen är förbandssatt, och att syftet är att undvika glapp i den operativa förmågan. När det gäller stridsflygsförmågan och undervattensförmågan anser regeringen att de är tydliga exempel på områden av väsentlig betydelse för försvar. Regeringen bedömer att det kan finnas delar av system som kan betraktas som väsentliga säkerhetsintressen även inom andra områden. Detta kräver dock särskild prövning i varje enskilt fall. Regeringens inriktning är att det fortsatta arbetet med industri- och marknadsfrågor inom EU bör beakta försvarsmaterielmarknadens särart och behovet av att tillgodose medlemsstaternas säkerhetsintressen inom ramen för den gemensamma marknaden. I sammanhanhanget beskriver regeringen att artikel 346 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ger medlemsstaterna möjligheter att under vissa förutsättningar göra sådana undantag från , inklusive från försvarsupphandlingsdirektivet, som är nödvändiga för att skydda nationella väsentliga säkerhetsintressen. Regeringen konstaterar att även fortsättningsvis avser att utnyttja den möjligheten i de fall det är nödvändigt för att skydda ett väsentligt säkerhetsintresse. Regeringen beskriver å ena sidan att Försvarsmakten bör ha ett tydligt inflytande över de resurser och processer som påverkar den operativa förmågan i krigsförbanden och understryker å andra sidan betydelsen av att regeringen har möjlighet att, med utgångspunkt i , göra prioriteringar när investeringar ska fördelas. När det gäller pågående förbättringsarbete hänvisar regeringen till en ny process för planering av materielinvesteringar i enlighet med förslag (SOU 2014:15) och till att har redovisat förslag på hur den finansiella styrningen och uppföljningen av Försvarsmakten och viss stödverksamhet kan förändras och förtydligas (ESV 2013:57, ESV 2014:39). Regeringen bedömer att betänkande, redovisning och granskningsrapporter sammantaget ger en god grund för att utveckla styrning och uppföljning av materiel- och logistikförsörjningen av det militära försvaret. När det gäller rationaliseringar och effektiviseringar inom ramen för den pågående utvecklingen av den integrerade materiel- och logistikförsörjningen anser regeringen att det är viktigt att dessa inte riskeras. Regeringen anser att vissa åtgärder kan genomföras . För att möjliggöra ökad tydlighet och transparens i investeringsplaneringsprocessen bedömer regeringen att kopplingen mellan verksamhet och finansiering bör utvecklas. Som ett led i det arbetet har regeringen, i enlighet med förslag, uppdragit åt att redovisa förslag på hur anslagen kan renodlas. Förslagen ska redovisas för regeringen . Regeringen bedömer att anslagsstrukturen inom utgiftsområde 6 kan behöva ses över och avser därför att återkomma till i samband med budgetpropositioner. Avsikten är att på lämpligt sätt korrigera den finansiella styrningen av avgiftsfinansierade verksamhet, genom att särskilja förvaltningskostnader från övriga kostnader. Regeringen överväger därutöver att öka flexibiliteten i materielförsörjningen och förutsättningarna för ett effektivt resursutnyttjande genom en högre anslagskredit för materielinvesteringar, i enlighet med förslag från (RiR 2011:13), och (ESV 2013:57). För att säkerställa den operativa förmågan också måste dessa utmaningar hanteras. Man behöver långsiktigt säkerställa en operativ balans och utarbeta grunden för en samlad strategisk avvägning och prioritering inom materielförsörjningen . En utredning ska därför tillsättas för att utarbeta förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras och därmed hur den operativa förmågan ska kunna säkras och utvecklas . Utredningen ska beakta den nya materielplaneringsprocessen. Utredningen ska vara klar och utgöra underlag för regeringens och Försvarsberedningens fortsatta arbete inför försvarsinriktningsbeslutet för perioden . Regeringen avser att tillsätta en utredning med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen utifrån bl.a. kravet på ökad operativ förmåga i krigsförbanden. Utredningen bör omhänderta iakttagelser avseende styrning och uppföljning. I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) anförs att JAS Gripens beväpning bör kompletteras med fler moderna jakt- och attackvapen (yrkande 12). Motionärerna anför även att haubitsar bör tilldelas marinen som ett kustartilleri vid en eventuell extra anskaffning av haubitspjäser till det svenska försvaret (yrkande 13). I motionen framhålls att sjöminor är ett billigt och effektivt sätt att begränsa en motståndares handlingsfrihet och att regeringen bör försäkra sig om att förmågan till minstrid utvecklas bl.a. genom övning och anskaffning (yrkande 14). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anförs att underskottet i materielinvesteringar till 14 (IO 14) om först ska finansieras så att IO 14 realiseras innan vidare uppbyggnad av försvaret påbörjas (yrkande 20). I motion 2014/15:1128 av m.fl. (SD) anför motionären att upphandlingar av militär materiel framgent bör göras gemensamt av länder som ingår i en försvarsallians som inledningsvis ingås mellan och (yrkande 5). I motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna dessutom att endast bör delta i sammanslagningar och gemensamt utnyttjande i fråga om försvarsmateriel med de nordiska länderna och att allt materiel ska vara tydligt öronmärkt i händelse av krig (yrkande 35). Enligt motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) bör en försvarsindustristrategi upprättas där man tydligt definierar säkerhetspolitiska intressen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel. Motionärerna framhåller att en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel sedan ska kunna använda undantagsregeln i EUF- fördragets artikel 346 på liknande sätt som andra medlemsländer som har en betydande försvarsindustri (yrkande 32). Utskottet anser att materielförsörjningen måste ses som instrumentell för att höja krigsförbandens operativa förmåga . Utskottet delar regeringens bedömning att det finns vissa åtgärder som kan vara av betydelse för Försvarsmaktens samlade förmåga efter 2020 men inte direkt bedöms höja den operativa förmågan . Den operativa förmågan måste säkerställas och de utmaningar som försvarets stora omsättnings-, nyanskaffnings- och uppgraderingsbehov innebär måste hanteras. Utskottet delar därför regeringens bedömning att en operativ balans behöver säkerställas på och att en samlad strategisk avvägning och prioritering för materielförsörjningen måste utarbetas. Ut- skottet ser därför positivt på att regeringen tillsätter en utredning som får i uppgift att utarbeta förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras för att säkra operativ förmåga efter 2020. Utskottet delar regeringens bedömning när det gäller principer för materielförsörjning. Utöver detta menar utskottet även att en prövning alltid bör göras av möjligheterna att låta förbandsutformningen påverkas av befintlig tekniskt och operativt relevant materiel med lång kvarvarande livslängd. Utskottet vill dessutom understryka vikten av att glapp i den operativa förmågan undviks genom att den materiel som ska ersättas inte avvecklas förrän den nyanskaffade materielen är förbandssatt. När det gäller stridsflygsförmågan och undervattensförmågan delar utskottet dessutom regeringens bedömning att de är tydliga exempel på förmågor av väsentligt säkerhetsintresse för . Med den redovisning regeringen gjort i propositionen när det gäller materielförsörjning och avvägningarna inom den aviserade planeringsramen anser utskottet inte att ytterligare åtgärder krävs . Utskottet vill dock betona vikten av att regeringen utvecklar den långsiktiga strategiska styrningen, och utskottet förutsätter därför att regeringen fullföljer investeringsplaneringsutredningens förslag på det sätt som redovisats i propositionen. Utskottet anser inte att det finns någon rimlighet i att regeringen lämnar förslag till kring materielförsörjning och anskaffning utan att tydligt redovisa budgeteffekterna. En nyordning som innebär samlade och återkommande beslutstillfällen där de ekonomiska ramarna är styrande och att en långsiktig investeringsplanering har ett perspektiv ser utskottet positivt på. Utskottet välkomnar därför att regeringen avser att en gång föreslå vilka investeringar som regeringen bemyndigas att anskaffa under budgetåret och de två efterföljande åren. Med det anförda avstyrks samtliga motionsyrkanden. Ekonomiska förutsättningar för perioden Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsyrkanden om försvarets ekonomiska förutsättningar för perioden. Utskottet är positivt till avsikten att successivt stärka anslagen och konstaterar att regeringen återkommer i samband med budgetpropositionerna för att kunna tillföra utöver de redan tidigare aviserade förstärkningarna för perioden –2020. Jämför reservationerna 18, 19 (SD, FP) och särskilt yttrande 2 (M, C och KD). Regeringen bedömer att det i ljuset av det försämrade säkerhetspolitiska läget och utvecklingen av den operativa förmågan finns det ett behov av att ytterligare förstärka försvarsekonomin jämfört med de förstärkningar som reger- ingen redan har redovisat. Regeringen bedömer därför att den samlade för- svarsekonomin bör tillföras ett tillskott om utöver tidi- gare redovisade tillskott –2020. anslagen bör förstärkas successivt och att de inkluderar ett till- skott till försvarsunderrättelseverksamheten. Med de redovisade tillskotten hanteras också effekterna av förändringarna av ungdomsarbetsgivaravgifterna och höjda avkastningskrav.