bet · H201AU4 · 2015-03-06 00:00:00 — Partiet anser att man inte helt bör avskaffa den trygghet som turordningsreglerna medför för arbetstagarna, men vill underlätta för företagen och stimulera tillväxt och sysselsättning. Samma krav framförs av partiet i motion 2014/15:1123 av m.fl. (yrkande 3). Tvåpersonersundantaget i LAS behandlas även av i motion 2014/15:68 av m.fl. Partiet anser att möjligheten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § LAS (yrkande 5). och (båda S) anför i motion 2014/15:727 att en översyn bör göras av undantagen i turordningsreglerna i LAS. I motion 2014/15:1773 av (M) framhålls betydelsen av tvåpersonersundantaget för små företag. Hon anser att undantaget bör behållas. Utskottet kan konstatera att flera motionärer från allianspartierna i detta avsnitt framför önskemål om att turordningsreglerna i LAS ses över på ett eller annat sätt. Förslagen varierar från att regelverket ska baseras på kompetens till att det ska avskaffas helt. Argumentationen i motionerna genomsyras av synsättet att dagens turordningsregler i LAS skulle vara omoderna och inte lämpade för att skapa den flexibilitet som behövs på dagens arbetsmarknad. En gemensam uppfattning synes vara att en förändring av reglerna skulle leda till att arbetsmarknaden öppnas för grupper som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Utskottet kan inte ställa sig bakom det resonemang som förs i motionerna. Utskottet är av uppfattningen att arbetsrätten ska skapa förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. Flexibilitet på arbetsmarknaden är alltså viktigt. Men det är minst lika viktigt att de anställda känner sig trygga och åtnjuter rättssäkerhet. Utskottet anser att LAS har en viktig roll för att skapa den önskade balansen mellan flexibilitet och trygghet och att turordningsreglerna spelar en central roll i detta. Utskottet delar inte heller bilden av att turordningsreglerna i LAS skulle begränsa möjligheterna för vissa grupper att få tillträde till arbetsmarknaden. Utskottets bedömning är att lagstiftningen på området är väl avvägd. Lagstiftningens dispositiva karaktär gör att det är möjligt att i förhandlingar mellan parterna söka konstruktiva lösningar i de fall då en arbetsgivare tvingas till uppsägningar på grund av arbetsbrist. Utskottet anser att den svenska arbetsmarknadsmodellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med arbetsrättslig lagstiftning, fungerar väl och har varit gynnsam för både arbetsgivare och arbetstagare. Utskottets uppfattning är att förändringar av det arbetsrättsliga regelverket bör vara väl förankrade hos arbetsmarknadens parter för att de ska få det genomslag som önskas. Det gäller även förändringar av turordningsreglerna i stort och särskilda delar som tvåpersonersundantaget. Parterna har och bör fortsätta att ha ett stort ansvar när det gäller arbetsmarknadens funktionssätt. Innan förslag genomförs på området är det därför viktigt med en förankring hos arbetsmarknadens parter. Utskottet noterar även att det verkar finnas en ambition på vissa håll hos parterna att diskutera turordningsfrågor. Utskottet välkomnar att parterna har sådana ambitioner och att parterna verkar ha ett intresse av att lösa många frågor avtalsvägen. Om parterna i den här typen av diskussioner skulle nå fram till en samsyn om att en förändring av lagstiftningen är nödvändig utgår utskottet från att regeringen noga skulle analysera detta. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att det finns skäl för något initiativ med anledning av motionerna i detta avsnitt. Motionerna 2014/15:68 (V) yrkande 5, 2014/15:276 (C), 2014/15:727 (S), 2014/15:1123 (SD) yrkande 3, 2014/15:1338 (M), 2014/15:1341 (C), 2014/15:1636 (FP), 2014/15:1773 (M), 2014/15:2277 (M), 2014/15:2565 (C) yrkande 3 och 2014/15:2812 (SD) yrkande 14 avstyrks därför. Flexiblare arbetstid och utökad ledighet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om flexiblare arbetstid och utökad ledighet. Jämför reservationerna 21 (SD) och 22 (V). framhåller i motion 2014/15:2664 m.fl. att det är viktigt att det finns ett stöd för äldre att fortsätta leva ett aktivt liv och även behålla ett yrkesliv. Många äldre vill och kan jobba allt längre om förutsättningarna för exempelvis flexiblare arbetstider finns. Partiet anser därför att det måste bli enklare och mer naturligt att kunna gå både upp och ned i arbetstid (yrkande 13). I motion 2014/15:2495 av m.fl. yrkar på ett tillkännagivande om att utöka föräldrars valfrihet till deltidsarbete inom den offentliga sektorn under barnets första , från dagens till (yrkande 8). Partiet menar att detta bl.a. kan leda till minskad psykisk ohälsa. Ett liknande yrkande framförs av partiet i motion 2014/15:2960 av Per Ramhorn m.fl. (yrkande 4). I den nämnda motionen 2014/15:2495 framför partiet även ett förslag om att det ska införas fem ”förskoledagar” per barnfamilj med barn i förskolan (yrkande 10). Med detta menas att en förälder från varje hushåll med barn i åldern får en laglig rätt att ta ut fem obetalda dagars tjänstledighet när förskolan är stängd, t.ex. under den del av sommaren när förskolorna ofta stänger sin verksamhet. Ett liknande yrkande framställs även av m.fl. (SD) i motion 2014/15:1011. anser i motion 2014/15:70 av m.fl. att det är dags att på nytt ta upp frågan om en generell arbetstidsförkortning. Enligt partiet handlar frågan i grunden om ett avgörande vägval för vårt samhälle. I motionen föreslås därför att det tillsätts en utredning med uppdraget att se över möjligheterna till en generell arbetstidsförkortning. (S) anför i motion 2014/15:1737 att det är angeläget att se över möjligheterna för föräldrar till barn med funktionsnedsättning att gå ned i arbetstid. Som utskottet i det föregående har framhållit vid upprepade tillfällen är det önskvärt att arbetsmarknadens parter så långt som möjligt tar ansvar för vilka närmare arbetsrättsliga villkor som ska gälla i arbetslivet. Det gäller för alla som arbetar i , oavsett varifrån man kommer och oavsett vilken livssituation man befinner sig i. Genom att parterna tar ett sådant ansvar kan långsiktig stabilitet uppnås, som parterna själva har möjlighet att anpassa villkoren till de förutsättningar som råder i respektive bransch. Utskottet anser att det är statens uppgift att skapa förutsättningar för parterna att ta ett sådant ansvar och säkerställa vissa grundläggande villkor. Detta resonemang gör sig gällande även för de motionsyrkanden som rör arbetstidens flexibilitet och längd samt möjligheterna till ledighet från arbetet. När det gäller de grundläggande villkoren för arbetstidens flexibilitet och längd samt möjligheterna till ledighet från arbetet anser utskottet att det gällande regelverket överlag är väl avvägt. I fråga om rätten att vara föräldraledig kommer detta t.ex. till uttryck genom generösa regler i föräldraledighetslagen. Det finns även skäl att lyfta fram att åldersgränsen för att ta ut föräldrapenning relativt höjdes från åtta till (prop. 2013/14:4, bet. 2013/14:SfU3, rskr. 2013/14:66). Ett skäl till ändringen var föräldrarnas behov av ledighet från arbetet även för äldre barn, exempelvis under lov och studiedagar eller vid deltagande i förskolans och skolans verksamhet. Utskottet delar den uppfattning som kommer till uttryck i några motionsyrkanden om att det är viktigt att föräldrar tar en aktiv del i samtliga delar av sina barns uppväxt, däribland skolgången. Utskottet anser emellertid att det nuvarande systemet är utformat på ett sätt som är lämpligt för att tillgodose detta. När det gäller frågan om arbetstidsförkortning vill utskottet betona att utskottet tar sin utgångspunkt i den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagstiftning. Det är en ordning som bör värnas. I linje med det anser utskottet att det i första hand är arbetsmarknadens parter som bör komma överens om eventuella arbetstidsförkortningar. Utskottet vill även framhålla att det ställer sig bakom att regeringen i sin politik utgår från ett tydligt sysselsättningsmål där antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ska öka så att når lägst arbetslöshet i EU 2020. Utskottet kommer att följa utvecklingen på området med stort intresse för att se om sysselsättningsmålet kommer att kunna nås. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att det finns skäl till något initiativ från sida med anledning av motionerna som behandlas i detta avsnitt. Motionerna 2014/15:70 (V), 2014/15:1011 (SD), 2014/15:1737 (S), 2014/15:2495 (SD) yrkandena 8 och 10, 2014/15:2664 (M) yrkande 13 och 2014/15:2960 (SD) yrkande 4 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om delade turer. Jämför reservation 23 (SD) och särskilt yttrande 2 (V). uppmärksammar i motion 2014/15:2812 av m.fl. att delade turer, där personalen tvingas till långa, ofta obetalda håltimmar mellan två längre arbetspass, är ett fenomen som är ganska vanligt inom den offentliga sektorn. Partiet vill att ofrivilligt delade turer ska avskaffas (yrkande 3). Ett liknande resonemang förs även av partiet i motion 2014/15:2960 av Per Ramhorn m.fl. (yrkande 5). Problemen som är sammankopplade med ofrivilligt delade turer noteras även i motion 2014/15:2816 av (SD). Motionären anser att staten måste gå in med styrmedel och resurser för att systemet med ofrivilligt delade turer inom den offentliga sektorn ska kunna avvecklas. I motion 2014/15:2854 av (S) belyses också problemet med delade turer inom kvinnodominerade yrken. Motionären anser att det är viktigt att se över dessa yrkesområden när det gäller heltid som norm med goda arbetsvillkor och en sammanhållen arbetsdag. Utskottet anser att villkoren för personal i den offentliga sektorn är en central välfärdsfråga. För att vi ska kunna upprätthålla en hög nivå på välfärden är det av yttersta vikt att personalen kan tillförsäkras goda arbetsvillkor och en hälsosam arbetsmiljö. För att uppnå detta krävs att det satsas resurser i den offentliga sektorn och att verksamheterna organiseras med utgångspunkt från att personalen ska ha goda arbetsvillkor. Utskottet välkomnar att har en regering som är tydlig i sina prioriteringar av detta område. När det gäller delade turer och problemen som kan följa med att ha en uppdelad arbetsdag vill utskottet poängtera att frågan om hur företeelsen bör regleras inte är helt enkel. Utgångspunkten bör dock, som utskottet framhållit vid upprepade tillfälle, vara att den här typen av frågor är något som bör hanteras av arbetsmarknadens parter. Den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på att arbetsmarknadens parter uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Det ligger också i modellens natur att det i första hand är parterna som bör diskutera och komma överens i kollektivavtal. En viktig utgångspunkt är att inte bör lagstifta om frågor som bättre kan lösas i förhandlingar mellan parterna. Utskottet noterar att det i olika kommuner runt om i landet har vidtagits åtgärder för att komma åt problemen med delade turer. Utskottet utgår från att arbetsmarknadens parter noga följer arbetet i kommunerna för att lära sig av de goda exempel som kan finnas där och att regeringen följer detta arbete. Med hänvisning till det anförda anser utskottet inte att det finns skäl till något initiativ med anledning av motionerna 2014/15:2812 (SD) yrkande 3, 2014/15:2816 (SD), 2014/15:2854 (S) och 2014/15:2960 (SD) yrkande 5, som därför avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att rätten till heltid bör utökas. Jämför reservation 24 (V) och särskilt yttrande 3 (SD). Varken LAS eller arbetstidslagen innehåller några regler om vilken sysselsättningsgrad en anställning ska ha. En arbetstagares sysselsättningsgrad kan regleras i kollektivavtal men är vanligen något som arbetsgivaren och den enskilda arbetstagaren gemensamt kommer överens om. I 25 a § LAS finns det en bestämmelse om en deltidsanställd arbetstagares företrädesrätt till anställningar med högre sysselsättningsgrad. En förutsättning för företrädesrätten är att arbetsgivarens arbetskraftsbehov tillgodoses på detta sätt. Regeringen tillsatte en delegation för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80) med uppdrag att bl.a. stimulera en debatt om hur jämställdhet i arbetslivet kan främjas och lämna förslag på insatser som kan gynna jämställdhet i arbetslivet. En del av uppdraget rör frågan om deltidsarbete. Delegationen har bl.a. publicerat en rad forskningsrapporter. Uppdraget ska enligt ett tilläggsdirektiv redovisas (dir. 2014:71). lyfter i motion 2014/15:2662 av m.fl. fram vikten av goda arbetsvillkor inom äldreomsorgen och förespråkar att det skapas möjlighet till heltidsjobb inom äldreomsorgen för den som vill (yrkande 12). Genom att erbjuda fler heltidstjänster ökar möjligheten att rekrytera kvalificerade medarbetare och höja statusen på yrket. yrkar i motion 2014/15:2812 av m.fl. att rätten att arbeta heltid ska utökas (yrkande 2). I motion 2014/15:258 av m.fl. förespråkar att rätten till heltid ska stärkas genom att LAS ändras så att heltid blir norm, medan anställningar på deltid ska kunna ingås om parterna kommer överens om detta (yrkande 1). ser det ofrivilliga deltidsarbetet som en jämställdhetsfråga och poängterar att också undersköterskor, servitriser och butiksbiträden ska kunna leva på sin lön. Liknande yrkanden om rätt till heltid förs också fram i motionerna 2014/15:723 av m.fl., 2014/15:2159 av och 2014/15:2795 av och (samtliga S). I motionerna 2014/15:723 och 2014/15:2795 betonas att situationen i första hand bör lösas genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter men att lagstiftning måste övervägas om det visar sig att detta inte är en framkomlig väg. Utskottet anser att ett modernt, hållbart och rättvist arbetsliv kräver en anpassning till människors livssituation och förutsättningar. Det är viktigt att politiken förs med utgångspunkten att alla som vill ska kunna få heltidstjänster. Utskottet noterar att det går att förlägga arbetstider enligt heltidsmåttet, vilket inte minst bevisas av att heltid normalt är inom manligt dominerade branscher. För att alla som vill ska kunna arbeta heltid är det helt centralt att utbudet av heltidsanställningar ökas. Utskottet anser att arbetsmarknadens parter spelar en avgörande roll i detta. som det är viktigt att sträva mot att heltidsarbete ska vara på arbetsmarknaden ska deltidsarbete vara en möjlighet för alla att öka flexibiliteten av livet, inte minst för småbarnsföräldrar och i slutet av arbetslivet. När det gäller deltidsanställda bedömer utskottet att det inte bara är inkomsten som är lägre utan att deltagandet i planeringen av arbetet och inflytandet över arbetet och arbetets förläggning också ofta ligger på en lägre nivå. Vidare är risken för sämre hälsa också högre bland deltidsarbetande än bland heltidsanställda. Utskottet noterar även att kvinnor arbetar deltid i högre utsträckning än män och att detta är ofrivilligt. Att skapa förutsättningar så att kvinnor och män kan arbeta i lika hög utsträckning är en central jämställdhetsfråga. Utskottet anser därför att det är viktigt att ta krafttag för att förbättra arbetsvillkoren inom kvinnodominerade sektorer, såsom vård- och omsorgssektorn. Annars kommer det att bli svårt att garantera en god välfärd . Utskottet kommer i det sammanhanget med stort intresse att följa det arbete som Delegationen för jämställdhet i arbetslivet bedriver. Som redogjorts för ovan rör en del av delegationens uppdrag just frågan om deltidsarbete. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det är välkommet att regeringen för en politik som vilar på grunden att heltid ska vara utgångspunkten på arbetsmarknaden. Utskottet noterar t.ex. att regeringen i budgetpropositionen slår fast att heltid ska vara , med deltid som en möjlighet. Utskottet välkomnar vidare att regeringen är tydlig med att den vill se en ordning där frågan i första hand löses av arbetsmarknadens parter genom förhandlingar och kollektivavtal. Utskottet kommer med stort intresse att följa utvecklingen på detta område, inte minst i fråga om de centrala kollektivavtalen för kommunernas och landstingens verksamheter och bolag. Mot bakgrund av det anförda och utskottets uppfattning att regeringen arbetar aktivt med de frågor som tas upp i motionerna finns inte skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen på området. Motionerna 2014/15:258 (V) yrkande 1, 2014/15:723 (S), 2014/15:2159 (S), 2014/15:2662 (M) yrkande 12, 2014/15:2795 (S) och 2014/15:2812 (SD) yrkande 2 avstyrks därför. Rätt att arbeta efter Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om rätten att arbeta kvar efter . Jämför reservation 25 (SD). Enligt 32 a § LAS har en arbetstagare rätt att kvarstå i anställningen till utgången av den månad då han eller hon fyller , om inte annat följer av lagen. Enligt 33 § första stycket gäller att en arbetsgivare som vill att en arbetstagare ska lämna sin anställning när arbetstagaren uppnår ska ge arbetstagaren skriftligt besked om detta minst en månad i förväg. En arbetstagare som fyllt har enligt 33 § tredje stycket inte rätt till längre uppsägningstid än en månad och inte heller företrädesrätt enligt 22, 23, 25 eller 25 a §§ LAS. Enligt 5 § LAS gäller att avtal om tidsbegränsad anställning får träffas bl.a. när arbetstagaren har fyllt . fick en särskild utredare i uppdrag att analysera de pensionsrelaterade åldersgränserna och de hinder och möjligheter som finns för ett längre arbetsliv, den s.k. (dir. 2011:34). Delbetänkandet Längre liv, längre arbetsliv – Förutsättningar och hinder för äldre att arbeta längre (SOU 2012:28) lämnades , och slutbetänkandet Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25) lämnades . I sitt slutbetänkande lämnade utredningen ett flertal förslag till åtgärder med syfte att bidra till en högre faktisk pensionsålder. Utredningen föreslog att en s.k. riktålder för pension skulle införas med följden att bl.a. den s.k. LAS-åldern höjs från 67 till och därefter anpassas till riktåldern. Utredningens slutbetänkande har remitterats och bereds inom ramen för den översyn av pensionssystemet som initierats av den s.k. Pensionsgruppen, med företrädare för partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Allianspartierna föreslår i motion 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) att rätten att kvarstå i anställning ska gälla till i stället för till som (yrkande 19). Bakgrunden är att det i takt med att medellivslängden ökar blir naturligt för många att arbeta högre upp i åldrarna. De demografiska utmaningarna och konsekvenser av välfärdssystemen och för arbetslivet tas också upp av i motion 2014/15:2662 av m.fl. som anför att åldersgränsen i LAS bör höjas (yrkande 4). Ett liknande resonemang förs av och (båda M) i motion 2014/15:1328. Även m.fl. (FP) ser i motion 2014/15:400 en höjd pensionsålder, från 67 till , som en tänkbar lösning. Enligt motionärerna bör det egentligen inte finnas någon övre gräns för människor att kvarstå på arbetsmarknaden. I motionen föreslås därför att den övre gränsen för rätten att vara kvar i arbetslivet ska utredas. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är positivt att vi ser en utveckling i samhället där vi blir allt äldre. I takt med att människor lever allt längre är det för många naturligt att också arbeta högre upp i åldrarna, såväl för lönen det ger som för att man trivs på en arbetsplats och för känslan av att man fortsätter göra en värdefull insats. Utskottet noterar att antalet äldre i arbetslivet enligt SCB:s statistik har ökat . Men utskottet konstaterar att arbetslivet inte har förlängts i samma takt som medellivslängden har ökat. Utskottet noterar att har slagit fast att en utveckling där allt färre ska försörja allt fler inte är långsiktigt hållbar. Utskottet anser att åldersgränsen för hur länge arbetstagare ska ha rätt att kvarstå i anställningen precis som pensionssystemet i övrigt är helt centrala välfärdsfrågor. Arbete är grunden till vårt välstånd och vår garant för att kunna upprätthålla välfärden. Det är därför viktigt att frågor på området behandlas på en stabil grund med långsiktighet i åtanke. Utskottet anser att Pensionsgruppen, med pensionsöverenskommelsen som utgångspunkt, är grunden för att frågorna ska kunna behandlas brett och med den önskvärda långsiktigheten som ledstjärna. Det är en ordning som utskottet anser att det är värt att värna om. Utskottet noterar att Pensionsgruppen träffade en överenskommelse om vissa förändringar i pensionsöverenskommelsen. I överenskommelsen uppges att Pensionsgruppen kommer att fortsätta att arbeta med åtgärder som förlänger arbetslivet. Sådana åtgärder bör enligt gruppen vidtas i dialog med arbetsmarknadens parter. Det nämns särskilt att en eventuell förlängning av rätten att kvarstå i anställning till ska diskuteras. Utskottet noterar att detta arbete har inletts. I budgetpropositionen anges att staten och parterna har fört inledande samtal. Ett uppdrag att utreda metoder som stimulerar till senare pensionsuttag för dem med låg pension har därutöver getts till . Mot bakgrund av det anförda finner utskottet att arbetet på det aktuella området pågår och ser inget behov av ytterligare initiativ på området. Utskottet instämmer i Pensionsgruppens bedömning att det är viktigt med en bred förankring av eventuella förändringar av de pensionsrelaterade åldersgränserna och välkomnar ansatsen att inleda diskussioner med arbetsmarknadens parter som har en central roll. När det gäller frågan om hur vi kan förlänga arbetslivet vill utskottet betona att en höjning av pensionsrelaterade åldersgränser inte kan göras helt avskilt från andra åtgärder på området. I sammanhanget finns det skäl att särskilt lyfta fram vikten av en god arbetsmiljö. Arbetslivet ska vara utformat så att vi orkar arbeta ett helt arbetsliv. Utskottet ser att det finns många grupper som inte ens orkar arbeta fram till 65-årsdagen. Utskottet noterar vidare att spridningen i uttag av pension har ökat påtagligt och att allt fler tar ut pensionen före respektive efter . Utskottets uppfattning är därför att det är centralt att i fortsättningen inte endast titta på en eventuell höjning av de pensionsrelaterade åldersgränserna utan även på bl.a. arbetsmiljöinsatser som gör att fler orkar arbeta längre. Även ett välfungerande skydd mot åldersdiskriminering är av vikt i sammanhanget. Med hänvisning till det som anförts ovan anser utskottet inte att något initiativ från sida är nödvändigt, och motionerna 2014/15:400 (FP), 2014/15:1328 (M), 2014/15:2662 (M) yrkande 4 och 2014/15:2575 (M, C, FP, KD) yrkande 19 avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om lagstiftningsåtgärder för att kunna erbjuda samtliga arbetstagare fackligt medlemskap och skydd. Jämför reservation 26 (SD). vill i motion 2014/15:2844 av m.fl. att regeringen ser över möjligheterna till en tvingande lagstiftning där inga exklusiva avtal mellan arbetsmarknadens parter får tecknas om inte samtliga arbetstagare inom avtalsområdet kan erbjudas fackligt medlemskap och skydd. I motionen pekar på att alla arbetstagare bör ha samma rättsliga skydd, även på arbetsrättsområdet, och partiet vill se vissa lagstiftningsåtgärder. Utskottet vill framhålla att den svenska modellen, som bygger på kollektivavtal och starka och självständiga parter, är grunden för en fungerande arbetsmarknad. En viktig del av denna modell består i att parterna är just självständiga och själva bestämmer vem de vill teckna avtal med. En annan viktig del av modellen är förhållandet att regeringen och arbetsmarknadens parter har ett gemensamt ansvar för utvecklingen på arbetsmarknaden. Utskottet anser att det här är en modell som har tjänat både arbetstagare och arbetsgivare väl . Utskottet vill även påpeka att det självklart tar avstånd från alla former av handlingar som utgör diskriminering enligt diskrimineringslagstiftningen.