bet · H201KU15 · 2015-04-14 00:00:00 — (M) begär i motion 2014/15:392 yrkande 3 att regeringen ska bevaka och utveckla rättssäkerheten och skyddet av den personliga integriteten när allt fler e-tjänster utvecklas och används inom både privat och offentlig verksamhet. Motionären anför att e-tjänster är en prioriterad fråga bl.a. inom välfärdssektorn, med s.k. e-hälsa och e-hemtjänst som exempel. Utvecklingen av e-tjänster i statliga bolag och verksamheter bör påskyndas, som rättssäkerheten och skyddet för den personliga integriteten bör bevakas. och (båda M) begär i motion 2014/15:1058 (yrkande 2) att resehistorik för enskildas kollektivtrafikresor ska få sparas i högst . GPS och s.k. smarta biljetter ger möjlighet att registrera resehistorik och övervaka människor. Att sådan information får sparas är enligt motionärerna oacceptabelt ur integritetssynpunkt. Grundregeln bör i stället vara att företag inte ska få spara personuppgifter de inte behöver. och (båda FP) begär i motion 2014/15:1579 (yrkande 1) att det ska vara möjligt att betala trängselskatter eller trängselavgifter kontant. Motionärerna anför att det med hjälp av ett beslut om betalningsskyldighet för trängselskatt går att kartlägga en persons resor och resemönster. För att skydda enskildas personliga integritet bör därför ett kontantalternativ införas. Lagstiftningen bör dessutom ändras så att det inte ska gå att begära ut uppgifter om enskildas resor (yrkande 2). m.fl. (samtliga FP) begär i motion 2014/15:414 att ett förbud bör införas mot att bygga upp tekniska system som i masskala identifierar människor på offentliga platser. Motionären anför att människors möjlighet att röra sig fritt utan registrering minskar med övervakningsteknologins snabba framväxt. Exempel på övervakning är automatisk nummerplåtsinläsning och hastighetsmätare som fotograferar bilar. I motion 2014/15:405 begär och (båda FP) att avläsning på offentliga platser av människor via s.k. RFID-taggar måste regleras i lag för att beivra missbruk. Radio Frequency Identification (RFID) är enligt motionären en teknik för att läsa information på avstånd från transpondrar. Tekniken används bl.a. i busskort, biltullar, pass och butikernas stöldskydd. Enskildas köpbeteenden, livsval och preferenser kan därmed kartläggas. Bestämmelserna i om radioprogram ska tillämpas när vissa särskilt uppräknade massmedieföretag och redaktioner under vissa förhållanden tillhandahåller information för allmänheten ur en databas vars innehåll kan ändras endast av den som driver verksamheten. Denna bestämmelse, som följer av 1 kap. 9 § YGL, kallas databasregeln. Databasregeln gör det möjligt för andra aktörer än traditionella massmedieföretag, t.ex. en webbplats på internet, att få grundlagsskydd. För det krävs ett utgivningsbevis. För att få ett sådant krävs bl.a. att innehållet bara kan ändras av den som driver verksamheten, att överföringarna utgår från och att en behörig utgivare har utsetts. Grundlagsskyddet innebär bl.a. att särskilda ansvarsregler gäller för yttrandefrihetsbrott och att myndigheter inte får förhandsgranska eller försvåra en publicering. Webbplatser som innehåller s.k. omodererade diskussionsforum kan således inte få ett utgivningsbevis eftersom de kan ändras av andra än redaktionen. Om alla inlägg godkänns av redaktionen innan de publiceras är det däremot möjligt att få ett utgivningsbevis. För webbplatser med utgivningsbevis gäller inte PUL. Därmed gäller inte om t.ex. information till den registrerade om personuppgiftsbehandlingen (23–29 §§). I 21 kap. OSL finns bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i all offentlig verksamhet. Enligt 1 § gäller sekretess för uppgift som rör en enskilds hälsa eller sexualliv om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Sekretess gäller också för uppgifter om en enskilds eller en anhörigs bostadsadress, telefonnummer, e‑postadress eller liknande uppgifter som kan användas för att komma i kontakt med denne, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs (3 §). Enligt 5 § gäller under vissa förutsättningar sekretess för uppgifter som rör en utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller lider annat allvarligt men. Sekretess kan också enligt 22 kap. OSL gälla för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i verksamhet som avser folkbokföring eller annan liknande registrering av befolkningen, om det av någon särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. I en sådan verksamhet gäller också sekretess för en uppgift i form av en fotografisk bild av den enskilde, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men. Sekretess kan enligt 28 kap. 1 § OSL också gälla för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i olika typer av ärenden om ekonomiskt bistånd till enskilda hos , och i domstol. Enligt 28 kap. 11 § gäller sekretess för motsvarande uppgifter i ärenden om arbetsförmedling och andra arbetsmarknadsåtgärder. I OSL finns också bestämmelser om sekretess för uppgifter om enskildas personliga förhållanden, hälsotillstånd m.m. i bl.a. utbildningsverksamhet, inom forskning och statistik, verksamhet som avser hälso- och sjukvård, och verksamhet som rör skatt. När någon begär att få ta del av en allmän handling får en myndighet enligt 2 kap. 14 § tredje stycket TF inte efterforska vem han eller hon är eller vilket syfte han eller hon har med sin begäran, i större utsträckning än vad som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det föreligger något hinder mot att handlingen lämnas ut. har slagit fast att rätten till skydd för privatlivet under vissa förutsättningar kan innebära en rätt för en EU-medborgare att få sina uppgifter borttagna från sökverktyget Google. Det som tas bort är inte uppgifterna i sig utan Googles länk till uppgifterna. Detta kan gälla om uppgifterna är felaktiga, ofullständiga, irrelevanta eller överflödiga (dom , C‑131/12). har som tidigare nämnts lämnat ett förslag till en ny förordning om skydd av personuppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) som förhandlas inom EU. I förslaget föreskrivs en rätt för den registrerade att få sina personuppgifter raderade och att bli ”glömd” (”right to be forgotten”). Trängselskatt tas ut för svenskregistrerade bilar som körs in i och ut ur och innerstäder på vardagar. Vissa bilar är undantagna från skattskyldigheten, t.ex. de som beviljats parkeringstillstånd för personer med nedsatt rörelseförmåga. Skattskyldigheten inträder när bilen passerar och registreras av s.k. betalstationer, som automatiskt läser av bilens registreringsnummer. Bestämmelser om trängselskatt finns i lagen (2004:629) om trängselskatt. För behandling av personuppgifter som sparas när en kund betalar med kreditkort eller använder ett s.k. bonuskort gäller PUL. Huvudregeln är enligt 10 § att behandling av personuppgifter förutsätter den registrerades samtycke. Av 11 § följer vidare att personuppgifter inte får behandlas för ändamål som rör direkt marknadsföring, om den registrerade skriftligen har anmält att han eller hon motsätter sig sådan behandling. PUL innebär också att uppgifterna inte får bevaras än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (9 § första stycket f). Datainspektionen noterade i ett antal tillsynsärenden att kollektivtrafikföretag i ökad utsträckning inför nya biljettsystem med s.k. smarta biljetter och att dessa möjliggör lagring av detaljerad information om enskildas resor. Med anledning av den skrivelse om detta som Datainspektionen skickade till regeringen hölls ett möte med företrädare för bl.a. Datainspektionen, , Kommuner och Landsting (SKL) och företrädare för kollektivtrafikföretag. Vid mötet enades man om att det inte fanns behov av eller var lämpligt att författningsreglera lagringen av information om personers vardagliga resande, bl.a. med hänvisning till den tekniska utvecklingen med betalningslösningar. En lämplig åtgärd vore i stället att ge inblandade aktörer information och rekommendationer (dnr N2009/5476/TE). Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om inskränkningar i offentligheten i register m.m. för att värna den enskildes personliga integritet. Utskottet har då konstaterat att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om handlingarna innehåller uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Regleringen i sekretesslagstiftningen innebär enligt utskottet en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika ämnesområden. Enligt utskottets mening är det givetvis angeläget att det finns ett reellt skydd för den enskildes integritet. finns det en risk att ju fler uppgifter som sekretessbeläggs, desto sämre blir medborgarnas insyn i myndigheternas verksamhet (bet. 2008/09:KU8 s. 8). Utskottet har senare vidhållit detta ställningstagande (bet. 2011/12:KU9 s. 12 och 2013/14:KU25 s. 24). Även motionsyrkanden om åtgärder mot kränkningar på internet har behandlats av utskottet. Utskottet ansåg att frågan om behovet av skydd för den enskildes integritet på internet är aktuell och angelägen och att det är viktigt att lagstiftningen följer den tekniska utvecklingen. Utskottet avstyrkte yrkandena med hänvisning till de då avslutade respektive pågående utredningsarbetena av och (bet. 2011/12:KU9 s. 15). Utskottet har vid behandlingen av motionsyrkanden om övervakning av trafik och indrivning av trängselskatt uttalat att man vid en avvägning mellan intresset av övervakning och enskildas intresse av att inte bli övervakade kan acceptera kameraövervakning inom ramen för systemet med trängselskatt och att det då är fordonet som är det primära objektet för övervakningen (yttr. 2003/04:KU6y). Utskottet har senare vidhållit detta ställningstagande (bet. 2011/12:KU9 s. 19 och 2013/14:KU25 s. 24). Utskottet har också behandlat motionsyrkanden som rör s.k. RFID-taggar i relation till den personliga integriteten. Motionerna har avstyrkts (bet. 2008/09:KU17 s. 17 och 2011/12:KU9 s. 19). Den tekniska utvecklingen har medfört att olika former av allvarliga kränkningar av den personliga integriteten har antagit nya former och riskerar att öka i omfattning. Detta gäller inte minst spridningen av exempelvis integritetskränkande fotografier. Utskottet konstaterar att en utredning är tillsatt för att göra en översyn av det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten. Det är enligt utskottets mening viktigt att denna utredning fullföljs bl.a. med inriktningen att det straffrättsliga skyddet mot spridning av integritetskänsligt material utanför det grundlagsskyddade området ska stärkas. Detta bör med bifall till motion 2014/15:2969 (M, C, FP, KD) yrkande 7 som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet har tidigare uttalat att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om handlingarna innehåller uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Utskottet har också framhållit att regleringen i sekretesslagstiftningen innebär en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika ämnesområden och att det finns en risk att ju fler uppgifter som sekretessbeläggs, desto sämre blir medborgarnas insyn i myndigheternas verksamhet. Utskottet vidhåller denna uppfattning och att det i aktuellt avseende inte finns något behov av en ändring av de bestämmelser som reglerar tillgången till uppgifter ur offentliga register. Utskottet vidhåller också sina tidigare ställningstaganden i frågor om kontantbetalning av trängselskatt, uppgifter om enskildas resor och RFID-teknik. Motionerna 2014/15:1496 (M), 2014/15:1579 (FP) yrkande 1 och 2 samt 2014/15:405 (FP) avstyrks. Vidare konstaterar utskottet att många andra frågor som rör skyddet av den personliga integriteten – i såväl privat som offentlig verksamhet och vad avser det straffrättsliga skyddet – är föremål för omfattande utredningsarbete och att det är en prioriterad fråga för regeringen att stärka skyddet för den personliga integriteten. har också i ett tillkännagivande till regeringen betonat vikten av att översynen av det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten genomförs i enlighet med direktiven. Härutöver pågår förhandlingar inom EU om det framtida dataskyddet, inklusive kommissionens förslag om ”rätten att bli glömd”. Dessa utrednings- och förhandlingsarbeten bör enligt utskottets mening inte föregripas, varför motionerna 2014/15:392 yrkande 3 (M), 2014/15:1627 (KD), 2014/15:2428 (C) yrkande 7 och 8 samt 2014/15:22 och 2014/15:414 (båda FP) avstyrks. Slutligen noterar utskottet att frågan om lagring av uppgifter om enskildas kollektivtrafikresor har varit föremål för överväganden av bl.a. Datainspektionen och , och att man där inte funnit ett behov av lagreglering eller andra åtgärder. Utskottet ser inte någon anledning till en annan bedömning, varför motion 2014/15:1058 (M) yrkande 2 avstyrks. Konsekvensanalyser om den personliga integriteten Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om krav på konsekvensanalyser med avseende på den personliga integriteten. Jämför reservation 1 (FP). och (båda M) begär i motion 2014/15:1058 yrkande 1 att förslag som på olika sätt berör eller kan påverka den personliga integriteten ska innehålla konsekvensanalyser med avseende på den personliga integriteten, i linje med de analyser som görs av ett förslags konsekvenser för exempelvis miljön. Motionärerna anför att detta behövs för att man ska kunna fatta goda och överblickbara beslut och få bättre kunskap om hur olika förslag påverkar den personliga integriteten. Ett liknande yrkande finns i motion 2014/15:1883 av m.fl. (samtliga FP). I kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmelser om de konsekvensanalyser som ska genomföras och redovisas av kommittéer och särskilda utredare som har ett utredningsuppdrag beslutat av regeringen. Av 14–15 a §§ framgår att en redovisning av utredningsförslagens olika ekonomiska konsekvenser ska lämnas. Vidare ska det redovisas om förslagen har betydelse för bl.a. den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, småföretagares förutsättningar eller jämställdheten mellan kvinnor och män. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att en analys av konsekvenserna för den personliga integriteten ska genomföras i samband med lagförslag. Utskottet har avstyrkt yrkandena med hänvisning dels till då genomförda integritetsskyddsutredningar, dels till att utskottet utgått från att konsekvenserna i integritetshänseende alltid analyseras när nya bestämmelser både om brottsbekämpning och inom andra områden utreds och föreslås (se bl.a. bet. 2008/09:KU17 s. 17, 2011/12/12:KU9 s. 19 och 2013/14:KU25 s. 24). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande om konsekvensanalyser med avseende på den personliga integriteten. Motionerna 2014/15:1058 (M) yrkande 1 och 2014/15:1883 (FP) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om inrättandet av en nätombudsman. Jämför reservation 2 (V). I motion 2014/15:189 begär m.fl. (samtliga V) att regeringen inrättar en nätombudsman. Det är enligt motionärerna många som utsätts för näthat, men det är tydligt att kvinnor är särskilt utsatta. Av rädsla för att bli trakasserade tvekar många kvinnor inför att framträda offentligt och särskilt inför att framföra åsikter om feminism och antirasism. En nätombudsman ska stödja och hjälpa den som har utsatts för hot och kränkningar på nätet, bl.a. genom att hjälpa dem att få ansvariga för webbplatser att ta bort kränkande kommentarer, bilder och filmer och att erbjuda stöd vid polisanmälningar. Motionärerna framhåller att det pågår ett utredningsarbete där risker för intrång i den personliga integriteten i samband med användning av informationsteknik ska kartläggas. Kommittén ska även överväga bildandet av ett integritetsråd. Av direktiven framstår det enligt motionärerna dock inte som om ett eventuellt sådant råd skulle få de uppgifter som efterfrågas i motionen. Den som uttalar hot eller kränkningar, på internet liksom i andra sammanhang, kan göra sig skyldig till brott, såsom olaga hot, förtal eller förolämpning. Den som har utsatts för ett brott (målsäganden) kan enligt lagen (1988:609) om målsägandebiträde under vissa förutsättningar få biträde av ett målsägandebiträde, vars kostnader betalas av allmänna medel. Målsägandebiträdet ska ta till vara målsägandens intressen i målet samt lämna stöd och hjälp till målsäganden, bl.a. genom att bistå honom eller henne att föra talan om skadestånd med anledning av brottet, om inte detta görs av åklagaren (3 §). Genom en lagändring som trädde i kraft har enskilda fått en starkare processuell ställning i ärekränkningsmål genom att kravet i på att det krävdes särskilda skäl för åtal för förtal och ärekränkning togs bort. Därmed kan allmän åklagare och Justitiekanslern i högre grad bistå enskilda som har utsatts för exempelvis förtal på internet (prop. 2013/14:47, bet. 2013/14:KU17). Utskottet har tidigare behandlat motioner om inrättandet av en nätombudsman, (bet. 2013/14:KU23 s. 25). Utskottet ansåg då inte att det fanns skäl att inrätta en särskild ombudsman, varför motionen avstyrktes. MP och V anförde i en reservation att det behövs en funktion i samhället som kan tillvarata de rättigheter varje människa har att inte utsättas för kränkningar på internet och att regeringen därför borde utreda behovet av en internetombudsman (bet. s. 45). Utskottet konstaterar att det pågår utredningsarbeten både om utformningen av det straffrättsliga skyddet för den personliga integriteten, bl.a. när det gäller hot och andra kränkningar på internet, och om i vilken myndighetsstruktur tillsynen på integritetsområdet lämpligen bör hanteras. Dessa arbeten bör enligt utskottets mening inte föregripas. Motion 2014/15:189 (V) avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om översyn av bestämmelser som rör utlämnande av uppgifter ur allmänna register. (M) begär i motion 2014/15:211 en översyn av handeln med personuppgifter. Alla svenska medborgare finns enligt motionären registrerade i hundratals register och databaser. Uppgifter om bl.a. inkomst, civilstånd, betyg och bostadsort kan ofta lämnas ut till den som begär det. Många myndigheter säljer enligt medieuppgifter sådana uppgifter vidare till marknadsföringsföretag. De lagar och regler som gäller hanteringen av personuppgifter är enligt motionären i behov av en bred översyn i syfte att stärka den personliga integriteten. Varje svensk och utländsk medborgare har enligt TF rätt att ta del av allmänna handlingar om inte sekretess hindrar ett utlämnande. Myndigheter får enligt 15 § avgiftsförordningen (1992:191) ta ut en avgift för utlämnande av bl.a. kopior av allmänna handlingar och vissa registerutdrag. I OSL finns som nämnts bestämmelser om sekretess för uppgifter om enskildas personliga förhållanden om de förekommer bl.a. i verksamhet som avser folkbokföring eller annan liknande registrering av befolkningen, i olika typer av ärenden om ekonomiskt bistånd till enskilda hos och , i domstol, utbildningsverksamhet och arbetsförmedling, inom forskning och statistik, i verksamhet som avser hälso- och sjukvård samt socialtjänst och i verksamhet som rör skatt. När någon begär att få ta del av en allmän handling får en myndighet enligt 2 kap. 14 § tredje stycket TF inte efterforska vem han eller hon är eller vilket syfte han eller hon har med sin begäran, i större utsträckning än vad som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det föreligger något hinder mot att handlingen lämnas ut. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med samma eller liknande innehåll, bl.a. i betänkandena /12:KU9 s. 12 och 2013/14:KU25 s. 24. Utskottet har då konstaterat att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om dessa innehåller uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Bestämmelserna i sekretesslagstiftningen innebär enligt utskottet en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd. Utskottet har inte ansett att det har funnits ett behov av en översyn av offentlighetsprincipen. Utskottet anser som vid tidigare behandling av liknande motionsyrkanden att den befintliga regleringen av offentlighetsprincipen och förutsättningarna för att hindra ett utlämnande av uppgifter på grund av sekretess är lämpligt avvägda. Utskottet vidhåller därför sin uppfattning att det saknas skäl för en sådan översyn som motionären efterfrågar. Motion 2014/15:211(M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om översyn av frågor om missbruk av offentlighetsprincipen. (M) begär i motion 2014/15:296 en översyn av om offentlighetsprincipen missbrukas i syfte att planera och begå brott. I så fall bör förslag lämnas på åtgärder som kan förebygga missbruk. Motionären anför att ett av de grundläggande syftena med den svenska offentlighetsprincipen är att möjliggöra medborgares och mediers kontroll och ansvarsutkrävande av den offentliga makten. Det finns emellertid de som i stället utnyttjar handlingars offentlighet för att exempelvis kartlägga meningsmotståndare eller planera brott. Ett exempel är att uppgifter om vem som genomför djurförsök kan missbrukas av djurrättsaktivister. Öppenheten måste enligt motionären balanseras mot enskilda personers säkerhet. Även (M) begär i motion 2014/15:128 en översyn av åtgärder mot att offentlighetsprincipen missbrukas. Det faktum att den som begär ut en allmän handling inte behöver ange skälen för sin begäran är en garanti mot godtycke hos den utlämnande myndigheten. Enligt motionären medför denna ordning en risk för missbruk. Av ett relativt nytt beslut av ombudsmän () framgår att en person gjort mycket omfattande framställningar om att få ta del av allmänna handlingar i en kommun, vilket lett till problem för kommunens personal att hinna utföra sina ordinarie arbetsuppgifter. För att komma till rätta med beteenden av detta slag bör det enligt motionären utredas hur offentlighetsprincipen kan förses med en undantagsbestämmelse som gäller vid uppenbara fall av missbruk. I annat fall riskerar respekten för offentlighetsprincipen att undergrävas. TF slår fast att alla har rätt att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § och 14 kap. 5 § andra stycket). Denna rätt får enligt 2 kap. 2 § begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för den enskildes personliga eller ekonomiska förhållanden. Varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar ska anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Den särskilda lag som avses är OSL. JO meddelade beslut i ett ärende (dnr. 180-2014) som gällde en kommuns hantering av ett mycket stort antal framställningar om att få ta del av allmänna handlingar från en och samma person. Kommunen ansåg till slut att situationen blev ohållbar eftersom hanteringen av framställningarna tog mycket tid i anspråk, påverkade kommunens möjlighet att arbeta effektivt och rättssäkert och upplevdes som ett arbetsmiljöproblem. Därför beslutade kommunen att kommande framställningar om handlingsutlämnande från personen i fråga inte skulle prövas.