· H301FöU3 · 2015-11-19 13:20:25 — För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. Vi behandlar ett motionsbetänkande med ett brett perspektiv av militära frågor. Det är ett stort antal yrkanden vi ska ta ställning till. Det är viktigt att vi försvarspolitiker tillsammans med departementet och Försvarsmakten lyckas optimera försvaret över hela linjen. Först måste vi ta ställning till de stora övergripande frågorna som anslag, mål och inriktning. Därefter kommer frågan om organisation. Hur ska försvaret strategiskt organiseras? Här kommer vi till några centrala yrkanden i betänkandet: de om att svenska armén bör växa i storlek. Armén, liksom försvaret i sin helhet, har genomgått transformationer som i grunden har påverkat verksamheten. Transformationerna av försvaret är en följd av olika beslut i denna kammare. Försvarets anslag har nominellt halverats, men försvarets förmåga har tiodelats. Detta är kostnaden av alla omställningar. När föll skar denna kammare ned det svenska försvaret så till den grad att vi tappade all försvarsförmåga. Det var den så kallade strategiska timeouten. Det var att gå för långt, inser alla . Denna kammare gav sedan försvaret en ny inriktning i försvarsbeslutet . Invasionsförsvaret skulle bli ett insatsförsvar - eller som det ibland uttrycktes: försvar börjar i . Att försvara mot en eventuell angripare blev alltså en sekundär uppgift. armé skulle omfatta tolv bataljoner som man skulle kunna sätta in var som helst i världen i fredsbevarande operationer. Uppgifterna blev enklare än i det tidigare invasionsförsvaret. Patrulltjänst och kompanistrid mot gerillasoldater var den naturliga målbilden. Det kan vara nog så svårt att utföra i främmande länder och miljöer, men det är enklare system och en billigare verksamhet. Den svenska armén kom alltså att ingå i ett insatsförsvar med väldigt begränsat omfång. Det som sedan överraskade var att denna kammare lade ytterligare sparbeting på försvaret så att det lilla insatsförsvaret saknar materiel för . Armén som skulle få en försiktig numerär om 13 000 soldater kunde inte fyllas med kontrakterade soldater, utan 7 000 tidigare värnpliktsutbildade fick fylla på för att armén skulle bli fulltalig. På detta sätt hade denna kammare försett med en dåligt armé om tolv bataljoner. Sedan kom rapporterna från Försvarsberedningen inför försvarsbeslutet . Säkerhetsläget i vårt närområde hade försämrats. Vi Sverigedemokrater hade länge slagit larm om detta i debatten. Först att vakna bland de andra partierna var Socialdemokraterna, följt av och . är alla åtta partier ense om att behöver ett invasionsförsvar och att det svenska försvarets första uppgift är att försvara . Dessa stora svängningar för inriktningen på försvar är förödande. Vi visste att säkerhetsläget snabbt kan förändras men att militär förmåga tar att bygga. Denna insikt är gammal och känd, och vi försvarspolitiker har hört den hundratals gånger. Varför struntade regeringarna i denna insikt? Det kommer att krävas stora ansträngningar för att tillräckligt snabbt ställa om försvaret till skydd av . De stapplande första stegen är tagna. De övergripande målen för försvaret har satts högt av denna kammare, men försvarsanslaget är oförändrat. Eller om man ska vara noga: Avräknat inflationen har denna kammare sänkt försvarsanslaget med . Det duger inte. Försvarsanslaget måste höjas rejält. Ett invasionsförsvar är betydligt mer komplext än ett insatsförsvar. Det ska stå emot en avancerad motståndare. Invasionsförsvaret är ett system av system av system. Markstridskrafterna i fältarmén ska omstruktureras för att kunna strida i brigadformat. Brigadformatet har alla relevanta förmågor samlade och är anpassat för avancerad strid. Jag är glad över att alla åtta partier åter vill ha ett invasionsförsvar byggt på bland annat brigadstridsförmåga. Men problemet är att när vi pusslar ihop våra markstridskrafter kan vi bygga bara två brigader. Två brigader är alldeles för lite för att försvara . Och hur ska vi gruppera två brigader i vårt avlånga land? Det säger sig självt att om vi ska ha ett invasionsförsvar måste armén ha fler brigader än två. föreslår en armé om åtta brigader, sju mekaniserade brigader och för en stadsskyttebrigad. Vi anser att det är den lägsta nivån för den svenska armén. Jag utgår från att övriga sju partier håller med om att två brigader är för lite för armén. Vi måste vakna . Ska vi bygga ett invasionsförsvar måste vi skjuta till pengar på en gång. Det duger inte att vi är det Östersjöland som satsar minst på försvaret. En sak är vi dock ense om. Vi ska ha ett invasionsförsvar för att skapa en tröskel mot ofred. Det ska vara mycket besvärligt och oerhört kostsamt att ta eller kränka svenskt territorium. Det är innehållet i en tröskeleffekt. I händelse av avancerade angrepp på vårt land, med andra ord i händelse av att dras in i ett fullskaligt krig, ska vi trots alla därpå följande svårigheter kunna möta och hejda eller avvärja angreppen. Vi måste konstatera att tröskeleffekten endast består av villkoren i fullt krig. Vad Försvarsmakten klarar i fred saknar betydelse för tröskeleffekten. Detta leder oss fram till en viktig slutsats: Vi försvarspolitiker måste lägga om rodret igen och börja tala om försvaret i händelse av krig. har begrepp som "fördröjningsstrid" och "att ersätta förluster" varit förbjudna i försvarsdebatten. Det måste vi ändra på. När vi krigsanpassar försvaret och talar om vad försvaret klarar i händelse av fullt krig bygger vi en tröskel. Då verkar vi för freden. Som det är , när vi har fredsanpassat försvaret och talar om vad försvaret klarar i fred, bygger vi ingen tröskel. Då verkar vi inte för freden. Låt oss därför för fredens skull hädanefter tala om det krigsanpassade försvaret. En annan gammal lärdom som vi har glömt är försvarsövningarnas betydelse. Förband som inte är tränade har mycket låg förmåga. Vi föreslår därför regelbundna krigsförbandsövningar av minst en brigad , helst två brigader . har inte lagt fram några motioner under denna punkt. Det är nog en händelse som ser ut som en tanke, vilket nog kommer att framgå av mitt inlägg strax. Men jag vill ändå yrka bifall till en motion, nämligen motion om motköpsaffärer. Någon måste göra det också. Jag anser att en reglering av och insyn i försvarsindustrins motköpsaffärer bör realiseras. Då försvarsindustrins motköpsaffärer har betydande samhällspåverkan är det enligt min mening lämpligt att regeringen tar initiativ till att utreda frågan om motköp och dess konsekvenser samt presenterar förslag som reglerar industrins användande av dessa motköpsupplägg. Jag yrkar således bifall till reservation 7 under punkt 8. Sedan vill jag debattera detaljstyrning, som utifrån min erfarenhet som kommunstyrelseordförande är något av det värsta politiken kan ägna sig åt. Det är av ondo, konstaterar inte bara jag med min erfarenhet utan även . Det intressanta är att jag tror att alla partier höll med om vådan av detta i den debatt på Försvarshögskolan som försiggick dagen innan försvarsutskottet började behandla betänkandet. Ändå finns det motioner om att hemvärnets fordonspark bör förnyas så att terrängbil 11, 13 och 20 kan fasas ut hemvärnet bör förses med granatkastare, pansarvärnsrobot och broläggningsförmåga luftförsvaret bör återintegrera ett taktiskt radiosystem () för att realisera ett eget Link 16-liknande nät, där vi sedan kan välja nationellt krypto eller Natokrypto Försvarsmakten bör köpa tillbaka miniubåten så att den antingen kan bli övningsobjekt eller placeras på lämpligt museum fältkängorna bör putsas längs med sömmarna. Nej, det sista var mitt eget tillägg, men de förstnämnda är autentiska motioner från . Om detta inte är politisk detaljstyrning vet jag inte vad detaljstyrning är. Var är förtroendet för den professionella organisationens förmåga? Vad händer när man detaljstyr? Jo, då försummas ofta den strategiska styrningen. Fel beslut riskerar att fattas då det är svårt för politiken att se hela det komplexa sammanhanget. Men framför allt, och det är det värsta, riskerar en professionell organisation som detaljstyrs att tappa energi och kreativitet och bli allt mer passiv och avvaktande inför nästa hugskott eller detaljstyrning. Min fråga är: Varför gör ni på detta viset? Detta rör ett så kallat motionsbetänkande. Det är den uppfinningsrikedom som kammarens ledamöter besitter och som har anknytning till det försvarspolitiska området. Det är alltså, om ni ursäktar uttrycket, både hackat och malet och litet och stort. Utskottet har likväl presterat två tillkännagivanden, som jag bedömer att regeringen med kammarens stöd kommer att ha att beakta. Det ena handlar om vikten av att se över handläggningen av de miljöärenden som berör våra militära övningsfält. är en stor andel av våra övningsfält föremål för olika sorters miljöprövningar, och det dyker upp begränsningar, herr talman, med avseende på Försvarsmaktens användning av dessa områden. I det inriktningsbeslut som antog före sommaruppehållet betonas att det enskilt viktigaste under den kommande försvarsbeslutsperioden är att öka den operativa förmågan. En nödvändig förutsättning för den målsättningen är bland annat tillgången till militära övningsfält. Därför är det ett mycket viktigt påpekande som utskottet gör, om än en smula detaljerat, . Det andra tillkännagivandet handlar om vikten av att under de kommande mandatperioderna prioriterar den långräckviddiga bekämpningsförmågan. Militärstrategiskt är inte någon halvö, herr talman, utan en ö. Innebörden av detta är att den eventuella motståndare som vill oss illa behöver komma över vatten eller möjligen i luftrummet ovanför vatten. Det är när motståndaren befinner sig där som han eller hon är som mest gripbar och enklast att bekämpa för ett svensk militärt försvar. I det sammanhanget blir möjligheten att tidigt möta en fiende med våra vapen av särskild betydelse. När en eventuell motståndare har klivit i land på det svenska landterritoriet, herr talman, blir han eller hon väsentligt svårare att hantera. Jag ska kort kommentera några av de saker tog upp. Han utbrast inledningsvis att det är denna kammare som genom sina olika beslut har sett till att nu har tappat "all försvarsförmåga". Jag tillhör inte de politiker som brukar skönmåla, som det heter, i beskrivningen av det militära försvaret, men jag tycker att det är viktigt att säga att visst har förmågor på olika sätt och till viss volym. Mycket har försvunnit, men i processen bedömer jag att försvarspolitiken och även Försvarsmakten som myndighet har sett till att vidmakthålla kompetenser inom alla olika områden som utgör ett militärt försvar. Därmed har man försäkrat sig om möjligheten att i ett förändrat omvärldsläge kunna växa kvantitativt. I den meningen har helt rätt. Det vi nu ser framför oss är inte av fortsatta nedskärningar eller nedläggning av regementen och flygflottiljer i det här landet. Det är, herr talman, av ökande svensk försvarsvolym med större operativ förmåga. gav de internationella operationerna en känga. Jag kan inte instämma i hans påstående att just internationell verksamhet är en billigare och enklare verksamhet. Jag tror att den är nog så dyr och nog så komplex, när man befinner sig långt bort och måste anpassa sig till de insatsregler och rules of engagement som sätts upp länder emellan. Visst har fokus på internationella insatser gjort att vi har glömt och till en del prioriterat bort nationella förmågor. Men min bedömning, herr talman, är att om inte hade deltagit i den internationella verksamheten och 00-talet hade våra förmågor varit ännu sämre än de är. uppehåller sig gärna och ofta vid frågan om detaljstyrning i försvarspolitiken. Jag tycker att har rätt i många saker. Hans uppräkning var närmast skrattretande när det gäller graden av detaljer. ska man inte bortse från att detta är ett mycket speciellt område. Det militära våldsmonopolet i händelse av väpnat angrepp har alltid gjort att demokratier har sett till att knyta nära band mellan det militära försvaret och de politiska huvudmännen. Ett exempel - om jag ska ta något av alla - är den skrutinisering som i den amerikanska kongressen genomförs av också mycket små materielprojekt. Vi har det faktum att talmannen i i faktiskt sitter i hemvärnets styrelse. Alltihop är uttryck för vikten av folkförankring av ett militärt försvar, och det är viktigt att komma ihåg. Inte alla gånger då politiker agerat under mina år i försvarsutskottet, herr talman, har det blivit helt galet. Ett mycket bra exempel på detta tycker jag är helikoptern , som varken Försvarsmakten eller industrin tyckte att det var någon egentligen idé att anskaffa. Men det är den helikoptern som , , mer eller mindre ensam bland våra medeltunga helikoptrar genererar verklig förmåga. Se där, herr talman, ett beslut som krävde politisk energi! Jag tycker först och främst inte att detta med övnings- och skjutfält är detaljstyrning. Det börjar i alla fall närma sig den nivå vi bör ägna oss åt. Men framför allt vill jag påstå att det ytterst naturligtvis är politiken som har tolkningsföreträde för hur och vad man lägger sig i. Om ett område inte har skötts tillräckligt väl tycker jag att det är fullt rimligt att man går djupare än man annars skulle göra. Just den helikopterfråga som tar upp är ett mycket bra exempel på att det finns tillfällen då man ska göra just det. säger att försvaret är ett mycket speciellt område. Jag skulle vilja säga att jag håller helt med om det - fast kanske inte på samma sätt som avser. Jag vill mena att detta nästan är mer komplext än de flesta politikområden, vilket gör detaljstyrningen farligare. Det är ju väldigt svårt att överblicka alla konsekvenser - när man säger "150 man på " eller något sådant - och allt vad det för med sig, både övnings- och skjutfält, logering och allt vad det kan det vara. Det visar att det kanske inte alltid blir så bra. Jag håller med om det viktiga med folkförankring, fast där tycker jag kanske att värnpliktsdiskussionen passar bättre än detaljstyrningen. Jag tycker att det är allvarligt att varken försvarsministern eller Försvarsmakten exempelvis kan tala om vilka budgetkonsekvenserna är av de 6 000 vakanta befattningar som vi hade . Det är ingen som kan svara på det. Det tycker jag att man skulle kunna göra mycket bättre. Jag tog som exempel på föredömligt politiskt agerande. Vi har beställt andra helikoptrar, bland annat , som väl också präglades av stort politiskt engagemang men som inte har blivit lika bra, så det är alldeles riktigt att man ibland träffar rätt och ibland inte gör det. Jag kan också hålla med om att Försvarsmakten - i det att det är en så komplex verksamhet, ett system av system som i sig består av ännu fler delsystem - är mer grannlaga att intervenera. Min bedömning är ändå att när vi kommer till de systemkritiska frågorna har politiken varit mer varsam och lyssnande mot den militära professionen. Men ibland blir det politisk kortslutning i dialogen mellan Försvarsmakten och politiken. Det inträffade i samband med inriktningsbeslutet när det gäller , herr talman. Försvarsmakten ville inte ens höra talas om någon form av fast närvaro på . fanns det en stor och bred politisk enighet om att det ur många säkerhetspolitiska utgångspunkter för var viktigt att ha just detta. När då systemen inte förmår kommunicera med varandra landar vi i att vi nu har stridsvagnar - det är nog så bra - och mekaniserade förband på ön. Men, herr talman, med referens till diskussionen om långräckviddig bekämpningsförmåga är det förbandstyper som får effekt bara när en eventuell motståndare har stigit i land på . Vad vi hade behövt var naturligtvis långräckviddiga vapen som kunde möta honom eller henne tidigare. Jag tycker att politiken skulle ha formulerat sig i termer av ett uppdrag om att öka försvarsförmågan på och ställa nödvändiga resurser till förfogande - och sedan överlämna till professionen att göra det bäst inom givna ramar. Vill de inte verkställa det - trots att det är tillsagt - ska man helt enkelt byta ut ledningen, väldigt osentimentalt. Men jag förutsätter att de hade gjort det. Det är populärt att alltid hänvisa till auktoriteter. Jag har tidigare använt , men jag ska även använda forskningen - man väljer alltid den forskning som man tycker passar in i ens argumentation. Det stod i tidningen om , som är läkare och hjärnforskare och har studerat detta med ledarskap. Jag läser innantill: "Ett annat vanligt misstag som ledare gör är att detaljstyra arbetet och därigenom begränsa medarbetarnas självständighet och inflytande. Det ger signalen att man inte litar på personen och att den individuella prestationen inte spelar någon roll. När vi själva får hitta lösningar och strategier får vi en 'belöningsdusch' som ökar motivationen." Benägenheten att använda mikromanagement är mycket stor och inte alldeles okänd i de här frågorna. Jag har redan principiellt instämt delvis i den kritik som riktar mot relationen mellan politik och myndighet just på försvarsområdet. En gång i tiden präglades den militära försvarsverksamheten mycket tydligt av något som kallades uppdragstaktik: Man satte upp ett mål och lät sedan underlydande hitta de metoder och medel som behövdes för att förverkliga och uppnå det målet. När det gäller politikens förhållande till myndigheten och myndighetens ledning till dem som finns längs ut på linjen tillhör även jag dem som saknar just den uppdragstaktiken. Militära frågor - frågor från den allmänna motionstiden - diskuteras i kammaren . Det känns som att de här motionerna har blivit än mer aktuella sedan de skrevs, med tanke på den utveckling vi har i och världen just , ännu mer . Det får mig att reflektera lite över den förändring som sker i samhället. Mitt liv har väl passerat ungefär halva, och jag kan tänka på hur jag var i min ungdom, när jag tog studenten . Det var när föll, och vi upptäckte i på något sätt att vi inte hade blandekonomi utan hade haft marknadsekonomi - det var bara i studieböckerna som det stod något annat. Jag gjorde min värnplikt vid . Det var i slutet av det . Det var ett militärsystem eller en försvarsmakt som jag kanske upplevde byggde på 40, 50 och 60talets förutsättningar. Jag tyckte att det var ganska omodernt. Det fanns en framtidstro. Det var EU. Det var fredstanken. Det var internationella insatser för Försvarsmakten. Men , när jag står här i kammaren , är det en helt annan bild som dyker upp framför mig. Det kan förändras ganska fort. Vi har pratat om och hybridkrigföring, hur det har förändrats. Terrorhotet är naturligtvis aktuellt och har varit aktuellt . Vi har förändringarna kring , med det övningsområde som finns där, som gör att olika försvarsmakter möts. Det blir en osäkerhet som gör att vi får ställa högre krav på den svenska Försvarsmakten. tror jag att det är viktigt att säga, även när vi försvarspolitiker diskuterar: Bombningar är inte lösningen på alla problem i världen. Det är fortfarande så att demokrati, öppenhet, frihet och medmänsklighet på något sätt gör de långsiktiga lösningarna. Det tycker jag att vi alltid ska ha med oss. Det är klart att frihandelsdiplomati är viktigt då. måste även militära maktmedel tas till, men på lång sikt tror jag att friheten och demokratin är det absolut viktigaste. Vi tog ett försvarsbeslut här i kammaren som innebär stora förändringar. Vi stärker den svenska försvarsförmågan, vi ökar den operativa förmågan i våra krigsförband och vi höjer vår tröskelförmåga. Det är viktigt att säga att det var många partier som stod bakom det. Vi går också till ett nationellt försvar som vi bygger upp. I det motionsflöde som vi har att ta ställning till kommer också övningsfälten upp till diskussion. Om vi ska höja förmågan i våra svenska krigsförband är det viktigt att vi kan öva och att vi har tillgång till våra övningsfält på ett klokt sätt. kommer det kanske att vara svårt att öppna upp nya övningsfält. Då är det oerhört viktigt att vi vårdar dem som vi redan har, även med tanke på den miljöprövning som finns kring dem. Den tidigare regeringen kämpade med dessa frågor. Uppenbarligen har ingenting hänt. har vi en ny regering, och jag hoppas att den regeringen presterar på detta område, så att vi får tillgång fullt ut till de övningsfält som vi har. När det gäller det nationella försvaret har vi ofta talat om att skalförsvaret är viktigt för oss. Då är den satsning på luftvärn för att kunna förstärka våra fartyg och våra Gripenplan, som görs i det försvarsbeslut som har tagits, naturligtvis viktig. Då finns det också skrivningar om långräckviddiga bekämpningsmedel. Det är viktigt. Det ligger precis i linje med det försvarsbeslut som har tagits. Det är bra att vi tydliggör för regeringen att det är viktigt att vi går vidare med detta. Dessa saker har hanterats helt i enlighet med det försvarsbeslut som riksdag har tagit. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets förslag. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande FöU3. Vi ska nu behandla ett motionsbetänkande från allmänna motionstiden. Det innehåller 51 olika yrkanden. Det handlar om materiel, övningsverksamhet, Försvarsmaktens anläggningar med mera. Vidare finns det två tillkännagivanden. Det ena handlar om miljöprövningen av skjutfält, vilket min kollega kommer att ta upp sedan. Det andra tillkännagivandet handlar om långräckviddiga bekämpningsmedel och att det ska vara prioriterad materiel kommande mandatperioder. Förmågan till långräckviddig bekämpning är viktig och skulle dessutom lägga en ny förmåga till försvarets existerande verktyg och bör i så fall vara en prioriterad materielfråga. Det ger en möjlighet, som förklarade här tidigare, att slå mot en eventuell angripares fasta anläggningar och på så sätt försvaga anfallskraften mot . Vapensystemet kan användas på flygplan och båtar, och det svenska Jas Gripen-systemet har redan testats för att kunna bära så kallade kryssningsrobotar. Försvarsuppgörelsen som slöts mellan regeringen och , och innehåller bland annat tre särskilda prioriteringar, nämligen en satsning på försvarets basplatta, förstärkning av och en stärkt ubåtsjaktsförmåga. I övrigt utgår uppgörelsen från de fem prioriteringar som Försvarsmakten själv angav för att stärka försvar här och . Försvaret är inte alls så dåligt som låter påskina. Jag tycker att det är rätt skämmigt att stå och säga så. Vi har ett bra försvar. Det är kanske inte jättestort just , men det är vasst, och vi har mycket duktiga militärer. Slutligen innefattar uppgörelsen också en viktig utredning om en hållbar personalförsörjning, framtidens materielförsörjning och materielanskaffningar. Perioden bortom 2020 innebär stora utmaningar när det gäller materielbehov som kommer att kräva stora ekonomiska resurser. Därför är det viktigt att behovet utreds grundligt. Försvarsuppgörelsen var ett första viktigt steg för att stärka försvaret i en osäker tid. Vi ser dock inga tecken på att säkerhetsläget i närområde kommer att förbättras, tvärtom. Konflikten i har permanentats, och har fortfarande ett aggressivt och offensivt beteende i . Vi har sett vad som har hänt i , och vi vet inte alls vad som kommer att ske i fortsättningen. Försvarsuppgörelsen innebär ingen slutpunkt i försvarspolitiken utan i stället en startpunkt för att stärka det svenska försvaret. vill, som vi hörde tidigare, återupprätta det gamla invasionsförsvaret. Jag tycker att vi ska ha ett närförsvar här och . Det gamla invasionsförsvaret är inte svaret på dagens och morgondagens lösningar. Det som också är anmärkningsvärt är hur SD vill detaljstyra, bland annat när det gäller hur försvaret ska agera. De säger till exempel att det ständigt ska vara två patrullfartyg till sjöss, ett i och ett i . De anger även exakt vilka pjäser som ska köpas in. är det inte vi som exakt anger om det är pjäs , B eller C som ska inhandlas; det är FMV som sköter det. Det ska vi nog vara glada för. behöver förstärka försvaret i en orolig tid.