bet · H201UbU11 · 2015-04-24 00:00:00 — har redovisat regeringsuppdraget Förnyat uppdrag för att stärka skolans värdegrund och arbete mot diskriminering och kränkande behandling (dnr 2011:861). redogör för ett antal insatser som har genomförts i enlighet med uppdraget. Den mest omfattande är en kompetensutvecklingskurs för förskolor och skolor som vill utveckla sin verksamhet, Värdegrund och likabehandling i teori och praktik, 7,5 högskolepoäng. Kursen har genomförts i samarbete med 15 lärosäten runt om i landet och 2 138 personer från 547 förskolor och skolor har deltagit. Forum för levande historia har som uppdrag att, med utgångspunkt i Förintelsen, främja arbete med demokrati, tolerans och alla människors lika värde. Myndigheten har särskilt till uppgift att informera om Förintelsen och kommunistiska regimers brott mot mänskligheten och stärka människors vilja att arbeta för alla människors lika värde. Myndigheten arbetar för demokrati och alla människors lika värde. Utskottet kan konstatera att de viktigaste fundamenten för skolans värdegrund finns fastlagda i skollagen och att dessa bestämmelser i första hand utgör en grundval för tolkningen av andra mer konkret utformade bestämmelser. Värdegrunden, som ska utgå från grundläggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna, uttrycks också närmare i flera internationella konventioner som har anslutit sig till, exempelvis FN:s konvention om barnets rättigheter () och i artikel 13 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Även i läroplanerna för och gymnasieskolan finns närmare beskrivningar av de grundläggande värden som skolan ska förmedla. Utskottet vill dessutom lyfta fram arbete med att utveckla skolornas arbete med värdegrunden och mot diskriminering och kränkande behandling samt det stödmaterial som har tagit fram i dessa frågor. Utskottet vill framhålla att värdegrundsarbetet inte kan skiljas ut som en särskild fråga i utbildningen inom skolväsendet utan ska praktiseras av alla i det arbete som genomförs där. Utskottet avstyrker med hänvisning till gällande rätt och arbete med att stödja skolor att utveckla sitt värdegrundsarbete och arbete med att främja likabehandling och motverka diskriminering, trakasserier och kränkande behandling motionerna 2014/15:283 (M), 2014/15:1034 (SD), 2014/15:1731 (S), 2014/15:2606 (SD) yrkande 4, 2014/15:2744 (SD) yrkandena 22, 24, 25 och 29 och 2014/15:2939 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. digitalisering och centraliserad rättning av nationella prov. I kommittémotion 2014/15:2760 av m.fl. (M, FP, C, KD) begär motionärerna i yrkande 1 att man ska behålla antalet nationella prov vid det nuvarande antalet och i yrkande 2 att man ska införa digitaliserade nationella prov och centraliserad rättning av proven i den utsträckning det är lämpligt och möjligt för att frigöra mer tid för undervisningen och öka likvärdigheten i rättningen. Även flerpartimotion 2014/15:2839 av m.fl. (M, FP, C, KD) yrkande 37 behandlar frågan om att införa digitaliserade nationella prov och centraliserad rättning av proven. Motionärerna uttalar att lärarna ska kunna koncentrera sig på undervisningen och att administrationen därför behöver minskas. I motion 2014/15:1535 av (M) begär motionären en översyn över möjligheten att rätta nationella prov centralt. Enligt motionären är det viktigt att proven bedöms på ett likvärdigt sätt, oavsett vilken skola eleven tillhör eller vilken lärare eleven har. Central rättning av de nationella proven skulle enligt motionären kraftigt minska lärarnas administrativa börda i samband med proven. I motion 2014/15:2006 av (KD) efterfrågar motionären en utredning om huruvida de nationella proven bör rättas av nationella examinatorer eftersom motionären anser att det är viktigt att öka likvärdigheten i bedömningen av de nationella proven. Motion 2014/15:2412 av Finn och (båda M) behandlar frågan om behovet av att se över utformningen av nationella prov i den svenska skolan. Motionärerna anser att man bör överväga att se över central rättning av proven och om proven bör utformas som flervalsfrågor. Bakgrund och gällande rätt Av skolförordningen (2011:185) framgår att nationella ämnesprov ska användas i i vissa ämnen och årskurser för att bedöma elevernas kunskaper i förhållande till kunskapskraven. Nationella ämnesprov ska även användas i årskurs 6–9 som stöd för betygssättningen. De ämnen där nationella prov ska användas är matematik och svenska eller svenska som andraspråk i årskurs 3, 6 och 9, engelska i årskurs 6 och 9, SO-ämnen (geografi, historia, religionskunskap eller samhällskunskap) i årskurs 9 och NO-ämnen (biologi, fysik eller kemi) i årskurs 9. (Se 9 kap. 20 och 21 §§ skolförordningen.) är det frivilligt för skolor att använda nationella ämnesprov i SO- och NO-ämnen i årskurs 6 (se 20 § skolförordningen, ändrad genom förordning [2015:142]). Motsvarande bestämmelser om nationella prov finns även för specialskolan och sameskolan (se 11 kap. 10–11 a §§ och 12 kap. 10–11 a §§ skolförordningen, ändrad genom förordning [2015:142]). Ändringarna är en del av överenskommelsen om målstyrning och utvärdering i skolan mellan , , de gröna, , liberalerna och (se även nedan under bakgrund). Ändringen ska ge lärare en ökad möjlighet att lägga mer tid på undervisning i stället för att tyngas av en av många upplevd tung administrativ börda (pressmeddelande från ). Enligt 8 kap. 3 § gymnasieförordningen (2010:2039) ska lärarna använda sig av nationella prov inför betygssättningen i den inledande kursen i de gymnasiegemensamma ämnena svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik och i den högsta avslutande kursen på programmet och inriktningen i dessa ämnen med undantag för kursen svenska 2 eller svenska som andraspråk 2. Utöver de nationella prov som ska användas bör lärarna även i övrigt använda nationella prov för att bedömningsgrunderna ska bli så enhetliga som möjligt över landet. föreskrifter (SKOLFS 2013:19) om hantering och genomförande av nationella prov innehåller bestämmelser om hanteringen och genomförandet av nationella prov. ansvarar enligt sin instruktion för de nationella proven (3 § förordningen (2011:555) med instruktion för ). De nationella proven konstrueras på uppdrag av av flera av landets universitet och högskolor. I arbetet sker ett samarbete med aktiva lärare, lärarutbildare och andra forskare. Proven prövas sedan ut av elever för att säkerställa att proven fungerar på det sätt som det är tänkt. slutredovisade ett regeringsuppdrag att kvalitetssäkra de nationella proven (dnr 2011:1242). Av redovisningen framgår att har genomfört breda insatser för kvalitetssäkring av nationella prov som rör centrala frågor om likvärdighet, betygsstöd och resultatuppföljning. Skolinspektionen genomför central rättning (s.k. ombedömning) av ett antal nationella prov på skolor som är aktuella för regelbunden tillsyn. Uppdragen ges i Skolinspektionens regleringsbrev. Syftet med rättningen ska vara att stödja en likvärdig bedömning och betygssättning av proven sett till hela landet. Myndigheten ska vidare utifrån indikationer på betydande avvikelser när det gäller dels rättning av nationella prov, dels betygssättning i ämnen och kurser vidta lämpliga åtgärder inom ramen för sin tillsynsverksamhet. I regleringsbrevet framgår vidare att Skolinspektionens urval av elevlösningar ska kopplas till myndighetens planerade regelbundna tillsyn. Myndigheten ska , med start och slutredovisning , redovisa resultatet av den centrala rättningen till () . Uppdraget har ersatt tidigare uppdrag om viss central rättning (U2011/6544/GV). Överenskommelsen om målstyrning och utvärdering i skolan I en överenskommelse om målstyrning och utvärdering mellan , , de gröna, , liberalerna och enades partierna om att de nationella proven liksom ska genomföras i årskurs 3 (svenska och matematik), årskurs 6 (svenska, matematik och engelska) och årskurs 9 (svenska, matematik, engelska, NO och SO). I överenskommelsen framgår också att de hittillsvarande obligatoriska nationella proven i årskurs 6 i NO- och SO-ämnena görs frivilliga (se ändringen ovan i skolförordningen) och överförs till provbanken. En översyn av de nationella provens omfattning, effekter och syfte genomförs. Målet är att i ökad utsträckning gå mot digitalisering och därigenom central rättning. Utbildningsministern har uttalat att lärare får ägna alldeles för mycket tid åt att administrera och rätta de nationella proven och att provens omfattning och frågorna om digitalisering och central rättning av proven därför kommer att utredas (se pressmeddelande från ). Översyn av de nationella proven för grund- och gymnasieskolan Regeringen beslutade om kommittédirektiv till en översyn av de nationella proven för grund- och gymnasieskolan (dir. 2015:36). Syftet är att åstadkomma ett effektivare och tillförlitligare nationellt sammanhållet system för bedömning, uppföljning och utvärdering av elevers kunskaper med minskad administrativ börda för lärare. Utredaren ska bl.a. se över de nationella provens syften, funktion och omfattning, föreslå ett system för löpande nationell utvärdering för trendmätning , föreslå hur bedömningen av elevlösningar av nationella prov bör utformas för att säkerställa att den görs på ett likvärdigt sätt, utarbeta ett förslag som ökar inslagen av extern bedömning av de nationella proven på ett kostnadseffektivt sätt, analysera förutsättningarna för att digitalisera de nationella proven och föreslå hur, i vilken omfattning och i vilken takt digitalisering kan ske. Uppdraget ska redovisas . Utskottet vill uppmärksamma det kontinuerliga arbete som utförs av och Skolinspektionen för att kvalitetssäkra de nationella proven för en likvärdig bedömning över hela landet. Utskottet ser dock att det kan finnas behov av att i större utsträckning än vad som görs rätta de nationella proven centralt samt att införa digitalisering av proven och välkomnar den utredning som ska se över de nationella proven för grund- och gymnasieskolan (dir. 2015:36). Utskottet ser också positivt på att regeringen nu har sett till att minska mängden obligatoriska prov i årskurs 6, vilket ökar möjligheterna för de arbetstyngda lärarna i årskurs 6 att lägga mer tid på undervisningen. När det gäller frågan om antalet nationella prov kan utskottet konstatera att den ovannämnda utredningen som ska se över de nationella proven även kommer att utreda provens omfattning. Utskottet vill i sammanhanget framhålla att de nationella proven konstrueras av landets universitet och högskolor på uppdrag av som enligt sin instruktion ansvarar för de nationella proven. Utskottet kan konstatera att en del av konstruktionen består i att proven prövas ut av 200–500 elever och att dessa utprövningar är en viktig och nödvändig del för att proven ska hålla så hög kvalitet som möjligt. Det innebär att det är många elever och lärare vid olika skolor som är delaktiga i utvecklingsprocessen och kvalitetssäkringen av de nationella proven. Utskottet avstyrker mot bakgrund av det anförda motionerna 2014/15:1535 (M), 2014/15:2006 (KD), 2014/15:2412 (M), 2014/15:2760 (M, FP, C, KD) yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:2839 (M, FP, C, KD) yrkande 37. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om huvudmannaskap. Jämför reservationerna 10 (SD), 11 (C), 12 (V) och 13 (FP). I partimotion 2014/15:138 av m.fl. (V) yrkande 2 anför motionärerna att en bred parlamentarisk utredning bör tillsättas i syfte att införa statligt huvudmannaskap för skolan. Utredningen ska ta fram förslag om hur staten ska överta huvudansvaret för att garantera alla skolor likvärdiga ekonomiska och kompetensmässiga förutsättningar. Den bör ta fasta på vilka positiva effekter kommunaliseringen har fått som kan behållas. Konsekvenserna för kommunernas ekonomi måste analyseras, liksom en lång rad frågor, t.ex. hur arbetsgivaransvaret bäst ska utövas och hur reformen ska genomföras för att alla yrkeskategorier ska vara förberedda. I partimotion 2014/15:1830 av m.fl. (FP) anför motionärerna att skolan bör förstatligas. De anser att behöver bygga upp ett nytt och modernt huvudmannaskap som har till syfte att göra skolan nationellt likvärdig, med hög kvalitet, elever som når sin fulla potential och en lärarkår i världsklass. Motionärerna menar att omfattande strukturreformer av detta slag måste föregås av en gedigen analys, ett gediget utredningsarbete och ett genomtänkt genomförande. Därför bör det enligt motionärerna tillsättas en utredning som tar fram förslag på formerna för en modern skola med staten som huvudman där kvalitet och likvärdighet säkras genom statlig finansiering, nationella mål, utvärderingar och tillsyn. I kommittémotion 2014/15:2744 av m.fl. (SD) yrkande 1 anför motionärerna att , gymnasieskolan och den kommunala vuxenutbildningen (komvux) bör få ett statligt huvudmannaskap. Motionärerna vill att regeringen skyndsamt ska utreda hur övergången till ett statligt huvudmannaskap ska gå till. De förordar att den svenska skolan får ett statligt huvudmannaskap så att barn och ungdomar får den likvärdiga och rättvisa skolgång som de har rätt till. I motion 2014/15:2457 av i (C) yrkande 5 anför motionären att kommunerna även i fortsättningen bör ha ansvaret för skolan. Motionären menar att beslut ska fattas så nära dem som berörs som möjligt. Ett förstatligande av skolan ger inte en mer likvärdig skola, enligt motionären. Man får en likvärdig skola om kommunerna följer styrdokumenten för skolan. I propositionen Om skolans utveckling och styrning (prop. 1988/89:4), den s.k. styrpropositionen, föreslogs att skolan genom färre regler och tydligare mål skulle utvecklas från regelstyrning till målstyrning. och regeringen skulle ha det övergripande ansvaret för att garantera en likvärdig utbildning över hela landet, och kommunerna skulle ha ansvaret för att organisera och genomföra skolverksamheten. och länsskolnämnderna fick därmed en förändrad roll. ställde sig bakom dessa principer i ett beslut (bet. 1988/89:UbU7, rskr. 1988/89:95). I propositionen Om kommunalt huvudmannaskap för lärare, skolledare, biträdande skolledare och syofunktionärer (prop. 1989/90:41), den s.k. kommunaliseringspropositionen, föreslog regeringen att den statliga regleringen av löne- och anställningsvillkor för tjänster som lärare, skolledare, biträdande skolledare och syofunktionärer skulle upphöra fr.o.m. slutet av 1990. Förslaget innebar att kommunerna fick ett odelat arbetsgivaransvar för all personal. Kravet på behörig personal skulle enligt regeringen vidhållas även . beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1989/90:UbU9, rskr. 1989/90:58). Vidare angavs att likvärdigheten i ett målstyrt skolsystem från statens sida skulle garanteras av läroplaner, uppföljning och utvärdering, lärarutbildning och fortbildning samt specialdestinerade statsbidrag. I propositionen Om ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18), den s.k. ansvarspropositionen, föreslogs förändringar som skulle syfta till en tydligare ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna när det gällde verksamheten inom , gymnasieskolan och den kommunala utbildningen för vuxna. Staten skulle ange mål och riktlinjer som var nationellt giltiga. Kommunerna skulle svara för att verksamheten genomfördes inom de ramar som regeringen och hade lagt fast och skulle därmed få stor frihet att lokalt organisera skolverksamheten. I propositionen föreslogs vidare ett förändrat statsbidragssystem. De statliga bidragen skulle fortfarande vara riktade till skolväsendet, men de kommunala huvudmännen skulle nu själva bestämma hur resurserna skulle fördelas mellan de olika verksamheterna. I propositionen föreslogs också ett system för uppföljning och utvärdering av skolväsendet. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1990/91:UbU4, rskr. 1990/91:76). beslutade om en ny skollag (prop. 2009/10:165, bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:370 och rskr. 2009/10:371). Den tidigare skollagen, skollagen (1985:100), trädde i kraft . Även om den uppdaterades successivt speglade den inte fullt ut den nya ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna som infördes . I propositionen om den nya skollagen ansåg regeringen att de grundläggande principerna för ansvarsfördelningen, som lades fast i propositionen Om ansvaret för skolan (prop. 1990/91:18), skulle ligga fast. Regeringen menade att det gemensamma uppdraget är att skapa en förskola, skola och utbildning för vuxna av god kvalitet, där målen uppfylls och där lärandet känns meningsfullt, stimulerande och tryggt. Dessa principer gäller enligt regeringen oavsett om huvudmannen är staten, en kommun, ett landsting eller en enskild huvudman (prop. 2009/10:165 s. 246–247). skollag är således anpassad till och moderniserad för att passa i ett mål- och resultatstyrt skolväsende där kunskapsuppdraget står i fokus. Den speglar på ett tydligt sätt den ansvarsfördelning som råder mellan staten och huvudmännen, liksom de olika uppgifter som beslutsfattare och verksamma ska ha i ett decentraliserat system (prop. 2009/10:165 s. 203). lämnade ett tillkännagivande till regeringen med innebörden att regeringen bör tillsätta en utredning med uppdrag att analysera och utvärdera de senaste årens stora skolreformer – kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering – i syfte att ta fram förslag för att stärka elevernas rätt till en likvärdig utbildning, ökad kvalitet och en sammanhållen skola (bet. 2010/11:UbU7, rskr. 2010/11:206). Med anledning av tillkännagivandet tillsatte den förra regeringen en utredning som skulle utvärdera eventuella kausala effekter av kommunaliseringen för elevernas studieresultat, läraryrkets status, lärarnas och rektorernas arbetsuppgifter samt likvärdigheten i skolväsendet (U 2012:09, dir. 2012:84). Därutöver skulle utredaren analysera hur kommunerna, med utgångspunkt i ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna, styrt skolverksamheten när det gäller planering, uppföljning, utvärdering, lokalt utvecklingsarbete och lärarnas kompetensutveckling. Det ingick dock inte i utredarens uppdrag att lämna förslag på förändringar av huvudmannaskapet inom skolväsendet. Utredningen redovisade betänkandet Staten får inte abdikera – om kommunaliseringen av den svenska skolan (SOU 2014:5). Med anledning av tillkännagivandet gav den förra regeringen också utvärdering (IFAU) i uppdrag att utvärdera de senaste årens stora skolreformer (kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering). IFAU skulle sammanställa egeninitierade och andras, för detta uppdrag relevanta, utvärderingar och uppdrag. IFAU kunde komplettera med nya studier i det fall det krävs för att kunna ge en samlad bild. Uppdraget begränsades till att omfatta grund- och gymnasieskolan. IFAU skulle i genomförandet av uppdraget, där det var möjligt, särskilt beakta aspekter som betygsresultat och fullföljandet av utbildning, liksom kön, utländsk bakgrund och tid i . Uppdraget redovisades i rapporten , skolval och fristående skolor: resultat och likvärdighet i svensk skola (rapport 2014:25). IFAU informerade utbildningsutskottet om rapporten . Med dessa båda uppdrag och ett uppdrag att bedöma när vidtagna åtgärder kan förväntas få avsedd effekt (dir. 2012:53) bedömde regeringen att riksdagsskrivelsen var slutbehandlad i denna del (skr. 2012/13:75 s. 105). Utskottet kan konstatera att den statliga styrningen av och de statliga insatserna för skolväsendet har förändrats sedan ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna ändrades . Staten har efter hand tagit ett allt större ansvar för den nationella likvärdigheten. har beslutat om ett stort antal reformer på skolområdet för att förbättra elevernas studieresultat och säkerställa lärarnas kompetens och arbetsförutsättningar, bl.a. en ny lärarutbildning, en lärarlegitimation, karriäranställningar, olika fortbildningsinsatser, nya läroplaner, nationella prov i fler ämnen och årskurser, en läsa-, skriva- och räkna-satsning, en ny skollag och en ny skolinspektion med förstärkta sanktionsmöjligheter. Utredningen om skolans kommunalisering gjorde bedömningen att insatserna sammantaget innebär att staten i högre utsträckning än styr skolan trots en formellt sett oförändrad ansvarsfördelning (SOU 2014:5 s. 98). Utskottet kan också konstatera att den nya skollagen som beslutade är anpassad till ett målstyrt skolväsende och till den ansvarsfördelning som råder mellan staten och kommunerna. I samband med behandlingen av förslaget till en ny skollag uttalade utskottet att principerna för ansvarsfördelningen mellan staten och skolhuvudmännen liksom mellan huvudmännen och rektorerna bör ligga fast (bet. 2009/10:UbU21 s. 44–45). Detta utskott är av samma uppfattning, vilket också är i linje med yrkandet om att kommunerna även i fortsättningen ska ha ansvaret för skolan. Utskottet vill i sammanhanget nämna att regeringen tillsatte en skolkommission som ska lämna förslag som bl.a. syftar till höjda kunskapsresultat. Förslagen ska bl.a. utgå från slutgiltiga rekommendationer från den tematiska granskningen av den svenska skolan. En fråga som uppmärksammas i granskningen är styrningen av den svenska skolan. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:138 (V) yrkande 2, 2014/15:1830 (FP), 2014/15:2457 (C) yrkande 5 och 2014/15:2744 (SD) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om fristående skolor. Jämför reservationerna 14 (M, C, FP, KD), 15 (SD) och 16 (V) – motiveringen. I kommittémotion 2014/15:2838 av m.fl. (M, FP, C, KD) yrkande 2 motsätter sig motionärerna att det införs en möjlighet till ett kommunalt veto mot fristående skolverksamheter. Friskolereformen är enligt motionärerna en av de viktiga valfrihetsreformer som har ökat möjligheten för den enskilde att påverka. För lärare och rektorer har den inneburit nya möjligheter att förverkliga sina pedagogiska ambitioner och ökat utbudet av arbetsgivare. I yrkande 3 anför motionärerna att regeringen bör göra ett förtydligande i skolförordningen respektive gymnasieförordningen som ger huvudmannen möjlighet att skjuta upp starten av en fristående skola från det att Skolinspektionen har gett verksamheten tillstånd att starta. Verksamheten ska således kunna starta upp till efter det att tillstånd har getts av Skolinspektionen. I yrkande 4 anför motionärerna att de som bedriver utbildningsverksamhet bör ta ett långsiktigt ägaransvar. Yrkande 27 i flerpartimotion 2014/15:2839 av samma motionärer är likalydande. I yrkande 5 anför motionärerna att Skolinspektionen bör pröva den fristående huvudmannens lämplighet inför etablering eller vid ägarbyte. Yrkande 28 i flerpartimotion 2014/15:2839 av samma motionärer är likalydande. I yrkande 6 anför motionärerna att insynen i fristående och kommunala skolors ekonomi bör öka samt att öppenheten bör öka genom att ett meddelarskydd införs för anställda i fristående skolor. Offentlighetsprincipen bör också gälla. Det ska ske på ett sätt som inte i onödan ökar den administrativa bördan för skolorna och huvudmännen. Yrkande 29 i flerpartimotion 2014/15:2839 av samma motionärer är likalydande. I kommittémotion 2014/15:2943 av m.fl. (SD) yrkande 1 anför motionärerna att det bör finnas ett påvisbart behov av den utbildning som en ny friskola avser att ge, exempelvis en viss pedagogisk profil eller språkprofil, för att friskolan ska få starta. En sådan ordning skulle se till helheten och underlätta för kommunerna. Ett liknande system finns i . I yrkande 4 anför motionärerna att det bör införas ett kommunalt veto mot friskoleetableringar. Ett sådant veto ska kunna användas t.ex. om det är uppenbart att en nyetablering av en friskola kommer att orsaka kommunen stora organisatoriska och kostnadsmässiga svårigheter eller om elevunderlaget inte motiverar en ny friskola. I motion 2014/15:23 av (FP) yrkande 4 anför motionären att möjligheterna för finskspråkiga friskolor bör förbättras.