bet · H201FiU30 · 2015-04-10 00:00:00 — Det är det, herr talman, som är bakgrunden till att vi från Alliansen i finansutskottet har valt att föreslå det tillkännagivande som betänkandet innebär. Det är ett tillkännagivande som innebär att regeringen ska tillsätta en parlamentarisk utredning med uppdrag att analysera konsekvenserna för svensk ekonomi av ett förändrat överskottsmål och hur en sådan förändring förhåller sig till övriga delar av det finanspolitiska ramverket. är det inte vi från Alliansen som har varit angelägna om att börja ändra i ramverken. Men om ändringar ska kunna diskuteras och övervägas, menar vi att man åtminstone måste ta sig an denna fråga på ett seriöst sätt. Att hasta fram ett begränsat underlag från en enskild myndighet är naturligtvis helt otillräckligt om man ska diskutera ett ramverk som har gällt i snart två decennier och som i nuvarande eller i modifierad form måste vara tänkt att gälla även framöver. Då krävs en mer seriös beredning av den här frågan i en parlamentarisk utredning. Utredningen bör göra en noggrann genomlysning av vilka effekter ramverket och överskottsmålet har haft på den svenska ekonomins utveckling och på förmåga att nå EU:s gemensamma mål. Det är också rimligt att göra jämförande studier med motsvarande regelverk i andra länder och analysera hur de fungerar. Utredningen bör dessutom i sin framåtblickande analys göra en scenarioanalys där ett utfallsrum av olika tänkbara framtida scenarier beskrivs och beaktas, detta för att det ska vara möjligt att göra relevanta bedömningar av hur förändringar av delar av ramverket kan påverka svensk ekonomi i olika situationer. Detta är stora och viktiga frågor, och utredningen bör därför få tillräckligt med tid för att kunna genomföra det seriösa och noggranna arbete som en fråga av den här digniteten kräver. Därför bör utredningen redovisa sitt arbete . Det är det som vi begär i detta tillkännagivande. Detta är en högst rimlig begäran, och om den så kallade samarbetsregeringen hade varit det minsta intresserad av samarbete, det vill säga inte enbart på regeringens villkor utan även när man inte till håller med i sak, hade man naturligtvis kunnat gå med på detta. I stället väljer den så kallade samarbetsregeringen att ta konflikt i en fråga där det borde vara extra angeläget med samarbete och samförstånd. Inte nog med att man tar konflikt i frågan, regeringen förlorar dessutom frågan och får detta tillkännagivande på halsen i alla fall. Jag måste säga att det är häpnadsväckande oskickligt hanterat. Man ställer sig frågan varför det är så bråttom för finansministern och regeringen att överge överskottsmålet och kasta det över bord. Man undrar vad det är som är så annorlunda jämfört med för att det motiverar den totala omsvängning som regeringen nu vill göra jämfört med vad man då sa. Det mest troliga är att finansministern har insett det som vi och många andra länge har försökt påtala, det vill säga att det är väldigt svårt att få ihop de vidlyftiga och kostsamma vallöften som de olika partierna i regeringsunderlaget var för sig har gett och klara överskottsmålet, utan att chockhöja skatter på ett sätt som allvarligt skulle skada möjligheterna till jobb och tillväxt. Regeringen vill helt enkelt kunna låna pengar till omfattande bidragshöjningar, och det är därför överskottsmålet får stryka på foten. Men, herr talman, en sådan ordning och så lösa boliner kan vi inte ha när det gäller viktiga saker som budgetramverket. Därför kräver vi nu en mer seriös beredning av frågan i en parlamentarisk utredning. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Jag tittar på . Jag tyckte att hon såg mycket nöjd ut när hon fick höra att en seriös beredning av detta ärende är att får vara med i en parlamentarisk kommitté och att det inte är seriöst att fråga . Det tycker jag är mycket spännande. Det är också spännande att se hur har ändrat sig i denna fråga sedan regeringen berättade att man har för avsikt att ge ett uppdrag att utvärdera en förändrad målnivå och konsekvenserna av det. Först motsatte sig helt en översyn. Sedan ville de utreda alla möjliga saker som har koppling till ramverket. Och har de begränsat sig något ytterligare och tycker att det finns några aspekter, förutom målnivån, som man ska titta närmare på. Det som är så symtomatiskt när man lyssnar på anförande är att han helt tycks ha lämnat hur verkligheten ser ut och helt tycks ha lämnat hur har lånat miljard efter miljard efter miljard för att sänka skatterna och lämnat ifrån sig stora underskott trots att de själva fick ta över stora överskott. De lämnade överskottsmålet och fick kritik för det, till exempel från . De brösttoner som tar till i talarstolen har alltså väldigt lite täckning bakåt. Från Socialdemokraternas sida och från regeringens sida har man varit man varit mycket tydlig med att man gärna ser samtal och diskussioner över blockgränserna i den här frågan. Ni har inte varit nöjda med formerna för det. Ni vill hellre att fler partier, eller alla partier, ska garanteras en plats för att sitta och diskutera en lång rad frågor kring ramverket. Jag vill fråga följande: Delar du min uppfattning om hur riksdagsordning och budgetlag ser ut när det gäller hur man föreslår och beslutar om denna typ av mål? När man lyssnar på och blir man lite fundersam. När regeringspartierna anklagar den tidigare regeringen för att ha skapat stora underskott kan man lätt få intrycket att Socialdemokraterna inte skulle ha förordat några stimulanser alls under den lågkonjunktur som vi har gått igenom och fortfarande delvis befinner oss i. Men sanningen är att Socialdemokraterna ville spendera mer pengar än alliansregeringen gjorde, sett till omfattningen av de offentliga utgifterna - mer pengar, inte mindre. Skillnaden var dock att Socialdemokraternas fokus som vanligt låg på bidragshöjningar som inte hade lett till några riktiga jobb. Socialdemokraterna vill alltså fylla på mindre i de berömda ladorna än vad Alliansen faktiskt gjorde och i stället lägga resurserna på sådant som inte skulle ha lett till riktiga jobb. Om de socialdemokratiska budgetarna hade gällt hade alltså befunnit sig längre från att nå överskottsmålet än . Där har du verkligheten, . Överskottsmålet är en del av budgetramverket tillsammans med bland annat utgiftstaket och balanskravet för kommunsektorn, och man bör se detta som en helhet. Det må vara tekniskt möjligt att föreslå en ändrad nivå för ett enskilt år, vilket vi också skriver. Men detta handlar inte om det. Det är inte det som den här frågan gäller. Överskottsmålet och ramverket är långsiktiga och bör ses som en helhet och kan inte vara föremål för nyckfulla och ensidiga förändringar. Hela trovärdigheten i detta ramverk bygger på att vi har en stabilitet, en långsiktighet och en bred politisk samsyn. Jag måste återigen säga att det är mycket förvånande att vi har en så kallad samarbetsregering som är så kroniskt ointresserad av att samarbeta när det gäller en av de frågor där samarbete kanske vore som mest viktigt, nämligen den här. Ska man sammanfatta position i fråga om överskottsmålet var den först att det inte bör finnas något sådant eftersom det är socialism och överbeskattning. Sedan var den att det nog ska finnas ett sådant men att man inte ska hålla sig till det. Därefter var den att om man vill ändra målnivån måste vara med på det. Man kan säga att ni inte har byggt den bästa grunden för trovärdighet i denna fråga på det sättet. Sedan är det mycket intressant att inte kan ge ett tydligt besked om att riksdagsordning och budgetlag ska gälla. Vi har ett handslag på det också i . Det var helt tydligt att vi var överens om hur denna process ska gå till. Regeringen föreslår målnivå och tak i budgetpropositionen. beslutar sedan om detta i ett första steg. Våra partier och några till har dessutom en överenskommelse om att praxis här ska gälla om hur budgetbeslutet går igenom. Det är mycket märkligt om ett sådant handslag inte gäller. Sedan kommer , efter att ha presenterat detta och efter att inte ha kunnat ge ett tydligt besked, och säger att man måste vara mer öppen för att samarbeta, när vi har varit så tydliga om att vi väldigt gärna vill ha samtal om detta när är klar med sin utredning. Jag tar det igen, så att kanske kan lyssna lite noggrannare. har Socialdemokraternas förslag till budgetar varit utformade på ett sådant sätt som hade inneburit ett sämre utfall för den svenska ekonomin än Alliansens budgetar, det vill säga att underskotten hade varit större, vi hade behövt låna mer pengar och vi hade haft kvar för att nå överskottsmålet om Socialdemokraterna hade fått igenom sina budgetar. Jag bad att titta på skillnaderna. För nästan alla år har ni ett lägre budgetsaldo, med något undantag. I genomsnitt är det 15 miljarder lägre, sett över hela . Det är ganska mycket pengar. Att komma här och påstå att Alliansen efterlämnar underskott och att allting hade sett bättre ut med S-budgetarna är ingenting annat än en grav förvanskning av sanningen. När det gäller hur vi fattar beslut vill jag upprepa det jag sa tidigare, alltså att man måste se ramverket som en helhet. Det går inte att bryta upp det och prata om enskilda delar. Överskottsmålet är en viktig del av ramverket, och man måste se det som en helhet. som helhet ingår inte i budgetprocessen. Jag har fortfarande svårt att förstå varför den så kallade samarbetsregeringen inte tycker att det är angeläget med ett samarbete i de här frågorna, där det i grunden handlar om förtroendet för svensk ekonomi. Vi har haft en bred parlamentarisk samsyn kring vikten av ramverket. vill ni ändra det, för ni behöver få loss pengar snabbt. Ni må ha vilka motiv ni vill för detta, men jag tycker att ni skulle värna den stabilitet och breda politiska förankring vi har haft kring ramverket. Då borde ni också kunna leva med att vi diskuterar och tittar på det ordentligt i en seriös, parlamentarisk utredning. Det är märkligt hur undviker fråga. Du svarar över huvud taget inte på hans fråga, . Det borde du väl göra? Ni har ju ändå varit med i den utredning som har kommit fram till den ordning som faktiskt gäller. Därför borde du enkelt kunna säga "Ja, vi står bakom det vi sa i den utredningen, och vi står bakom det vi har sagt i decemberöverenskommelsen". Men det var tydligen svårt. Det var en sak jag över huvud taget inte förstod i det du påstod. Skattesänkningar leder tydligen till riktiga jobb, men om människor som har dålig ekonomi på grund av att de är arbetslösa och har väldigt låg a-kassa får bättre ekonomi leder det inte till riktiga jobb. Jag trodde att människor använder sina kronor till att konsumera ungefär samma saker, det vill säga mat och kläder. Kanske går man och köper sig en dammsugare eller klipper håret. Det finns väl något undantag, nämligen de som redan har det gott ställt. Det är de personerna ni gynnar. De konsumerar mindre eftersom de sparar en stor del, eller spekulerar och skapar instabilitet i ekonomin. Jag måste ändå ställa en fråga; det var därför jag begärde replik. För har pengarna blivit målet i sig. Det är så man måste sammanfatta ert resonemang, eftersom ni så hårt håller fast vid överskottsmålet. Men vore det inte lämpligt om ni medgav att ni föreslår utredningen därför att det är den enda lösningen ni har i det här läget? Det är enda sättet för er att dölja er oenighet i frågan. Det kan nämligen inte vara rimligt att man ska sitta och titta på en fråga som så många olika instanser redan har tittat på. Bland annat din egen regering, den förra, tittade på det. Den såg att det till och med skulle bli bättre ekonomisk utveckling om man bytte målnivå. Om du inte litar på i den här frågan skulle du ju kunna ha det som underlag. Det är ändå en smått fantastisk argumentation lägger fram. påstår nu alltså att vi inte är överens inom Alliansen och att det är det som är motivet bakom vårt agerande här. Men snälla , vi har här ett initiativ och ett betänkande som Alliansen har lagt fram i total enighet. Det är tack vare att vi är eniga som det finns förutsättningar för oss att köra över er i den här frågan. Hade vi inte varit eniga hade ni ju vunnit. Vi är eniga i frågan. Det är det som gör att tillkännagivandet nu blir av. Sedan är det så i sak att den välskötta ekonomin och den relativt låga statsskulden öppnar förutsättningar för att diskutera förändringar i ramverket. Vi menar dock att den diskussionen och beredningen måste göras på ett seriöst sätt, och vi tycker att det är rimligt att värna den breda parlamentariska enighet vi har haft i frågan och att göra detta i form av en parlamentarisk utredning. Jag tycker inte att det duger som motiv att säga att det är rätt att helt överge ett mål bara för att man inte klarar av att nå det och inte mäktar med att anstränga sig för att prestera bättre. Det kan vara bekvämt, men det är inte rätt. Om man inte klarar att springa kan det vara frestande att ändra sträckan i stället - eller 60, eller 50 - men det gör ju inte att man blir en bättre . Det imponerar inte heller på vare sig publiken eller motståndarna, tror jag. Ska man förändra någonting i ramverket bör man titta på helheten. Man bör ha alla fakta på bordet, och man bör titta på scenarier för framtiden. Vad händer om vi gör förändringar i ramverket i olika tänkbara scenarier för svensk ekonomi? Det är märkligt att faktiskt glömmer bort hur verkligheten såg ut. Ni övergav ju själva målet i praktiken, . Det sög nämligen så mycket att få sänka skatten ännu mer - på lånade pengar. Det var ju det ni gjorde. Ni övergav överskottsmålet i praktiken, men inte genom att bjuda in till samtal eller genom någon demokratisk beslutsordning. I stället bara lämnade ni det. Ni bemödade er inte ens om att begrava överskottsmålet med värdighet, trots att det har tjänat så väl. Det tycker jag är märkligt. Det ni är överens om bland de borgerliga partierna är att under utreda en fråga ni är oeniga i och att låta skattebetalarna betala utredningen. Det är det ni är överens om. Ni är inte överens om hur ni ser på överskottsmålet. Jag skulle vilja fråga dig om det inte är moraliskt rimligt att kräva att ni åtminstone kunde erkänna det, . Ytterligare något jag skulle vilja ha svar på är frågan hur ni ska finansiera överskottsmålet. Var har ni de där 40 miljarderna ni behöver för att nå upp till en målnivå ni tycker ska gälla för det finanspolitiska ramverket? Jag har inte sett någonting i er politik som går i den riktningen - ingenting, faktiskt. Det ska alltså bli spännande att se vilka skatter ni ska höja för att nå överskottsmålet 2018. Jag kan också lova dig en sak, : Offentliga investeringar och att stimulera ekonomin genom att människor med låga inkomster får det bättre är ett mycket träffsäkrare sätt att få en bättre ekonomisk utveckling och fler jobb än att sänka skatter. Det kan man se av er politik, om man inte litar på forskningen i sig. Att har satt en tydlig prägel på regeringen, dess budget och hela dess inriktning i politiken är väldigt tydligt. har nämligen länge sagt att vi inte behöver ha överskottsmålet utan kan kasta bort det. Hon uttrycker det, lite slarvigt, som att vi ska lägga en massa pengar på hög men glömmer bort att det faktiskt fortfarande finns en statsskuld. Det handlar alltså inte riktigt om att lägga pengar på hög, utan det handlar om att minska en skuld och göra oss bättre rustade för framtida besvärliga situationer som ekonomiska kriser och annat som kan hända. Det är ett viktigt motiv för våra barn och för kommande generationer. Vi behöver fortsätta ta ansvar för att ekonomin ska vara hållbar även framöver. Jag säger inte att det ska vara skrivet i sten exakt hur överskottsmålet ska vara utformat och hur det ska se ut eller hur ramverket i sin helhet möjligen kan ändras. Jag tycker att det är rimligt att man tittar på det här seriöst, tillsammans, i en parlamentarisk utredning. Medan det arbetet görs tycker jag att det är angeläget att hålla fast vid det ramverk vi ändå har. Alliansregeringen har aldrig övergivit något överskottsmål, och det vet egentligen också. Överskottsmålet tar nämligen sikte på ett överskott sett över en konjunkturcykel, och vi befinner oss fortfarande i en utdragen lågkonjunktur. Vi vet inte riktigt när den tar slut. Vi har dock presenterat en plan för hur vi skulle nå tillbaka till överskottsmålet. har däremot valt att i stället för att presentera en sådan plan säga att överskottsmålet ska överges. Det finns ingen hejd på och vilja att sätta sprätt på andra människors pengar, så överskottsmålet står mest i vägen för möjligheten att plocka av människor mer pengar och spendera ännu mer. Det tycker jag är ett bekymmer, och jag hoppas att vi kan fortsätta ha en bred parlamentarisk samsyn kring vikten av ramverk som ger stabila finanser även framöver. Under denna ganska korta debatt har redan en hel del intressant sagts. Jag vill tacka som å Alliansens vägnar gav en heltäckande bild av våra bevekelsegrunder för det här initiativet som en riksdagsmajoritet kommer att rösta igenom . Jag tillåter mig också tycka att det är lite intressant att finansutskottets ordförande, socialdemokraten , använder sin samarbetskollega som slagträ i debatten mot . Det tyder på ett samarbetsklimat i de regeringsbärande partierna som är långt ifrån så gott som vi är vana vid från allianspartiernas sida. Det är olyckligt att det har blivit en så hög grad av polemik och ett så pass högt tonläge i den här debatten, inte minst från och , för det här är en fråga som inte lämpar sig för det. Det finns gott om andra tillfällen att ta till brösttoner och använda starka uttryck för att beskriva sina politiska motståndares politik, men det här är inte platsen och tillfället. Här borde vi i varje läge eftersträva en bred samsyn och breda penseldrag i de processer som vi nu är inne i och går in i. Som nämnts i debatten var mycket delaktigt i att lägga det finanspolitiska ramverket på plats, då i samarbete med Socialdemokraterna. Det är ett exempel på ett framgångsrikt blocköverskridande samarbete som vi sedan har sett fler partier ansluta sig till. Det har tjänat mycket väl att det har funnits en bred samsyn om dragen i det finanspolitiska ramverket, givetvis inklusive överskottsmålet. Eftersom vi i var lite av föräldrar till det finanspolitiska ramverket tyckte vi att det var mycket olyckligt när Socialdemokraterna och regeringen för sedan ensidigt deklarerade att det nu var dags att gå ifrån överskottsmålet. tyckte vi att det var lika olyckligt när ett antal partier idkade politisk och juridisk kreativitet och bröt ut saker ur budgeten. Det är också en bärande del i det finanspolitiska ramverket att budgetförslag ska ses som en helhet, att man inte bryter ut enskildheter. Den möjligheten är något som vi nu förhoppningsvis har täppt till, och det är bra. Men oron fanns såväl då som den finns nu att det blir en ryckighet och brist på långsiktighet i tagen kring dessa viktiga frågor. Det finns i det här läget ett egenvärde i breda majoriteter. Man skulle nästan kunna säga att samsyn över parti- och blockgränser och samsyn är viktigare än om överskottsmålet ligger på , , eller vad det nu månde vara. Det är helt enkelt så att det finns ett mycket stort egenvärde i att ramverket i dess helhet, inklusive överskottsmålet, alltså vart vi siktar i det finansiella sparandet, står sig och håller även över regeringsskiften. Nuvarande överskottsmål har förändrats på grund av olika beräkningsgrunder och liknande, men det har i stort hållit , alltså . När vi nu initierar en process - eftersom en riksdagsmajoritet nu kommer att rösta för att tillsätta en utredning - är det viktigt att vi eftersträvar en så pass stor enighet att eventuella nya överenskommelser håller framöver. Det kommer att överleva både val och regeringsskiften om vi gör saker rätt här och . Jag tillåter mig att ställa mig frågan vad ordet samarbetsregering egentligen är värt. Det håller på att devalveras till oigenkännlighet och närmast bli något som man säger på skämt, för samarbetsregeringen vill ju inte samarbeta, inte ens i de här frågorna som till sin natur är helt rätt att samarbeta om. Här finns det inte för någon så många politiskt kortsiktiga poäng att vinna med att inte samarbeta, men inte ens om det här vill man samarbeta när vi nu presenterar vägen framåt till just ett sådant samarbete och en dialog. Vi vill föra samtal om detta. Vi vill att alla partier samlas i en parlamentarisk utredning för att exempelvis se över hur överskottsmålet har tjänat under och hur eventuella förändringar skulle slå för den svenska ekonomin. Det har ironiserats i debatten över att utredningen ska ta . Ungefär har vi sagt att man skulle behöva lägga på en sådan här process. Det är ganska vanligt för parlamentariska utredningar, och det finns utredningar som jobbar mycket längre än så. Det är också ganska vanligt för utredningar som inte är parlamentariska. Och jag hävdar att det finns ett egenvärde i att det får ta lite tid. Jag skulle vilja passa på att sjunga långsamhetens lov här. Regeringen är beredd att på en kafferast byta fot och ger en myndighet på sig att se över detta. Motsatsen till detta vore att eftersträva. Det finns alltså anledning att ha långsiktighet i tagen och låta denna process ta lite tid. Jag, och Alliansen tror att resultatet då blir bättre kvalitativt och håller längre. Jag får utgå från att det som en riksdagsmajoritet nu röstar igenom faktiskt genomförs. Det skulle vara klädsamt om representanter för reservanterna i den här debatten deklarerade att när en riksdagsmajoritet nu tar detta initiativ är det också något som ska genomföras. Det är lite av en sanitetsfaktor i sådana här frågor. och Alliansen har ett gemensamt alternativ som kommer att vinna majoritet i kammaren som det ser ut. Vi säger att det här regelverket är något som har tjänat oss mycket väl och som måste finnas kvar med sina grundförutsättningar, oavsett om det genomförs förändringar eller inte. Men en sak står helt klar, och det är att det alltid kommer att behövas ett ankare i ekonomin som håller nere utgiftsökningar och ökningar i skuldsättning. Överskottsmålet har varit precis detta ankare och har fungerat så , vilket gör det ännu viktigare att inte lättvindigt säga: kör vi helt plötsligt på balansmål, kosta vad det kosta vill. Vi vet inte riktigt vad det kommer att innebära, men har vi bestämt oss för att göra det. Det är uppenbart att det finns starka tecken på att man inom de rödgröna partierna redan har bestämt sig i den här frågan. Det är olyckligt. Jag tycker att man ska bestämma sig för att ändra målnivån först när analysen är gjord och man ser om det går att skapa ett brett samförstånd i de här frågorna. Så pass viktiga är de här frågorna för förtroendet för ekonomi. Det vore som sagt klädsamt att få höra att det beslut som tas av en riksdagsmajoritet också genomförs. Det om något vore en sanitetsnivå för en regering som fortfarande har ambitionen att kalla sig för samarbetsregering. kommer att fortsätta vara en kraft som driver på för bred enighet i de här frågorna. Vi kommer att eftersträva bredast möjliga samarbeten i de här frågorna för att de ska hålla och för att förtroendet för den svenska ekonomin inte ska påverkas. I detta anförande instämde och (båda C). Jag tror inte att man med bästa vilja i världen kan kalla mitt anförande polemiskt. Det var en saklig beskrivning av ramverkets framväxt och dess beståndsdelar och av beslutsprocessen i , som vi har varit överens om. Däremot svingade vilt och fick naturligtvis rätteligen kritik för det av mig och . En eventuell förändring av överskottsmålet ska naturligtvis utredas under ordnade former. Detta uppdrag har gått till . Regeringen har sedan varit tydlig med att man tänker bjuda in till samtal om de resultat som levererar. Detta har inte oppositionspartierna varit nöjda med. De har velat att detta ska ske i en parlamentarisk utredning. Vi har inget som helst problem med det, även om vi, som jag sa i mitt anförande, tycker att det är onödigt. Vi tycker naturligtvis också att det är en väldigt lång process.