bet · H201CU10 · 2015-04-23 00:00:00 — presenterades i departementspromemorian Nya steg för en effektivare plan- och bygglag (Ds 2014:31) de författningsändringar som krävs om bestämmelserna i skulle ändras i fråga om kravet på att kommunen i vissa fall alltid ska upprätta en detaljplan. Förslagen har remissbehandlats. Denna invändning mot den tidigare regeringens förslag har alltså fallit. Vi anser således att det inte ska vara obligatoriskt med detaljplan i lika många fall som enligt nu gällande bestämmelser. En kommuns möjlighet att ställa krav på att det i vissa fall ska finnas en detaljplan ska dock inte inskränkas. Vi vill därför nu genomföra det förslag om en begränsning av detaljplanekravet som den tidigare regeringen lade fram i propositionen En enklare planprocess avsnitt 5. Vi ställer oss bakom det som regeringen anfört som skäl för förslaget i propositionen samt författningskommentaren där. Vi hänvisar till propositionen också när det gäller förslag och remissinstansernas synpunkter. Vidare önskar vi att regeringen skyndsamt ska återkomma till med förslag till följdändringar i annan lagstiftning. Med hänsyn till att de föreslagna lagändringarna föranleder bl.a. ett visst beredningsarbete inom avseende följdändringar och ett visst förberedelsearbete på myndighetsnivå bör lagändringarna träda i kraft . bör således dels anta vårt förslag 1, bilaga 2, till lag om ändring i , dels som sin mening ge regeringen till känna vad som anförts ovan om att regeringen skyndsamt ska återkomma till med förslag till följdändringar i annan lagstiftning. Antagande av detaljplan, punkt 2 (M, C, FP, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: antar reservanternas förslag 2, bilaga 2, till lag om ändring i (2010:900). 2014/15:1710 av m.fl. (KD, M, C, FP). Vi anser att kommunfullmäktige ska ges möjlighet att delegera beslut om detaljplaner som handläggs med dagens standardförfarande till kommunstyrelsen eller . Att ge kommunerna denna möjlighet skulle kunna korta planprocessen med . I stort sett alla aktörer inom bostads- och byggsektorn är överens om att dagens planeringsprocesser för byggande av bostäder i många fall tar . En av komponenterna i processen är den interna kommunala processen för hantering av planer och bygglov. Självklart blir den kommunala hanteringen längre i de fall detaljplanen ska antas av kommunfullmäktige. Det bör nämnas att kommuner kan delegera beslut om detaljplaner som inte är av principiell natur eller av stor vikt till kommunstyrelsen eller . Frågor om byggande kan beröra många människor och skapa meningsskiljaktigheter om vad som är en lämplig utveckling för den egna kommunen. När genomförandet av en detaljplan medför stor påverkan på omgivningen är det därför viktigt att ge utrymme för meningsutbyte i kommunfullmäktige och också ge möjligheter till insyn för kommunmedborgarna. De planer som handläggs med ett utökat planförfarande är sådana som inte är förenliga med översiktsplanen eller granskningsyttrande, som är av betydande intresse för allmänheten eller i övrigt av stor betydelse eller som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Därmed garanteras att kommuninvånarna får insyn i de viktiga detaljplanerna och att det skapas utrymme för debatt mellan olika uppfattningar. Det saknas skäl till att detaljplaner som inte är av principiell natur eller har betydande miljöpåverkan i alla lägen ska beslutas av kommunfullmäktige. Därför anser vi att det ska vara möjligt för kommunerna att delegera planer som handläggs enligt standardförfarandet till kommunstyrelsen eller . Kommunstyrelsen kan fatta ingripande beslut om t.ex. nedläggning av skolor och annan verksamhet. Vi har svårt att se hållbara argument emot att de inte också skulle få fatta beslut om detaljplaner som saknar principiell betydelse eller medför betydande miljöpåverkan. Det är också kommunerna som är bäst lämpade att avgöra vilka detaljplaner som kan delegeras. Den lagändring som föreslås i motionen leder dessutom till en anpassning av vad som anges om kommunfullmäktiges uppgifter i 3 kap. 9 § kommunallagen. Vi anser således att det av ska framgå att en detaljplan ska antas av kommunfullmäktige, men fullmäktige ska få uppdra åt kommunstyrelsen eller att anta en plan som inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Vi vill därför nu genomföra det förslag om att kommunstyrelsen eller ska kunna anta fler detaljplaner som den tidigare regeringen lade fram i propositionen En enklare planprocess avsnitt 6.2. Det omfattar den grundläggande ändringen i 5 kap. 27 § men också en följdändring i 12 kap. 6 § . Vi ställer oss bakom det som regeringen anfört som skäl för förslaget i propositionen samt författningskommentaren där. Vi hänvisar till propositionen också när det gäller förslag och remissinstansernas synpunkter. De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft . bör således anta vårt förslag 2, bilaga 2, till lag om ändring i . Planbestämmelser som upphävs efter genomförandetiden, punkt 3 (M, C, FP, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: antar reservanternas förslag 3, bilaga 2, till lag om ändring i (2010:900). 2014/15:1707 av m.fl. (KD, M, C, FP). För att det ska byggas bostäder i krävs enligt normalt att det upprättas en detaljplan. I detaljplanen regleras t.ex. användningen av mark- och vattenområden samt bebyggelsen och byggnadsverk. Kommunen kan i detaljplanen också reglera byggnaders utformning. Det är t.ex. inte ovanligt att det i detaljplan regleras hur höga byggnaderna får vara, takvinklar, antalet lägenheter, färg och fasad m.m. Aktörer i bygg- och bostadsbranschen framför ofta att detaljplanerna är för detaljerade och styrande, vilket begränsar entreprenörernas handlingsfrihet och leder till ökade kostnader. En detaljplan gäller under en i förväg utsatt genomförandetid. Den ska sättas så att det finns rimliga möjligheter att genomföra planen, men den får inte vara kortare än och inte längre än . En detaljplan gäller även efter att genomförandetiden gått ut om den inte har upphävts eller ändrats. Det är inte något ovanligt problem att gamla och inaktuella detaljplaner försvårar eller omöjliggör genomförandet av önskvärda förändringar. föreslog att alla planbestämmelser skulle upphöra att gälla efter genomförandetidens utgång för att öka flexibiliteten. Vi anser att det är för långtgående. Det skulle i och för sig öka flexibiliteten, men vissa planbestämmelser kan vara oerhört väsentliga från exempelvis säkerhets- eller miljösynpunkt. Däremot anser vi att planbestämmelser om utformning av t.ex. byggnader inte bör gälla efter genomförandetidens utgång. De blir snabbt inaktuella. Genom att dessa upphör att gälla ökar flexibiliteten för såväl kommuner som aktörer i byggbranschen, och man kan gå direkt på bygglov. Vi anser således att bestämmelserna i en detaljplan som avser utformning av byggnadsverk och tomter ska upphöra att gälla när detaljplanens genomförandetid löper ut, förutsatt att bestämmelserna reglerar ett annat område än ett sådant bebyggelseområde som är särskilt värdefullt från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Vi vill därför nu genomföra det förslag om att vissa planbestämmelser ska upphävas efter genomförandetiden som den tidigare regeringen lade fram i propositionen En enklare planprocess avsnitt 6.5. Vi ställer oss bakom det som regeringen anfört som skäl för förslaget i propositionen samt författningskommentaren där. Vi hänvisar till propositionen också när det gäller förslag och remissinstansernas synpunkter. Den föreslagna lagändringen bör träda i kraft . bör således anta vårt förslag 3, bilaga 2, till lag om ändring i . Fortsatt översyn av , punkt 4 (M, C, FP, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkandena 4, 6 och 9, 2014/15:1757 av (M), 2014/15:1900 av m.fl. (KD) yrkande 3, 2014/15:2448 av (M) yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 12 och 2014/15:1266 av (SD) yrkande 2. Alliansregeringen bedrev ett kontinuerligt arbete som syftade till att utforma en modern och effektiv plan- och bygglagstiftning. Ett första steg i detta arbete togs genom beslutet om den nya plan- och bygglag som trädde i kraft . Detta beslut innebar att lagen gavs en tydligare utformning som syftade till att underlätta tillämpningen och förenkla plan- och byggprocesserna. I lagen infördes nya bestämmelser om bl.a. hur miljö- och klimataspekter ska beaktas vid planläggning och byggande. Flera nya bestämmelser syftade till att förenkla och förkorta plan- och bygglovsprocessen. Det gällde bl.a. införandet av en ny möjlighet till planbesked och nya bestämmelser om en tidsbegränsning av tiden för handläggning av en bygglovsansökan. I flera angelägna frågor hade emellertid det föregående utredningsarbetet inte gett underlag för beslut om ytterligare regelförenklingar. Det stod därför redan från början klart att det fanns behov av ett fortsatt reformarbete. Alliansregeringen tillsatte under föregående valperiod flera utredningar och gav ett flertal myndighetsuppdrag som var inriktade på att arbeta fram förslag i dessa utestående frågor och i andra frågor som aktualiserats av kommuner och olika företrädare för bygg- och bostadssektorn. Detta arbete ledde fram till att under /14 fick ta ställning till sex propositioner med förslag om förenklingar i plan- och bygglagstiftningen. De beslutade lagändringarna har gett förutsättningar för en enklare hantering av plan- och byggfrågor för såväl kommuner som byggherrar och har dessutom möjliggjort ett byggande som inte kunde komma till stånd. Tre angelägna ändringar i stoppades emellertid av de nuvarande reger-ingspartierna tillsammans med och . När den nya regeringen tog över ansvaret för att fortsätta reformarbetet fanns det således flera färdiga lagförslag som direkt kunde bli föremål för riksdagsbeslut. Det fanns ett färdigt förslag till den förordning om trafikbuller som är en förutsättning för att redan beslutade lagändringar i frågan ska kunna få genomslag. Vidare fanns flera slutrapporterade utredningar och myndighetsuppdrag med inriktning på , ett flertal pågående utredningar och planer på fler utredningsuppdrag i utestående frågor. Sammantaget fanns det således mycket goda förutsättningar för att utan tidsfördröjning fortsätta översynen av . Regeringens hittillsvarande agerande eller brist på agerande på området väcker emellertid farhågor både om att tempot i reformarbetet nu avtar och om att arbetet ändrar inriktning. Vi anser därför att det finns skäl för att genom ett tillkännagivande understryka vikten av att översynen av bedrivs i högt tempo och även fortsättningsvis är inriktad på att förenkla och effektivisera plan- och byggprocessen. En mycket angelägen fråga som måste ges prioritet är att genomföra lagändringar som ger en snabbare handläggning av plan- och bygglovsärenden. Vi anser därför att bör ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:2953 (KD, M, C, FP) om att regeringen bör tillsätta en utredning om åtgärder för att förkorta processen fram till byggstart med upp till . Utredningen bör bl.a. överväga frågan om hur planprocessen kan startas snabbare och hur snävare tidsgränser för kommunernas och handläggning kan bidra till en förkortad process. Det är även angeläget att genom jämförelser av plan- och byggprocessen i olika kommuner lyfta fram goda exempel och ge stöd till kommunernas eget utvecklingsarbete. I såväl motion 2014/15:2953 som i övriga motioner som behandlas av utskottet under rubriken översyn av finns förslag om ett antal ytterligare frågor som bör ingå som en del i den fortsatta översynen av . Vi återkommer med våra ställningstaganden i dessa mer avgränsade frågor under respektive rubrik i betänkandet. Det som vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Överklaganderegler, punkt 5 (M, C, FP, KD) av (KD), (M), (M), (M), (FP) och (C). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 7 och 2014/15:642 av m.fl. (M) yrkande 1, 2014/15:1266 av (SD) yrkande 3, 2014/15:2429 av (C) yrkande 2, 2014/15:2648 av m.fl. (S) och 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkande 4. Den tidigare alliansregeringen tillsatte en utredning med uppgift att lägga fram förslag som kan effektivisera processen för prövning av kommunala beslut som överklagats enligt . Utredningen presenterade sina förslag . Förslagen innebär bl.a. att instanskedjan för kommunala beslut om detaljplaner och områdesbestämmelser kortas av genom att sådana beslut ska överklagas till mark- och miljödomstolen som första instans. Vi anser att det är mycket angeläget att får ta ställning till förslag om lagändringar som innebär möjlighet till en snabbare och effektivare prövningsordning vad gäller överklaganden enligt . Mot bakgrund av att den nuvarande regeringen fördröjt andra frågor med betydelse för möjligheten att effektivisera plan- och byggprocessen finns det skäl för att nu ställa sig bakom det tillkännagivande om ändrade möjligheter att överklaga kommunernas beslut som föreslagits i motion 2014/15:2953 (KD, M, C, FP). Överklaganderegler, punkt 5 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkande 4 och 2014/15:642 av m.fl. (M) yrkande 1, 2014/15:1266 av (SD) yrkande 3, 2014/15:2429 av (C) yrkande 2, 2014/15:2648 av m.fl. (S) och 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 7. Vi anser att det finns behov av en fortsatt översyn av för att effektivisera och snabba på plan- och byggprocessen. Ett särskilt problem gäller de utdragna processerna för överklaganden av kommunala beslut i plan- och bygglovsärenden. En förändring av instansordningen för överklaganden skulle avsevärt kunna korta tiden för behandlingen av överklagade ärenden. har lagt fram förslag som innebär att mark- och miljödomstolarna blir första överklagandeinstans. Regeringen bör lägga fram förslag till om ändringar i med denna innebörd. Det vi nu anfört bör tillkännage för regeringen som sin mening. Privat initiativrätt till detaljplan, punkt 6 (S, MP) av (S), (S), (S), (MP), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkande 3 och 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 8. Det svenska systemet för fysisk planering innebär att det är en angelägenhet att planlägga användningen av mark och vatten. I planläggningen ska hänsyn tas till både allmänna och enskilda intressen. Bestämmelserna om att ta fram detaljplaner är utformade för att möjliggöra en demokratisk planeringsprocess där tillfälle ges till insyn och samråd. Vi anser inte att det finns skäl att ändra dagens principiella utgångspunkter för hur ett planläggningsarbete ska initieras och genomföras. Det framgår inte av de aktuella motionsförslagen vad som närmare avses med en privat initiativrätt till detaljplaner. I alliansmotionen sägs helt kortfattat att en initiativtagare bör ha rätt att få en plan prövad av kommunen. Det skulle i så fall kunna innebära att flera led i arbetet med att ta fram ett program eller förslag till en detaljplan genomförs utan en demokratisk insyn. I SD-motionen hänvisas till förhållandena i . De norska reglerna på området har emellertid redan uppmärksammats av som konstaterade att det skulle vara svårt att överföra det norska systemet till svenska förhållanden. En i sammanhanget betydande skillnad mellan de båda ländernas regelsystem är att den norska motsvarigheten till översiktsplan är betydligt mer genomarbetad och att det dessutom finns en plannivå som för ett avgränsat område innehåller bestämmelser om användning, skydd och utformning av mark och omgivning. Vi anser således att bör avslå de aktuella motionerna. Planering för hållbara städer, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkandena 9 och 10 samt 2014/15:1422 av Boriana (M). Den tidigare alliansregeringen tog initiativ till ett flertal satsningar och projekt för att utveckla planeringen av hållbara städer. Avsikten var att få genomslag för en planering av den byggda miljön där den långsiktiga hållbarheten alltid är en viktig utgångspunkt. I partimotion 2014/15:2587 föreslås att i ett tillkännagivande ska framhålla vikten av att nu gå vidare i arbetet med att bygga hållbara städer. Det kräver insatser i såväl stora som små projekt för att minska städernas miljö- och klimatpåverkan, exempelvis genom klimatneutral kollektivtrafik, bostadsbyggande, framkomlighet för cyklister, gröna tak och väggar, ekosystemtjänster samt bättre luftkvalitet och dagvattenhantering. Genom förhandlingar och gemensam finansiering från staten, regionerna, kommunerna och privata intressenter bör bostadsbyggandet kombineras med satsningar på bättre kollektivtrafik och annan infrastruktur. Det miljöbästa alternativet såsom cykelpendling bör främjas genom fler cykelstråk, bättre snöröjning och fler cykelparkeringar. Jag anser att med bifall till partimotion bör tillkännage det som anförts ovan som sin mening för regeringen. Planering för grönområden och rekreation, punkt 10 (FP) av (FP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:606 av (FP) yrkandena 1–6 och 2014/15:2429 av (C) yrkande 6. Den stora inflyttningen till städer och tätorter i ställer krav på en god samhällsplanering i fråga om miljö och hållbar utveckling, kollektivtrafik, bostadsbyggande samt och kommersiell service. Den förra regeringens satsning på hållbara städer och samhällen har medverkat till en ökad insikt och kunskap om en hållbar utveckling i framtida samhällsplanering. Syftet är bl.a. att stimulera stadsbyggnadsprojekt som med användande av ny teknik bidrar till förbättrad miljö och minskad klimatpåverkan. Detta är en välkommen satsning som bör kunna inrymma ett helhetstänkande från transporter, vatten- och avloppssystem, uppvärmning och sophantering till trädgårdar, parker och andra grönområden i våra städer och samhällen. Det är oerhört angeläget att de gröna miljöernas betydelse för miljön och folkhälsan uppmärksammas och tillvaratas i stadsplaneringen också fortsättningsvis. Modern forskning visar på entydiga samband mellan vår hälsa och omfattningen av vårt umgänge med naturen. Undersökningar visar även att förskolebarn som ges möjlighet att leka i skog och mark har en snabbare motorisk utveckling och bättre koncentrationsförmåga än andra barn. Det är viktigt med stadsnära skog som ger möjligheter till lättillgängligt friluftsliv och rekreation. Ett annat område som bör vidareutvecklas är användningen av s.k. rehabiliteringsträdgårdar så att även de som inte har en trädgård eller kolonilott kan vara delaktiga i trädgårdsskötsel. Trädgårdsföreningar eller andra lokala aktörer bör i större utsträckning ta del i utvecklingen av grönområdena. Fritidsodling lär vara en av de vanligaste fritidssysselsättningarna och är en värdefull del av många människors liv. Det är därför viktigt att se och inkludera de miljöer som villaträdgårdar och kolonilotter utgör i stadsplaneringen. I framtida stadsplanering bör också vägas in värdet av stadsnära odling och det förhållandet att utebliven fysisk aktivitet har en hög samhällsekonomisk kostnad. Städer med grönstruktur har ett bättre lokalklimat än städer utan grönska. En grön stad klarar häftiga skyfall bättre och har en större biologisk mångfald. I en stad med parker och trädgårdar integrerade i bebyggelsen har invånarna naturliga mötesplatser utomhus. I sitt vardagsliv får de närkontakt med det bio-logiska kretsloppet. Sammanfattningsvis är det en viktig aspekt på hållbara städer att beakta behovet av trädgårdar och annan odlingsbar mark i städerna och deras närhet. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Planering för ökad trygghet, punkt 11 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkande 6. Män och kvinnor ska ha samma möjligheter och rättigheter, och därmed också lika stor rätt till ett tryggt liv. Det utbredda kvinnovåldet är ett betydande jämställdhetsproblem som måste tas på största allvar. En del av problemet är att många kvinnor upplever en stark rädsla för att vistas utomhus på otrygga platser, t.ex. gångtunnlar och parker. Så mycket som av alla kvinnor vågar inte ens gå ut i sitt eget bostadsområde. Detta gäller särskilt efter mörkrets inbrott. Under stora delar av året är mycket mörkt, och har vi bara dagsljus per dag. Därför kan ny och effektivare belysning göra stor skillnad för hur kvinnor och andra utsatta grupper uppfattar det offentliga rummet. Det s.k. har framgångsrikt arbetat med att lysa upp särskilt otrygga platser i . Projektet innebär inte bara att mörka och otrygga platser gjorts ljusa och upplysta, utan även att man bytt till nyare och effektivare belysning som ger bättre ljuskvalitet, tål mer åverkan för en längre hållbarhet och är energisnål. Vem som helst kan föreställa sig att en starkt upplyst gångtunnel vars insida kan ses av en förbigående upplevs som mycket tryggare än en mörk gångtunnel som någon kan gömma sig i. Med erfarenhet från många kriminologiska studier i och kan vi säkert säga att ökad belysning faktiskt ökar den upplevda tryggheten för medborgare i allmänhet och för kvinnor i synnerhet. Vi vill därför att en nationell handlingsplan tas fram. Den ska fungera som en kommuner i att identifiera otrygga områden i alla landets tätorter och tillgodose deras behov av effektivare och trygghetsgivande belysning. Målet med handlingsplanen ska vara att kvinnor över hela landet ska kunna känna sig trygga efter mörkrets inbrott på många fler platser än . En möjlig positiv bieffekt kan även vara att den ökade belysningen leder till att fler människor vistas utomhus. Detta kan i sin tur leda till en ökad social kontroll och i slutändan också en ökad faktisk trygghet genom minskad brottslighet. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse m.m., punkt 13 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkandena 19 och 20. har en rik byggnadstradition som förtjänar att bevaras. Historiskt förankrade byggnadsmiljöer skapar hemkänsla och trygghet för många invånare och har en positiv inverkan på turistnäringen. Vi anser därför att det är mycket angeläget att arkitektoniskt vackra och sällsynta historiska byggnader bevaras för eftervärlden. En bevarad historisk miljö bidrar både till den allmänna trivseln och till att stärka gemenskapen hos befolkningen. En förutsättning för att vårt kulturarv i den byggda miljön ska bevaras är att skyddsaspekterna tydligt kommer till uttryck såväl i lagstiftning som i det dagliga arbetet med åtgärder i den byggda miljön. Det skydd som finns för kulturhistoriska byggnader i är emellertid inte tillräckligt. Vi anser därför att det finns skäl att se över vilka förändringar som krävs för att stärka skyddet. Ett sätt att värna det kulturella och estetiska arvet kan vara att införa en s.k. kulturell planering som ges stöd av staten.