bet · H201UbU9 · 2015-03-06 00:00:00 — Regeringen har aviserat att den kommer att avsätta medel för att stödja huvudmännens arbete med att utforma en individanpassad utbildning för nyanlända elever (se [Utbildnings-departementets] promemoria , Utbildningspolitik för en bra start i ). För att identifiera vad eleven behöver fortsätta utveckla för att nå kunskapskraven föreslår regeringen i propositionen Utbildning för nyanlända elever – mottagande och skolgång (prop. 2014/15:45) att nyanlända elevers kunskaper ska kartläggas. Det finns även förslag om bl.a. minsta garanterade undervisningstid för att öka alla nyanlända elevers möjligheter att nå kunskapsmålen. Utskottet kan konstatera att de förändringar som föreslås i propositionen innebär att nyanlända elever har rätt till vissa insatser och att dessa inte räknas som särskilt stöd och därför inte behöver föregås av ett åtgärdsprogram. Utskottet inväntar riksdagsbehandlingen av propositionen. Utskottet vill nämna att den minsta totala undervisningstiden ökade fr.o.m. till följd av att undervisningstiden i matematik ökade i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Utskottet vill även framhålla att av grundskolorna har enligt uppgift från infört reformen. Den utökade tiden har framför allt fördelats på årskurs 1–3. När det gäller Matematiklyftet konstaterar utskottet att 2015/16 kommer av alla matematiklärare att ha deltagit i satsningen och att det är den största satsningen i på kollegialt lärande. Såväl internationella som nationella undersökningar visar att svenska elevers läsförståelse har försämrats . Utskottet anser därför att det är av största vikt att fånga upp de elever som har eller som bedöms riskera att få problem med läsförståelsen. Genom Läslyftet som startar kommer lärare i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan samt lärare och förskollärare i förskoleklassen att få fortbildning i läs- och skrivutveckling. Fortbildningen syftar till att öka elevers läsförståelse och skrivförmåga genom att stärka och utveckla kvaliteten i undervisningen. Utskottet välkomnar överenskommelsen om målstyrning och utvärdering i mellan , , de gröna, , liberalerna och . Utskottet vill i sammanhanget särskilt framhålla att partierna är eniga om att införa tidigt stöd genom kunskapsmål i läsning och obligatoriska bedömningsstöd i svenska och matematik i årskurs 1. Utskottet vill även lyfta fram att partierna har enats om att de – när slutbetänkande har avlämnats – kommer att föra samtal om den fortsatta processen i de frågor som rör förstärkt tidigt stöd som avhandlats i utredningen. Utskottet vill också uppmärksamma att regeringen avser att inbjuda till samtal om timplan mot bakgrund av redovisning av uppdraget om ny reglering av timplanen. Utskottet kan konstatera att förslag omfattar en timplan som anger den minsta garanterade undervisningstiden för varje ämne och stadium i . Utskottet noterar att anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning har tillförts medel motsvarande ca för att skapa bättre förutsättningar för kommunerna att kunna erbjuda läxhjälp. Därutöver har det avsatts bl.a. för att ge ideella läxhjälpsföreningar möjlighet att söka statsbidrag för sin verksamhet. Utskottet anser att motionerna 2014/15:2836 (M, FP, C, KD) yrkande 4 och 2014/15:2839 (M, FP, C, KD) yrkande 18 som behandlar kunskapsmål när det gäller att läsa, skriva och räkna samt obligatoriskt bedömningsstöd är tillgodosedda med anledning av överenskommelsen om målstyrning och utvärdering i . Utskottet avstyrker med det anförda även motionerna 2014/15:5 (SD), 2014/15:857 (KD), 2014/15:860 (KD), 2014/15:1416 (S), 2014/15:1428 (S), 2014/15:1494 (M), 2014/15:1906 (KD) yrkandena 2–3 och 5, 2014/15:2051 (S) och 2014/15:2744 (SD) yrkandena 15–17. Särskilt om fler matematiklektioner i högstadiet Svenska elevers kunskaper i matematik har försämrats . Det visar de internationella studierna 2012 (Programme for International Student ) och Timss 2011 (Trends in International Mathematics and Science Study). Andelen behöriga till gymnasieskolan har minskat . Det kan till stor del förklaras av att andelen elever med underkänt betyg i matematik i årskurs 9 har ökat. Att få fler elever godkända i matematik skulle bidra till att andelen behöriga till gymnasieskolan ökar. Fortbildningssatsningen Matematiklyftet initierades för att ge matematiklärare möjlighet att förbättra och utveckla sitt sätt att undervisa i ämnet. Reformen om utökad undervisningstid i matematik i och motsvarande skolformer har enligt uppgift från framför allt fördelats på årskurs 1–3. Detta räcker dock inte. Det behöver även göras satsningar som riktar sig till samtliga elever i årskurs 7–9. I ett internationellt perspektiv är undervisningstiden i matematik fortfarande låg i , och eleverna behöver mer lärarledd undervisningstid för sin inlärning även i högstadiet. Utskottet kan konstatera att det klargörs i överenskommelsen om målstyrning och utvärdering i mellan , , de gröna, , liberalerna och att regeringen och oppositionen avser att föra samtal om timplan mot bakgrund av redovisning av uppdraget om förslag till en stadieindelad timplan för . I uppdraget har ingått att öka antalet timmar i matematik i linje med de önskemål som framförts i motionerna 2014/15:2761 och 2014/15:2839 yrkande 16. Utskottet förutsätter att detta nu kommer att beredas av regeringen och att utrymme ges för relevanta aktörer att lämna synpunkter på underlag. Utskottet anser dock att frågan om att införa fler matematiklektioner i högstadiet bör prioriteras och föreslår därför att ska ge regeringen till känna att regeringen skyndsamt återkommer med relevanta förslag så att undervisningstiden i matematik kan utökas med för samtliga elever i årskurs 7–9. Med det anförda tillstyrker utskottet delvis motionerna 2014/15:2761 (M, FP, C, KD) och 2014/15:2839 (M, FP, C, KD) yrkande 16. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förlängning av skolplikten med . Jämför reservation 6 (M, C, FP, KD). I kommittémotion 2014/15:2839 av m.fl. (M, FP, C, KD) yrkande 25 och i kommittémotion 2014/15:2836 av m.fl. (M, FP, C, KD) yrkande 2 begär motionärerna att skolplikten ska förlängas med för elever i nuvarande årskurs 9 som inte når gymnasiebehörighet och att regeringen ska återkomma med förslag på åtgärder senast . Motionärerna konstaterar att man för att bli behörig till ett nationellt yrkesprogram i gymnasieskolan behöver minst betyget E i svenska eller svenska som andraspråk, matematik, engelska samt ytterligare minst fem ämnen. Andelen elever som efter årskurs 9 inte når upp till kraven uppgår till . Dessa elever kan behöva mer tid för att kunna få den behörighet som krävs. Enligt skollagen (2010:800) har barn som är bosatta i landet skolplikt och en rätt till utbildning som motsvarar skolplikten (7 kap. 2 § första och andra styckena och 3 § första stycket). Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller och upphör som huvudregel vid utgången av vårterminen det nionde året eller, om eleven går i specialskolan, det tionde året efter det att eleven börjat fullgöra skolplikten. Skolplikten upphör dock för den elev som inte gått ut högsta årskursen när skolplikten annars skulle ha upphört. Skolplikten upphör dock senast när eleven fyller (7 kap. 10, 12 och 13 §§ skollagen). Utbildningen i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är frivillig. Förordningen (2014:47) om statsbidrag för sommarskola eller undervisning under andra skollov innehåller bestämmelser om statsbidrag för frivillig stödundervisning som bedrivs mellan vår- och höstterminen (sommarskola) eller under andra skollov. Syftet med statsbidraget är att elever som inte nått eller riskerar att inte nå kunskapskraven ska få ökad möjlighet att nå dem. (U 2014:05) har i uppdrag att utreda och föreslå hur en förlängning av skolplikten med ska utformas och genomföras för de grundskoleelever som efter nuvarande årskurs 9 inte har nått behörighet till ett nationellt program i gymnasieskolan (dir. 2014:41, 2014:135 och 2014:159). • analysera och vid behov lämna förslag om hur individuellt anpassade lösningar kan främjas, med utgångspunkten att eleven ska kunna påbörja ett nationellt program så fort som möjligt • utreda vilka pedagogiska och organisatoriska konsekvenser förslaget kan medföra inklusive konsekvenser när det gäller antagningen till gymnasieskolan, och beakta behovet av flexibilitet i antagningen till nationella program • utreda och föreslå hur en skyldighet för huvudmän att erbjuda sommarskola med rätt till prövning för betyg kan utformas och genomföras, riktat till de grundskoleelever som efter nuvarande årskurs 9 inte har nått behörighet till ett nationellt program i gymnasieskolan. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . budgetproposition (avsnitt 9.7.1) aviserar regeringen att den avser att låta en utredare analysera möjliga åtgärder för att alla ungdomar som inte fyllt ska gå en gymnasieutbildning. Utskottet kan konstatera att de allra flesta ungdomar, , går vidare från till gymnasieskolan men att alltför många avbryter utbildningen under det första eller andra studieåret. Samhället och skolan behöver ta ett större ansvar för att eleverna ska nå kraven för gymnasieexamen och de unga ska veta att de behöver slutföra sin utbildning. Utskottet vill därför betona vikten av att alla elever får behörighet till ett gymnasieprogram. Utskottet välkomnar därför den kommande utredningen som ska analysera möjliga åtgärder för att alla ungdomar som inte fyllt ska gå en gymnasieutbildning. Utskottet kan även konstatera att frågan om förlängd skolplikt för grundskoleelever som efter årskurs 9 inte har nått behörighet till ett nationellt program i gymnasieskolan utreds av . Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Utskottet vill inte föregripa det pågående utredningsarbetet och avstyrker med det anförda motionerna 2014/15:2836 (M, FP, C, KD) yrkande 2 och 2014/15:2839 (M, FP, C, KD) yrkande 25. Barn med särskilda behov Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om barn med särskilda behov och rätten till skolskjuts. I motion 2014/15:1466 av och (båda M) begärs att det ska tas fram en nationell plan för stöd till barn med dyslexi. Enligt motionärerna finns det ett stort antal barn med dyslexi som får sin diagnos alldeles , trots kunskapen om dyslexi. Det medför att dessa barn inte kan få adekvata hjälpmedel, vilket kan leda till bristande skolunderbyggnad. För att förbättra situationen för barn och ungdomar med dyslexi bör samtliga landsting införa personlig förskrivning av hjälpmedel, skoldatatek införas över hela landet och lärare och skolledare utbildas om dyslexi. I motion 2014/15:2344 av Finn (M) anför motionären att elever med funktionsnedsättning endast har garanterad rätt till skolskjuts till den skola som kommunen anvisar. Detta innebär en allvarlig inskränkning i rätten till det fria skolvalet för ungdomar med funktionsnedsättning, vilket enligt motionären torde stå i strid mot rättighetslagarna. I motion 2014/15:2620 av (M) om god kompetens inom adhd och dyslexi uttalar motionären att ansvariga lärare behöver få en höjd kompetens inom området. Det ska vara en självklarhet att alla lärare vet att dyslexi och adhd ibland kräver andra undervisningsmetoder och annan pedagogik. I motion 2014/15:1663 av (KD) begärs att ska få i uppdrag att se över utformningen av läromedel i för att förbättra elevers individuella inlärning. Motionären uttalar att det finns behov av olika utgåvor där pedagogiken utgår från olika lärstilar eftersom antalet elever i behov av särskilt stöd har ökat, exempelvis på grund av ett ökat antal elever som har neuropsykiatrisk funktionsnedsättning (NPF). Bakgrund och gällande rätt I skollagen (2010:800) finns det bestämmelser som uttrycker skolans kompensatoriska uppdrag. Det har tydliggjorts att kommunerna ska fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov (2 kap. 8 a § skollagen). Det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor. Rektorn ansvarar för att fördela resurser inom enheten efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov (2 kap. 9 och 10 §§ skollagen). Även skolans kompensatoriska uppdrag för elever med funktionsnedsättning har gjorts tydligt i skollagen. Där anges det inledningsvis att alla barn och elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav som finns ska enligt bestämmelsen ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka funktionsnedsättningens konsekvenser (3 kap. 3 § skollagen). Förtydligandena om resursfördelningen efter förutsättningar och behov och elever med funktionsnedsättning trädde i kraft . I skollagen finns även bestämmelser om särskilt stöd som innebär att en elev som är i behov av särskilt stöd ska ges sådant stöd (3 kap. 8 §). Tillgång till böcker och andra lärverktyg Ansvaret för att barn och elever får tillgång till hjälpmedel i skolan är delat enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och skollagen (2010:800). Sjukvårdshuvudmannen, eller kommunen ansvarar för personliga hjälpmedel och skolhuvudmannen för att eleverna i utan kostnad ska ha tillgång till böcker och lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning (10 kap. 10 § andra stycket skollagen). Det är rektorn som har ett särskilt ansvar för att skolans arbetsmiljö utformas så att eleverna får tillgång till handledning, läromedel av god kvalitet och annat stöd, t.ex. bibliotek, datorer och andra hjälpmedel (Lgr 11 avsnitt 2.8). I proposition 2009/10:165 (s. 374) definieras vad som avses med lärverktyg. Med begreppet avses den utrustning och materiel, förutom böcker, som eleverna behöver för att kunna nå målen för utbildningen. Sådana lärverktyg kan även, enligt vad som sägs i propositionen, avse alternativa verktyg för lärandet, t.ex. talsyntes. En och samma produkt kan därför vara antingen ett personligt eller pedagogiskt hjälpmedel, läromedel eller utrustning. Gränsdragningen mellan skolans och hälso- och sjukvårdens ansvar kan således se olika ut beroende på vilka överenskommelser som finns på lokal nivå. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) ska verka för att alla barn, elever och vuxenstuderande med funktionsnedsättning får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Myndigheten ska bidra till goda förutsättningar för barnens utveckling och lärande samt förbättrade kunskapsresultat för eleverna. Vidare ansvarar myndigheten för specialpedagogiskt stöd och ska i specialpedagogiska frågor som rör barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning ge råd och stöd till bl.a. de huvudmän som ansvarar för utbildning inom skolväsendet. SPSM ska främja och informera om tillgången till läromedel för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning. Myndigheten får utveckla, anpassa, framställa och distribuera sådana läromedel i den utsträckning behoven inte kan tillgodoses på den kommersiella läromedelsmarknaden. (Se förordningen [2011:130] med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten.) Skoldatatek innebär att kommunen organiserar en övergripande verksamhet som ansvarar för och arbetar med it och specialpedagogik. [2] Skoldatatek vänder sig till skolpersonal som undervisar elever i behov av särskilt stöd, främst med fokus på adhd-problematik samt läs- och skrivsvårigheter och dyslexi. Syftet är att elever i behov av särskilt stöd ska ha tillgång till brukbara lärverktyg i en fungerande skolmiljö, så att de får möjlighet till en tidsenlig utbildning. Cirka 180 kommuner har startat ett eget skoldatatek. I 10 kap. 32 § skollagen (2010:800) anges att elever i grundskola med offentlig huvudman har rätt till kostnadsfri skolskjuts från en plats i anslutning till elevens hem till den plats där utbildningen bedrivs och tillbaka, om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållanden, elevens funktionsnedsättning eller någon annan särskild omständighet. Denna rätt gäller enligt bestämmelsen inte de elever som väljer att gå i en annan skolenhet än den som kommunen skulle ha placerat dem i. Kommunen ska dock anordna skolskjuts även i dessa fall om det kan ske utan organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen. En kommuns beslut att inte bevilja kostnadsfri skolskjuts för en elev som valt en annan skola än den som kommunen har anvisat kan endast prövas genom laglighetsprövning enligt kommunallagen (1991:900). I en dom från fann domstolen att en kommun inte är skyldig att tillhandahålla kostnadsfri skolskjuts för en elev som valt en annan skola än den kommunen anvisat om det innebär merkostnader för kommunen (se HDF 2013 ref. 77). Många elever behöver under sin skoltid särskilda stödåtgärder på grund av sjukdom, sociala förhållanden, funktionsnedsättning eller svårigheter att tillgodogöra sig undervisningen av andra orsaker. Utskottet vill betona vikten av att alla elever i skolan ska få den hjälp de behöver för att få möjlighet att nå målen i skolan. Utskottet vill därför framhålla de förtydliganden som rör skolans kompensatoriska uppdrag som infördes i skollagen . Dessa förtydliganden innebär dels att kommunerna och rektorerna ska fördela resurser efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov, dels att elever som till följd av funktionsnedsättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskraven ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt motverka konsekvenserna av funktionsnedsättningen. Utskottet kan konstatera att Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) ger specialpedagogiskt stöd i form av specialpedagogisk rådgivning, specialpedagogisk utredning samt information och utbildning i frågor som rör pedagogiska konsekvenser av funktionsnedsättningar. Stödet erbjuds till personal inom bl.a. det offentliga skolväsendet. I myndighetens uppdrag ingår bl.a. att erbjuda specialpedagogisk rådgivning till en enskild elev och elevgrupper, främja och informera om anpassade läromedel för barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning, anordna och medverka i kompetensutveckling, sprida information till skolhuvudmän och föräldrar och bedriva och medverka i specialpedagogisk utvecklingsverksamhet. Utskottet vill även påminna om att urvalet av böcker och lärverktyg som används i undervisningen är helt decentraliserat och avgörs på skolorna. Det framgår av skollagen att det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av rektorn. Som pedagogisk ledare för skolan har rektorn ett särskilt ansvar för att eleverna får tillgång till handledning, böcker och lärverktyg av god kvalitet utan kostnad. Sjukvårdshuvudmannen ansvarar för de personliga hjälpmedel en elev är i behov av. När det gäller rätten till skolskjuts vill utskottet framhålla att en kommun kan vara skyldig att anordna skolskjuts för elever som går i en annan skola än den som kommunen skulle ha placerat eleven i. Det gäller dock bara om skolskjutsen är organiserad på ett sådant sätt att en elev utan organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen kan erbjudas skolskjuts till och från en annan skola än den han eller hon skulle ha placerats i. Utskottet kan konstatera att frågan om kostnadsfri skolskjuts för en elev som valt en annan skola än den som kommunen har anvisat prövas inom ramen för laglighetsprövningen enligt kommunallagen. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna 2014/15:1466 (M), 2014/15:1663 (KD), 2014/15:2344 (M) och 2014/15:2620 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. modersmåls-undervisning, undervisning i lokal dialekt och folkmål och undervisning i nationella minoritetsspråk. Jämför reservation 7 (SD). I kommittémotion 2014/15:2744 av m.fl. (SD) yrkande 12 begärs att man ska avskaffa den obligatoriska modersmålsundervisningen med undantag för de nationella minoritetsspråken. Motionärerna anser att modersmålsundervisningen är ett intresse för den enskilda familjen, som ska stå för kostnaderna. Undervisningen ska enligt motionärerna ske utanför ordinarie skoltid. I kommittémotion 2014/15:2744 av m.fl. (SD) yrkande 18 begärs att samtalsspråket under skoltid alltid bör vara svenska, med undantag för språklektioner och skolor för nationella minoriteter. Motionärerna anför att det krävs goda språkkunskaper för att kunna bli en naturlig del av det svenska samhället. I kommittémotion 2014/15:2744 av m.fl. (SD) yrkande 19 föreslår motionärerna att skolan ska erbjuda undervisning i lokal dialekt och folkmål antingen inom ramen för den ordinarie svenskundervisningen eller som tillvalsämne. Enligt motionärerna kan inte språkets roll som kulturbärare och länk mellan generationerna överskattas. I motion 2014/15:23 av (FP) yrkande 2 begärs att ett nationellt minoritetsspråk även ska kunna läsas som nybörjarspråk. Enligt motionären bör fler skolor överväga att införa finskan som modernt språk, vilket då skulle medföra att kursplaner och regler om betyg också ska gälla finskan. Av språklagen (2009:600) framgår att det allmänna ansvarar för att var och en som är bosatt i ska ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda svenska. Enligt språklagen är svenska huvudspråk i (4 §). Som huvudspråk är svenskan samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden (5 §). Därutöver ska den som tillhör en nationell minoritet ges möjlighet att lära sig, utveckla och använda minoritetsspråket, och den som har ett annat modersmål än svenska ska ges möjlighet att utveckla och använda sitt modersmål (14 §). De nationella minoritetsspråken är finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska (7 §). ämnen räknas upp i 10 kap. 4 § skollagen (2010:800). Undervisningen ska omfatta bild, engelska, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, matematik, musik, naturorienterande ämnen (biologi, fysik och kemi), samhällsorienterande ämnen (geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap), slöjd, svenska eller svenska som andraspråk och teknik. Dessutom ska det finnas språkval och modersmål, för de elever som ska erbjudas sådan undervisning, som ämnen samt elevens val och skolans val. Enligt 9 kap. skolförordningen (2011:185) ska huvudmannen som språkval erbjuda minst två av språken franska, spanska och tyska. Huvudmannen ska sträva efter att därutöver erbjuda andra språk som språkval (5 §). En elev får i stället för ett språk som har erbjudits av huvudmannen välja det språk som eleven ska erbjudas modersmålsundervisning i, svenska eller svenska som andraspråk under förutsättning att eleven i övrigt får undervisning i svenska eller svenska som andraspråk, engelska eller teckenspråk (6 §). Huvudmannen är inte skyldig att anordna undervisning i ett språk som erbjudits som språkval om färre än fem elever väljer språket. Detta gäller dock inte nationella minoritetsspråk (7 §). Elevens val och skolans val Utöver undervisningen i de särskilda ämnena ska det finnas elevens val och skolans val (10 kap. 4 § skollagen). Undervisningen i elevens val ska syfta till att fördjupa och bredda elevens kunskaper i ett eller flera ämnen. Enligt 9 kap. skolförordningen ska huvudmannen erbjuda eleverna ett allsidigt urval av ämnen som elevens val. Som elevens val får ett språk som eleven inte har fått undervisning i (nybörjarspråk) erbjudas. Huvudmannen är inte skyldig att anordna undervisning i ett nybörjarspråk som erbjudits som elevens val om färre än fem elever väljer språket. Vid skolans val (totalt i timplan) får antalet timmar i timplanen för ett ämne eller en ämnesgrupp minskas med högst . Från gäller nya regler om att antalet undervisnings-timmar i svenska, svenska som andraspråk, matematik och engelska inte får minskas till följd av skolans val (prop. 2012/13:64, bet. 2012/13:UbU16, rskr. 2012/13:199).