bet · H301SkU1 · 2015-12-15 00:00:00 — Vi ser också i många av de mindre kommunerna i att det är där som en stor del av vår tillverkningsindustri och annan industriell verksamhet finns. Ska man kunna rekrytera personer är det mycket viktigt att båda parter i en familj har möjlighet att få tag i kvalificerade arbeten, annars får man den typen av konsekvenser som innebär att man kanske inte alls kan nyttja den tillväxt och den potential som finns i verksamheten. Det får alltså även näringspolitiska konsekvenser. Den har fått i uppdrag, som jag nämnde, att titta på möjligheten att skapa färre och större regioner i . Man talar om 69. Man har också fått i uppdrag att analysera behovet av samordnad regionindelning vad avser vissa statliga myndigheter. Med detta menar man att de statliga myndigheter som har betydelse för den regionala utvecklingen i landet ska ha en motsvarande geografi som de nya regionerna. Det kommer då att ske en rätt stor förändring. Om jag återgår till min gamla roll som regionchef kan jag säga att det försvårade vårt arbete när vi hade olika strukturer att jobba med som inte alls sammanföll med vår geografi. Det finns alltså en enorm potential och styrka i om man kan få denna samstämmighet. Detta ska, som sagt, kommittén analysera och presentera framöver. Det finns även, avslutningsvis, andra sätt att tackla dessa frågor. Ett projekt som jag tänkte kan vara intressant att nämna, och som , , , , och är involverade i, är pilotprojektet som berör fyra kommuner, nämligen , , och . Syftet är att använda dessa servicecentrum som man etablerar. Samtliga dessa myndigheter etablerar ett gemensamt servicecentrum, och tanken är att det ska vara en plattform för att förenkla för nyanlända. Det var huvudsyftet. Men redan nu kan man säga att det finns mycket positiva signaler på arbetet, inte minst för målgruppen, det vill säga de nyanlända. Man har kunnat komma in och hantera de frågor som är viktiga för deras introduktion i det svenska samhället på ett väldigt ändamålsenligt sätt. Det är kanske lite för tidigt att säga någonting om utvärderingen. Men det finns redan en rad positiva saker. Detta är alltså ett nytt sätt att tackla frågan, där vi ser nödvändigheten av att vi hittar nya former där staten i större utsträckning agerar samlat och gemensamt. Ordföranden: tackar för det. Ordet går till . Han har flera publika uppdrag bakom sig, bland annat som landshövding i och vd för . f.d. landshövding i län och f.d. vd : Jag tackar för inbjudan. Jag ska göra ett tillägg och ett klarläggande. Det har möjligen en viss betydelse att jag också under varit ordförande i , alltså statens arbetsgivarorganisation. För tydlighetens skull vill jag säga att jag är här som privatperson. Jag företräder inte vare sig någon myndighet, någon organisation eller något företag bara min egen erfarenhet. Jag tänkte inleda med, i likhet med , några rätt generella bemärkningar och börja med ett mycket brett näringslivsperspektiv, ett renodlat makroperspektiv. Då skulle jag med tjocka streck vilja stryka under betydelsen av en väl fungerande förvaltning i ett land. Detta blir allt viktigare i en alltmer gränslös och global värld där vi tävlar om att locka duktiga människor och locka investeringar. När man har alternativ, vilka finns, tittar man naturligtvis på företeelser som tillgången på duktiga människor men också, tro mig, på hur väl förvaltningen fungerar och hur den legala infrastrukturen, som jag skulle vilja kalla den, fungerar. Är det ett icke-korrupt och rättssäkert land som vi överväger att satsa i, eller är det någonting annat? Här hävdar sig utomordentligt väl. Detta är tveklöst en konkurrensfördel för som vi ska värna om, och som jag menar att vi ska vidareutveckla och satsa på. Det är oerhört viktigt. Det är alltså generellt för hela Myndighetssverige att det fungerar väl. Jag tycker själv att begreppet legal infrastruktur är ganska bra. Ska man titta på någonting som erbjuder precis motsatsen är det dagens som förvisso inte lockar till sig så många vare sig människor från andra länder eller investeringar. Där saknas en god legal infrastruktur. Om vi tittar lite mer handfast på detta, sett från den enskilda företagarens och för den delen, vågar jag påstå, den enskilda medborgarens synpunkt är det naturligtvis oerhört viktigt hur man bemöts. Det handlar till exempel om att om man skickar ett mejl att man också får ett svar på mejlet: Detta kan vi inte hantera förrän eller . Man ska få en reaktion, så att man inte bara möts av tystnad. Det handlar alltså om så enkla saker. Jag vågar påstå att det här ganska generellt har skett en mycket bra utveckling. Bemötandet och tillgängligheten är jätteviktiga och att ha pejling på det som var inne på och som jag kortfattat ska återkomma till. Det är också viktigt, inte minst för den mindre företagaren, att känna att man inte möts av illojal konkurrens. Att minimera svartjobben och att minimera fusket är förbaskat viktigt. Det är naturligtvis ingenting som är en fråga för alla myndigheter. Men det är definitivt en fråga för de här närvarande myndigheterna och kanske i all synnerhet . Jag tycker att det är utomordentligt bra med devisen att det ska vara lätt att göra rätt och att det ska vara väldigt vanskligt, äventyrligt och motbjudande att fuska och göra fel. I detta sammanhang vad gäller detta utvecklingsarbete, med risk för att nu rodnar, ska jag säga att är bra att ha som benchmark. Jag tror att det enligt den senaste undersökningen är av företagen som är nöjda med hur bemöter dem. vågar jag hävda att det inte är av företagen som är nöjda med de materiella skattereglerna. Men det är en helt annan fråga. Det är hur det hanteras som är det centrala här. Någonting som jag tror att många myndigheter, men långt ifrån alla, har att lära av en del kommuner är att införa ett one-stop-shop-tänkande, som det så vackert heter på svengelska, det vill säga att man har en ingång och att man inte ska behöva leta sig fram på ett mycket komplicerat sätt i myndigheter. Om man inte hamnar rätt direkt ska man snabbt slussas vidare. Det är klart att detta kan underlättas i allra högsta grad genom utvecklingen av de digitala systemen. Men ibland är det nödvändigt att också ha kontakt med en person, en tjänsteman. Detta är mer betraktelser utifrån min långa tid i näringslivet och som ansvarig för först och sedan . Om jag sedan går över till ett mer myndighetsinriktat perspektiv utifrån erfarenheterna som landshövding i och som ordförande i är det faktiskt rätt besvärande med denna splittring inom staten. Detta är inget som den enskilda myndigheten eller enskilda myndighetsledningen kan lösa. Detta är ytterst ett ansvar för riksdag och naturligtvis för regeringen såsom myndigheternas chef så att säga – koncernledning om man ska tala företagsspråk. Detta har berörts i två utredningar. Först var inne på detta begrepp att återsamla staten. Sedan utvecklade detta vidare i sin utredning på det sätt som här har beskrivit. Jag behöver inte gå närmare in på detta. Om man ser på länsstyrelsernas roll i detta har de ett visst uppdrag att samordna myndigheterna regionalt inom respektive län. Jag tycker att det så långt fungerar bra. Det är min erfarenhet. är den begränsad till , men där tyckte jag att det fungerade bra. Men kvar står att staten av alltför många uppfattas som spretig, svårtillgänglig och svår att nå så att säga. tycker man till och med att staten talar med olika tungor och ger lite olika besked beroende på ansvarsområde. Detta är naturligtvis inte någonting som åstadkoms genom en quickfix, och jag är givetvis inte mannen att ha någon lösning på detta. Men jag tror ändå att man måste börja med länsstyrelserna. Staten måste ta ansvar primärt för staten. Kommuner och landsting är någonting annat. Jag tror att det är mycket svårare att hålla på och ändra på landstingsindelning och regionindelning och så vidare. Men staten måste känna ansvar för att den ska fungera. Där är jag övertygad om att det går att vidareutveckla rätt mycket på länsstyrelsesidan. En del länssammanslagningar borde redan ha skett. De är nästan övermogna i de fall där det är väldigt små län respektive mycket stora län. Det är för stor obalans. Där kan man göra en del. Framför allt tror jag att man kan göra en del genom att ge mycket tydlig instruktion om vad och ytterst landshövdingen har för roll när det gäller samverkan mellan myndigheter respektive vad sektorsmyndigheterna har för skyldigheter att medverka i denna samverkan. Det skulle kunna utvecklas ytterligare. Det är jag väldigt säker på. I hade jag också erfarenhet av ett väldigt praktiskt väl fungerande samarbete mellan myndigheterna. Det visar att om man utgår från ett viktigt område som är angeläget för olika myndigheter och där de vet att de har ett ansvar, då faller det sig ganska naturligt att samverka. Det gällde i det fallet samverkan mot ekonomisk brottslighet, där samtliga närvarande myndigheter var företrädda och spelade en oerhört viktig roll. Ni vet att ända från tid gällde det att go for the money, som det heter där, det vill säga att gå efter pengarna. Det är oerhört viktigt. Det finns många praktiska exempel på att denna samverkan med här närvarande myndigheter, inte minst , har varit mycket fruktbar för att åtminstone i någon mån komma till rätta med ekonomisk brottslighet som ju i sin förlängning ofta innebär en massa annat elände och annan typ av brottslighet, till exempel knark, våldsbrottslighet, utpressning och så vidare. Det som jag hoppas på är att alla och envar som jobbar i staten, uppifrån och ned, känner betydelsen av att har en riktigt väl fungerande och rättssäker servicesinnad offentlig sektor. Det är viktigt för hela utveckling eftersom det är en viktig konkurrensfaktor i en alltmer internationell värld. Det andra som jag hoppas ska ske är att det, gärna med hjälp av länsstyrelserna, sker en bättre funktionell samordning mellan sektorsmyndigheterna där så behövs. Sedan tror jag att är förbi då man kan åstadkomma någon sorts enhetlig geografisk organisation. Det vore direkt olämpligt eftersom uppgifterna är så olika. Det må därför variera. Men givet att det ser väldigt olika ut, det är bara länsstyrelserna som är enhetligt inrättade, måste man se till att få en bättre samverkan och där så krävs samordning. Ordföranden: Då går vi över till nästa programpunkt, frågestunden. Får jag be de ledamöter som avser att ställa frågor att vara väldigt tydliga med till vem eller vilka de ställs. Jag vill också be ledamöterna att vara ganska kortfattade, då vi ligger sent i tidsplanen. Frågorna ställs efter partiernas storleksordning. (S): Jag har några konkreta frågor till , . Det är en stor dramatik med 510 drabbade på nio orter, enligt den reducering ni vill göra av verksamheten. Samtliga orter befinner sig i delar av som har strukturproblem. Det är alltså viktiga arbetstillfällen som balanserar ofta ensidiga arbetsmarknader. Man kan nämna en ort som , där 70 statliga jobb ska bort. Det motsvarar 1 000 jobb i , 18 jobb i och drygt 100 jobb i . Effekten är likadan i den andra kommunen i mitt eget län . En sådan förändring blir kontraproduktiv därför att den begränsar och motverkar en bredare arbetsmarknad som gynnar tillväxt i svagare regioner. Anser att han som myndighetschef har något samhällsansvar för att tillväxten och därmed en starkare ekonomi i vårt land ska fungera? Den andra frågeställningen gäller att flera kontor, exempelvis och , har specialiserats och utför nationella uppgifter. Anser generaldirektören att det är låg kvalitet på det arbete som utförs? Blir det kvalitetsförbättringar med de föreslagna nedläggningarna? Anser han att det finns problem med personalförsörjning och rekrytering på dessa orter? Tror han att det blir ett mer gynnsamt löneläge vid en förflyttning till centralorter? Anser han att hyrorna kommer att minska när man flyttar från mindre orter till större centralorter? finns det med anledning av en statlig översyn ett moratorium för förändringen, men återbesätter inte vakanser som uppstår ute i landet. Är det rimligt att bakvägen svälta ut verksamheter och motverka en politisk vilja? Ordföranden: För att vinna tid kommer jag att släppa in ytterligare några ledamöter innan får svara. (M): Jag kommer från och vill ta upp samma tema som var inne på. Vi har en bygd med små och medelstora företag som exporterar en hel del. Deras frågor kan man kanske inte hantera på webben, och de är därför väldigt beroende av en närvarande skattemyndighet. Man uppskattar skattekontoret mycket. Man uppskattar kunnandet. Det är kända ansikten, det är låga trösklar in och det är enkelt att få kontakt med någon på skattemyndigheten. Man uppskattar naturligtvis också möjligheten till tandemrekryteringar i våra trakter. Näringslivet, som har stor respekt för både produktivitet och effektivitet, har samma frågeställningar som : Vad blir de ekonomiska konsekvenserna? Är de så stora och viktiga att de uppväger att man inte har kvar den lokala närheten till vårt näringsliv? Vi har inte sett dessa ekonomiska konsekvenser, som vi skulle vilja få lite mer klarlagda. (SD): Jag har en fråga till generaldirektör . Eftersom myndigheten har ansvar för brottsbekämpning undrar jag hur samarbetet med andra myndigheter ser ut när det gäller att förebygga brott, så att transfereringarna ur våra gemensamma resurser inte går fel. Vi har hört talas om assistansersättning, oskäliga uttag av sjukpenning och så vidare. Den delen av verksamheten har inte berörts, så jag skulle vilja höra några ord om hur det fungerar inom ditt verk, . , : Herr ordförande! Jag börjar med frågor. Den första frågan var om jag anser att vi har skyldighet att ta ett samhällsansvar. Ja, vi har instruktioner från regering och riksdag om att bland annat ta regionalpolitiska hänsyn. Vi har dock också instruktioner om att vi ska hushålla väl med skattebetalarnas pengar och effektivisera. Som jag nämnde har vi bland annat ett effektiviseringskrav på 1 ½ procent . Jag har redogjort för den sammanvägning vi har gjort i dessa avseenden. Vi har medvetet styrt bort från storstadsområdena, just för att ta regionalpolitiska hänsyn. Vi har inte tolkat styrningen som att det är förbjudet att lämna en ort vad gäller verksamhetskontor, utan det är en naturlig del av en effektivisering att ompröva vilka orter man finns på. Om den översyn som är på gång skulle leda till att ingen myndighet får lämna en liten eller medelstor ort får vi såklart anpassa oss till det. Vi lyder de instruktioner vi får från regering och riksdag, men så som instruktionerna och styrningen ser ut är det inte förbjudet att lämna en liten ort vad gäller ett skattekontor, ett kronofogdekontor eller ett tullverkskontor. Vi ska däremot ta regionalpolitiska hänsyn, och det gör vi på det sätt som jag har redogjort för. Vi ska även se till att är god service över hela landet, och det gör vi också. Vi ska ta ett samhällsansvar, och det gör vi. Jag tycker inte att det är låg kvalitet i eller i någon av de mindre orter vi finns på. Det är alltså inte på grund av låg kvalitet som vi skulle vilja ha skattekontor på färre orter än . Huvudskälen till att vi ser ett behov av att minska antalet skattekontor är att vi strävar efter kontor som har mellan 100 och 150 anställda. Det gör vi för att vara till största möjliga nytta för företagen. Vi vill kunna hantera alla skatteslag och alla utredningsformer på en ort. Företagsskatteområdet med inkomstskatter, moms och arbetsgivaravgifter är komplicerat. För att kunna behärska hela klaviaturen behöver man ha mellan 80 och 120 personer som jobbar med företagsbeskattning. Rent matematiskt har vi inte så mycket pengar att vi kan vara på alla orter. Vi tar dock stor regionalpolitisk hänsyn, inte bara vad gäller storstadsområden utan även i övrigt. Vi har orter som har långt mindre än 100–150 personer men som ändå inte ingick i den planerade förflyttningen. Exempelvis , , och många andra orter ligger långt under 100–150. Vi planerar ändå att vara kvar där, just för att vi tar regionalpolitiska hänsyn. När det gäller de nio orter där vi vill flytta sker det i samtliga fall till förhållandevis närliggande regioncentrum eller medelstora orter. Inte i något fall flyttar vi till , eller . Det är också ett uttryck för samhällsansvar. Vi omfördelar alltså sysselsättningstillfällen inom regioner, från nio mindre orter till något större orter. frågade också om vi har problem med personalförsörjning och även hur det ser ut när det gäller löneläge och hyror. På kort sikt skulle förändringen faktiskt innebära tillkommande kostnader för bland annat pendlingsstöd. Vi har väldigt generösa regler för sådant stöd inom . Vi vill att alla ska flytta med från de nio orterna, så på kort sikt skulle våra kostnader faktiskt höjas. På lång sikt skulle vi bli effektivare, för vi har nytta av stordriftsfördelarna. Vi sitter ofta lite tätare på en större ort, så även om kvadratmeterhyran är högre kan lokalkostnaderna ofta pressas. När det gäller personalförsörjningen behöver man vara lite större för att kunna rekrytera bra och utvecklad personal. Det är mycket enklare att ha en karriärutveckling inom ett kontor som har 100–150 anställda än inom ett litet kontor. Då kan vi erbjuda våra anställda utvecklingsmöjligheter. På många av våra orter finns det inte så gott om bra alternativa arbetstillfällen, utan man gör ofta karriär inom . Man stannar ofta på samma ort i kanske , och då är det viktigt att vi kan erbjuda våra anställda utvecklingsmöjligheter inom den orten. Det är också ett skäl för att sikta på 100–150 personer. sa att det finns ett moratorium. Det är vi själva som har beslutat att vi inte ska gå vidare så länge Statskontoret har sitt uppdrag och regeringen inte har tagit ställning. Det är inget ställningstagande från regering eller riksdag att vi inte får lov att lämna någon ort, utan vi bedömde att det var olämpligt att lämna en ort givet att regeringen hade signalerat att man överväger att ändra styrningen av myndigheterna via uppdraget. Det är alltså ett självpåtaget moratorium. Vi har sagt att vi ska titta på de nio orterna , eftersom vi inte vet hur de framtida riktlinjerna ser ut. Om det skulle bli avgångar ska respektive region avgöra huruvida det är lämpligt att rekrytera till just den orten eller inte. Det är klart att osäkerheten kring om vi ska vara kvar på en ort eller inte är ett argument för att man övergångsvis ska vara försiktig vid återrekrytering. Men det är upp till varje regionchef att göra bedömningen av om sådan försiktighet ska iakttas, så att vi inte får fler personer än nödvändigt utifall att vi går vidare med flytten från de nio orterna. Givet att alla vet att de nio orterna ligger i pausläge kan det vara svårt att rekrytera den allra mest kompetenta arbetskraften till en sådan ort, vilket är ett skäl för att ha viss återhållsamhet där. När vi väl vet hur det går och när vi väl känner till och regeringens eventuella nya styrning och hur vi ska agera framöver kommer vi att ha full rekrytering till alla orter där vi ska vara kvar. sa att företagen tycker att det är viktigt att vi är närvarande. Det är i sig oerhört glädjande. Det finns många länder där man skulle bli glad för att lämnar en ort, men i är det dessbättre så att man vill ha oss kvar. Det är ytterligare ett uttryck för den höga uppskattning som röner hos medborgare och företag, och vi är väldigt glada för det. Det är en missuppfattning att en flytt från de nio orterna skulle försämra servicen till näringslivet. Som jag sa tar vi emot besöken på våra servicekontor, inte på våra skattekontor eller verksamhetskontor. Företagen får inte ett dugg sämre service för att vi inte har ett skattekontor på ett ställe jämfört med om vi har det. Det är på servicekontoren de fysiska mötena sker. I övrigt är företagens service oerhört beroende av webbplatsen, telefonen och andra digitala vägar. De nio orterna har ingen som helst betydelse för företagens tillgång till service eller möjligheter att träffa oss. Att vi ändå vill vara kvar på många orter i har mer att göra med att vi själva gör besök på företagen. Vi går ut och undersöker personalliggare och kassaregister, och vi gör revisions- och informationsbesök. Det är våra reskostnader vi vill hålla nere genom att lokalisera oss till ställen där vi har många företag. frågade hur vi ser på brottsbekämpning och förebyggande av brott. Enligt vårt regleringsbrev från regeringen är en uppgift just att bekämpa brott, och det är en viktig del av vår verksamhet. Vi har bland annat ett samarbete med ett antal andra myndigheter för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. Det är ett viktigt samarbete där vi har gjort en hel del framgångar gemensamt. Enligt polisen är den myndighet som lägger mest resurser på arbetet mot grov organiserad brottslighet. Vi har även särskilda insatser mot det vi kallar den grova ekonomiska brottsligheten. Det är det mer systematiska och avsiktliga fusk som förekommer, och vår uppgift är givetvis att hålla tillbaka det. Vi tänker i termer av att kasta så mycket grus i maskineriet som möjligt så att det inte blir attraktivt att hålla på med grov ekonomisk brottslighet. Som var inne på är det en bra strategi att ta pengarna, vilket vi kan göra igen tack vare samarbete med . Vi verkar även mycket för beslagtagning av brottsvinster tillsammans med denna myndighet. Brottsbekämpning är alltså i allra högsta grad viktigt för oss. Det är en del i det som var inne på. Man kan nästan se det som att hela uppgift är skydda de seriösa företagen mot illojal konkurrens från skattefuskare. Det gäller både brott och skattefusk av annat slag. Vi är de seriösa företagens vän genom att vi hjälper dem och skyddar dem mot illojal konkurrens från skattefuskare. Vi skulle vilja göra det i ännu större utsträckning och ha ännu mer resurser från skatteutskottet för att göra detta. Vi skulle vilja automatisera och digitalisera vår löpande ärendehantering ännu mer. Vi gör det i snabb takt, för att så mycket som möjligt av våra resurser ska kunna användas för att hantera det avsiktliga fusket, i synnerhet det grova fusket. Vi har alltså stort fokus på att bekämpa brottslighet. (C): Ordförande! Den snabba urbanisering vi ser klyver landet tydligt just . Människor är oroliga, och vi uppmärksammar att den snabba omställningen ofta har statliga organisationer och verk i täten. Detta sker trots att både riksdag och regering tydligt har påpekat vikten av statlig närvaro i hela landet. Jag ska anknyta till förordning 2007:713 om regionalt tillväxtarbete. I 16 § 2 står att de statliga myndigheterna ska ”beakta möjligheter till decentralisering av sina verksamheter”. Jag skulle vilja fråga alla tre generaldirektörerna: Hur upplever ni att ni uppfyller det kravet i er kommande verksamhet? Sedan vill jag vända mig särskilt till generaldirektör. Jag noterade att du i din genomgång hävdade att nedläggningen av de elva kontoren inte centraliserar verksamheten. I alla fallen flyttas verksamheten på dessa orter från små städer till läns- eller regioncentrum. Min fråga är: Vad är det som gör att du väljer att avvakta med en nedläggning av de nio utpekade skattekontoren till dess att Statskontorets utredning föreligger medan du går vidare och lägger ned kontoren i och ? (FP): Herr ordförande! Min fråga riktar sig till generaldirektör . Ni har beskrivit myndigheternas viktiga roll för att balansera den urbanisering som sker, där myndigheterna har en central roll för att se till att koncentrationen av verksamheter inte förstärks ytterligare. pekar ni på vikten av att ha verksamhet i hela landet, inte minst för att kunna bedriva verksamhet som exempelvis kontroll av kassaregister, för att säkerställa en sund konkurrens. beskrev också hur den tänkta koncentrationen nu har lagts på is i väntan på Statskontorets rapport. Min fråga till generaldirektören är: Vilka möjligheter ser du framöver att decentralisera verksamheten ytterligare för att kunna balansera den urbaniseringstrend som finns? Šestrajčić (V): Jag tackar alla som kommit hit och pratat.