bet · H201JuU14 · 2015-03-13 00:00:00 — Enligt 4 kap. 1 a § första stycket döms den som, i annat fall än som avses i 1 §, genom olaga tvång, vilseledande, utnyttjande av någons utsatta belägenhet eller med annat sådant otillbörligt medel rekryterar, transporterar, överför, inhyser eller tar emot en person i syfte att han eller hon ska exploateras för sexuella ändamål, avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte, för människohandel till fängelse i lägst två och högst . Av paragrafens andra stycke framgår att den som begår en gärning som avses i första stycket mot en person som inte har fyllt döms för människohandel även om inte något sådant otillbörligt medel som anges där har använts. Enligt paragrafens tredje stycke är påföljden för ett mindre grovt brott som avses i första eller andra stycket fängelse i högst . beslutade om en ny utformning av människohandelsbrottet (prop. 2009/10:152, bet. 2009/10:JuU33, rskr. 2009/10:273). Den nya utformningen som gällt innebär bl.a. att kravet på att gärningsmannen genom handelsåtgärden ska ta kontroll över offret – det s.k. kontrollrekvisitet – togs bort. Vidare togs kravet på dubbel straffbarhet bort för att svensk domstol ska kunna döma över människohandel som begåtts utomlands. Av 6 kap. 12 § framgår att den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar att en person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning, döms för koppleri till fängelse i högst . Av 5 kap. 15 § utlänningslagen (2005:716) framgår att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på ansökan av förundersökningsledaren ska ges till en utlänning som vistas här bl.a. om det behövs för att en förundersökning eller huvudförhandling i brottmål ska kunna genomföras. Av bestämmelsens andra stycke framgår att om utlänningen vill ha betänketid för att återhämta sig och för att kunna ta ställning till om han eller hon vill samarbeta med de brottsutredande myndigheterna, ska på ansökan av förundersökningsledaren ett tidsbegränsat uppehållstillstånd under vissa förutsättningar beviljas. Regeringen beslutade att en särskild utredare ska undersöka om det finns behov av åtgärder i syfte att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel, köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn (dir. 2014:128). Av direktiven framgår bl.a. följande. har varit föremål för utvärdering av hur kraven i konvention om bekämpande av människohandel uppfylls. Den expertgrupp (Group of Experts on Action against Trafficking in Human Beings, ) som genomfört utvärderingen presenterade sin rapport . Rapporten innehåller ett antal förslag till åtgärder, bl.a. ökad utbildning till relevanta yrkesaktörer och effektivare brottsutredningar (Report concerning the implementation of on Action against Trafficking in Human Beings by , (2014)11). Mot denna bakgrund finns anledning att utvärdera tillämpningen av bestämmelsen om människohandelsbrott och vid behov föreslå de förändringar som behövs för att säkerställa ett starkt och ändamålsenligt skydd mot människohandel. Det finns vidare skäl att undersöka hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder och i övrigt arbetar med ärenden om människohandel och överväga behovet av åtgärder för att effektivisera utredningarna och öka lagföringen av människohandel. • genomföra en praxisgenomgång i syfte att klarlägga tillämpningen av bestämmelsen om människohandelsbrott och analysera hur den har utvecklats , inklusive utredningar som inte lett till åtal för människohandel eller som har lett till åtal för andra brott • uppmärksamma och analysera om det finns några särskilda tolkningsproblem eller andra svårigheter vid tillämpningen av straffbestämmelsen • överväga om det finns behov av att förtydliga eller annars förändra bestämmelsen om människohandelsbrott • analysera vilka konsekvenser en lagändring skulle medföra för tillämpningen av andra relevanta bestämmelser i • granska och analysera hur polis och åklagare utreder och i övrigt hanterar ärenden om människohandel • överväga åtgärder för att stärka kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningarna och öka lagföringen av människohandelsbrott • om utredaren bedömer att det finns behov av författningsändringar eller andra åtgärder, lämna förslag till sådana. Uppdraget ska redovisas . konvention om bekämpande av människohandel (SÖ 2010:8) trädde i kraft . För del trädde den i kraft sedan den godkänts av (prop. 2009/10:152, bet. 2009/10:JuU33, rskr. 2009/10:273) och ratificerats av regeringen i samma månad. Enligt konventionens artikel 13.1 ska varje part i sin nationella lag fastställa en period på minst för återhämtning och eftertanke, om det finns skälig anledning att tro att den berörda personen är ett brottsoffer. Denna rätt till återhämtning och eftertanke är för del införd i 5 kap. 15 § utlänningslagen (2005:716) (prop. 2006/07:53, bet. 2006/07:SfU7, rskr. 2006/07:150). Grunden för bestämmelsen i 5 kap. 15 § utlänningslagen är rådets direktiv /81/EG av om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de behöriga myndigheterna. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom ovannämnda proposition 2006/07:53. Utredningen om människohandel m.m. gjorde i betänkandet Människohandel och barnäktenskap – ett förstärkt straffrättsligt skydd (SOU 2008:41) en analys av konventionen i fråga om period för återhämtning och betänketid (s. 261–263). Utredningen fann att uppfyller de åtaganden som föreskrivs i konventionens artikel 13.1 i fråga om en sådan period. Regeringen delade denna bedömning (prop. 2009/10:152 s. 40). i har i uppdrag att samordna arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. gav regeringen i ett utökat uppdrag som också omfattar människohandel som bedrivs i andra syften än för sexuella ändamål. i ska också verka för stärkt samverkan mellan myndigheter, kommuner, frivillig- och intresseorganisationer samt andra nationella och internationella aktörer, inklusive . I uppdraget ingår att lämna metodstöd och att genomföra kompetensutvecklingsinsatser riktade till de samverkande myndigheterna. Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utvärdera det arbete som bedrivs mot prostitution och människohandel vid i . Statskontoret överlämnade utvärderingen till regeringen. I utvärderingen anförs att det kan finnas anledning att tillsätta en utredning för att få fram underlag för att bedöma behovet av samordning på , och hur det behovet bäst kan mötas. I rapporten pekar Statskontoret på för- och nackdelar med de olika alternativ som det kan finnas skäl att överväga i en sådan utredning. I det korta perspektivet, och i avvaktan på en sådan utredning, bedömer Statskontoret att den mest ändamålsenliga och kostnadseffektiva lösningen troligen är att förlänga uppdrag . Av regleringsbrev för i framgår att tilldelats medel för att fortsätta arbetet mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Utskottet behandlade frågor om människohandel senast i betänkande 2013/14:JuU15 (s. 12 f.). Utskottet anförde att det ansåg att arbetet mot människohandel är angeläget och såg därför positivt på det arbete som pågår på området. Vidare konstaterade utskottet att det straffrättsliga skyddet mot människohandel förstärktes genom den lagstiftning som infördes och kan komma att stärkas ytterligare efter den utvärdering av människohandelsbrottet som aviserats. Vidare skulle efterlevnad av krav på 30 dagars reflexionsperiod för vila och återhämtning för personer som utsatts för människohandel utvärderas av en expertgrupp inom . De motioner som tog upp frågor om människohandel avstyrktes. följde utskottet (rskr. 2013/14:159–160). Handel med människor är en komplex företeelse som innefattar ett hänsynslöst och cyniskt utnyttjande av andra människor. Att förebygga och bekämpa människohandel är därför en högt prioriterad fråga för , och strafflagstiftningen är en viktig grund i det arbetet. Som framgår ovan har en särskild utredare fått i uppdrag bl.a. att undersöka om det finns behov av åtgärder för att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel. I uppdraget ingår bl.a. att överväga om det finns behov av att förtydliga eller annars förändra bestämmelsen om människohandelsbrott. Mot bakgrund av detta avstyrker utskottet motionerna 2014/15:1711 (KD) yrkande 6 och 2014/15:2456 (C) yrkande 13. Enligt utskottets uppfattning återspeglar de straff som föreskrivs för människohandel och koppleri inte fullt ut brottens allvar. Det är därför angeläget att straffen för dessa båda brott skärps. Utskottet föreslår att med bifall till motion 2014/15:2972 (M, C, FP, KD) yrkande 2 och delvis bifall till motion 2014/15:2524 (SD) yrkande 37 gör ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med förslag om skärpta straff för dessa brott. När det gäller frågorna om gränsöverskridande åtgärder för att bekämpa människohandel och om att straffbelägga köp av sexuella tjänster i EU:s ramlagstiftning mot människohandel vill utskottet, i likhet med vad utskottet gjorde i sitt yttrande 2013/14:JuU6y, uppmärksamma att arbetar aktivt för att informera andra länder om de goda erfarenheterna av den svenska sexköpslagstiftningen. Motionerna 2014/15:1186 (S) och 2014/15:1711 (KD) yrkande 5 avstyrks därför. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:2456 (C) yrkande 10 om en samlad nationell handlingsplan mot människohandel. Utskottet konstaterar vidare att det är en fråga för domstolarna att avgöra i vilka fall ett visst straffstadgande är tillämpligt. Motion 2014/15:1726 (KD) yrkande 2 avstyrks därmed. Vad slutligen gäller frågan om föreskriften i konvention om bekämpande av människohandel om en period för återhämtning och eftertanke konstaterar utskottet följande. I 5 kap. 15 § utlänningslagen finns en bestämmelse som innebär att en utlänning under vissa omständigheter kan beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att han eller hon ska kunna återhämta sig och ta ställning till om han eller hon vill samarbeta med de brottsutredande myndigheterna. Någon anledning för att ta något initiativ i frågan finns därmed inte. Motion 2014/15:2456 (C) yrkande 9 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att utvärdera effekterna av straffskärpningen för grov kvinnofridskränkning och om att införa ett nytt barnfridskränkningsbrott i . Jämför reservationerna 8 (M, C, FP, KD) och 9 (C). I motion 2014/15:2973 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 6 föreslås att effekterna av straffskärpningen för grov kvinnofridskränkning utvärderas. Motionärerna anför att den moderna tekniken har möjliggjort beteenden som inte kunde förutses när straffbestämmelserna kom till. I motion 2014/15:2456 av (C) föreslås att ett nytt barnfridskränkningsbrott införs i (yrkande 2). Det nya brottet ska enligt förslaget ha en högre straffskala än andra fridskränkningsbrott. Enligt 4 kap. 4 a § döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående person för grov fridskränkning till fängelse i lägst och högst . En förutsättning är att var och en av gärningarna utgjort ett led i en upprepad kränkning av personens integritet och att gärningarna varit ägnade att allvarligt skada personens självkänsla. Om gärningar som anges i första stycket har begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Den ovannämnda bestämmelsen ändrades senast genom en lagändring som trädde i kraft (prop. 2012/13:108, bet. 2012/13:JuU25, rskr. 2012/13:251). Ändringen innebar att brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning numera omfattar fler brottstyper . Förutom brott mot liv och hälsa, brott mot frihet och frid och sexualbrott omfattas således skadegörelsebrott och överträdelse av kontaktförbud. Vidare höjdes straffminimum från fängelse till fängelse . I samband med lagändringen uttalade justitieutskottet (a. bet. s. 8) att reformer på det straffrättsliga området bör utvärderas efter det att lagstiftningen har varit i kraft . Utskottet ansåg det dock varken lämpligt eller nödvändigt att då närmare bestämma hur en sådan uppföljning borde genomföras. Ett motionsyrkande om uppföljning av och återrapportering till om den nya straffminimigränsen avstyrktes. följde utskottet (rskr. 2012/13:251). Som framgår ovan skärptes straffen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning . Utskottet vidhåller sin uppfattning att reformer på det straffrättsliga området bör följas upp och utvärderas efter det att lagstiftningen har varit i kraft . Utskottet anser dock inte att bör ta något initiativ i frågan. Motion 2014/15:2973 (M, C, FP, KD) yrkande 6 avstyrks. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget om att införa ett nytt barnfridskränkningsbrott i . Motion 2014/15:2456 (C) yrkande 2 avstyrks. Uppmaning att begå självmord Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om behovet av lagstiftning mot att hetsa andra att ta sitt liv. I motion 2014/15:1689 av (MP) begärs ett tillkännagivande om behovet av lagstiftning mot att hetsa andra att ta sitt liv. Det bör enligt motionären vara olagligt att ge råd om hur man kan ta sitt liv eller att hetsa andra att ta sitt liv. Självmord är inte kriminaliserat. Av detta följer att inte heller medhjälp till självmord är kriminaliserat (jämför 23 kap. 4 § ). Utskottet behandlade ett yrkande liknande det nu aktuella i betänkande 2010/11:JuU8 (s. 46 f.). Utskottet anförde att det givetvis är förkastligt att hetsa någon till att begå självmord, sälja medel för självmord eller att sprida metoder för självmord. Medhjälp till självmord är dock inte en straffbar gärning, och utskottet uttalade att det inte var berett att föreslå någon översyn av detta förhållande. följde utskottet (prot. 2010/11:52). Utskottet vidhåller sin inställning att det givetvis är förkastligt att hetsa någon till att begå självmord, sälja medel för självmord eller att sprida metoder för självmord. Medhjälp till självmord är dock inte en straffbar gärning, och utskottet är inte berett att föreslå något initiativ i frågan. Motion 2014/15:1689 (MP) avstyrks. hot, ofredande, förtal och förolämpning Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att översynen av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet genomförs i enlighet med vad som anges i kommittédirektiv 2014:74. avslår övriga motioner om olaga hot m.m. Jämför särskilt yttrande 2 (S, MP). I motion 2014/15:2969 av (M, C, FP, KD) yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att förtydliga och modernisera brotten olaga hot, ofredande, förtal och förolämpning. Motionärerna anför att den moderna tekniken har möjliggjort beteenden som inte kunde förutses när straffbestämmelserna kom till. I motion 2014/15:2313 av (KD) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att kriminalisera grova kränkningar på internet. I motionen anförs att brotten olaga hot, ofredande, förtal och förolämpning behöver förtydligas och anpassas till dagens situation. I motion 2014/15:1782 av (S) begärs ett tillkännagivande om att de lagar som reglerar människors handlingar på internet bör ses över. Enligt motionären bör påföljden vid kränkningar på internet stå i proportion till det besvär som kränkningarna förorsakar. I motion 2014/15:1489 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om höjt maximistraff för olaga hot. Motionärerna anför att de ställer sig bakom förslaget i betänkande SOU 2014:18 Straffskalorna för allvarliga brott där det föreslås en höjning av minimistraffet för grovt olaga hot från sex månaders till nio månaders fängelse. Motionärerna vill dock peka på att det kan finnas skäl att utreda även maximistraffet för olaga hot av normalgraden. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74). Utredaren ska analysera om det straffrättsliga skyddet är ändamålsenligt eller om det bör förändras. I översynen ska utredaren särskilt ta ställning till om • straffbestämmelserna om olaga hot, ofredande, förtal och förolämpning och – om det behövs – andra straffbestämmelser till skydd för den personliga integriteten bör förtydligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt • det straffrättsliga skyddet bör kompletteras när det gäller spridning av integritetskränkande uppgifter utanför det grundlagsskyddade området • det bör införas ett straffansvar för den som tillhandahåller en elektronisk anslagstavla och som inte tar bort eller på annat sätt förhindrar spridning av meddelanden som kränker enskildas personliga integritet. Utredningen beräknas avsluta sitt arbete . Utredningen om skärpta straff för allvarliga våldsbrott föreslår i betänkande SOU 2014:18 att straffen för vissa allvarliga våldsbrott ska skärpas. När det gäller grovt olaga hot föreslås att det lägsta straffet ska vara fängelse i stället . Det föreslås inte någon förändring av maximistraffet. har informerat om att betänkandet bereds i . Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet överlämnade betänkandet Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. (SOU 2014:63). Utredningens övergripande uppgift var att analysera om det straffrättsliga regelverket på vissa områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. har informerat om att betänkandet bereds i . har vidare informerat om att det inom departementet har upprättats en promemoria, Komplettering av förslagen i SOU 2014:63 – äktenskapstvång och olaga hot (Ju2014/7758-L5), som remitterats och bereds i . I promemorian föreslås att förberedelse och stämpling till grovt olaga hot ska kriminaliseras. (Brå) fick 2013 i uppdrag av regeringen att kartlägga de polisanmälda hot och kränkningar riktade mot enskilda personer som har skett via internet. Uppdraget redovisades (2015:6). I rapporten beskrivs de polisanmälda brottens karaktär, och en beskrivning ges av såväl de utsatta individerna som av gärningspersonerna, med särskilt fokus på skillnader mellan könen. Brå redovisar också i vilken omfattning de aktuella brotten leder till åtal och lagföring och analyserar de skäl som finns till att ärenden läggs ned. Vidare ges en beskrivning av vilka problem rättsväsendet har i sitt arbete med att utreda och lagföra de aktuella brotten, och det ges vissa förslag på åtgärder mot dessa problem. Den tekniska utvecklingen och framväxten av internet har inneburit positiva förändringar för yttrandefriheten och den demokratiska debatten. Utvecklingen har emellertid också medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten tagit nya former. Det finns enligt utskottets uppfattning anledning att överväga om straffbestämmelserna till skydd för den personliga integriteten i alla delar träffar de beteenden som bör vara straffbara. Detta gäller inte minst med hänsyn till att den moderna tekniken har möjliggjort beteenden som inte kunde förutses när straffbestämmelserna kom till. Exempelvis är bestämmelserna om olaga hot och ofredande ålderdomligt utformade, och de har dessutom fått en relativt snäv avgränsning i praxis. Det bör därför övervägas om strafflagstiftningen bör ändras för att bättre än träffa och motverka det som bör vara straffbart, såväl när det sker på internet som i andra sammanhang. Det bör också övervägas om det finns behov av en ny brottsrubricering som kriminaliserar kränkningar på internet som inte fångas upp av dagens lagstiftning på ett tillräckligt sätt. Det kan bl.a. handla om spridning av kränkande fotografier eller angrepp, såsom förolämpningar och ofredande, riktade mot en person i ett sammanhang av flera likartade angrepp från andra personer. Som framgår ovan tillsatte den förra regeringen en utredning med uppdrag att göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (dir. 2014:74). Utskottet vill betona vikten av att översynen genomförs i enlighet med vad som anges i dessa direktiv. Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 2014/15:2969 (M, C, FP, KD) yrkande 6 och med delvis bifall till motion 2014/15:2313 (KD) yrkande 2 samt med avslag på motion 2014/15:1782 (S) som sin mening ge regeringen till känna. Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:1489 (M) om höjt maximistraff för olaga hot av normalgraden. Utskottets förslag i korthet avslår två motioner om förbud mot trakasserier och mobbning. I motion 2014/15:547 av och (båda C) föreslås en översyn av lagstiftningen när det gäller förbud mot trakasserier och mobbning. I motion 2014/15:987 av och i (båda C) begärs ett tillkännagivande om att införa ett förbud mot trakasserier och mobbning. Motionärerna anför bl.a. att många av de brott som begås i samband med det som kallas mobbning eller trakasserier redan är straffbelagda, t.ex. som misshandel. På samma sätt som när det gäller kvinnofridsbrott behövs en samlande benämning på upprepade fall av brottsliga gärningar. Utskottet har behandlat motionsyrkanden om att mobbning ska införas som en brottsrubricering i (senast i bet. 2010/11:JuU8 s. 45 f.). Utskottet anförde att det vidhöll sin uppfattning från tidigare, nämligen att mobbning inte bör införas som ett särskilt brott i . Vidare anförde utskottet att flertalet av de handlingar som kan föras in under begreppet mobbning redan är straffbelagda som t.ex. misshandel, ofredande och förolämpning. Även psykiskt våld faller i viss mån in under dessa straffbestämmelser. Det aktuella motionsyrkandet avstyrktes. följde utskottet (prot. 2010/11:52). Som utskottet tidigare påpekat är flertalet av de handlingar som kan föras in under begreppet mobbning straffbelagda som t.ex. misshandel, ofredande och förolämpning. Även psykiskt våld faller i viss mån in under dessa straffbestämmelser. Utskottet är mot den bakgrunden inte berett att ta något initiativ med anledning av motionerna 2014/15:547 (C) och 2014/15:987 (C). Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om vikten av att översynen av straffskalan för köp av sexuell handling av barn genomförs i enlighet med vad som anges i kommittédirektiv 2014:128. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om vikten av att uppdraget att överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst genomförs i enlighet med vad som anges i kommittédirektiv 2014:128. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med förslag som innebär att bestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte får en mer ändamålsenlig utformning samt att straffet för kontakt med barn i sexuellt syfte bör skärpas. avslår övriga motioner om sexualbrott. Jämför reservationerna 10 (M, C, FP, KD) och 11 (V) samt särskilda yttrandena 3 (V), 4 (S, MP), 5 (S, MP) och 6 (S, MP). I motion 2014/15:836 av Boriana (M) begärs ett tillkännagivande om en översyn av lagen om gromning (kontakt med barn i sexuellt syfte). Motionären anför bl.a. att det har visat sig svårt att döma någon för gromning, varför lagen behöver ses över. Även i motion 2014/15:2039 av (S) begärs en översyn av lagen om kontakt med barn i sexuellt syfte. I motion 2014/15:2508 av och (båda SD) föreslås att brottet grovt sexköpsbrott införs (yrkande 1). Minimistraffet ska vara fängelse. I motion 2014/15:2 av (FP) anförs att sexualbrottsregleringen behöver reformeras.