bet · H201AU7 · 2015-04-10 00:00:00 — balanserat och väl avvägt resonemang och finner slutligen att oklarheterna i fråga om uppdragstagare bör hanteras inom ramen för de förslag som läggs fram om en ökad likformighet i rättstillämpningen inom arbetslöshetsförsäkringen, bl.a. att en myndighet ska besluta om allmänna råd eller lämna besked i konkreta tolkningsfrågor efter ansökan av arbetslöshetskassor (tolkningsbesked). Utskottet vill avvakta den kommande beredningen av kommitténs betänkande och avstyrker därmed motion 2014/15:1802 (C) yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en icke diskriminerande arbetslöshetsförsäkring. Kommittén anför att täckningsgraden i arbetslöshetsförsäkringen har sjunkit och att det ökande antalet oförsäkrade och underförsäkrade arbetslösa är ett problem. Förutom att belastningen på det kommunala ekonomiska biståndet ökar, omfattas sökande som inte får statlig ersättning i mindre utsträckning av de styrmedel som reglerna i arbetslöshetsförsäkringen, aktivitetsstödet och den statliga arbetsmarknadspolitiken innebär. Detta kan enligt kommittén i sin tur bidra till att arbetslösa inte eller i tillräcklig omfattning får stöd för att finna ett arbete, även om många kommuner arbetar aktivt med arbetsmarknadspolitiska åtgärder för dessa grupper. Kommittén överväger flera alternativ för att öka täckningsgraden som den framhåller att vinsten av att öppna arbetslöshetsförsäkringen så att fler arbetslösa blir berättigade till arbetslöshetsersättning måste vägas mot risken för att villkoren i försäkringen kan bli alltför generösa. Kommittén gör slutligen den bedömningen att sänkta kvalifikationskrav rent generellt, eller för särskilda grupper, skulle kunna övervägas (SOU 2015:21 s. 810). I motion 2014/15:2176 anför m.fl. (S) att de hårda inträdesvillkoren för medlemskap i arbetslöshetsförsäkringen, i kombination med att de otrygga anställningsformerna ökat dramatiskt , gör att unga drabbas särskilt hårt. Motionärerna föreslår därför att regeringen vidtar åtgärder för att åstadkomma en icke diskriminerande arbetslöshetsförsäkring (yrkande 2). Vem som ska kunna få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen är enligt utskottet en grundläggande frågeställning. Utskottet anser, liksom kommittén, att det ökande antalet oförsäkrade och underförsäkrade arbetslösa är ett problem. Utskottet välkomnar därför att regeringen i budgetpropositionen aviserat att försäkringen ska ses över i syfte att underlätta för fler att kvalificera sig för och ansluta sig till den. Mot denna bakgrund, och i avvaktan på den kommande beredningen av kommitténs betänkande, finner utskottet inte anledning till att nu bör ta något initiativ på området. Därmed avstyrks motion 2014/15:2176 (S) yrkande 2. Sökområdet för lämpligt arbete Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om den s.k. 100-dagarsregeln. Jämför särskilt yttrande 3 (SD). –2007 fanns det i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () en bestämmelse som innebar att i en ersättningsperiod fick en sökande begränsa sig till att söka lämpliga arbeten inom sitt yrke och i sitt närområde, dvs. inom de yrken han eller hon hade erfarenhet av och kompetens för. tillkännagav för regeringen som sin mening vad arbetsmarknadsutskottet anfört om att regeringen borde återkomma till med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande . Utskottet menade att sedan 100-dagarsregeln togs bort hade förutsättningarna för att söka efter ett lämpligt arbete som motsvarar den sökandes utbildningsnivå och kompetens blivit sämre. Enligt utskottets mening måste regelverket vara utformat så att arbetslösa matchas till rätt jobb (bet. 2010/11:AU9, s. 20; rskr. 2010/11:279). Kommittén har haft i uppdrag att utreda möjligheten för sökande att begränsa sitt sökområde geografiskt och yrkesmässigt, den s.k. 100-dagarsregeln (se tilläggsdirektiv 2012:90). Kommittén föreslår att 100-dagarsregeln återinförs i arbetslöshetsförsäkringen. Kommittén anser en sådan bestämmelse i ett inledande skede kan medverka till att den sökande då kan koncentrera sig fullt ut på att söka sådana arbeten inom pendlingsavstånd som bäst svarar mot deras kompetens (SOU 2015:21 s. 865). anser i partimotion 2014/15:2812 av m.fl. att det nuvarande regelverket för sökområdet för lämpligt arbete medför att människor på ett olyckligt sätt tvingas bort från hembygden. Partiet föreslår därför att det ska vara möjligt att söka arbeten endast i sin hemregion och inom sitt kompetensområde, dvs. ett återinförande av den s.k. 100-dagarsregeln (yrkande 6). Utskottet välkomnar att kommittén föreslår att den s.k. 100-dagarsregeln återinförs i arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet delar de bedömningar som kommittén anför som skäl till förslaget. Det är viktigt anser utskottet att den som är arbetslös hittar ett nytt arbete. I vissa fall kan emellertid en bestämmelse om en möjlighet att begränsa sökområdet fungera som en trygghet och ett stöd i ett inledande skede, då den arbetssökande kan koncentrera sig på att söka sådana arbeten inom pendlingsavstånd som bäst svarar mot den egna kompetensen. Ett annat viktigt skäl för att återinföra 100-dagarsregeln är enligt utskottet att kraven på sökområde i ett inledningsskede blir tydligare och mera förutsägbara för den enskilde. Utskottet vill avvakta den kommande beredningen av detta förslag och sätter sin tilltro till att regeringen därefter lägger fram ett förslag till om att återinföra den s.k. 100-dagarsregeln. Motion 2014/15:2812 (SD) yrkande 6 avstyrks därmed. avslår motionsyrkanden om en höjning av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen. Jämför reservation 4 (M, C) - motiveringen och särskilt yttrande 4 (KD). Kommittén gör bedömningen att ersättningen i grundförsäkringen bör motsvara halva ersättningsnivån i den frivilliga försäkringen. Taket i grundförsäkringen bör konstrueras så att den högsta nivån motsvarar det högsta grundbelopp som lämnas . Grundförsäkringen bör inte ha något fastslaget golv (SOU 2015:21 s. 816). Kommittén tar inte ställning till vilka taknivåer som ska gälla i arbetslöshetsförsäkringen, men anser dock att takets konstruktion bör beaktas när beslut om framtida ersättningsnivåer fattas (SOU 2015:21 s. 817). Vidare menar kommittén att en framtida arbetslöshetsförsäkring bör indexeras. Principen för en framtida indexering av taket i arbetslöshetsförsäkringen bör vara densamma som i socialförsäkringen, men utgångsnivån kan vara olika i de båda försäkringarna (SOU 2015:21 s. 820). förespråkar i partimotion 2014/15:1908 av m.fl. att arbetslöshetsförsäkringen ska vara allmän och obligatorisk. I samband med en sådan reform föreslår partiet att taket i försäkringen höjs och indexregleras (yrkande 8 i denna del). I motion 2014/15:2171 av och (båda S) uppmärksammas regeringens aviserade höjning av taket i arbetslöshetsförsäkringen. Ambitionsnivån måste dock vara ännu högre anser motionärerna och föreslår en höjning med effekten att en större andel av löntagarna får en bättre ersättning från arbetslöshetsförsäkringen (yrkande 2). Utskottet noterar kommitténs bedömningar om framtida höjningar av ersättningsnivån och om takets konstruktion. Utskottet anser att nivåerna i försäkringen måste höjas och att inkomstbortfallsprincipen måste stärkas, både med tanke den på enskilde som blir arbetslös men också för att på samhällelig nivå behålla systemets legitimitet. Utskottet noterar att regeringen i budgetpropositionen aviserade att den högsta ersättningen vid arbetslöshet skulle höjas till och till därefter. Vidare föreslogs det att grundbeloppet i försäkringen skulle höjas i två steg till per dag från . Den budget för staten som beslutades av är baserad på de borgerliga partiernas förslag. Därmed har några av regeringens viktigaste arbetsmarknadspolitiska reformer blivit försenade, bl.a. höjningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet utgår dock i från att regeringen kommer att verka för att reformprogrammet i dessa delar kommer att genomföras. Med det ovan anförda och med hänvisning till den kommande beredningen av kommitténs betänkande avstyrks motionerna 2014/15:1908 (KD) yrkande 8 i denna del och 2014/15:2171 (S) yrkande 2. Villkoren för deltidsarbetslösa, punkt 1 – motiveringen (V) av (V). tillkännagivande var en stark signal om att arbetslöshetsförsäkringen inte bör vara utformad så att deltidsarbetslösa diskrimineras. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen bedömer att möjligheten att få arbetslöshetsersättning jämsides med ett deltidsarbete bör vara begränsad. Enligt kommittén bör begränsningen utformas så att ett med deltidsarbete medges inom varje ersättningsperiod. Kommitténs förslag innebär visserligen en förbättring jämfört med dagens regler, men det löser inte de problem som är kopplade till deltidsbegränsningen. Det måste noteras att de ganska begränsade statsfinansiella effekter som dagens regler för deltidsarbetslösa har fått döljer det faktum att det råder en asymmetri i hur individer drabbas. Den som har möjlighet att gå från deltidsarbete till heltid upplever en förbättring. Men den som tvingas lämna ett deltidsarbete och börja stämpla på heltid drabbas mycket hårt. Deltidsarbetslöshet är ett strukturellt problem. Inom kvinnodominerade branscher med låg lön är det vanligt att arbetsgivare organiserar arbetet utifrån deltidstjänster och tillfälliga anställningar i form av timvikariat. På en sådan arbetsmarknad får deltidsbegränsningen allvarliga följder för personer som redan befinner sig i en utsatt position. Det är inte en idealisk lösning att arbetslöshetsförsäkringen delvis subventionerar arbetsgivares ovilja att inrätta fasta heltidstjänster. Ett bättre förslag hade varit en förstärkt lagstadgad rätt till heltid för att minimera risken för deltidsarbetslöshet. Det finns även åtgärder som måste vidtas från arbetsgivarhåll inom den kommunala sektorn. Men så länge situationen ser ut som den gör bör deltidsarbetslösa ha samma rätt som heltidsarbetslösa att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen för den tid de kan, men inte får, arbeta. För att leva upp till tillkännagivande bör därför 75-dagarsbegränsningen tas bort och regeringen tillsätta en särskild utredning med uppdrag att ta fram en bättre fungerande deltidsbegränsning. Med det ovan anförda avstyrks motion 2014/15:41 (SD) och föreslås att regeringens skrivelse 2013/14:252 läggs till handlingarna. En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2812 av m.fl. (SD) yrkande 9 och 2014/15:92 av (M) och 2014/15:1908 av m.fl. (KD) yrkande 8 i denna del. anser att arbetslöshetsförsäkringen, dvs. grundtryggheten på arbetsmarknaden för den som förlorar sitt arbete, bör vara obligatorisk och självklart utgöra en del av socialförsäkringssystemen. Försäkringens kvalifikationsvillkor bör dock behållas. Regeringen bör återkomma med förslag om att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Detta bör ge regeringen till känna. Motion 2014/15:2812 (SD) yrkande 9 tillstyrks. Motionerna 2014/15:1908 (KD) yrkande 8 i denna del och 2014/15:92 (M) tillstyrks delvis. Arbetslöshetsförsäkringens administration, punkt 3 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2812 av m.fl. (SD) yrkande 10. Den obligatoriska arbetslöshetsförsäkring som vi förespråkar bör administreras av en ny myndighet - en sammanslagning av . Som det fungerar när människor genomgår en längre process från att vara sjukskrivna till att ingå i arbetskraften är det inte ovanligt att de slussas mellan ansvariga myndigheter . grundläggande fokus är att göra det möjligt för människor att återgå till arbetsmarknaden, oavsett om det är från sjukdom eller från arbetslöshet. I slogs motvarigheterna till och Arbetsförmedlingen samman 2006 till en enda myndighet, NAV, i syfte att fler sjukskrivna och arbetslösa skulle få tillträde till arbetsmarknaden. Regeringen bör utreda möjligheterna till en myndighetssammanslagning i enlighet med vad som beskrivs ovan. Detta bör ge regeringen till känna. Motion 2014/15:2812 (SD) yrkande 10 tillstyrks. Ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen, punkt 7 – motiveringen (M, C) av (M), (M), (M), (C) och (M). Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har bl.a. haft i uppdrag att utforma en arbetslöshetsförsäkring som ska ge god ekonomisk trygghet, utformas så att arbetslinjen understöds och att den ska vara en omställningsförsäkring. Kommitténs slutbetänkande ska nu remissbehandlas och därefter beredas inom . Arbetsmarknadspolitikens mål är att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Att arbetslöshetsförsäkringen fungerar som en omställningsförsäkring är en central del i detta. En väl utformad försäkring som är generös vid kortvarig arbetslöshet kan öka flexibiliteten genom att människor blir trygga och vågar pröva nya arbeten. En alltför generös försäkring kan däremot göra att de ekonomiska drivkrafterna att bryta arbetslösheten blir för svaga. Regeringen har aviserat att den avser att höja ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen och finansiera detta genom höjda skatter på jobb och företagande. Det kommer att leda till färre arbetstillfällen och ett ökat utanförskap. Med över 400 000 arbetslösa i är detta fel väg att gå. Med det anförda och med hänvisning till den kommande beredningen av kommitténs betänkande avstyrks motionerna 2014/15:1908 (KD) yrkande 8 i denna del och 2014/15:2171 (S) yrkande 2. En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, punkt 2 (FP) (FP) anför: I flera motioner framförs förslag om att införa en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. har inte motionerat i ärendet med hänvisning till att frågan under den allmänna motionstiden ännu behandlades i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Kommittén har lämnat sitt slutbetänkande och jag kan konstatera att enighet om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring inte har kunnat nås. Det är olyckligt av flera skäl, inte minst då en, som utredningen visar, inte oväsentlig del av de arbetslösa står utanför den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen. I motionerna förs olika resonemang med sikte på en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring och argumenten skiljer sig på olika sätt från linje. Jag har därför valt att inte reservera mig till förmån för något av dessa yrkanden. kommer dock i andra sammanhang att lyfta behovet av en fullt ut allmän och obligatorisk inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring i statlig regi som kan erbjuda ett relativt gott inkomstskydd för en större del av arbetskraften. En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, punkt 2 (KD) (KD) anför: I partimotion 2014/15:1908 av m.fl. (yrkande 8 i denna del) föreslår att arbetslöshetsförsäkringen, precis som andra trygghetsförsäkringar, ska bli allmän och obligatorisk. Jag står fast vid de principer som redovisas i motion men har valt att inte reservera mig till förmån för yrkandet av följande skäl. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har bl.a. haft i uppdrag att utforma en försäkring vars inkomstrelaterade ersättning omfattar alla som förvärvsarbetar och uppfyller arbetsvillkoret. Kommittén har lämnat sitt slutbetänkande och jag vill avvakta resultatet av det remissförfarande och den beredning som väntar. kommer därefter att återkomma till frågan i ett lämpligt sammanhang. Sökområdet för lämpligt arbete, punkt 6 (SD) (SD) och (SD) anför: I partimotion 2014/15:2812 av m.fl. (yrkande 6) föreslår att det ska vara möjligt att söka arbeten endast i sin hemregion och inom sitt kompetensområde, dvs. ett återinförande av den s.k. 100-dagarsregeln. Även den parlamentariska socialförsäkringsutredningen föreslår i sitt slutbetänkande att 100-dagarsregeln ska återinföras. Vi har valt att inte reservera oss till förmån för motionsyrkandet eftersom vi förutsätter att regeringen vidtar erforderliga åtgärder för att återinföra den s.k. 100-dagarsregeln. Ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen, punkt 7 (KD) (KD) anför: I partimotion 2014/15:1908 av m.fl. (yrkande 8 i denna del) föreslår att taket i arbetslöshetsförsäkringen höjs och indexregleras. Jag står fast vid de principer som redovisas i motion men har valt att inte reservera mig till förmån för yrkandet av följande skäl. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har bl.a. haft i uppdrag att utforma en försäkring vars inkomstrelaterade ersättning omfattar alla som förvärvsarbetar och uppfyller arbetsvillkoret. I sitt slutbetänkande gör kommittén bedömningen att en framtida arbetslöshetsförsäkring bör indexeras. Jag vill avvakta resultatet av det remissförfarande och den beredning av kommitténs betänkande som väntar. kommer därefter att återkomma till frågan i ett lämpligt sammanhang. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2013/14:252 om effekter av förändrade regler för deltidsarbetslösa. 2014/15:41 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka rätten till arbetslöshetskassa för deltidsarbetslösa från dagens . Motioner från allmänna motionstiden /15 2014/15:92 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. 2014/15:1802 av och (C): 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av regelverket kring egenanställdas möjlighet till a-kassa vid deltidsarbetslöshet. 2014/15:1908 av m.fl. (KD): 8.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ökad trygghet vid arbetslöshet. 2014/15:2171 av och (S): 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att höja taket i a-kassan. 2014/15:2176 av m.fl. (S): 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en icke-diskriminerande a-kassa. 2014/15:2812 av m.fl. (SD): 6.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en 100-dagarsregel i a-kassan. 9.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra a-kassan obligatorisk. 10.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sammanslagning av myndigheter. Vi ska nu diskutera ett förslag - ett betänkande, som det kallas - om a-kassan. Jag skulle vilja börja med att konstatera att det nog är många som har föreställningen att i betalar vi höga skatter därför att vi har en ambitiös välfärdspolitik. Vi har höga skatter för att kunna betala vård, skola och omsorg. Men det är inte riktigt så enkelt. Om vi jämför med de flesta andra jämförbara länder ser vi att vi betalar väsentligt mycket högre skatter än de flesta trots att vi inte har så himla mycket mer välfärd än vad till exempel , eller har. Det främsta skälet till att har ett så omfattande skattetryck är att vi betalar ut väldigt mycket pengar i bidrag. Låt oss titta på alla de resurser som går till att finansiera människor som är förtidspensionerade eller sjukskrivna. Vi i är ett av världens friskaste folk, men vi har länge haft världens högsta sjukskrivningstal och förtidspensioneringstal. Vi betalar mer än för detta. Om vi tittar på arbetsmarknadspolitiken ser vi att vi betalar mer än . Om man lägger ihop detta blir det dubbelt så mycket resurser på bidragspolitik som på all högre utbildning, alltså universiteten och studiebidragen. Det är dubbelt så mycket som alla pengar som regering och riksdag skickar till kommuner för att bekosta särskilda kvalitetslyft i välfärden. Det är fyra gånger så mycket som försvaret. Det är fyra gånger så mycket som rättsväsendet. Det är fem gånger så mycket som kostnaden för migrationspolitiken. Det är sex gånger så mycket som kostnaden för biståndspolitiken. Det är sjutton gånger så mycket som kostnaden för miljöpolitiken. ska ha ett trygghetssystem som säkerställer att alla människor garanteras en försörjning. Alla människor, oavsett om man är arbetslös eller hamnar i sjukskrivning, ska ha en trygg försörjning. Men vi måste ställa oss frågan: Har det blivit för mycket? Har det här blivit ett allvarligt problem för ? Svaret på frågan är ett tydligt ja. Den goda nyheten, herr talman, är att kostnaderna för den svenska bidragspolitiken har minskat med nästan en fjärdedel . Vi hade 1 miljon människor som försörjdes av det allmänna genom de olika typerna av bidragssystem. Det är 800 000 . Vi har alltså fått 200 000 människor färre som lever på bidrag. Någon kommer säkert att säga: Men arbetslösheten har ökat! Ja, den har ökat därför att människor som var förtidspensionerade nu är arbetslösa. Vi skulle kunna halvera arbetslösheten genom att ge tillbaka förtidspensionerna. Då tror jag att alla inser att det inte är så himla mycket vunnet. Den dåliga nyheten är att vi fortfarande har 800 000 människor i åldrarna som bidragsförsörjs. Detta innebär att vi tvingas lägga en massa pengar på bidragsberoende, vilket vi annars inte borde behöva. Det är pengar som hade kunnat gå till välfärden och pengar som hade kunnat gå till att minska skattetrycket så att vi kan förbättra svensk ekonomi. I stället har vi nu en ny regering som har ingångsvärdet att vi ska ha mer av bidragspolitiken. Socialdemokraterna har suttit i opposition . När de väl kom tillbaka till makten är den stora satsning och det stora projekt de har att höja bidragen - att ge mer pengar till dem som inte arbetar och finansiera det med skattehöjningar på jobb och företagande. Det här hänger ihop. Ju högre bidrag man har, desto större utanförskap kommer man att få. Det är först och främst mycket tydligt fastslaget i forskning. Det är närmast obestritt forskningsmässigt. Det är egentligen också ganska logiskt att det förhåller sig på det sättet. Om man har generösa bidragssystem kommer människor att söka färre jobb. Det är mycket tydligt belagt empiriskt. Man kommer också att bli mer kräsen. Man kanske tänker: Just det här jobbet vill jag inte ha när jag är arbetslös, utan jag satsar hellre på att få mitt drömjobb. Men det där drömjobbet kanske aldrig kommer. Sist men inte minst: Det absolut allvarligaste problemet är att människor fastnar. Man får dåligt självförtroende när man blir arbetslös eller hamnar utanför på något annat sätt. Man isolerar sig från sin omgivning. Man går inte upp på morgnarna, utan man kanske sover längre. Det är ganska naturligt för människor som får ångest. Man fastnar i en situation där det är ganska jobbigt att ta sig över tröskeln och ta sig tillbaka in på arbetsmarknaden. Om man dessutom känner att det inte lönar sig att arbeta och att man inte får särskilt mycket mer pengar kommer människor att fastna i ett utanförskap. Det är detta vi har sett. Det är denna utveckling och trend som vi har brutit trots den värsta ekonomiska krisen sedan depressionen . Det här gör också att man tvingar upp skattetrycket på ett sätt som man inte behöver, som sagt. har högre skatter än , och , men vi har inte nämnvärt högre välfärd. Pengarna går i stället till att bekosta bidragssystemen. Det gör att vi får en sämre ekonomisk utveckling än vad vi annars hade kunnat ha. Därmed får vi också mindre resurser till välfärden. Den sammantagna effekten är att alla förlorar på detta. Alla förlorar på bidragspolitiken. Vi får mindre välfärd, vi får mindre välstånd, vi får högre skatter och vi får ett större utanförskap. De stora förlorarna blir de människor som fastnar - de 800 000 människor som är fast i utanförskap. Framför allt, herr talman, är den politik som regeringen nu går fram med, med de största och mest omfattande utbyggnader av bidragssystemet som har sett och de absolut mest omfattande i hela västvärlden, en omoralisk politik. Det man gör är att man höjer taket i a-kassan.