bet · H201AU5 · 2015-03-13 00:00:00 — I betänkandet behandlar arbetsmarknadsutskottet 57 motionsyrkanden om arbetsmarknadspolitiska frågor från den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena handlar bl.a. om sysselsättningsmål, Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, insatser mot ungdomsarbetslösheten, sociala företag och arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. I de motionsyrkanden som handlar om Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet lämnas förslag om exempelvis konkurrensutsättning av myndighetens arbetsförmedlingsverksamhet. Utskottet föreslår ett tillkännagivande om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att även unga ska få möjlighet att ta del av stöd till start av näringsverksamhet (s.k. starta-eget-bidrag). Utskottets ställningstagande i denna del innebär att ett motionsyrkande från allianspartierna tillstyrks. Övriga motionsyrkanden avstyrks, bl.a. med hänvisning till insatser som regeringen har genomfört eller kommer att genomföra och till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns 11 reservationer och 3 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet Utökat stöd till start av näringsverksamhet Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning som en del av arbetsmarknadspolitiken Egenanställning som en del av arbetsmarknadspolitiken Dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser 1.Sysselsättningsmål m.m., punkt 1 (M, C, FP, KD) 2.Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (C) 3.Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (V) 4.Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (KD) 5.Insatser mot ungdomsarbetslösheten, punkt 3 – motiveringen (M, C, FP, KD) 6.Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden, punkt 5 (M, C, FP, KD) 7.Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 7 (M, C, FP, KD) 8.Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 7 (SD) 9.Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 7 (V) 10.Sociala företag som en del av arbetsmarknadspolitiken, punkt 9 (V) 11.Dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser, punkt 11 (SD) 1.Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden, punkt 5 (M, C, FP, KD) 2.FunkA-utredningens förslag, punkt 6 (V) 3.Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning, punkt 7 (C) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:976 av m.fl. (M) yrkande 4, 2014/15:1253 av (M) yrkande 3, 2014/15:2415 av Finn m.fl. (M) och 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2. Reservation 1 (M, C, FP, KD) Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet 2014/15:134 av m.fl. (V), 2014/15:675 av (M), 2014/15:802 av och (C), 2014/15:1501 av (M), 2014/15:1715 av och (M), 2014/15:1728 av (KD) yrkandena 1–3, 2014/15:1851 av och (M), 2014/15:2038 av (S), 2014/15:2157 av (S), 2014/15:2171 av och (S) yrkande 1, 2014/15:2439 av (KD) och 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. Reservation 2 (C) Reservation 3 (V) Reservation 4 (KD) 2014/15:1335 av (M), 2014/15:1415 av m.fl. (S) och 2014/15:2435 av (KD). Reservation 5 (M, C, FP, KD) – motiveringen Utökat stöd till start av näringsverksamhet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att även unga ska få möjlighet att ta del av stöd till start av näringsverksamhet. 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 18 och 2014/15:1229 av (M) yrkande 5. Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden 2014/15:1531 av (M), 2014/15:1850 av m.fl. (M) yrkande 2, 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkandena 5 och 10, 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3, 2014/15:2634 av Finn och (M) och 2014/15:2654 av Finn och (M) yrkande 2. Reservation 6 (M, C, FP, KD) 2014/15:135 av m.fl. (V) yrkande 1, 2014/15:1667 av (KD) yrkande 2 och 2014/15:2771 av Per Lodenius och (C) yrkande 1. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2014/15:102 av (M), 2014/15:135 av m.fl. (V) yrkande 2, 2014/15:585 av (M), 2014/15:740 av (S), 2014/15:1697 av (KD), 2014/15:1941 av och (S), 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkande 9, 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 8, 2014/15:2771 av Per Lodenius och (C) yrkandena 2 och 3 samt 2014/15:2991 av (KD) yrkande 4. Reservation 7 (M, C, FP, KD) Reservation 8 (SD) Reservation 9 (V) 2014/15:63 av (M) och 2014/15:2662 av m.fl. (M) yrkande 1. som en del av arbetsmarknadspolitiken 2014/15:135 av m.fl. (V) yrkande 3, 2014/15:1667 av (KD) yrkande 1 och 2014/15:2173 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 6. Reservation 10 (V) Egenanställning som en del av arbetsmarknadspolitiken 2014/15:181 av och (C), 2014/15:386 av och (M), 2014/15:1407 av och (M) yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:1802 av och (C) yrkande 1. Dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser 2014/15:2746 av m.fl. (SD). Reservation 11 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (FP), (V), (KD) och Serkan Köse (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 57 motionsyrkanden om arbetsmarknadspolitiska frågor från den allmänna motionstiden . I anslutning till beredningen av ärendet har utskottet vid sitt sammanträde fått information från Arbetsförmedlingen företrädd av generaldirektören . Motionsförslagen finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. sysselsättningsmål. Jämför reservation 1 (M, C, FP, KD). Allianspartierna förespråkar i motion 2014/15:2575 av m.fl. att ett sysselsättningsmål bör införas (yrkande 2). Att göra som många socialdemokratiska regeringar och sätta upp ett mål för arbetslöshetsnivån menar allianspartierna är kontraproduktivt, eftersom det riskerar att människor leds ut från arbetskraften och in i förtidspensioneringar och sjukskrivningar. Även Finn m.fl. (M) vill i motion 2014/15:2415 säkerhetsställa att regeringen inte bara följer arbetslöshetsutveckling utan också redovisar nya arbetstillfällen och därmed den sysselsättningsökning som eventuellt åstadkommits med en ny politisk inriktning. I motion 2014/15:976 anför m.fl. (M) att det krävs politiska beslut som underlättar för företag att anställa, vilket skapar fler arbetstillfällen på landsbygden (yrkande 4). För att bidra till ett genombrott för lastbilstransporter på elnätsmotorvägar anför (M) i motion 2014/15:1253 att samarbetet mellan de stora lastbilstillverkarna och bör uppmuntras, något som i förlängningen kan skapa fler jobb i och i (yrkande 3). Utskottet anser, i likhet med regeringen, att om politiken tydligt ska verka för en ökad sysselsättning behöver det ekonomiska ramverket kompletteras med ett sysselsättningspolitiskt ramverk. Full sysselsättning är ett läge när alla som kan och vill arbeta också hittar ett arbete. Men det räcker inte med låg arbetslöshet. För att begreppet full sysselsättning ska vara en meningsfull målsättning krävs dessutom en hög sysselsättningsgrad. Många måste både vilja och kunna arbeta. Utskottet ställer sig bakom regeringens tydliga och relativa sysselsättningsmål i meningen att antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ska öka så mycket att 2020 är det EU-land som har lägst arbetslöshet. Utskottet anser emellertid inte att det bör införas något mål i termer av absoluta tal för sysselsättningspolitiken. Utskottet anser att ett sådant fastlagt kvantitativt mål är problematiskt eftersom det är svårt att bedöma om måluppfyllelse är resultatet av en lyckad politik, eller om andra faktorer som t.ex. konjunkturläget har påverkat målvariabeln gynnsamt. En politik som leder till en varaktigt ökad sysselsättning kan t.ex. tillfälligt motverkas av en lågkonjunktur. Risken finns då att politiken, på felaktiga grunder, bedöms vara overksam eller rentav felaktig. Dessutom visar erfarenheter från alliansregeringens tid att ett ensidigt fokus på antalet sysselsatta kan ge en skev bild av tillståndet på arbetsmarknaden. När alliansregeringen pratade om att sysselsättningen vid makten vuxit med 250 000 personer berodde det inte bara på att det skapats jobb utan framför allt på att vi blivit fler; arbetskraften, dvs. den arbetsföra befolkningen, har ökat genom födsel och invandring till . Därför anser utskottet att det är mer relevant hur stor del av arbetskraften som är i arbete, och då är det så att ökade arbetslösheten och sysselsättningsgraden minskade. Mest allvarligt var att personer som varit arbetslösa riktigt länge ökade kraftigt, och det blev heller inte bättre av att dessa till stor del sysselsattes med uppgifter som ingen efterfrågade inom ramen för sista delen av jobb- och utvecklingsgarantin, återvändsgränden fas 3. Ett mål för sysselsättningen är givetvis en god utgångspunkt, men ännu viktigare är på vilket sätt det ska nås, vad det innebär för konkreta politiska beslut och hur dessa påverkar människors vardag. Den omställning av arbetsmarknadspolitiken i en ny offensiv riktning som föreslogs av regeringen i budgetpropositionen är därför enligt utskottet mycket välkommen. Människor vill och kan både bidra och göra rätt för sig. Detta måste vara utgångspunkten. Arbetslösa ska inte tvingas delta i meningslös sysselsättning som inte leder någonstans. De måste få stöd i omställningsprocessen och de måste erbjudas en ekonomisk trygghet. Med detta sagt avstyrks motionerna 2014/15:2575 (M, C, FP, KD) yrkande 2, 2014/15:2415 (M), 2014/15:976 (M) yrkande 4 och 2014/15:1253 (M) yrkande 3. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. konkurrenssättning av förmedlingsverksamheten, Arbetsförmedlingens arbetssätt och validering av utländska yrkeserfarenheter. Jämför reservationerna 2 (C), 3 (V) och 4 (KD). Kompletterande aktör är samlingsbegreppet för de företag som på uppdrag av Arbetsförmedlingen erbjuder arbetssökande en kompletterande arbetsförmedlingstjänst. Enligt 1 § lagen (2010:536) om valfrihet hos Arbetsförmedlingen, förkortad LOVA, får Arbetsförmedlingen besluta att tillhandahålla valfrihetssystem för tjänster som upphandlas inom myndighetens arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Med valfrihetssystem avses ett förfarande där den enskilde har rätt att välja den leverantör som ska utföra tjänsten och som Arbetsförmedlingen godkänt och tecknat kontrakt med. I lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling regleras arbetsförmedling som bedrivs av någon annan än den offentliga arbetsförmedlingen. I 6 § stadgas att den som bedriver arbetsförmedling inte får begära, avtala om eller ta emot ersättning av arbetssökande för att erbjuda eller anvisa dem arbete. levererade totalt 1 115 olika aktörer kompletterande förmedlingstjänster till 112 163 arbetssökande hos Arbetsförmedlingen (jämfört med 148 513 ). Den huvudsakliga förklaringen till minskningen är att vissa tjänster har fasats ut och andra tjänster har introducerats. Det har lett till ett minskat deltagarantal i glappet mellan nya och gamla tjänster. Totalt utbetalades i ersättning till kompletterande aktörer (Arbetsförmedlingens årsredovisning 2014). betonar i motion 2014/15:134 av m.fl. att en sammanhållen statlig arbetsförmedling med en nationell överblick är en förutsättning för en god matchning och en väl fungerande arbetsmarknad. Vad gäller samverkan med arbetsmarknadens parter, omställningsorganisationer, kommuner och andra aktörer på lokal och regional nivå behöver detta förtydligas och regleras på ett bättre sätt. Dessutom behöver arbetsförmedlarna enligt få större frihet att göra individuella bedömningar av vilka insatser som behövs och när de behövs. anför i partimotion 2014/15:2565 av m.fl. att Arbetsförmedlingen behöver reformeras i grunden (yrkande 1). Konceptet med en dominerande statlig myndighet med samma verktygslåda och matchningslösning, oavsett vilka arbetssökande det gäller, har enligt partiet nått vägs ände. För att finansiera alternativa förmedlingsaktörer föreslås att en jobbfixarpeng införs (yrkande 2). Tanken är att jobbfixarpengen följer med den arbetssökande så att denne kan välja önskad förmedlare. Liknande tankegångar återkommer i motion 2014/15:1728 av (KD) som föreslår att regeringen utreder ett system med en jobbpeng som arbetssökande kan använda vid en valfri arbetsförmedling (yrkande 1). Fördelarna med en konkurrensutsättning av arbetsförmedlingsuppdraget lyfts fram i flera motioner av företrädare för allianspartierna. Yrkanden om att öppna upp för olika fristående aktörer framförs av (M) i motion 2014/15:675, och (båda M) i motion 2014/15:1715, och (båda M) i motion 2014/15:1851 och (KD) i motion 2014/15:1728 (yrkande 2). I den senare motionen förespråkas att olika arbetsförmedlingars prestationer och resultat objektivt ska betygssättas och göras tillgängliga för allmänheten (yrkande 3). En annan möjlig förmedlingsaktör som borde prövas är kommunen, anför (M) i motion 2014/15:1501. och (båda S) anför i motion 2014/15:2171 (yrkande 1) att Arbetsförmedlingens uppdrag tydligare borde fokusera på att matcha till arbete och studier, i stället för att som i mycket handla om att kontrollera den arbetssökandes aktiviteter. Den övervakande Arbetsförmedlingen uppmärksammas även i motion 2014/15:2038 av (S), som när det gäller aktivitetsrapporter menar att det borde sättas en nedre gräns för vad som är ett acceptabelt antal aktiviteter. (KD) anför i motion 2014/15:2439 att Arbetsförmedlingens arbete med att validera utländska yrkeserfarenheter och examina måste förbättras. I motion 2014/15:802 anför och (båda C) att det i varje kommun krävs en fysisk närvaro av arbetsmarknadspolitisk kompetens. De vänder sig därmed emot Arbetsförmedlingens planer på att kraftigt minska antalet lokala kontor. I motion 2014/15:2157 anför (S) att Arbetsförmedlingens kontakter med it-företagen måste intensifieras. Arbetsmarknadspolitiken har enligt motionären inte i tillräcklig omfattning tagit hänsyn till den samhällsomdanande kraft som digitaliseringen innebär. Utskottet vill inledningsvis framhålla att med tanke på Arbetsförmedlingens centrala roll för arbetsmarknadspolitikens genomförande är en diskussion om myndighetens verksamhet och organisation både välkommen och betydelsefull. När det gäller de förslag som framförs i ett antal motioner om att konkurrensutsätta förmedlingsverksamheten vill utskottet till att börja med framhålla att arbetsmarknadspolitiken i första hand bör styras via den offentliga Arbetsförmedlingen. På samma gång kan det i en modern arbetsmarknadspolitik finnas utrymme för alternativa insatser från kompletterande aktörer. De utvärderingar som gjorts av bl.a. och utvärdering (IFAU) visar dock på ett varierat resultat. Utskottet anser att det inte finns skäl för att denna typ av verksamhet ska utvidgas. När det gäller förmågan att få personer i arbete visar studier (randomiserade fältexperiment, som gör det möjligt att uttala sig om och jämföra effekter av olika åtgärder) att det inte finns några tydliga skillnader mellan privata och offentliga förmedlingsaktörer (Bennmarker, och 2009, 2013). Däremot verkar det finnas en effekt på kundnöjdhet, deltagarna är i vissa fall nöjdare hos de kompletterande aktörerna (2011). De kompletterande aktörerna är alla verksamma inom ramen för Arbetsförmedlingen verksamhet och på områden som inte innebär någon myndighetsutövning. Några av motionärerna vill emellertid gå längre och konkurrensutsätta förmedlingsverksamheten i sin helhet, dvs. att staten skulle överlåta åt andra aktörer att ansvara för den operativa arbetsförmedlingsverksamheten. Som en förebild i sammanhanget används gärna det australiska systemet, där ersättningen till förmedlingsaktörerna bygger på ett prestationsbaserat system, och att förmedlingarnas resultat publiceras offentligt. Gemensamt för motionärerna är föreställningen om att möjligheten att välja mellan flera aktörer av förmedlingstjänster – privata, ideella, eller fackliga – underlättar en bättre matchning mellan sökanden och arbetsgivare. Den underliggande tanken är vidare att marknadsmekanismerna kommer att leda till ökade incitament för utförarna att göra ett bra jobb, dvs. medverka till en snabbare och mer effektiv övergång från arbetslöshet till arbete. När det gäller huvudfrågan – om huruvida en privat arbetsförmedling presterar bättre än en offentlig – kan utskottet konstatera att det inte finns några vetenskapliga belägg för att det skulle förhålla sig så. Enligt en rapport från Arbetsförmedlingen om erfarenheter från det australiska systemet går det ännu mindre att säga något om huruvida ett konkurrensutsatt system är mer kostnadseffektivt (Working Paper 2013:5). Vad som däremot kan fastställas med säkerhet är att konkurrensutsättning av arbetsförmedlingsverksamhet är en komplex process som både tar tid, är kostsam och som inte behöver betyda vare sig ökad specialisering eller ökad effektivitet. För att kunna etablera ett system som det australiska krävs det till att börja med bl.a. ett omfattande kontrollsystem för att förhindra att de privata leverantörerna inte enbart försöker fånga de mest attraktiva kunderna. Utskottet anser att ansvaret för arbetsmarknadspolitikens genomförande även ska ligga på en offentlig aktör, men att detta inte utesluter andra utförare inom ramen för den statliga myndigheten . En sådan modell utgör, menar utskottet, en väl avvägd kombination av dels krav på tydlig styrning och rättssäkerhet, dels valfrihet och individanpassning för den arbetssökande. En konkurrensutsättning av förmedlingsverksamheten i sin helhet framstår alltså inte som en framkomlig väg. Inte ens de förespeglade effektivitetsvinsterna, som brukar anföras som det viktigaste argumentet för privata förmedlingar, visar sig tåla en empirisk prövning. Lägg därtill fördelarna med en offentlig förvaltning, så som insyn, rättssäkerhet och likabehandling. Avslutningsvis känner sig utskottet stärkt i uppfattningen att en statlig arbetsförmedling med en nationell överblick är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad. När det gäller behovet av att reformera Arbetsförmedlingens verksamhet noterar utskottet med tillfredsställelse att den nuvarande regeringen vill åtgärda tidigare uppmärksammade brister och utveckla myndigheten till den professionella matchningsexpert den bör vara. Myndigheten ska vara den viktigaste matchningsmotorn och den naturliga samverkansparten på central, regional och lokal nivå. Utskottet välkomnar att de nya ambitionerna också återspeglas i Arbetsförmedlingens regleringsbrev . I stället för den detaljstyrning och de återrapporteringskrav som fanns tidigare får myndigheten och de enskilda arbetsförmedlarna nu större möjlighet att hitta individuella lösningar. Matchningen på arbetsmarknaden ska förbättras och förmedlingsverksamheten ska, som det uttrycks i regleringsbrevet, ”bättre anpassas till arbetsgivares och arbetssökandes enskilda behov”. Förnyelsen av Arbetsförmedlingen är ett långsiktigt arbete som, och det förtjänar att framhållas, har påbörjats av regeringen i samarbete med myndigheten. Utskottet kommer noga att följa detta arbete och noterar att Arbetsförmedlingen i anslutning till beredningen av ärendet har lämnat information till utskottet om att ett nödvändigt och kraftfullt förändringsarbete redan har inletts. ”Förnyelseresan”, som myndigheten själv kallar det, innefattar såväl tjänster och metoder som intern styrning – allt för att förbättra kund- och samhällsnyttan och återskapa ett gott förtroende. Utskottet välkomnar en behövlig reformering av Arbetsförmedlingens verksamhet. När det gäller förslag om att valideringen av utländska yrkeserfarenheter och examina måste förbättras, delar utskottet helt problembilden att detta är en mycket viktig uppgift som inte skötts på ett tillfredställande sätt. På samma gång vill utskottet framhålla att validering av kompetens är viktigt för många människor, inte bara nyanlända, för att de ska komma vidare i arbetslivet eller i studier på rätt nivå. Utskottet noterar att det inom pågår en utredning med uppdraget att kartlägga valideringsinsatserna inom utbildnings- och arbetsmarknadsområdet och lämna förslag som gör det möjligt för fler personer att få sin kompetens validerad (U 2014:G). Frågor som utreds är en tydligare roll- och ansvarsfördelning, effektivare användning av avsatta resurser, bättre samverkan och en ökad överblickbarhet. Dessutom ska utredaren lämna förslag om hur en nationell samordning ska organiseras och styras för att utveckla och driva på för effektivare system för validering. Förslag ska lämnas . Med utgångspunkt i detta arbete avser regeringen att införa ett sammanhållet, nationellt och permanent system för validering. I sammanhanget vill utskottet även uppmärksamma regeringens pågående arbete med att korta tiden från nyanländas ankomst till arbete. För att åstadkomma detta har samtal med arbetsmarknadens parter inletts för att skapa vad regeringen kallar ett snabbspår in på arbetsmarknaden. Syftet är att branschvis komma överens om hur och vad som behövs för att ta till vara nyanländas kompetenser och tillgodose arbetsmarknadens behov av bristkompetens. I detta ligger också att Arbetsförmedlingen tidigt ska göra en bedömning av nyanländas erfarenhet, kompetens och motivation. Enligt utskottet är initiativet mycket välkommet och möjliggör en samordning och ett samarbete mellan goda krafter på området. Mot bakgrund av det som anförts ovan om bl.a. kompletterande aktörer avstyrker utskottet motionerna 2014/15:2565 (C) yrkandena 1 och 2, 2014/15:1728 (KD) yrkandena 1-3, 2014/15:675 (M), 2014/15:1715 (M), 2014/15:1851 (M) och 2014/15:1501 (M). Med anledning av det som sagts om bl.a. den pågående reformen av Arbetsförmedlingens verksamhet avstyrks motionerna 2014/15:134 (V), 2014/15:2171 (S) yrkande 1, 2014/15:2038 (S) och 2014/15:2157 (S). Utskottet avstyrker även motion 2014/15:802 (C). När det gäller valideringen av utländska yrkeserfarenheter anser utskottet inte att det finns skäl för att föregripa det pågående utredningsarbetet, varför motion 2014/15:2439 (KD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om insatser mot ungdomsarbetslösheten. Jämför reservation 5 (M, C, FP, KD) – motiveringen. I motion 2014/15:2435 betonar (KD) vikten av att satsa på jobb för unga och föreslår bl.a. ytterligare en nedsättning av socialavgifterna för unga, en försöksverksamhet kring gymnasial lärlingsutbildning och en höjning av lärlingsersättningen. För att få bukt med ungdomsarbetslösheten föreslår m.fl. (S) i motion 2014/15:1415 satsningar på sommarjobb för ungdomar, insatser som traineeprogram inom välfärdssektorn och att ungdomar som blivit arbetslösa senast ska erbjudas jobb eller utbildning. I motion 2014/15:1335 anförs att ett sätt att ordna jobb åt arbetslösa ungdomar vore att inom ramen för ett arbetsmarknadsprojekt låta dem rusta upp de statliga vandringslederna, som enligt (M) håller på att förfalla. Utskottet kan inledningsvis konstatera att ungdomar tillhör en av de grupper som drabbats värst av den utdragna lågkonjunkturen. Ungdomsarbetslösheten riskerar att bita sig fast på höga nivåer; enligt SCB:s arbetskraftsundersökning var arbetslösheten bland unga (15–) . I synnerhet vissa grupper av unga – de som saknar fullständig gymnasieutbildning, är födda utomlands eller har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga – möter en särskilt svår situation på arbetsmarknaden. Det är utskottets bestämda uppfattning att det behövs kraftfulla insatser för att underlätta för unga att komma in på arbetsmarknaden. Övergången mellan skola och arbetsliv måste förbättras. Det är förödande när en ung människa börjar sitt vuxna liv i arbetslöshet. Utskottet anser att den politik som förts inte förmått hantera den utmaning som den höga arbetslösheten bland unga innebär. Så exempelvis har ett av alliansregeringens huvudnummer, nedsättningen av socialavgifterna för unga, inte varit framgångsrikt.