bet · H301NU4 · 2015-11-13 00:00:00 — Under hand kommer man nu att lägga fram nya riktlinjer, och regeringen arbetar med hur man ska kunna göra uppdraget på ett annat sätt. Min fundering i sak är att har haft ett väldigt högt tonläge och exempelvis liknat det vid en spark i magen. är utdelningsnivån 20 gånger högre, och då försvarar man det i stället. Jag tycker att någonstans är man skyldig väljarna svar på hur man ser på detta och om det ska vara okej med vinstutdelning på den nivån i så fall. Sedan har vi frågan som har beslutat om tidigare: Om bolaget framöver ska ha ett tydligare samhällsuppdrag kan man fundera över om ett vinstuttag på kommer att underlätta för SJ i arbetet med att anställa, utvecklas, förbättra punktligheten och öka kvaliteten för att få ett mer tydligt resenärsfokus. är inte av uppfattningen att det är någonting som hjälper bolaget just på den resan utan snarare tvärtom, precis som partikollegor till ledamoten har sagt. Det finns en väldigt enig bild av att det är viktigt att SJ kommer att få ett större samhällsuppdrag än vad vi har . Frågan är under beredning, och vi återkommer. STYLEREF Kantrubrik \* Mina frågor till är ungefär desamma. tryckte i sitt anförande väldigt mycket på hållbarhetsutveckling och långsiktighet, tyckte jag när jag lyssnade. Om jag börjar med Akademiska Hus tänker jag som så att nu finns det ett bredare uppdrag att bygga. Vi har en bostadsdebatt och bostadsdiskussioner om brist på bostäder och om att studenter behöver boende. Man ska bygga studentbostäder. När det är en sådan brist på sådana bostäder förstår inte jag varför man väljer att göra detta uttag. Man skulle ju kunna bygga ännu fler och belåna om man så vill för att komma ned i soliditet, om det är det som det handlar om, för att nå de mål man vill. Det var den första delen. Sedan skulle jag också vilja höra lite mer av resonemang kring det statliga bolaget och den stora infrastrukturdebatt som har varit. Tonläget där har varit väldigt högt, vilket också har sagts här tidigare, om att man ska bygga mer och satsa på tåget för att fler ska kunna resa. Vad är svaret på det? 2 miljarder är ju pengar som skulle kunna användas väl för investeringar. Om man vill vara konstruktiv när det gäller Akademiska Hus tänker jag att man kanske måste se över ägardirektiven och se hur utdelningar kan göras. Vad gäller SJ diskuterar vi ju inte SJ och resande specifikt , utan det kommer att tas i trafikutskottet. Jag är inte på något sätt expert på SJ, så därför tänker jag att den frågan kan hänskjutas till trafikutskottet. Ägardirektiven kan regeringen ändra när de vill. Regeringen har ju valt att göra som man nu gör, det vill säga man plockar ut de här pengarna från Akademiska Hus och också från SJ. Då gjorde man en ägarförändring som man har att följa. Men var någonstans står det att man ska plocka ut från SJ? Det finns inte. 73 miljoner, 157 miljoner, 12 miljoner och 90 miljoner - det är pengar som alliansregeringen använde . använder ni nu 2 miljarder som ni tar ut. Hur ska man kunna se det som något annat än en budgetregulator? Man blir orolig, och det är inte bara vi som blir oroliga, utan det gäller även företaget. De ska ju göra stora investeringar framåt. Hela den här frågan behandlas som sagt i , och vi kommer att återkomma med ett utförligt svar på det uttag som är gjort och hur vi handskas med det. STYLEREF Kantrubrik \* Jag vill inleda med att yrka bifall till Alliansens reservation om förvaltningen av de statliga företagen, punkt 5, reservation 3 och majoritetstexten gällande förvaltningen av , punkt 7 samt även reservation om att bibehålla statens ägande av , punkt 11, reservation 8. Som flera har varit inne på tidigare är svenska staten är en av de största bolagsägarna i och äger just , helt eller delvis, 49 bolag. Dessa har tillsammans ungefär 163 000 anställda och representerar enorma värden, tillsammans . Majoriteten av de statliga bolagen verkar inom konkurrensutsatta marknader inom en mängd olika områden. Både och övriga allianspartier anser att statens uppgift normalt är att ange ramar och regler för näringslivet och företagen, inte att äga och driva företag. Det finns nämligen en inbyggd problematik med statligt ägande i grunden, och det är att staten är både spelare och domare . Man har två roller och sitter på två stolar på en och samma gång - både som lagstiftare och som bolagsägare. Men eftersom staten är en sådan stor bolagsägare och kommer att fortsätta vara det är det viktigt att bolagen drivs på ett långsiktigt, professionellt, värdeskapande och hållbart sätt. Flera av bolagen har också viktiga samhällsuppdrag där fokus inte bara är ekonomi utan även handlar om andra vinster för samhället. Det är dock viktigt att påpeka att när statliga bolag verkar på en konkurrensutsatt marknad ska de också verka på marknadsmässiga villkor för att säkerställa en effektiv konkurrens. Det finns också, som vi alla känner till, höga förväntningar på hur våra statligt ägda bolag ska uppträda. De ska i alla avseenden föregå med gott exempel, oavsett om det gäller ersättningar till ledande befattningshavare, jämställdhetsarbete, miljöengagemang eller socialt ansvarstagande. Som centerpartist och alliansföreträdare känns det väldigt roligt att Alliansens arbete med att öka andelen kvinnor i företagsledande ställning har gett goda resultat - ett arbete som jag hoppas att den nuvarande regeringen också förvaltar väl. Precis som andra har varit inne på är av styrelseledamöterna i statligt helägda bolag kvinnor. Man kan notera att motsvarande andel i börsnoterade bolag är . När man kommer till ordförandeposterna i de statliga styrelserna, det vill säga i de helägda bolagen, har kvinnorna ökat även här, från 2015. Det kan vara värt att notera även här att motsvarande siffra för börsbolagen bara är 2015. Det finns en del att göra där. Jag blir väldigt oroad när jag ser hur regeringen hanterar förvaltningen av SJ och Akademiska Hus. Bolaget har stora utmaningar, eftersom man måste göra en hel del investeringar för att klara tågens punktlighet och tillförlitlighet. Trots det väljer regeringen att göra stora aktieutdelningar. tog man ut 229 miljoner från SJ, och tar man ut ytterligare 1,7 miljarder. Det är totalt nästan , och någon återinvestering är knappast på tapeten. Detta rimmar verkligen illa med den grundläggande principen att staten ska vara en ansvarsfull ägare och att förvaltningen av bolagen ska vara långsiktigt värdeskapande. som regeringen tankar kapital ur SJ aviserar SJ att de ska dra in på till exempel nattågen mellan och . Det är verkligen bakvänt, men i regeringens desperata jakt på pengar för att finansiera alla vallöften klämmer man dock fram pengar ur varje vrå man kommer åt. STYLEREF Kantrubrik \* Samma sak gäller regeringens hantering av , ett statligt bolag som äger, utvecklar och förvaltar fastigheter vid landets universitet och högskolor. Det närmaste halvåret ska regeringen plocka ut 6 ½ miljard kronor, och det som landets studenter är i stort behov av fler studentbostäder. Dessvärre är tanken även med denna stora vinstutdelning att hitta ytterligare pengar till alla ofinansierade vallöften. , och bidrar med sina basnäringar till en stor del av ekonomi. I till exempel jobbar tusentals människor med att producera järnmalm till broar, järnvägsräls och byggnader över hela världen. De flesta förstår att en växande gruvnäring har möjlighet att vända avveckling till utveckling. Det påverkar lokalsamhällena genom nya företag och fler jobb. Visste ni att bara står för av den producerade järnmalmen inom EU? Skogsnäringen är en annan av de svenska basindustrier som finns i de nämnda länen. Det många kanske inte vet är att skogsnäringen i vårt land är världens näst största exportör av skogsprodukter som pappersmassa, papper och sågade trävaror. Vattenkraft står i sin tur för knappt hälften av produktionen av elektricitet i , och de största svenska vattenkraftverken finns i övre . omsatte dessutom turismen och bidrog till ett stort antal nya arbetstillfällen inte minst i norra , och . Om det inte finns tillräckligt med riskkapital att tillgå i dessa län kommer det att påverka företagandet, inte minst kring basnäringarna. Det påverkar i sin tur export och svensk ekonomi. Därför ser jag med oro på den utredning av det statliga riskkapitalet som föreslår att det statliga riskkapitalbolaget ska försvinna. Bolaget har drygt 2 000 miljoner i portföljen och kom till för att bistå norrlandslänen, och med riskkapital i särskilt expansiva skeden där större ekonomiska muskler behövs. Områdena jag talar om tillhör de mest sårbara delarna av landet när det gäller riskkapital. deltog jag i en interpellationsdebatt med näringsminister . När jag frågade om Inlandsinnovation och om hur regeringen tänker om utredningen, som föreslår att Inlandsinnovation ska försvinna, svarade att han köper förslaget att lägga ned Inlandsinnovation. Pengarna från Fouriertransform, ni vet, där riskkapital riktas mot bilindustrin, och Inlandsinnovation ska alltså användas för att finansiera ett nytt statligt riskkapitalbolag - . Det nya bolaget ska jobba med såddkapital, vilket i och för sig är bra. Jag tycker även att det är bra att man ser över hur man använder statens riskkapital. Men det vi i vänder oss emot är att man rakt av tar pengar från dessa områden, som har sådana utmaningar och sådan brist på riskkapital, för att sprida dem över resten av landet. Dessutom tas det i utredningen ingen som helst hänsyn till någon som helst geografisk aspekt, som vet vi att majoriteten av allt riskkapital hamnar i de stora städerna. Det säger ju Tillväxtanalys, som är statens egen myndighet. STYLEREF Kantrubrik \* Detta duger faktiskt inte. får det vara nog med den centraliseringsiver som råder i . Jag tror att ni vet vad jag talar om. Det är nog nu! Jag yrkar bifall till motion om att behålla . Även om har en mjuk och behaglig ton avlossas det en del salvor som jag nästan kan beteckna som att bollen så att säga studsar tillbaka till och den tidigare regeringen. Det var ju under den tiden de ägardirektiv för SJ vi nu har att jobba med skrevs, och det var under den tiden kritiken riktades mot att det statliga riskkapitalet inte nådde den träffsäkerhet och var så effektivt som man skulle ha önskat. Till exempel uttalade ju stark kritik. Det är detta regeringen nu har tagit fasta på. Jag noterade också den interpellationsdebatt hade och där närings- och innovationsministern svarade att en stor kritik har varit att det statliga riskkapitalet har gått in . Man har inte jobbat tidigt där det inte finns något privatkapital, och man har egentligen inte bidragit till det man avsett att bidra till. Av det skälet frågar jag mig varför framhärdar i att leva med de lösningar som från olika håll har avfärdats, i stället för att tänka nytt för att skapa tillväxt och utveckling i hela landet. Jag kan väl säga så här: När Inlandsinnovation kom till jublade knappast riskkapitalisterna i , ska ni veta. Snarare var det tvärtom. Jag var dock väldigt glad över att dessa områden i fick riskkapital. Jag säger inte att bankerna inte gör sitt jobb - tvärtom. Men det här var nödvändigt kapital, och det ser vi. 600-700 miljoner av dessa totalt 2 miljarder är redan i rullning, och de gör väldigt mycket gott. Att man sedan tittar över det statliga riskkapitalet tycker jag är sunt och bra, men som jag sa är det vi vänder oss emot att ni tar nästan 2 000 miljoner från de mest sårbara delarna av och smetar ut dem över resten av landet, . Det gör ni när vi vet att den största delen av riskkapitalet i går till de tre största städerna. Hur kan ni medverka till ytterligare centralisering av ? Det är min fråga tillbaka. Vi medverkar inte till den avveckling av delar av som befarar. Det är snarare precis tvärtom. Det är det som är syftet med det uppdrag utredningen som ska jobba med dessa frågor har fått. Vi har sett hur utvecklingen var under de år parti satt i regeringen - arbetslösheten ökade, och tillväxten nådde inte ut till de delar av vi behöver för att hela landet ska leva. Likaså kan vi se kritiken mot SJ och det uppdrag lyfter fram. Det har framförts kritik mot att detta inte har skötts tillräckligt effektivt . är förbättringar på gång, och då förstår jag inte varför framhärdar i sin kritik. STYLEREF Kantrubrik \* Det var under tid i regeringen, alltså , som Inlandsinnovation skapades. har dessa delar av landet fått ta del av 2 000 miljoner i riskkapital. Det ska vi vara klara över. Det fanns också en orsak till att det infördes. Det vill ni ta bort . I stället vill ni smeta ut det över resten av landet och fokusera på städerna. Det är precis så det är, och det är en omvänd . Ingen ska försöka inbilla oss i de berörda områdena att detta skulle vara någonting som är toppenbra för norra , och . Ni tar tusentals miljoner från oss, och det säger är att vi ska få tillbaka några få. Det är ungefär som med jultomten. Ni kanske kommer ihåg när jultomten kom när ni var små. Man fick ett stort hårt paket. Man rev upp det, och i ivern hittade man ett par stickesockor, som dessutom kliade. Jag skulle vilja dra den parallellen. Det är ungefär det vi får tillbaka, och det är inte acceptabelt. betänkande om skrivelsen 2014/15:140 avser redogörelse för företag med statligt ägande. Jag måste säga att det är lite med stolthet man läser i skrivelsen vad vi äger för bolag tillsammans och om styrningen av dessa. I ägarpolicyn redogör regeringen för sitt förvaltningsmandat och sin inställning i viktiga principfrågor om ägarstyrning och bolagsförvaltning. Associationsrättsligt styrs bolagen, som några varit inne på, på precis samma sätt som privatägda aktiebolag, med aktiebolagslagen som övergripande ramverk och bolagsstämman som bolagets högsta beslutande organ. Kravet på transparens i bolagen med statligt ägande syftar till att bibehålla förtroendet för bolagen hos allmänheten men även hos näringslivet. De som lyssnar kommer att märka att jag inte nämner . Jag vill framhålla att det är för att det kommer att debatteras efteråt, så att ingen tror att jag som vänsterpartist skulle ha glömt det. tycker att staten ska vara en aktiv ägare av våra företag. Men vi kan med de regler som finns agera som en ägare som ser långsiktigt på samhällsnyttan med att vara ägare även av bolag där inte samhällsuppdrag är det styrande för verksamheten. Jag minns när järnmalmspriserna var låga och vårt kära gick med förlust och ägaren var tvungen att tillskjuta ägartillskott. Men som alla vet slutade inte epoken där, utan kunde resa sig med hjälp av världsmarknadspriserna på järnmalm men även därför att staten var en ägare som såg långsiktigt på ägandet. Här kan jag bara inte låta bli att göra lite jämförelser. Jag undrar vilket betyg historien kommer att ge denna regering om man inte går in och gör allt för att försöka rädda fortsatt gruvdrift i min hemkommun. Man behöver väl inte vara någon för att inse skillnaderna i förutsättningar, för när bolaget gick i konkurs hade det bortåt 13 miljarder som skulle tillgodoses med antingen räntor eller avkastningar, och är det fem sex snubbar som har köpt upp i stort sett allt för 50 miljoner. Så någon skillnad borde någon se i förutsättningarna att driva gruvan, även om järnmalmspriserna inte skulle nå de höjder som rådde när projektet inleddes. STYLEREF Kantrubrik \* Historiskt sett har staten gått in som ägare i bolag i syfte att överbrygga svåra tider eller strategiskt försäkra något viktigt, kanske rent av arbetstillfällen . var värdet av statligt ägda företag 770 miljarder. beräknas värdet av de statliga bolagen, som några varit inne på, till 460 miljarder. Jag säger inte att skillnaden skulle vara något som man har kammat in, utan det är bolagsvärdet. Statens ägande har kontinuerlig minskat . Utvecklingen har inte varit spikrak och entydig. har sålts som förvärv har gjorts. Men riktningen har varit tydlig, och både socialdemokratiska och borgerliga regeringar har sålt statliga företag. Den förra regeringen var inriktad på att fortsätta försäljningen och minska statens ägande av företag. Syftena har varierat liksom företagsstorleken och verksamhetens inriktning. Omfattningen på det statliga ägandet och i sin tur försäljningarna har varit stor. Motiven för statligt ägande har skiftat , liksom motiven för att sälja. Metoderna för försäljning har varit olika, och man kommer inte ifrån att i många fall har staten tjänat pengar. Värdet av företagens aktier har ofta stigit snabbt efter privatiseringarna. Men i den mån vissa försäljningar har skett på ett mindre lyckat sätt, till exempel valet av tidpunkt för att sälja , finns det mycket att lära sig av misstagen. Nordbanken, som staten en gång ägde helt, har ju privatiserats successivt. ägde staten av banken. Efter att fusioner genomförts och andra ägare hade tillkommit var staten ägare av av Nordea, som banken hette då. De sista andelarna sålde den förra regeringen i tre etapper till en slutsumma på ca 60 miljarder. Bara som information gjorde Nordea 40 miljarder i vinst , och alla vet ju hur bra bankerna har gått . Det är klart att jag inte är någon ekonom eller specialist på vilka bolag som staten ska äga och satsa på, men några slutsatser kan till och med jag dra när de bolag som staten har ägt delvis eller helt har delat ut 328 miljarder . Några vill av ideologiska skäl att staten inte alls ska äga bolag. Och jag kan sträcka mig så långt och erkänna att visst, det finns de som utvecklar många sorters bolag på ett betydligt bättre sätt än vad staten någonsin skulle ha gjort. Men att det finns bolag som inte ger avkastning eller service till medborgarna på samma sätt över hela landet är ju känt. Att sedan börja sälja ut delar av sådana verksamheter är verkligen som att pissa i byxan. Det värmer , men sedan börjar effekterna kännas och märkas. Det finns definitivt företag och bolag som lämpar sig utmärkt att ägas gemensamt av oss alla. Naturresursbolag av olika slag lämpar sig ypperligt att ägas och drivas av staten. Och vad som skulle ha varit negativt med att äga Nordea fattar jag fortfarande inte. Sedan finns det avregleringar som inte varit till gagn för merparten av medborgarna. Det finns massor som jag skulle kunna läsa upp. Ett av bolagen som förvaltar våra gemensamma naturresurser i form av skog är . Jag kan konstatera att bolaget verkligen har trollat med resurser, för virkespriserna har gått ned , men bolaget levererar bara mer till ägarna. Då kommer jag till frågan: Hur har man lyckats med konststycket om man inte avverkar mer? Jag hoppas verkligen att min forna arbetsgivare, den som jag är tjänstledig från, inte avverkar skogar som är i sin bästa dimensionstillväxt och av hög kvalitet. STYLEREF Kantrubrik \* är ett bolag som verkligen bör ägas av oss gemensamt. Men här skulle det behövas ett samhällsuppdrag så att också den spårbundna gods- och kollektivtrafiken skulle börja fungera planenligt. Här har allianspartierna en gemensam följdmotion som de med hjälp av får gehör för i utskottet, och det är väl ingen kioskvältare i sig. Men att komma och påstå att skulle ha haft glansdagar under den förra regeringen är verkligen att spåra ur, tycker jag. Jag och delar oron för att det investeras för lite i personal och fordon. Men vi ser samhällsfunktionerna som lite större än bara en isolerad fråga. Därför står vi bakom reservationen tillsammans med S och MP under beslutspunkt 7, Förvaltningen av . Avslutningsvis, herr talman, står vi givetvis också bakom vår reservation under beslutspunkt 3, som handlar om statliga företag och investeringsskydd. Det är enligt vår mening naturligt att ska få avgöra om statliga företag ska kunna stämma andra stater, för det handlar även om relationer till andra länder. Eftersom kom in på en principfråga tänkte jag att vi kan fortsätta diskutera den i ett debattinlägg. Vi tycker olika om statliga bolag och vilket ändamål de ska tjäna. Jag skulle vilja fråga om till exempel SAS och är bolag som staten ska äga. Är det en kärnverksamhet för en stat att äga bolag som , som sysslar med reservdelar till bilar då vi har haft Saabtillverkning i landet? Och hur ser man på SAS? Vill att vi ska bygga på med fler bolag och utöka? Eller är ni nöjda med den mängd bolag som finns? Hur ser ni på detta? Ska staten syssla med reservdelar till bilar så som har gjort? Jag tackar för frågan. I mitt anförande sa jag att staten historiskt har gått in som ägare för att försäkra sig om några värdefulla saker, och ibland har det gällt arbetstillfällen. Jag tror att reservdelar till bilar var en sådan sak. Staten gick in för att försäkra sig om att som nation och industriland hade något som fungerade. Det var säkert klokt då. Jag håller dock med om att vi inte ska ha ett statligt bolag för reservdelar . Det ska vi inte syssla med. Men att vi gick in var säkert jätteviktigt . Jag kan bara beklaga om man inte ser den skillnaden. Så till SAS. Så länge vi har grannländer som har ett statligt ägande i SAS tycker jag att vi också ska ha det, i alla fall på samma nivå. Men jag är inte tillräckligt insatt i frågan för att säga att vi ska sälja eller . Tidpunkten är säkert viktig, men så länge våra grannländer är ägare i SAS bör vi också vara det. Hur mycket vi ska äga kan jag inte säga, men jag vet att vi är större ägare än våra grannländer. I mitt parti tycker vi inte att staten ska äga bolag, men om man gör det ska de förvaltas väl. STYLEREF Kantrubrik \* Det finns ju tankar på att sälja bolag som det anses att staten inte ska äga. Ett sådant bolag var Absolut. var emot den försäljningen. Är det statens uppgift att äga bolag som sysslar med alkoholtillverkning, spritfabriker? Det är i grunden samma diskussion som den om reservdelar men ändå inte eftersom jag tycker att en spritfabrik är en sak för sig. Man ska sälja , precis som säger. Av diskussionen att döma verkar vara villig att sälja bolag, beroende på hur samhället ser ut. Innebär det att vi inte ska köpa upp fler bolag och att ni kan tänka er att sälja bolag? Är det så jag ska uppfatta ? Som jag nämnde kan det vara värt för staten att gå in som ägare om det har ett syfte på . Det kan vara vettigt av många skäl. Världen förändras fort. Det vore galet av mig att säga att vi aldrig ska släppa ett ägande som vi gått in i. Men att staten ska vara en aktiv ägare som ser hur saker och ting förändras och som tar hänsyn till arbetstillfällen och var de finns i landet är viktigt. Det är stor skillnad i hur vi ser på statligt ägande. Att vilja sälja av ideologiska skäl bara för att staten inte ska syssla med det gagnar inte svenska folket på lång sikt. Men om vi ser att världen har förändrats och vi inte behöver något längre är jag inte emot att det säljs. Vad gäller alkohol är jag glad att vi har Systembolaget och att har den strikta alkoholpolicy vi har. Jag yrkar bifall till reservation 3 under punkt 5. Det är en spännande debatt. Tonfallet är vänligt, som någon sa tidigare, som det går att utläsa stora ideologiska skillnader. I en marknadsekonomi stiftar staten lagar, beslutar om skatter och sysslar med myndighetsutövningen. Det torde vi alla vara överens om. Staten har till uppgift att ange de ramar och regler som ska gälla för näringsliv och företag. Det tveksamma är det vi debatterar : att äga och driva företag i samma andetag. Om staten också är en ledande aktör på marknaden blandas de två rollerna lätt samman, vilket kan leda till skeva konkurrensförhållanden och märkliga förändringar av marknader. Staten är en betydande företagsägare i , vilket vi har hört flera tala om. I den statliga bolagsportföljen finns 49 hel- och delägda bolag, varav två är börsnoterade. Dessutom förvaltas två verksamhetsstiftelser och ett EU-bolag. Tillsammans sysselsätter bolagen ungefär 163 000 människor, vilket gör dem till betydande arbetsgivare. Det är som reservation 3 stipulerar. Det är ett faktum att staten är en stor företagsägare och så kommer att förbli . Det ställer i sin tur höga krav på tydliga principer och långsiktighet i dessa principer. Vad innebär detta?