bet · H201FöU11 · 2015-02-04 00:00:00 — INRIKTNING FÖRSVARSEKONOMI 2016–2020 () Försvarsmaktens anslag inklusive förstärkningar av försvarsunderrättelseverksamheten Grundplanering(1) Tillskott (2) 1.Omfattar anslagen 1:1, 1:2, 1:3, 1:4 och 1:5 och inkluderar preliminär pris- och löneomräkning av anslagen. 2.Respektive års tillskott är i löpande priser och kommer då de ingår i anslagsbasen att justeras inom ramen för den årliga försvarsspecifika pris- och löneomräkningen de efterföljande åren. Regeringen anför att den aviserade en förstärkning av försvaret motsvarande Försvarsberedningens förslag i budgetpropositionen men bedömer att ytterligare resurser bör tillföras försvaret. Tillskotten bör enligt regeringen inriktas mot att stärka den operativa förmågan nationellt. Till grund för den sammanvägda utvecklingen av försvarsekonomin –2020 ligger enligt propositionen höjning av anslagen inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap för perioderna 2016–2020 och 2021–2024 som redovisades . Regeringen understryker även att de överföringar mellan myndighetens anslag perioden –2024 som Försvarsmakten föreslagit i underlaget till försvarspolitisk inriktningsproposition 2015 också utgör en grund för den avvägda ekonomiska ramen . Totalt innebär detta en överföring om 2016–2020 från anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt för att stärka anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Regeringen redovisar i propositionen bedömningen att det civila försvaret bör ges en stabil finansiering. Regeringen anser att planeringen för det civila försvaret bör återupptas och betonar i propositionen ansvarsprincipen som innebär att den som under normala förhållanden har ansvar för att vidta de åtgärder som krävs för att verksamheten ska kunna bedrivas även har det ansvaret i en krissituation och vid höjd beredskap. Regeringen anför att en effektiv och ändamålsenlig statlig förvaltning är ett ständigt överordnat mål. Försvaret har genomfört flera rationaliseringar. Ett omfattande arbete har genomförts i syfte att skapa långsiktig balans mellan Försvarsmaktens verksamhet och dess ekonomiska ramar. Den nuvarande planeringen förutsätter dessutom att beslutade rationaliseringar genomförs. Det är angeläget att myndigheten fortsätter de processer som fortfarande pågår samt omhändertar erfarenheterna från och resultatet av de åtgärder som har genomförts. Regeringen avser att återkomma med budgetförslag till i samband med budgetpropositionen och i efterföljande budgetpropositioner . I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) framhåller motionärerna att Försvarsmakten har framhållit att inriktningsbeslutet varit underfinansierat med 3–och att den insatsorganisation beslutat om inte varit möjlig att åstadkomma inom den givna ekonomiska ramen. Inför det nya inriktningsbeslutet har överbefälhavaren angett att det krävs för att leverera den förstärkning av den svenska försvarsförmågan som beställts av Försvarsberedningen. De medel som regeringen vill anslå för att stärka svensk försvarsförmåga är enligt motionärerna långt ifrån tillräckliga för att ska kunna leva upp till de krav som vår tid ställer. Motionärerna menar att de som regeringen har för avsikt att tilldela försvaret 2016–2020 inte ens kommer att räcka för att fylla de hål i ekonomin som försvaret redan dras med, än mindre stärka försvarsförmågan. I stället för att rusta upp försvaret anser motionärerna att de aviserade anslagen kommer att tvinga Försvarsmakten till neddragningar. Motionärerna anser att anslagen sammantaget, inklusive en kompensation för höjda ungdomsarbetsgivaravgifter och hyreshöjningar för Försvarsmakten, bör höjas med –2020. De föreslår att försvarsanslaget ökar med 2016 och 2017 samt 2018–2020 och att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ekonomiska förutsättningar för försvarsbeslutet (yrkandena 4 och 5). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anför motionärerna att försvaret bör tillföras det anslag som överbefälhavaren anser vara det minsta tänkbara som det anges i budgetunderlaget till försvarsbeslutet (yrkande 1). Motionärerna understryker att försvarets andel av BNP är på väg mot rekordlåga och att Försvarsmakten har krävt mer än den liggande budgeten för att kunna bygga insatsorganisation 14 (IO 14) som beslutades 2009. De vill därför budgetera mer än regeringen föreslår och anser att en rejäl upprustning krävs för att nå en grundnivå och för att uppbringa en rimlig försvarsförmåga. Utskottet ser positivt på regeringens avsikt att återkomma med budgetförslag till i samband med budgetpropositionerna med utgångspunkten att den samlade försvarsekonomin bör tillföras ett tillskott om utöver redan tidigare redovisade tillskott –2020. Anslagen bör som regeringen anför förstärkas successivt med inriktningen att stärka den operativa förmågan nationellt. Ut- skottet bedömer precis som regeringen att denna prioritering och den föreslagna omfördelningen från anslaget som finansierar Försvarsmaktens internationella insatser (6.1:2) till Försvarsmaktens anslag för förbandsverksamhet och beredskap (6.1:1) medför att handlingsutrymmet minskar när det gäller att delta i internationella operationer och att leda multinationella operationer . Regeringen redovisar att ett omfattande arbete har genomförts i syfte att skapa långsiktig balans mellan Försvarsmaktens verksamhet och dess ekonomiska ramar och att planeringen förutsätter att beslutade rationaliseringar genomförs. Utskottet menar att detta är positivt och vill understryka att det är angeläget att regeringen i de kommande budgetpropositionerna redovisar resultaten av det nämnda arbetet och av rationaliseringarna för . Utskottet förutsätter vidare att regeringen i sin resultatredovisning till redogör för hur den operativa förmågan stärks i enlighet med de beslut och regeringen fattar för inriktningsperioden och med hjälp av de successiva anslagshöjningar som aviserats, vilka vilar på en bred politisk överenskommelse om försvarets framtida inriktning. Mot bakgrund av den ovanstående redogörelsen för den successiva förstärkningen av försvarsanslagen och de aviserade ekonomiska tillskotten anser inte utskottet att ytterligare åtgärder krävs , varför motionsyrkandena avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsyrkanden om försvarslogistiken. Utskottet anser att Försvarsmaktens operativa behov ska vara sty- rande för logistikfunktionen och att förbandens stöd till övriga Försvarsmakten ska gälla såväl i fred som vid höjd beredskap och ytterst i krig. Utskottet förväntar sig att regeringen tar ansvar för de utmaningar som finns inom försvarslogistikens område och välkomnar regeringens avsikt att utreda den samlade materiel- och logistikförsörjningen. Jämför reservationerna 20 och 21 (SD, FP). Logistikförbanden har som syfte att stödja övriga Försvarsmakten i att utföra sina uppgifter. Regeringen betonar att Försvarsmaktens operativa behov bör vara styrande för logistikfunktionen. Det gäller såväl i fred som vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Regeringens inriktning att kunna möta ett väpnat angrepp innebär enligt propositionen betydande förändringar för de försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna. Enligt regeringens bedömning påverkas främst lednings- och logistikförbanden. Arméstridskrafternas inriktning att verka i brigad i hög konfliktnivå mot en kvalificerad motståndare medför att lednings- och logistikförbanden ska anpassas därefter. Delar av de försvarsmaktsgemensamma lednings- och logistikförbanden överförs vid aktivering eller mobilisering till arméstridskrafterna för lösandet av taktiska uppgifter i brigad. Regeringen konstaterar att logistikkedjan anpassats för att i första hand tillgodose fredstida krav. Möjligheterna att tillgodose Försvarsmaktens samlade behov vid krig eller i övrigt under höjd beredskap har nedprioriterats. Försvarsberedningen gjorde bedömningen att det inom logistik- och sjukvårdsområdena kommer att finnas särskilda behov för Försvarsmakten när det gäller stöd från det civila försvaret vid höjd beredskap, krig eller krigsfara. Inom dessa områden finns också förutsättningar för ett rationellt utnyttjande av samhällets samlade resurser. Regeringen framhåller särskilt behovet av att ha en gemensam planering med det civila försvaret rörande logistisk vid intagande av höjd beredskap. Försvarsberedningen bedömde att omstruktureringen av arméstridskrafterna i brigadstruktur skulle medföra justeringar i logistikförbanden. Försvarsberedningen föreslog därför att huvuddelen av logistikbataljonerna och den tekniska bataljonen samt sjukhuskompanierna, som dittills ingått i de försvarsmaktsgemensamma logistikförbanden, skulle överföras till arméstridskrafterna och sammanföras i två underhållsbataljoner. skulle renodla den främre logistiken på taktisk nivå även för arméstridskraf- Försvarsmakten föreslår i sitt underlag till regeringen att de logistikför- band som ska ingå i brigaderna vidmakthålls inom logistikförbanden. Regeringen delar i allt väsentligt Försvarsberedningens uppfattning men ser fördelar med ett sammanhållet ansvar för logistikfunktionen där Försvarsmak- tens logistik samt logistikbataljonerna, den tekniska bataljonen, sjukhuskom- panierna, sjukvårdsförstärkningskompanierna och trafik- och transportled- ningskompaniet i fredstid leds av försvarslogistikchefen. Det gynnar en meto- disk utveckling av förmågan och skapar även bättre förutsättningar för den försvarsmaktsgemensamma logistiken och för en sammanhållen logistikkedja. Regeringen bedömer att syftet med Försvarsberedningens förslag uppnås genom att logistikbataljonerna, huvuddelen av den tekniska bataljonen samt sjukvårdsförstärkningskompanierna inriktas mot att vid behov, i fredstid eller vid höjd beredskap, underställas brigaderna. Regeringen vill framhålla vikten av att logistikförband som är avsedda att ingå i brigad samövas med övriga delar av brigaden. I propositionen anges att Försvarsmaktens logistik (FMLOG) och relevanta delar av dagens basorganisation bör organiseras som krigsförband och ingå i de försvarsmaktsgemensamma stridskrafterna. ledningen av försvarslogistik på operativ nivå i fred, vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Det nya krigsförbandet FMLOG utvecklas ur det tidigare krigsförbandet FMLOG Stab med nationell stödenhet. För att få en ändamålsenlig bakre logistik i händelse av höjd beredskap och ytterst i krig bör FMLOG tillsammans med logistikfunktionerna vid Försvarets materielverk och det civila försvaret enligt regeringen bilda en sammanhållen Personal inom logistikorganisationen bör vara krigsplacerad eller pla- cerad med allmän tjänsteplikt med stöd av lagen om totalförsvarsplikt. Logistikbataljonerna stöder övriga stridskrafter med förnödenhetsförsörj- ning av t.ex. drivmedel, ammunition, livsmedel och vatten. enligt regeringen inriktas mot att underställas en brigad. bör sammantaget innehålla stående förband med hög tillgänglighet i fredstid motsvarande minst en kompanistridsgrupp vilken vid behov bör ingå i den i huvudsak stående brigaden. Den tekniska bataljonen stöder övriga förband med teknisk tjänst, t.ex. reparation av fordon, tält och handeldvapen. nen bör inriktas mot att tydligare stödja arméstridskrafterna i brigad. mågan till försvarsmaktsgemensam teknisk tjänst bibehålls. den omfattar vidare två sjukhuskompanier och två sjukvårdsförstärknings- Sjukvårdsförstärkningskompanierna bör kunna stödja Försvars- maktens förband på stridsfältsnivån med vårdkapacitet och medicinsk evaku- ering och bör tydligare inriktas mot att underställas en brigad. Enligt motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) vill motionärerna att en utredning tillsätts för att göra en genomgripande översyn av logistikreformen (yrkande 18). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anförs att försvarets logistik aldrig i grunden får bli fredsställt. Motionärerna anser att den väpnade striden kräver ständigt närvarande logistik och att det inte duger att fredsställa försvarets bakre organisation (yrkande 28). I motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) anförs att det behövs mer materiel i garnisonernas förråd eftersom det med nödvändighet innebär förseningar att hämta från centrallagret. Centraliseringen av materielförråden har enligt motionärerna gått så långt att verksamheten blir lidande när beställningar från centralförrådet måste väntas in. Därför bör i stället mer materiel finnas ute på regementena. En utredning bör enligt motionärerna tillsättas för att ta fram en optimal förrådsorganisation för Försvarsmaktens (yrkande 45). Utskottet anser att det är positivt att regeringen tydligt betonar att Försvarsmaktens operativa behov bör vara styrande för logistikfunktionen och att logistikförbandens stöd till övriga Försvarsmakten gäller såväl i fred som vid höjd beredskap och då ytterst i krig. Logistikförsörjningen har anpassats för att i första hand tillgodose fredstida krav. Även utskottet ser därför skäl att tydliggöra att Försvarsmaktens samlade behov vid höjd beredskap eller krig måste ges en högre prioritet. Därmed delar utskottet regeringens bedömning att FMLOG och relevanta delar av dagens basorganisation bör organiseras som krigsförband och att personal inom logistikorganisationen bör vara krigsplacerad eller placerad med allmän tjänsteplikt. Sammantaget delar utskottet regeringens bedömning att den försvarspolitiska inriktningen ställer krav på betydande förändringar inte minst för lednings- och logistikförbanden. Utskottet anser mot bakgrund av detta att regeringen måste ta ett stort ansvar för det förändringsarbete som krävs och välkomnar att regeringen tänker tillsätta en utredning med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen. Utskottet har med viss oro noterat att det i Statskontorets slutrapport av försvarslogistiken (2015:11) framkommer att den pågående reformen är försenad med och beräknas vara fullt genomförd först –2018 och att den har fört med sig betydande omställningskostnader som successivt räknats upp (s. 84 och 91). Regeringen har redovisat inriktningen för en logistikförsörjning som ska anpassas för att tillgodose Försvarsmaktens samlade behov vid höjd beredskap eller krig. Utskottet välkomnar detta och förutsätter att regeringen successivt vidtar nödvändiga åtgärder före, under och efter den aviserade utredningen om materiel- och logistikförsörjning för att genomföra denna integrerade del av den nya försvarsinriktningen. Utskottet förväntar sig att regeringen tar ansvar för de utmaningar som Statskontoret pekat på och även aktivt leder det fort- satta förändringsarbetet inom logistikområdet. Utskottet utgår även från att re- geringen återkommer till om ökade krav på operativ tillgänglighet medför ökade kostnader för logistikförsörjningen. Utskottet anser inte att det finns behov av ytterligare åtgärder , varför motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om behovet av en aktiv cyberförmåga samt ett motionsyrkande om att regeringen bör återkomma med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur de avser att förbättra skyddet av samhällsviktiga funktioner utifrån en breddad hotbild, t.ex. i fråga om cyberhot. Utskottet anser inte att det finns anledning att föregripa pågående arbeten. Jämför reservationerna 22 och 23 (SD, V). Regeringen bedömer att grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer. bör även kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Regeringen delar Försvarsberedningens uppfattning att sårbarheterna i dagens globala it-system är, och inom överskådlig tid kommer att vara, en av våra mest komplexa utmaningar. Operationer i cybermiljön har utvecklats till att utgöra ett separat hot såväl som ett av flera militära maktmedel. För att upprätthålla en hög nivå av cybersäkerhet i måste samhällsviktiga funktioner och kritiska it-system kunna skyddas mot it-angrepp. En ökande sårbarhet är att enskilda aktörer i samhället saknar förmåga att identifiera att man är utsatt för ett it-angrepp. Redan i fredstid utsätts svenska myndigheter och företag för sådana angrepp. Försvarsmakten lyfter fram vikten av att utveckla en offensiv cyberförmåga för att kunna möta angrepp mot egna system som det ger möjlighet att möta hot och angrepp i andra arenor, vilket sammantaget påverkar en motståndares förmåga att angripa och svenska intressen. Regeringen har även mottagit betänkandet Informations- och cybersäkerhet i – strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23) som är ett viktigt underlag för regeringens fortsatta inriktning av informations- och cybersäkerhetsområdet. Olika cyberförmågor, tillsammans med en stärkt underrättelseförmåga, skapar förutsättningar för planering med god framförhållning och ett aktivt agerande i cybermiljön om behovet uppstår. Sammantaget medför detta en möjlighet att öka den nationella förmågan att upprätthålla vår suveränitet, bidra till att hantera händelser i närområdet och skydda kritiska system. Ett svenskt cyberförsvar kräver samordning och koordinering av kompetenser mellan olika myndigheter och samhällsfunktioner. Internationell samverkan är också viktig för att kunna utveckla den nationella förmågan. Regeringen anser, liksom Försvarsberedningen, att samlade förmåga att förebygga, motverka och aktivt hantera konsekvenserna av civila och militära hot, händelser, attacker och angrepp i cybermiljön måste utvecklas och förstärkas. Detta bedömer regeringen vara ett kostnadseffektivt sätt att vid sidan av redan etablerade militära förmågor ytterligare höja tröskeln för en antagonistisk aktör som överväger att angripa eller svenska intressen, eller utöva påtryckningar med militära eller andra maktmedel. I detta sammanhang menar regeringen att bör utveckla en förmåga att genomföra aktiva operationer i cybermiljön. m.fl. (SD) anför i motion 2014/15:2961 att bör skaffa sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar (aktiv cyberförmåga). Spridningen av informationsteknologi har varit en mycket viktig del i globaliseringen som knutit samman världen så att man har omedelbar tillgång till information från vitt spridda håll. Militär underrättelsetjänst, terrorism och organiserad brottslighet kommer dock att kunna använda sig av informationsteknologi i allt högre utsträckning. Detta gör det allt viktigare att vidta adekvata åtgärder för att skydda och försvara vitala nationella intressen mot cyberhot. Detta blir särskilt viktigt när större delen av samhället är helt beroende av en fungerande informationsteknologi. Särskilt viktigt är att skydda betalsystem, energiförsörjning och transporter. bör skaffa sig ett aktivt informationsteknologiskt försvar (aktiv cyberförmåga), föreslår motionärerna. Regeringen bör också undersöka möjligheten för ett nordisk-baltiskt säkert internet baserat på svenska mikrosatelliter. Satelliterna är i ett sådant läge strategiska produkter och direktupphandlas (yrkande 6). m.fl. (V) föreslår i motion 2014/15:3093 att regeringen bör återkomma med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur man avser att förbättra skyddet av samhällsviktiga funktioner utifrån en breddad hotbild. Cyberhot borde t.ex. uppta en större plats i planering för krisberedskap. Även om motionärerna instämmer i regeringens bedömning att ”grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer” bör dock tempot höjas i arbetet att skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är viktiga för totalförsvaret. även för andra hot som är viktiga för totalförsvaret att beakta, t.ex. pandemier och klimatrelaterade katastrofer. Regeringen bör återkomma under mandatpe- rioden med konkreta och kostnadsberäknade förslag på hur man avser att för- bättra skyddet av samhällsviktiga funktioner, anför motionärerna (yrkande 6). Utskottet instämmer i regeringens bedömning att grunden i en robust cyberförsvarsförmåga bör vara att kunna skydda samhällsviktiga funktioner och sådana system som är vitala för totalförsvaret mot antagonistiska it-angrepp från kvalificerade statliga eller statsstödda aktörer. Operationer i cybermiljön har utvecklats till att utgöra ett separat hot såväl som ett av flera militära maktmedel. Utskottet instämmer i att även bör kunna genomföra aktiva operationer i cybermiljön. Utskottet vidhåller det man tidigare uttryckt om att informations- och cybersäkerhetsfrågorna är av mycket stor vikt och att måste se på detta ur ett strategiskt och långsiktigt perspektiv. Inte bara cyberhot ur militära perspektiv måste beaktas. Internationell samverkan, framför allt på nordisk och europeisk nivå, är även i fortsättningen en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i och för att skydda samhällsviktig verksamhet, anser utskottet. Övningsverksamhet är en viktig del i detta. Rättssäkerheten och den enskildes integritet måste i sammanhanget säkerställas (bet. 2014/15:FöU6). Liksom tidigare anser utskottet att den pågående beredningen av betänkandena Informations- och cybersäkerhet i – Strategi och åtgärder för säker information i staten (SOU 2015:23) och En ny säkerhetsskyddslag (SOU 2015:25) kommer att bilda viktiga underlag för det framtida arbetet (bet. 2014/15:FöU10). Utskottet instämmer i regeringens bedömning att ett svenskt cyberförsvar kräver samordning och koordinering av kompetenser mellan olika myndigheter och samhällsfunktioner. Regeringens beslut om att myndigheter som har ett särskilt ansvar för krisberedskap och höjd beredskap ska redovisa sitt arbete med informationssäkerhet är enligt utskottet särskilt viktigt, men det är också viktigt att MSB har fått i uppgift att genomföra en undersökning om hur kommunerna arbetar med informationssäkerhet. Att medvetandegöra offentliga och privata aktörer samt allmänheten om de hot som finns är överlag centralt i arbetet. Utskottet anser sammanfattningsvis att det inte finns anledning att föregripa pågående arbeten, varför motionsyrkandena avstyrks. 1.Det militära försvaret och dess mål, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag om det mål för det militära försvaret som ska gälla och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:3094 av m.fl. (FP) yrkande 1 i denna del och 2014/15:3095 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 11 samt avslår proposition 2014/15:109 punkt 1. Vi anser att de övergripande uppgifterna för det svenska försvaret bör vara att •försvara rikets frihet och hävda territoriella integritet •optimera en försvarsallians mellan och om dessa länder skriver under en sådan •bistå det civila samhället vid katastrofer, störningar och olyckor •ge militärt bistånd i internationella insatser Vi vill understryka att det svenska försvaret inte längre ska vara av modellen insatsförsvar utan i stället ska vara ett existensförsvar och vi menar att ett reellt existensförsvar bygger på folkviljan att ska vara en självständig och fri nation med ett försvar som på ett trovärdigt sätt kan skydda landet. Det innebär att totalförsvaret ska ha både en yta och ett djup, dvs. med andra ord både ett skalförsvar och ett invasionsförsvar. Regeringens förslag uppfyller inte dessa krav och bör avslås. Vi anser därför att bör ge regeringen till känna vad vi anfört om de övergripande uppgifterna för det svenska försvaret. 2014/15:FöU11 RESERVATIONER 2.Det militära försvaret och dess mål, punkt 1 (FP) av (FP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag om det mål för det militära försvaret som ska gälla . 2014/15:3094 av m.fl. (FP) yrkande 1 i denna del och avslår proposition 2014/15:109 punkt 1 och motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) yrkandena 3 och 11.