· H201FiU26 · 2015-03-18 15:48:47 — har jag haft kommunala förtroendeuppdrag i min hemkommun och direkt eller indirekt sysslat med allt från utbildningsfrågor och stadsbyggnadsfrågor till politiska ansvarsområden av mer övergripande karaktär, som finansiella och ekonomiska frågor. En av de största insikter som det har gett mig är att välfärden konkret och direkt påverkar människors vardag, hur den kan skapa trygghet i ålderdomen, ge livschanser till ungdomen och öka människors frihet och förutsättningar till ett gott och meningsfullt liv. I en värld som är stadd i ständig förändring spelar en stark och jämlik välfärd roll för att man ska utvecklas och våga möta det enda som vi med säkerhet vet, nämligen att morgondagen ser helt annorlunda ut än gårdagen. Mitt i detta vet vi att sex av tio svenskar upplever att kvaliteten i välfärden har försämrats . PISA-jämförelser visar att skolresultaten faller, och enligt SCB har 140 000 personer gått ned i arbetstid eller helt slutat jobba för att ta hand om äldre anhöriga på grund av att äldreomsorgen inte räcker till. Den språngbräda som välfärden är för unga och den trygghet som välfärden är för äldre blir satt på undantag. har varit världsledande när det gäller marknadiseringen av välfärden. Välfärden har avreglerats och i hög grad privatiserats i snabb takt. Vi har i vårt land de mest liberala reglerna i världen vad gäller exempelvis möjligheter att bedriva skolverksamhet i vinstsyfte. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor efter genomförandet av den så kallade friskolereformen 1992 drevs de flesta fristående skolorna av idéburna aktörer, det vill säga ideella föreningar och stiftelser. Trenden är något helt annorlunda. Det har bildats större och nationella koncerner som verkar inom många kommuner och landsting. Inom till exempel vård- och omsorgsbranschen dominerar sju stora koncerner, varav fem helt eller till större del ägs av så kallade riskkapitalbolag. Av aktörer inom förskola och skola framgår att av eleverna i fristående gymnasieskolor gick i skolor som drevs av aktiebolag. Motsvarande andel i de fristående grundskolorna var . Mer än var tredje elev som går i en fristående grundskola eller i en fristående gymnasieskola går i en skola som tillhör något av de tio största friskoleföretagen, varav fem ägs av riskkapitalbolag. Inom områdena skola, vård och omsorg har de idéburna aktörerna andelsmässigt stadigt minskat. I denna korseld mellan den fria dragningsrätten på gemensamma skattemedel och effektiv resursanvändning ska vi balansera kraven på valfrihet och den fria etableringsrätten för välfärdsbolag. Två av tre i vårt land tycker att regeringen borde reglera de privata välfärdsbolagen hårdare, och sex av tio uppger dessutom att det är viktigt att det finns en vinstbegränsning i fråga om den vårdcentral, det äldreboende eller den förskola som man ska välja. För oss socialdemokrater är det mycket enkelt. Gemensamma resurser som vi avsätter till gemensamma angelägenheter ska naturligtvis användas till det som de är tänkta att användas till. Vi måste våga se bristerna och framtidsutmaningarna i vitögat för att sedan resonera oss fram till långsiktigt hållbara lösningar. För att säkerställa att offentliga medel används till just den verksamhet som de är avsedda för och för att stärka våra sociala rättigheter har regeringen tillsatt en utredning för att ta fram förslag på ett nytt regelverk för offentlig finansiering av privat utförda välfärdstjänster. Målet är att överskott som huvudregel ska återinvesteras i den verksamhet som de är avsedda för, och utredningen ska lämna förslag på hur förutsättningarna i den idéburna sektorn kan förbättras. Vi socialdemokrater anser att skattemedel ska användas effektivt. Ingen vinst ska kunna tas ut på bekostnad av kvaliteten, utan kvaliteten ska vara hög och likvärdig, oavsett om skattefinansierad verksamhet bedrivs i privat eller i offentlig regi. En betydande andel av den offentligt finansierade välfärden bedrivs av vinstdrivande företag. Det har bland annat skapat stora problem i form av överetableringar, ineffektivitet, segregation och brist på likvärdighet. Dessutom finns flera exempel på en försämrad kvalitet i dessa privata företag, bland annat i form av lägre personaltäthet i friskolor och på äldreboenden. Därför är det rimligt att kvalitetsrelaterade kostnader regleras i lagar och förordningar för att skapa likvärdighet mellan privata och kommunala eller landstingskommunala verksamheter. Genom att på detta sätt begränsa vinstuttag i privata företag kan kvaliteten höjas och en effektivare användning av skattemedel garanteras. Att ta medborgarnas uppfattning på allvar är inte att svartmåla, utan det är att ta demokratin på allvar. är tiden inne för mer effektiva och demokratiska styrmodeller än den som den nyliberala marknadsteorin har att erbjuda. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Privatiseringsivern har eldats på av både ideologiska skäl och besparingskrav. Naivt har vi försökt gå en genväg för att minska kostnaderna för välfärden. Men denna farliga kombination - mindre resurser och privatisering och avreglering utan kontroll - har satt sina tydliga spår i den svenska välfärden. och Samhälle har visat att marknadiseringen oftast har drivits endast med ideologisk trosvisshet som beslutsunderlag. Det finns en genuin och djup upprördhet över bristerna och vinstuttagen i välfärden i hela befolkningen. Även en majoritet av de borgerliga väljarna vill begränsa vinsterna. skrevs det på ledarsida: har förvandlats till en experimentverkstad för välfärdstjänster, och utfallet har inte blivit det som dess upphovsmän drömde om. I stället för eldsjälar har vi fått riskkapitalbolag. Avknoppningarna blev i många fall miljonvinster i privata fickor. Skandalerna har avlöst varandra. Det är brukarnas och medborgarnas valfrihet som vi politiker ska slå vakt om, inte välfärdsbolagens och riskkapitalisternas rätt att mer eller mindre fritt göra privata vinstuttag ur vår gemensamt skattefinansierade välfärd. När medborgarna möter välfärden ska de vara förvissade om att det är de och deras anhörigas bästa som alltid ofrånkomligen står i centrum, inte siffror i någon resultaträkning eller storleken på privata vinstuttag. Det är huvuduppdraget, varken mer eller mindre. Därför yrkar jag bifall till förslaget i finansutskottets betänkande om kommunala frågor. (forts. § 14) Det här är ett av oftast tre eller flera betänkanden där vi debatterar kommunala frågor. Det kan vara lite olika inriktning på betänkandena. Just det här betänkandet behandlar motioner, och ett av de områden som berörs är frågor som rör vinster i offentligt finansierade välfärdsverksamheter. Där vill jag uppmärksamma talmannen och åhörarna på att vi från Alliansen har lämnat ett särskilt yttrande. För Alliansen är det viktigt att det ska vara ordning och reda i offentligt finansierade välfärdsverksamheter. Det är tydligt att kraven i vissa fall har varit för svaga eller för otydliga och behöver stramas upp. Mycket har förvisso redan gjorts , men det behöver göras mer. inrättade man till exempel Inspektionen för vård och omsorg i syfte att utveckla och förstärka tillsynen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. Alliansen inrättade också Skolinspektionen, som genom den nya skollagen fått ökade möjligheter att agera samt ökade resurser. Och så har vi förstås , som Alliansen tillsatte för att utreda vilka möjliga krav, utöver redan befintliga, som kan och bör ställas på dem som äger och driver företag inom välfärdssektorerna. Utredningen, som presenterades för , lämnade en rad förslag till hur en skärpt ägarprövning kan ske. Det finns i utredningen många bra förslag som det vore rimligt att regeringen gick vidare med för att inte tappa tid. I stället väljer regeringen nu att köra igång en ny utredning, den så kallade , tillsatt av regeringen men dikterad av . Utredningen ska svara på frågor som inte alls löser de problem vi ser. Delar av svaren har dessutom redan getts i underlagsrapporter till just , men som av en händelse valde regeringen att lyfta bort detta från utredningens uppdrag , troligtvis eftersom svaren som gavs i rapporterna inte var i linje med det diktat som regeringen hade fått av . Det finns en lång rad problem med den nu tillsatta utredningen. Huvudproblemet är att utgångspunkten är helt fel. Utredningen handlar om hur vinst ska begränsas och om hur personaltäthet och personalkostnader ska detaljregleras. Egentligen borde den handla om hur vi kan säkerställa kvalitet, tillgänglighet, trygghet, kontinuitet, effektivitet, innovation, valmöjlighet, insyn och öppenhet på ett sätt som gagnar elever, föräldrar, patienter, brukare och anhöriga. Den borde handla om tydligare krav, noggrannare uppföljning och hårdare sanktioner vid misskötsel. I stället gör regeringen upp med om direktiv till en utredning som har som utgångspunkt att försvåra och begränsa möjligheterna att bidra i välfärdssektorn. Vi vill nog alla förhindra eller i alla fall minska risken för att skolor plötsligt går i konkurs. Men om en verksamhet inte tillåts gå med vinst ökar ju risken att den går i konkurs snarare än minskar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Vi vill alla säkerställa att skattemedel används till den verksamhet som de är avsedda för. Om någon kan plocka ut stora vinster ur exempelvis välfärdsverksamhet är det sannolikt ett tecken på en av två saker. Antingen handlar det om dålig kvalitet eller så är priset för högt. Om det skulle handla om dålig kvalitet innebär det antagligen antingen att man inte lever upp till ställda kvalitetskrav eller att kvalitetskraven är dåligt utformade. Oavsett vilket är det naturligtvis helt oacceptabelt. Men då är det just kvalitetskrav, uppföljning och hårdare sanktioner mot dem som bryter mot kraven som måste vara lösningen och vägen framåt. Det andra alternativet är att verksamheten faktiskt levererar bra kvalitet, men att man har hittat ett sätt att göra det som är smartare och effektivare än i den offentliga verksamhet som har utgjort måttstock när prislappen satts. Detta är faktiskt lika allvarligt. Det betyder ju i så fall att det finns en betydande ineffektivitet i den offentliga verksamheten, och det är ett lika allvarligt slöseri med skattemedel. Frånvaron av konkurrens och alternativ leder obönhörligen till ineffektivitet och dåligt resursutnyttjande. Det betyder att skattemedel slösas bort i ett svart hål i stället för att ge högre kvalitet eller välfärd åt fler. Det är skillnad på det man ser och det man inte ser. När regeringen och ser att någon tjänar pengar ramlar det röda skynket ned. Men var är det röda skynket och den högljudda kritiken när pengar förslösas genom höga kostnader och ineffektivitet? Om man menar allvar med att skattemedel ska användas till det de är avsedda för är det faktiskt lika allvarligt när pengarna används till fel saker i en verksamhet eller försvinner i ett svart hål av ineffektivitet som när de försvinner ut ur en verksamhet. En av de viktiga poängerna med att låta privata företag verka i skattefinansierad verksamhet är att de ska sporra till innovation, hitta nya smarta lösningar, erbjuda annorlunda alternativ och göra verksamheten bättre men också effektivare och billigare. Den ekonomiska vinsten är en drivkraft i detta - inte den enda och kanske inte ens den viktigaste, men en viktig drivkraft. De stora och viktiga vinsterna i välfärden för oss alla uppstår när olika aktörer tillåts bidra och när rätt drivkrafter finns för att hitta nya, smartare och effektivare lösningar som är till gagn såväl för brukare och anhöriga som för det allmänna och våra gemensamma intressen. Angående frågan om vinster i välfärden aviserades i budgetpropositionen 2015 att en utredning ska tillsättas med uppdrag att bland annat lämna förslag om hur regleringen av användningen av offentliga medel för driften av skattefinansierad välfärd bör utformas så att medlen kommer brukarna till godo och överskotten som huvudregel återförs till verksamheten. Det stod vidare att skattemedel ska användas till just den verksamhet de är avsedda för och att vinstjakten som incitament inte hör hemma i välfärdssektorn. Förutsättningen för att privata aktörer ska få verka inom välfärdssektorn ska vara att syftet med verksamheten är att tillhandahålla utbildning, vård eller omsorg av god kvalitet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor har direktiven för utredningen kommit, och en utredare är tillsatt. Det är ett viktigt steg på vägen för att få bättre förutsättningar för alla att veta vad som bör gälla när det kommer till välfärdens möjligheter att utvecklas och förbättras. För det måste ju ändå vara allas vår målsättning att ha en bra välfärd med hög tillgänglighet och kvalitet, behovsstyrning och även samhällsekonomisk kvalitet. Direktivet är också tydligt med att de regler som tas fram ska beakta den enskilda brukarens behov, självbestämmande och rättigheter. Det tycker jag känns tryggt. Mycket har sagts i debatter i denna fråga, och det är lätt att ta i med överord för att rättfärdiga just sin bild av verkligheten när det kommer till denna sektor. Vi tenderar också att generalisera i alldeles för hög grad. De aktörer som inte är offentliga är av mycket olika slag. Det finns de i den ideella sektorn, som vi i nu kan konstatera är betydligt färre än vad vi trodde när reformen sjösattes. Men de företag som agerar är också väldigt olika. I debatten domineras bilden av de stora företagen med riskkapital där avkastningskraven är väldigt höga. Men det finns också många företag med vinster som brinner för sin gärning, och de får vi verkligen inte heller glömma. Därför är det bra att det i utredningsdirektiven står att avkastning på privat insatt kapital ska vara möjligt och att ränta på det ska få tas ut men också att en utgångspunkt för utredningen ska vara att de nya reglerna ska underlätta för idéburna aktörer att driva verksamhet inom välfärdssektorn. Det tror vi i är viktigt för mångfald och ett bra användande av olika kompetenser. Jag hoppas och önskar att vi kommer att kunna ha en bra och utvecklande diskussion i dessa frågor medan utredningen pågår. Det ska vara en diskussion som faktiskt utgår ifrån hur vi stoppar övervinster som går till skatteparadis men som lika mycket handlar om hur vi kan stötta de företag som har ambitioner att ha en bra verksamhet med fokus på utveckling inom sitt område och inte får dem att tappa sugen. Jag vill gärna tro att vi är ense om att skattemedel ska användas till det de är avsedda för. Jag hoppas att vi tillsammans kan hitta vägar för att minimera det missbruk som vi ändå har sett och främja utvecklingen inom välfärden med företag och ideella krafter. Jag tror att det går, och jag hoppas verkligen att utredningen kommer att visa den vägen. Jag vill också passa på att säga någonting om sociala investeringar och kommunernas möjligheter till förebyggande arbete. Det är någonting som vi i kommunerna sliter med, precis som med upphandlingen som vi talade om . Sociala investeringsfonder är ett begrepp som nationalekonomen myntade, om jag inte har fel. Vi i tror att det är ett viktigt och bra sätt att arbeta just med det förebyggande. När det gäller barn och ungdomar som inte har fått den hjälp och det stöd de behöver när de är små tenderar problemen och därmed kostnaderna att öka när de blir äldre. Vi vet ju oftast vad som behövs. Men strukturer för att sätta in rätt stöd och hjälp saknas. När flera delar av samhällets insatser ska samarbeta finns inte samordningen där. Trots att många försöker göra vad de kan för att komma till rätta med problemet lyckas man inte. Här har de sociala investeringarna en viktig roll att spela, att det finns möjlighet att skapa en lösning som är dyrare just nu men som gör att man sparar pengar och framför allt lidande . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Vi får ofta höra berättelser om föräldrar som får kämpa för sina barn men ändå inte lyckas få den hjälp de behöver. Det kommer inte av någon ovilja hos berörd personal, vare sig det gäller inom skolan eller andra insatser, utan är alltid en fråga om resurser eller organisation. Det måste vi ändra på. Jag följer därför noga det samarbete som pågår mellan regeringen och SKL i de här frågorna. Stödet till kommuner och landsting även i den här frågan måste öka för att möjliggöra ännu mer förebyggande arbete. Det vinner vi alla på. Härmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag vill koncentrera mitt anförande till betänkandets avsnitt om välfärdsverksamhet och Alliansens särskilda yttrande. Låt mig vara tydlig: I undersökning efter undersökning har svenska folket talat om att det vill kunna välja utförare i skola, vård och omsorg. Därför vill och Alliansen att välfärden ska präglas av kvalitet, tillgänglighet och valfrihet. Detta säkerställs genom bra upphandling, effektiv tillsyn och tydligt regelverk, inte genom förbud. I stället för att låta diskussionen handla om driftsformer borde diskussionen handla om kvalitet. Men i stället för att dra nytta av alla duktiga och ambitiösa entreprenörer fortsätter vänsterregeringen det vi kunnat följa sedan den tillträdde. Konsekvent försvårar den för företag att bedriva en framgångsrik verksamhet för att fler jobb ska skapas. Låt mig ge några exempel. Vänsterpartierna kommer att införa en skattehöjning på 25 miljarder där nästan allt drabbar företag. Vänsterpartierna vill införa skatt på avstånd, det vill säga en lastbilsskatt, på 4 miljarder . Vänsterpartierna kommer att slopa ungdomsbonusen och höja skatten på ungas arbete. Vänsterpartierna inför en särskild löneskatt för personer som har fyllt . Vänsterpartierna halverar RUT-avdragen, där många företag tillsammans skapat 20 000 nya arbeten, inte minst för kvinnor. tar minoritetsregeringen och nästa steg. Man lägger en våt filt över mer än 13 000 företag och ca 250 000 anställda genom de direktiv man utfärdat för att stoppa välfärdsföretagen. Lagen om valfrihet och lagen om vårdval i primärvården har öppnat möjligheter för många, främst kvinnor, att bli företagare. Plötsligt blev deras kunskap inom vård, skola och omsorg något som de hade möjlighet att omsätta i entreprenörskap. Det borde vara någonting för en regering som kallar sig feministisk att jobba för. Det finns anledning att vara kritisk till att det gått att göra snabba och oskäliga vinster. Men hur kan detta uppstå om ersättningen baserat sig på samma nivå som för offentlig sektor? kan leverera god kvalitet med en effektivitet som ger ett mindre överskott. Är inte detta genant för staten, kommunerna och landstingen? stod det klart att minoritetsregeringen med stöd av tillsätter en utredning som ska "förbättra reglerna för välfärd i privat regi". Överskott ska återinvesteras, och man ska även utreda om det går att göra regler för personaltäthet och personalkostnader. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Plötsligt är höjden av effektivitet och kvalitet offentlig sektors verksamhet. Den blir den norm som välfärd i privat regi ska bedömas utifrån. Någon annan slutsats kan inte dras, eftersom utredningen endast ska omfatta välfärd i privat regi, inte i både offentlig och privat regi. Det är samma offentliga sektor som anklagas för dåliga skolresultat och då och då kritiserad äldreomsorg. Jag måste också dra slutsatsen att alla andra privata utförare av verksamhet får drivas helt enligt de regler som gäller för bolagsverksamhet. Husbyggarna, asfaltläggarna, städbolagen, snöröjarna, skolskjutsen, matleverantörerna, färdtjänstbolaget och många fler får göra vinst när de levererar till kommunen, men inte de som bedriver välfärd i privat regi. Företag som städar i skollokaler får drivas med vinst men inte företag som bedriver skolverksamhet. Vad är det för skillnad? Drivs denna verksamhet med andra skattepengar än de som finansierar skola, vård och omsorg? Minoritetsregeringen och utgår ifrån att privata leverantörer av välfärd levererar lägre kvalitet än offentliga utförare - detta trots att de utvärderingar som ständigt görs snarare visar på motsatsen. Det är de privata utförarna som enligt toppar de flesta kvalitetsmåtten och får högst betyg hos patienter och brukare. Om brukarna inte är nöjda kan utföraren lätt väljas bort till förmån för en annan leverantör. Med konkurrens ökar vi effektivitet och kvalitet också inom skola, vård och omsorg. Den närmaste femtonårsperioden väntar ett historiskt stort generationsskifte. Vill vi ha en fungerande sjukvård och bra lärare krävs det att vi lägger grunden för detta . Men det är en utopi att tro att landsting och kommuner skulle kunna ta över all skola, vård och omsorg som drivs i privat regi. Jag vill avrunda med att citera den tidigare socialdemokratiska finansministern , som hade en intressant artikel i kvällstidningen . Han skriver: "Jag förstår om är belåten över att han fått en hel regering att anvisa hur enskild egendom kan bli offentlig utan att det kostar en krona. Men det kan finnas en annan kostnad, som kan bestå av anseende som rättsstat". Om minoritetsregeringen och får som de vill kommer vi alla att bli utlämnade till en enda utförare - ett enda alternativ. Våra möjligheter att själva påverka vår egen och våra anhörigas skola, vård och omsorg genom möjligheten att välja försvinner. Den politiska majoriteten i din kommun och i ditt landsting kommer att avgöra vad som är bäst för dig och din familj. Jag skulle vilja säga att i på ett påtagligt sätt visar hur har flyttat hela den politiska debatten i denna fråga. När vi började med denna debatt - själv kom jag in i 2006 - kan jag säga att det inte var något politiskt parti som ville möta våra påståenden och argument när det gäller vad som händer i välfärden när den anses vara en marknad. står alla partier här och deklarerar sin uppfattning. Det har hänt något i den politiska debatten. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Kommunala frågor Även om den senaste debattören som stod här uppe inte precis hade så mycket stöd i forskning för sina påståenden försökte han i alla fall argumentera för sin sak. ska ha en eloge, tycker jag. Det finns knappt något parti som har stått så rakryggat i sitt försvar av riskkapitalisterna i välfärden. Jag delar inte precis uppfattning i frågan, men de står i alla fall för det de tror på. är rätt unikt; det tror jag att vi är många som tycker. Vi är stolta över det land vi lever och bor i. Jag tror däremot att vi är mindre stolta över att ha varit världsledande när det gäller marknadiseringen av välfärden. En numera klassisk rapport från och Samhälle visade att marknadiseringen oftast drevs igenom endast med "ideologisk trosvisshet som beslutsunderlag". Jag har mött många argument . Den förre finansministern kallade mig verklighetsfrånvänd. Otaliga är de centerpartister som jag har mött i debatter som har hyllat riskkapitalisterna. Folkpartister har påstått att vi är emot valfrihet och hotat med än det ena, än det andra i vad som kommer att hända. har påstått att de äldre far illa. Det kanske inte är att förvänta sig annat än att kristdemokrater blundar så hårt för verkligheten eftersom det är just de äldre som har betalat det högsta priset för marknadiseringen av välfärden. Jag har stöd i forskning för det. Men det kanske också är så att borgarnas argument för att försvara vinsterna i välfärden beror på att de har många partikamrater som driver de här bolagen. Vi kommer ihåg Hälsans förskola, till exempel. Vi känner till ett antal moderater som har tjänat bra mycket pengar, en och annan kristdemokrat och så vidare. Så visst finns det ekonomiska intressen bland de borgerliga partiernas medlemmar i denna fråga; det är värt att komma ihåg. Argumenten för att riskkapitalister och andra privata bolagsägare finansierade med skattemedel ska få plocka ut de vinster som de vill har som sagt varit otaliga. Det är inte undra på att privata bolagsägare vill vara i välfärden, för var någonstans kan de annars hitta någon som betalar hela deras verksamhet?