bet · H201CU13 · 2015-05-28 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2014/15:74 Ledningsrätt i tomträtt och en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen ändringar i ledningsrättslagen som innebär att det ska bli möjligt att upplåta ledningsrätt i en tomträtt. En upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt ska i allt väsentligt följa samma regler som en upplåtelse av ledningsrätt i en fastighet. Ledningsrätten ska gälla i ett visst utrymme som omfattas av tomträtten. Om ledningen skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning ska det inte vara möjligt att upplåta ledningsrätt i en tomträtt. Regeringen anför i propositionen att enligt hittillsvarande regler kan ledningsrätt bara upplåtas i en fastighet. Ledningsrätten får då en oklar ställning om fastigheten också är upplåten med tomträtt. Genom förslaget undanröjs denna oklarhet. Därmed får innehavare av ledningar och viktiga anordningar för bl.a. telekommunikation den trygghet som en ledningsrätt innebär även i de fall där en fastighet är upplåten med tomträtt. Reformen kommer även fastighetsägare och tomträttshavare till godo. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår mo-tionen. I betänkandet finns två reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ytterligare ändringar i ledningsrättslagen 1.Ytterligare ändringar i ledningsrättslagen, punkt 2 (FP) 2.Uppföljning av ersättningsreglerna, punkt 3 (FP) Lagförslaget, punkt 1 (V) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144). Därmed bifaller proposition 2014/15:74. Ytterligare ändringar i ledningsrättslagen 2014/15:3055 av m.fl. (FP) yrkande 1. Reservation 1 (FP) 2014/15:3055 av m.fl. (FP) yrkande 2. Reservation 2 (FP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (MP), (M), (S), (SD), (FP), Nooshi Dadgostar (V), (S), Shadiye Heydari (S) och (SD). Ärendet och dess beredning Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av vissa frågor om ledningsrätt. Utredningen, som antog namnet ledningsrättsutredning, överlämnade delbetänkandet Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät (SOU 2002:83) och slutbetänkandet Ledningsrätt (SOU 2004:7). Betänkandena har remissbehandlats. Förslagen i delbetänkandet behandlades i propositionen Ledningsrätt för elektroniska kommunikationsnät, som har antagit (prop. 2003/04:136, bet. 2003/04:BoU13, rskr. 2003/04:268). Förslaget i slutbetänkandet om en utvidgning av ledningsrättslagens tillämpningsområde till att omfatta även vissa andra anordningar än ledningar och om utökade möjligheter till andrahandsupplåtelser behandlades i propositionen Från IT-politik för samhället till politik för IT-samhället, som har antagit (prop. 2004/05:175, bet. 2005/06:TU4, rskr. 2005/06:142). I den nu aktuella propositionen behandlas förslaget i slutbetänkandet om att möjliggöra upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt. har samrått med Lantmäteriet. Ett utkast till lagrådsremiss har remissbehandlats. Regeringen anför i propositionen att övriga förslag i slutbetänkandet inte ger anledning till någon åtgärd. gav in rapporten i IT-tider – utnyttjande av befintlig infrastruktur för att dra fram optokablar för bredband (Ju2001/938/L1) till . gav ledningsrättsutredning in en skrivelse om behovet att utreda frågan om införande av ett ledningsrättsregister (Ju2003/112/L1). Regeringen anför i propositionen att rapporten och skrivelsen inte ger anledning till någon åtgärd. I propositionen föreslår regeringen att antar det förslag till ändringar i ledningsrättslagen (1973:1144) som har lagts fram i propositionen. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande i ärendet. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. En motion har väckts med anledning av propositionen. Motionsförslaget finns i bilaga 1. Med stöd av ledningsrättslagen (1973:1144) kan den som behöver använda någon annans fastighet för en ledning som tillgodoser ett allmänt intresse få rätt till det (ledningsrätt). Ledningsrätt är en s.k. officialrättighet som uppkommer genom beslut vid en lantmäteriförrättning. Den som beviljas ledningsrätt får i ett visst utrymme inom den aktuella fastigheten utföra de åtgärder som behövs för att dra fram och använda en ledning eller en annan anordning (1 § ledningsrättslagen). Ledningsrätt kan bara beviljas för vissa slag av ledningar och anordningar, bl.a. koncessionspliktiga elektriska starkströmsledningar, vissa vatten- eller avloppsledningar och anordningar som ingår i ett elektroniskt kommunika-tionsnät för allmänt ändamål (2 § ledningsrättslagen). Vidare gäller att ledningsrätt bara kan upplåtas i en fastighet. Bestämmelser om tomträtt finns i 13 kap. jordabalken. Tomträtt är en nyttjanderätt som genom avtal får upplåtas i en fastighet som tillhör staten eller en kommun eller som annars ägs av det allmänna. Efter regeringens medgivande får tomträtt även upplåtas i en fastighet som tillhör en stiftelse (13 kap. 2 § jordabalken) I stor utsträckning gäller samma regler för en tomträtt som för en fastighet. Tomträttshavaren får överlåta tomträtten och upplåta bl.a. panträtt och annan nyttjanderätt än tomträtt i tomträtten (13 kap. 1 § jordabalken). En tomträttsupplåtelse gäller . Tomträtten kan dock efter uppsägning från fastighetsägarens sida upphöra vid utgången av vissa tidsperioder. Den första perioden ska vara och varje påföljande period . Om upplåtelsen avser väsentligen annat ändamål än bostadsbebyggelse, kan i stället perioder om lägst avtalas (13 kap. 14 § jordabalken). Parterna har också möjlighet att komma överens om att tomträtten ska upphöra. Vidare är det möjligt att genom expropriation åstadkomma att tomträtten upphör. Även om tomträtten till sin natur är lös egendom likställs den i många avseenden med fast egendom som tomträttshavaren likställs med en fastighetsägare. Tomträtten är t.ex. vid expropriation eller liknande tvångsförvärv likställd med fast egendom (13 kap. 26 § jordabalken). Detta anses dock inte möjliggöra att en tomträtt tas i anspråk med ledningsrätt. Ledningsrättslagens förarbeten synes i stället utgå från att det ska vara möjligt att upplåta ledningsrätt i en fastighet även om fastigheten är upplåten med tomträtt (se prop. 1973:157 s. 129 och 145). Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. Jämför särskilt yttrande (V). I propositionen föreslår regeringen att det ska införas en möjligt att upplåta ledningsrätt i en tomträtt. En upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt ska i allt väsentligt följa samma regler som en upplåtelse av ledningsrätt i en fastighet. Ledningsrätten ska gälla i ett visst utrymme som omfattas av tomträtten. Om ledningen skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning ska det inte vara möjligt att upplåta ledningsrätt i en tomträtt. Regeringen anför som skäl för förslaget bl.a. att även om ledningsrättslagen medger att ledningsrätt upplåts i en fastighet som redan omfattas av tomträtt är det osäkert vilken ställning ledningsrätten får i en sådan situation. Genom tomträttsupplåtelsen förlorar nämligen fastighetsägaren i stor utsträckning sin rätt att förfoga över fastigheten. Denna rätt tas i stället över av tomträttshavaren. Vidare omfattar tomträtten hela fastigheten och vid upplåtelse av ledningsrätt saknas den uttryckliga möjlighet som finns vid expropriation att behandla tomträtten som en rättighet som kan upphävas eller begränsas (jfr 1 kap. 2 § expropriationslagen [1972:719]). I förarbetena till ledningsrättslagen anges dessutom att om själva fastigheten tas i anspråk med ledningsrätt berörs inte tomträttens ställning utan denna kvarstår orubbad (se prop. 1973:157 s. 129). Det är mot denna bakgrund oklart vilken ställning ledningsrätten får i förhållande till tomträtten och tomträttshavaren. Det är också oklart vad som gäller om ledningsrätten skulle avse ett utrymme inom t.ex. en byggnad som tillhör en tomträttshavare, eftersom byggnaden utgör tillbehör till tomträtten och därmed är lös egendom. Denna osäkerhet orsakar problem och försvårar för lantmäterimyndigheterna att bevilja ledningsrätt, särskilt i områden där tomträtt är vanligt förekommande. Ett exempel på en problematisk situation är när en teleoperatör vill få ledningsrätt för en anordning, t.ex. en basstation för mobiltelefoni, som ska placeras på en byggnad som tillhör en tomträttshavare. En annan problematisk situation uppstår när en ledning ska anläggas inom byggnader i radhuslängor där några fastigheter innehas med äganderätt och andra med tomträtt. Det är sammanfattningsvis tydligt att den osäkerhet som finns kring ledningsrättens ställning när den berörda fastigheten belastas av tomträtt kan försvåra framdragningen av ledningar och vidhängande anordningar av allmänt intresse. Mot bakgrund av denna problembeskrivning anser regeringen att förutsättningarna för att upplåta ledningsrätt bör förbättras i de fall som en fastighet belastas av tomträtt. Det är till fördel för samtliga inblandade – fastighetsägare, tomträttshavare och ledningsrättshavare – att ledningsrättens ställning och förhållande till tomträtten klarläggs. Skyddet av ledningen är också av betydelse för t.ex. kreditgivare som kan räkna in ledningsrätten i kreditunderlaget. Enligt regeringens mening framstår det som enklast och tydligast att möjliggöra upplåtelse av ledningsrätt i själva tomträtten. Med en sådan ordning kan det aldrig uppstå tvivel om vilken ställning ledningsrätten har i förhållande till tomträtten eller fastigheten. Det blir dessutom möjligt att utforma reglerna i nära anslutning till det som redan gäller för upplåtelse av ledningsrätt i en fastighet. För en möjlighet till upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt talar också tomträttens varaktighet och karaktär av ett totalt ianspråktagande av fastigheten. Tomträtt likställs med fast egendom, inte minst i fråga om expropriation. Det är t.ex. möjligt att upplåta panträtt, nyttjanderätt och servitut i en tomträtt. En möjlighet att upplåta ledningsrätt i en tomträtt ligger i linje med hur tomträtten behandlas i dessa närliggande avseenden En konsekvens av den nya möjligheten att upplåta ledningsrätt i en tomträtt är att om fastigheten är upplåten med tomträtt bör ledningsrätt bara kunna beviljas i tomträtten och inte i den underliggande fastigheten. I propositionen föreslår regeringen vidare att vid upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt ska både fastighetsägaren och tomträttshavaren ha rätt till ersättning enligt vad som gäller vid expropriation. Detsamma gäller en innehavare av särskild rätt i tomträtten eller fastigheten som påverkas av upplåtelsen. Enligt regeringens bedömning bör förrättningen följa samma regler när ledningsrätt upplåts i en tomträtt som vid upplåtelse i en fastighet. Det bör alltså inte införas några särskilda regler om hur sakägarkretsen bestäms i tomträttsfallet. Inte heller bör det införas några särskilda regler om registrering av en upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt. Att sökanden, fastighetsägaren och en eventuell tomträttshavare är att anse som sakägare står klart utan någon särskild lagregel (se prop. 1973:157 s. 109 f. och 145). Om tomträtt upplåts i en fastighet som belastas av ledningsrätt föreslås att ledningsrätten därefter i stället ska gälla i tomträtten. Detsamma ska gälla om en tomträtt utvidgas till att omfatta ett utrymme för en tidigare upplåten ledningsrätt. Om en tomträtt som belastas av ledningsrätt upphör att gälla, ska ledningsrätten därefter i stället gälla i fastigheten. Detsamma ska gälla om en tomträtt inskränks så att ett utrymme för en tidigare upplåten ledningsrätt inte längre omfattas av tomträtten. De nya reglerna ska träda i kraft . Reglerna om upplåtelse av ledningsrätt i tomträtt ska inte tillämpas på en ansökan om ledningsrätt som har gjorts före ikraftträdandet. Reglerna om ledningsrättens övergång mellan en fastighet och en tomträtt ska tillämpas även i fråga om en ledningsrätt som har upplåtits före ikraftträdandet. Detta innebär att en sådan ledningsrätt övergår till att gälla i en tomträtt som upplåts efter ikraftträdandet. De nya reglerna ska inte gälla i fråga om en tomträtt som har upplåtits och som fortfarande följer äldre lagstiftning. Regeringens lagförslag har inte mött invändningar i någon motion. Utskottet anser att av de skäl som anförs i propositionen bör anta regeringens lagförslag. Utskottet övergår nu till att behandla den följdmotion som innehåller förslag om tillkännagivanden i frågor som anknyter till lagförslaget. Ytterligare ändringar i ledningsrättslagen Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ytterligare ändringar i ledningsrättslagen. Utskottet hänvisar till innehållet i de lagändringar som utskottet ställt sig bakom. Jämför reservation 1 (FP). m.fl. (FP) anför i motion 2014/15:3055 att de tomträtter som finns i så gott som alltid är upplåtna i fastigheter som ägs av kommuner medan tomträttshavarna är småhusägare, bostadsrättsföreningar eller i vissa fall småindustrier. Då en kommun i egenskap av planmyndighet ofta har en intressegemenskap med en aktör som ansöker om att få dra fram en ledning kan kommunen i egenskap av fastighetsägare vid en ledningsförrättning vara benägen att tillgodose önskemålen från den som ansöker om ledningsrätt. I ett sådant läge kommer en tomträttshavare att ha små möjligheter att hävda sina intressen. Denna obalans i maktförhållandena får inte leda till att kommunen och den aktör som ansöker om ledningsrätt bildar en allians på bekostnad av enskilda tomträttshavare. Motionärerna menar att regeringen inte har uppmärksammat denna aspekt tillräckligt i lagförslaget. Ett tillkännagivande föreslås om att regeringen bör ta fram förslag till kompletterande lagbestämmelser som gör det lättare för tomträttshavare att hävda sina intressen när kommunen står som fastighetsägare (yrkande 1). Utgångspunkten vid upplåtelse av ledningsrätt i en fastighet är att mark eller annat utrymme endast får tas i anspråk för en ledning om det inte orsakar synnerligt men för fastigheten. Om en ledningsrättsupplåtelse skulle orsaka synnerligt men för fastigheten kan ledningsrätt alltså i normalfallet inte beviljas. Är ledningen av väsentlig betydelse från allmän synpunkt eller ska ledningen enligt beslut av en koncessionsmyndighet dras fram över fastigheten, kan ledningsrätt dock beviljas trots att det skulle orsaka synnerligt men för fastigheten. I de fall ledningsrätt kan beviljas trots att synnerligt men uppkommer har fastighetsägaren rätt att få fastigheten eller en del av den inlöst av ledningsrättshavaren. Ledningsrättshavaren har för sin del rätt att lösa in hela eller en del av fastigheten om detta skulle medföra endast en liten höjning av ersättningen till fastighetsägaren och fastighetsägaren inte har ett beaktansvärt intresse av att behålla fastigheten eller fastighetsdelen (12 § ledningsrättslagen). Regeringen föreslår i propositionen att det inte ska vara möjligt att upplåta ledningsrätt i en tomträtt om ledningen skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning. Enligt regeringens mening skulle en möjlighet att mot tomträttshavarens vilja utverka ledningsrätt i tomträtt trots synnerligt men för tomträttens utövning medföra en detaljreglering som inte står i proportion till behovet av en sådan möjlighet. För den som vill dra fram en ledning i ett sådant fall kvarstår dessutom möjligheten att träffa avtal med tomträttshavaren (t.ex. ett nyttjanderättsavtal eller en överenskommelse enligt 14 § första stycket ledningsrättslagen) eller, om förutsättningarna finns, ansöka om expropriation för ledningen. Regeringen anser därför att det inte finns skäl att möjliggöra tvångsupplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt om detta skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning. I en sådan situation, anför regeringen vidare, kan inte heller ledningsrätt upplåtas i den underliggande fastigheten. Om ledningen skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning, kan ledningsrätt alltså inte beviljas i tomträtten utan tomträttshavarens och övriga sakägares medgivande. Detta gäller även om ledningen skulle vara av väsentlig betydelse från allmän synpunkt och oavsett en koncessionsmyndighets eventuella beslut om ledningsdragningen. Som redovisats ovan föreslås i propositionen att det inte ska vara möjligt att mot tomträttshavarens vilja upplåta ledningsrätt i en tomträtt om ledningen skulle orsaka synnerligt men för tomträttens utövning. Detta gäller även om ledningen skulle vara av väsentlig betydelse från allmän synpunkt och oavsett en koncessionsmyndighets eventuella beslut om ledningsdragningen. I en sådan situation kan inte heller ledningsrätt upplåtas i den underliggande fastigheten. I förhållande till de fall då en ledningsrätt upplåts i en fastighet innebär förslaget således en inskränkning i möjligheten att utan medgivande av berörda sakägare ta egendom i anspråk för en ledningsrätt. Mot denna bakgrund kan utskottet, som ställt sig bakom förslagen i propositionen, inte se att det finns skäl till ett sådant tillkännagivande som föreslås i motionen. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande med förslag om ett tillkännagivande om en uppföljning av ersättningsreglerna vid upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt. Utskottet förutsätter att en sådan uppföljning kommer att göras. Jämför reservation 2 (FP). m.fl. (FP) anför i motion 2014/15:3055 att regeringens förslag innebär att både fastighetsägaren och tomträttshavaren ska ha rätt till ersättning vid upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt. Motionärerna anser att det får anses uppenbart att det normalt är tomträttshavaren som ska ha hela eller så gott som hela ersättningen, i vart fall när ärendet gäller tomträtt som upplåts för privatbostäder, eftersom fastighetsägaren i det fallet ändå saknar möjlighet till alternativ framtida användning av fastigheten. I de fall då fastighetsägaren drabbas reellt genom ledningsrätten ska dock även fastighetsägaren kunna få ersättning. Motionärerna anser att regeringen noggrant bör följa tillämpningen av ersättningsreglerna och om så krävs skyndsamt återkomma med lagförslag. Ett tillkännagivande föreslås i enlighet med detta (yrkande 2). Ledningsrättshavaren är skyldig att ersätta fastighetsägaren och en innehavare av särskild rätt för intrång och annan skada som orsakas av ledningsrättsupplåtelsen. Enligt 13 § ledningsrättslagen ska ersättningsfrågorna avgöras med tillämpning av 4 kap. expropriationslagen (1972:719). Det innebär i huvudsak att för en fastighet som inlöses i sin helhet ska ledningsrättshavaren betala löseskilling med ett belopp som motsvarar fastighetens marknadsvärde. Om bara en del av en fastighet inlöses, ska intrångsersättning betalas med ett belopp som motsvarar den minskning av fastighetens marknadsvärde som uppkommer genom beslutet om inlösen. I båda fallen ska fastighetsägaren dessutom få ett påslag på ersättningsbeloppet samt ersättning för annan skada. Upplåtelse av utrymme inom en fastighet är i ersättningshänseende att jämställa med inlösen av en del av fastigheten. De angivna principerna tillämpas även vid bestämmande av ersättning till en innehavare av särskild rätt som påverkas av ledningsrättsupplåtelsen. tillämpas då särskilda regler om fördelningen av ersättningen mellan fastighetsägaren och rättighetshavaren. I propositionen föreslås att vid upplåtelse av ledningsrätt i en tomträtt ska både fastighetsägaren och tomträttshavaren ha rätt till ersättning enligt vad som gäller vid expropriation. Detsamma gäller en innehavare av särskild rätt i tomt-rätten eller fastigheten som påverkas av upplåtelsen. Regeringen anför i propositionen att det framstår som naturligt att tomträttshavaren och en innehavare av särskild rätt i tomträtten ska vara berättigade till ersättning på det sätt som gäller för fastighetsägaren och rättighetshavare i fastigheten. Frågan är dock hur de sistnämnda bör behandlas i ersättningshänseende. Vid upplåtelse av ledningsrätt i tomträtt påverkas i första hand tomträttshavaren och inte fastighetsägaren av upplåtelsen. Fastighetsägarens rådighet över det utrymme som ledningsrätten avser är i hög grad utsläckt redan genom tomträttsupplåtelsen. Dessutom kan fastighetsägaren räkna med att erhålla tomträttsavgäld i samma storlek som före upplåtelsen av ledningsrätt. Detta innebär emellertid inte att en ledningsrättsupplåtelse aldrig påverkar fastighetsägaren i tomträttsfallet. I propositionen föreslås att ledningsrätten, om tomträtten upphör att gälla, i stället ska gälla i fastigheten. En fastighetsägare måste därför utgå från att fastigheten förr eller senare kan komma att bli direkt belastad av ledningsrätten. Detta kan medföra att fastighetens marknadsvärde minskar i någon mån. Det kan inte uteslutas att en viss värdeminskning inträffar även om fastighetsägaren räknar med att kunna tillgodogöra sig avgäld för tomträtten i oförminskad grad. Mot denna bakgrund bör även fastighetsägaren ha rätt till ersättning för värdeminskning och annan skada som drabbar honom eller henne på grund av upplåtelsen. Normalt finns det inte andra innehavare av särskild rätt i fastigheten än tomträttshavaren. Om så ändå undantagsvis skulle vara fallet, bör en rätt till ersättning kunna uppkomma även för en sådan rättighetshavare. Ersättning till fastighetsägaren och en innehavare av särskild rätt i fastigheten bör kunna åstadkommas inom ramen för de nuvarande ersättningsreglerna. Det bör dock tydliggöras i lagen att fastighetsägaren och en innehavare av särskild rätt i fastigheten kan vara berättigade till ersättning även i tomträttsfallet. Regeringen anför vidare att en förutsättning för att fastighetsägaren och en innehavare av särskild rätt i fastigheten – vid sidan av tomträttshavaren – ska få ersättning är givetvis att dessa har orsakats en ersättningsgill skada. Det är regelmässigt fråga om små belopp med tanke på att en ledningsrätt i en bestående tomträtt normalt bör inverka högst begränsat på den underliggande fastighetens värde. Denna inverkan består främst i att ledningsrätten kan komma att belasta fastigheten i stället för tomträtten. Om tomträttens upphörande är nära förestående, t.ex. om tomträtten har sagts upp, kan däremot marknadsvärdeminskningen på fastigheten bli mer betydande. Normalt torde det inte finnas någon rätt till ersättning för fastighetsägaren om det enbart är en byggnad eller annan anläggning som berörs av ledningsrättsupplåtelsen. Det beror på att ledningsrätten i ett sådant fall torde inverka sänkande på fastighetsägarens skyldighet att betala lösen för sådana anläggningar sedan tomträtten har sagts upp (jfr 13 kap. 17 § jordabalken). Ersättningen bestäms individuellt för tomträttshavaren, rättighetshavare i tomträtten, fastighetsägaren och eventuella rättighetshavare i fastigheten. Den sammanlagda ersättning som ledningsrättshavaren får betala till dem bör normalt bli densamma som det sammantagna ersättningsbeloppet om ledningsrätten i stället – tomträtten förutan – hade upplåtits i fastigheten. Vid en marknadsvärdeminskning på fastigheten som berättigar fastighetsägaren till ersättning får det nämligen regelmässigt antas att tomträttshavarens ersättningsgilla skada är begränsad i motsvarande mån. Regeringen anför när det gäller förslagens konsekvenser att den ersättning som en ledningsrättsupplåtelse medför kan generellt sett antas vara lägre vid en ledningsrättsupplåtelse än den ersättning som har följt av avtal med ledningsägaren (jfr t.ex. SOU 2012:61 s. 225 ff.). Å andra sidan får tomträttshavaren en tydligare bild av hur han eller hon påverkas av en ledningsrätt än vad som är fallet om en ledningsrätt upplåts i tomträttsfastigheten.