bet · H201MJU8 · 2015-03-02 00:00:00 — För att det ska vara fråga om nedskräpningsförseelse krävs att det ska vara fråga om små mängder skräp. Även om någon skräpar ned med den typ av skräp som nämnts ovan kan det bli fråga om brott av normalgraden. Så kan vara fallet om skräp placeras ut i stora mängder eller om någon skräpar ned i systematisk omfattning. Andra typer av nedskräpning som utgörs av större föremål, stora skräpmängder eller annars varit av större omfattning eller av mera skadlig karaktär kan normalt inte heller anses utgöra nedskräpningsförseelse. Sådana gärningar som i hittillsvarande praxis föranlett dagsböter får anses vara exempel på nedskräpning av normalgraden. Att slänga byggavfall, möbler, bilar, bildelar och däck, hemelektronik, sopsäckar med olika typer av skräp är sådana exempel. Nedskräpningsförseelser som är ringa ska inte medföra straffansvar. Gränsdragningen i förhållande till vad som är ringa brott kan i första hand komma att aktualiseras när det gäller mera bagatellartade situationer. Att slänga ifrån sig ett enstaka kolapapper, en enstaka cigarettfimp, biljett eller ett tuggummi bör även i fortsättningen som regel falla utanför det straffbara området. Detta trots att sådana handlingar omfattas av nedskräpningsförbudet och innehåller ett visst mått av hänsynslöst och klandervärt beteende. Som anförts i allmänmotiveringen måste frågan om en gärning ska bedömas som ringa och därmed straffri emellertid göras utifrån gärningens förhållande till den aktuella straffbestämmelsens skyddssyfte. Det förhållande att en handling varit en del av en allvarlig kollektiv nedskräpning är en omständighet som det behöver tas hänsyn till inom ramen för denna bedömning. Det straffbara området är oförändrat. För straffansvar krävs, liksom är fallet i fråga om 7 §, uppsåt eller oaktsamhet. Utskottet konstaterade att på förslag av miljö- och jordbruksutskottet antog lagförslaget i denna del (bet. 2010/11:MJU24, rskr. 2010/11:276). Lagen började gälla . Enligt uppgift från Miljö- och är någon översyn av lagstiftningen om nedskräpning inte planerad . har haft i uppdrag att genomföra en särskild satsning för att minska nedskräpningen. I uppdraget har bl.a. ingått att ta fram en vägledning för kommunerna och öka informationen till allmänheten (redovisning av regeringsuppdraget Särskild satsning för minskad nedskräpning). Ett huvudresultat av uppdraget är vägledningen för kommunernas strategiska arbete för att minska nedskräpningen som finns i rapporten arbete för minskad nedskräpning – Vägledning för kommuner (Rapport 6551). Rapporten kompletteras med goda exempel från olika kommuners arbete. Dessa finns publicerade hos stiftelsen . I vägledningen ingår nya metoder för mätning av skräpfrekvens i olika miljöer. Skräpmätningarna ger underlag och kunskap för att utforma åtgärder för att minska nedskräpningen. Verktyg för att underlätta för kommunernas arbete har också tagits fram. En särskild vägledning för hur kommunerna kan hantera ärenden med omfattande nedskräpning har också tagits fram. Det finns även möjlighet att genomföra attitydundersökningar bland kommuninvånare genom tillägg till medborgarundersökning. För att öka informationen till allmänheten har bl.a. stiftelsen nationella kampanj Skräpplockardagarna utvecklats vidare. I redovisningen identifieras också några frågor inom nedskräpningsområdet som det är angeläget att diskutera vidare, bl.a. bristen på miljöaspekter i lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning, finansiering av förebyggande arbete mot nedskräpning och kostnader för strandstädning. Uppdraget redovisades till . I pågår ett projekt som visar hur en kommun kan arbeta mot nedskräpning. Projektet, rent och snyggt, är ett samarbete mellan olika förvaltningar, kommunkansliet, kommunala bolag, polis, räddningstjänst och . I arbetar man aktivt och långsiktigt för att komma till rätta med nedskräpningen. Kommunen har samarbetat med stiftelsen och undersökt olika sätt att komma längre i arbetet. Arbetet har gett resultat. har nedskräpningen minskat med . När det gäller kampanjer kan stiftelsen årliga kampanj Skräpplockardagarna nämnas. pågår , med hundratusentals deltagare över hela landet. Framför allt är det barn och ungdomar från förskolor och skolor som deltar, men också företag och kommuner engagerar sig. deltog drygt 750 000 personer och 252 kommuner i kampanjen. stöder kampanjen som en del i arbetet för att minska nedskräpningen. Avsikten med kampanjen är enligt att höja medvetenheten om nedskräpningsproblemet och att göra det tydligt att det varken är acceptabelt eller tillåtet att skräpa ned. Att lära genom att göra är en viktig del i upplägget – har man väl provat på att städa efter andra tänker man efter innan man själv slänger skräp nästa gång. EU-lagstiftning och internationella överenskommelser ligger till grund för arbetet med att åstadkomma ett rent och giftfritt hav. De nationella miljökvalitetsmålen Giftfri miljö och Hav i balans samt levande kust och skärgård är centrala i åtgärdsarbetet. EG-förordningen (1907/2006) om kemikalieregistrering (Reach), ramdirektivet för vatten (2000/60/EG), havsmiljödirektivet (2008/56/EG) och och rådets direktiv /59/EG av om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (mottagningsdirektivet) är viktig EU-lagstiftning som ställer krav på att åtgärder vidtas. för har ett särskilt avsnitt om farliga ämnen. Arbetet med att höja sjösäkerheten och minska sjöfartens miljöpåverkan sker i första hand i den internationella sjöfartsorganisationen men också i EU och Helcom (Helsingforskonventionen). Länderna inom Helcom har bl.a. enats om att allt avfall som inte får släppas ut till sjöss ska lämnas i land och att medlemsstaterna ska se till att det finns mottagningsanordningar. Inom EU planeras en revision av mottagningsdirektivet. EU:s havsmiljödirektiv trädde i kraft . Det har införlivats i svensk lagstiftning genom havsmiljöförordningen (2010:1341). Genom direktivet fastställs en ram inom vilken medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som behövs för att uppnå eller upprätthålla en god miljöstatus i den miljön . Varje medlemsstat ska för varje berörd marin region eller delregion ta fram och genomföra en marin strategi för sina vatten enligt en särskild åtgärdsplan. För innebär det att strategier ska tas fram för respektive inklusive . Marint skräp ingår i havsmiljödirektivet som ett särskilt åtgärdsområde och en prioriterad fråga (se även nedan om HaV:s arbete med åtgärdsprogrammet enligt havsmiljödirektivet). Marint skräp kan t.ex. bestå av plast, trä, metall, glas, gummi, textilier och papper. Marint skräp finns både på stränder, i vattenpelaren och på havsbotten, både som stora föremål (makroskräp) och som små delar eller partiklar (mikroskräp). Källorna till mikroskräp är enligt HaV landbaserade. Direkta utsläpp av s.k. mikroskopiska plastpartiklar har sitt främsta ursprung i industri- och konsumentprodukter och släpps ut med avloppsvatten eftersom de varken fastnar eller bryts ned i reningsverken. Filtrerande organismer kan missta mikroskopiska skräppartiklar för föda, vilket kan resultera i mekaniska skador eller ge upphov till toxiska effekter. Mikroskopiska skräppartiklar kan i sig vara toxiska (genom det material de består av eller genom tillsatser), men de kan också binda till sig miljögifter och därigenom orsaka skada på de djur som tar upp dessa partiklar. Ramdirektivet för vatten, som kan bli tillämpligt i kustzonerna, anger vad EU-länderna minst ska klara vad gäller vattenkvalitet och tillgång på vatten. Direktivet är tänkt att leda till att EU-ländernas resurser samordnas bättre inom och mellan länderna för att komma till rätta med brister i vattenmiljön. Direktivet har införts i svensk lagstiftning genom 5 kap. , förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön och förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. arbetar inom de båda regionala havskonventionerna Ospar (konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten) och Helcom (Helsingforskonventionen) med att ta fram regionala åtgärdsplaner för marint skräp och mikroplaster. Ospar är en regional konvention om att skydda miljön i Nordostatlanten. Där ingår , och delar av . Helcom är en regional miljökonvention för , inklusive . Vid Ospars kommissionsmöte i beslutades Ospars regionala aktionsplan för marint skräp. Planen fokuserar främst på åtgärder som behöver genomföras gemensamt av länderna kring Nordostatlanten för att reducera tillflödet av skräp, inklusive mikroskräp, till haven. När det gäller strandstädning kan redovisning av regeringsuppdraget Särskild satsning för minskad nedskräpning nämnas. har haft i uppdrag att genomföra en särskild satsning för att minska nedskräpningen. I uppdraget har bl.a. ingått att ta fram en vägledning för kommunerna och öka informationen till allmänheten. I uppdraget identifieras några frågor inom nedskräpningsområdet som anser angeläget att diskutera vidare, bl.a. kostnader för strandstädning. Av framgår att det under arbetet med regeringsuppdraget har varit ett återkommande inslag i enkätundersökningar och intervjuer att kommuner på upplever behovet av strandstädning och därmed kostnaderna för den som ett stort problem. Frågan har en nära koppling till det kommunala renhållningsansvaret och dess omfattning enligt lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning. Det skräpet är ett fortsatt problem både ur miljösynpunkt och med tanke på lokal besöksnäring, friluftsliv m.m. Mikroplastpartiklar i havet bedöms enligt vara ett växande problem, där skräp på stränderna som inte tas om hand är en av källorna. Finansieringsfrågor om marint skräp har enligt rapporten diskuterats bl.a. inom projektet kust, med deltagare från elva kustkommuner i . Syftet med projektet är bl.a. att driva frågor om marin nedskräpning i och att arbeta för att utveckla en hållbart finansierad miljö- och naturvårdsförvaltning för kust och skärgård i . HaV och bedömer i rapporten att det finns ett behov av att undersöka olika alternativa finansieringsformer för omhändertagande av marint skräp på stränder. HaV har anfört att man ger visst ekonomiskt stöd till olika projekt för att minska nedskräpningen och ta hand om det skräp som redan finns i havet. När det gäller frågan om att hindra att avfall och farliga ämnen hamnar i hav och vattendrag kan visst nationellt arbete nämnas, bl.a. uppdraget Ny handlingsplan för en giftfri vardag som lämnades till Kemikalieinspektionen (se ovan under Slutna kretslopp m.m.). Regeringen har som nämnts ovan beslutat att Kemikalieinspektionen ska vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag för att intensifiera arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Ett område som Kemikalieinspektionen ska titta närmare på är mikroplaster. Uppdraget ska slutredovisas . Även det tidigare nämnda uppdraget till om giftfria och resurseffektiva kretslopp kan nämnas i detta sammanhang. Verket ska intensifiera arbetet med att identifiera och vidta åtgärder för att på ett kostnadseffektivt sätt ytterligare stimulera en mer resurseffektiv avfallshantering som främjar ökad materialåtervinning och avfallsförebyggande åtgärder inklusive att minska risker med farliga ämnen och utfasning av särskilt farliga ämnen ur kretsloppet. Uppdraget ska redovisas . Som nämnts har förordningsändringar genomförts när det gäller utsortering av bl.a. plastförpackningar. Förslaget innebär bl.a. att mer avfall ska kunna återvinnas (se ovan under avsnittet Slutna kretslopp m.m.). Enligt uppgift från Miljö- och har på EU-nivå varit drivande för att minska avfallsmängderna, fortsätta utvecklandet av resurssnåla och giftfria kretslopp, avveckla möjligheten att deponera återvinningsbart avfall samt för mer ambitiösa mål för återanvändning och återvinning. För att uppnå etappmålet om giftfria och resurssnåla kretslopp krävs en samlad åtgärdsstrategi inom EU men också hållbar materialhantering och utfasning av farliga ämnen. Regeringen stöder Europeiska kommissionens meddelande för resurseffektivitet och en cirkulär ekonomi. Inom översynen av avfallsregelverket prioriterar regeringen bl.a. att mål och åtgärder för att förebygga avfall ska fastställas på EU-nivå, att resurseffektiva och giftfria kretslopp ska främjas och att riskerna med farliga ämnen bör beaktas i återvinningsmålen. Europeiska kommissionen har föreslagit en ändring i förpackningsdirektivet (94/62/EG) enligt vilket medlemsstaterna måste vidta åtgärder för att minska förbrukningen av tunna plastbärkassar. Regeringen stöder förslaget och driver också att det ska ställas upp ett gemensamt minskningsmål. Vid miljörådet enades ministrarna om en politisk överenskommelse om förslaget till direktiv för att minska användningen av tunna plastbärkassar. Klimat- och miljöminister svarade vid en frågestund i på frågor om marint avfall. Hon anförde då bl.a. att regeringen ger HaV anslag, t.ex. för projektet om ren kust i som ger möjligheter till uppstädning och annat arbete. Det beviljas också enligt ministern belopp till organisationen för projekt mot nedskräpning. När det gäller mikroplaster anförde ministern att det är en s.k. ny fråga där man inte har sett hela problematiken. Det är påkallat att politiken nu kopplas in och börjar komma igång med åtgärder och regleringar. Marint avfall är en internationell fråga eftersom det allra mesta av det skräp som flyter i land på svenska kuster kommer långväga ifrån. Slutligen anförde ministern att utför ett aktivt arbete inom ramen för t.ex. Ospar kring Nordostatlanten men också i andra internationella forum och i en del kemikaliesammanhang, bl.a. för att stoppa skräpet redan vid källan. HaV har tagit fram ett förslag till åtgärdsprogram för havsmiljön. Åtgärdsprogrammet är ett krav under havsmiljödirektivet. Det ska innehålla de åtgärder som myndigheter och kommuner i bör vidta för att uppnå en god havsmiljö. I förslaget till åtgärdsprogram för havsmiljön finns åtgärder inom flera områden. När det gäller arbetet med att ta fram ett åtgärdsprogram har HaV anfört att det övergripande syftet med åtgärdsprogrammet är att uppnå god miljöstatus i och . Åtgärdsprogrammet för havsmiljön ska beslutas , och sedan ska åtgärderna genomföras av myndigheter och kommuner. Åtgärdsprogrammet har delats in i olika temaområden. Ett temaområde är Marint avfall. Mikroskräp ingår i detta temaområde. Det saknas dock enligt HaV kunskap om hur stort problemet med mikroskräp är i den svenska havsmiljön. Miljöövervakningen täcker in större marint avfall på stränder och havsbotten, men saknas övervakning av mikroskopiskt avfall. Det saknas även övervakning för att mäta påverkan på organismer av avfall. Enligt HaV saknas kunskap för att kunna föreslå effektiva och kostnadseffektiva åtgärder mot mikroskräp. Förekomsten och riskerna med mikroskräp har börjat uppmärksammas på policynivå, men en del kunskapsbrister behöver åtgärdas innan lämpliga åtgärder kan föreslås, t.ex. behöver kunskap sammanställas om hur man på bästa sätt kan förhindra att skräp från avloppsvatten och dagvatten når den miljön. Även informationsinsatser för konsumenter och producenter behövs för att förhindra uppkomsten av mikroskräp redan vid källan. Det finns enligt HaV två åtgärder i åtgärdsprogrammet som berör mikroskräp. har inom havskonventionen Ospar tagit på sig ansvaret för att tillsammans med industrin undersöka och främja användandet av den bästa tillgängliga tekniken för att förhindra att avloppsrelaterat skräp, inklusive mikroskräp, från avlopps- och dagvatten når den miljön. Ett bakgrundsdokument ska tas som underlag till möjliga åtgärder. En annan åtgärd i åtgärdsprogrammet handlar om information till konsumenter om skräp generellt i den miljön. Informationsinsatser mot mikroskräp skulle kunna ingå i den åtgärden. Åtgärdsprogrammet för havsmiljön kommer att ge en översikt över de största problemen i havsmiljön och vad som behöver prioriteras för att uppnå en god havsmiljö. Programmet är ute på samråd till och kommer att revideras . pågår också kompletterande åtgärder. Inledningsvis kan utskottet konstatera att de negativa effekterna av nedskräpning är många och berör miljökvalitetsmålen God bebyggd miljö, Hav i balans samt levande kust och skärgård och Levande sjöar och vattendrag. Nedskräpningen är ett angeläget samhällsproblem och ger bl.a. skador på djur och människor och sprider farliga kemikalier i miljön. Utskottet välkomnar vägledning för kommuner om hur de kan arbeta strategiskt för att minska nedskräpningen. Som nämnts ovan behandlar vägledningen bl.a. nya metoder för skräpmätning i olika miljöer, verktyg för att hantera omfattande nedskräpning och goda exempel från olika kommuners arbete med nedskräpningsfrågor. Ett sådant exempel är det arbete som nämns ovan som pågår i kommun. Nationella kampanjer och ett informationsarbete genomförs av bl.a. stiftelsen och . Som anförs i redovisning av regeringsuppdraget Särskild satsning för minskad nedskräpning finns det dock frågor att arbeta vidare med. Ett avfallsförebyggande arbete pågår vid olika myndigheter och kommuner. Utskottet utgår från att regeringen följer arbetet med begränsning av nedskräpning och vid behov vidtar lämpliga åtgärder. Motionerna 2014/15:322 (S) yrkandena 1 och 2, 2014/15:644 (M), 2014/15:1457 (S), 2014/15:570 (C), 2014/15:632 (MP) och 2014/15:618 (M) avstyrks därmed. Utskottet vill framhålla att frågan om ett rent och giftfritt hav och rena stränder är angelägen. När det gäller plastavfall behandlade utskottet Europeiska kommissionens grönbok om en europeisk strategi för plastavfall i miljön (KOM(2013) 123). I utlåtande /13:MJU18 framhöll ett enigt utskott att det krävs att åtgärder vidtas inom flera områden för att komma till rätta med problemen med plastavfall i miljön. Utskottet anförde bl.a. att problemet med mikroskopiska plastartiklar är utomordentligt allvarligt och att den negativa utvecklingen måste hejdas. I samband med att kommissionen överväger åtgärder för att ta hand om avfall som spolats upp på land ansåg utskottet att kommissionen även bör överväga ekonomiska bidrag till strandstädning. Utskottet ansåg att det var önskvärt att kommissionen tar fram ett underlag för utformningen av ett sådant stöd för att skapa incitament för såväl kommuner som det civila samhället att ta hand om avfallet. Utskottet vidhåller sin uppfattning. Utskottet anser att kretsloppsarbetet behöver stärkas för att minska förekomsten av farliga kemikalier, mikroplaster och marint skräp i våra vattenområden. Problemen med marin nedskräpning av plast är bl.a. att fåglar, fiskar och däggdjur riskerar att äta den eller trassla in sig så att de svälter ihjäl eller kvävs. Av den totala mängden nedskräpande föremål i haven består den största delen av plast. nedskräpning är en global utmaning. bör därför även i fortsättningen vara drivande inom EU och i regionala och internationella sammanhang när det gäller marint avfall inklusive mikroplaster. Problemen med marin nedskräpning är tydliga även i . På den svenska beräknas 4 000–skräp flyta i land. Undersökningar som gjorts i visar att av fåglarna har plast i magen. Användningen av mikroplaster, t.ex. i kosmetiska produkter, är också ett reellt problem som kräver aktiva åtgärder. Det är även viktigt att se till så att det blir lätt för båtlivet att vara miljövänligt och att en god avfallshantering finns längs våra kuster. Regeringen bör ta initiativ till att utreda regelverk som gör att nedskräpningen och spridningen av mikroplaster motverkas och upphör. Arbetet för att minska förekomsten av marint skräp och mikroplaster i våra vattenområden behöver stärkas. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motion 2014/15:2541 (C) yrkande 2. I avvaktan på pågående arbete bör motionerna 2014/15:823 (C), 2014/15:1152 (S), 2014/15:622 (M), 2014/15:2783 (SD) yrkande 5 och 2014/15:316 (S) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. Uttjänta bilar och övergivna båtar m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om omhändertagande av uttjänta bilar, om övergivna båtar och om sanering av fartygsvrak som kan orsaka miljöskada. Jämför reservation 7 (SD). I motion 2014/15:1241 av och (båda SD) yrkande 4 anförs att nya regler om uttjänta bilar inte bör utformas så att bevarandet av gamla bilar försvåras. Motorentusiaster över hela har uttryckt stark oro över redovisning av regeringsuppdraget Uttjänta bilar och miljön. I denna redovisning finns flera förslag som skulle kunna påverka veteranbilshobbyn starkt negativt. Enligt motion 2014/15:1166 av (S) yrkande 1 bör regelverket ses över så att kommuner eller andra offentliga aktörer får rätt att föra bort övergivna båtar. Båtar som övergetts förfaller och riskerar att börja läcka eller orsaka annan negativ miljöpåverkan. Enligt motion 2014/15:2589 av Finn och (båda M) bör man ändra i lagstiftningen så att en systematisk återvinning av uttjänta fritidsbåtar kommer till stånd. Ett av de största hindren för att få ett sådant återvinningssystem att fungera är att kommuner och andra markägare inte kan omhänderta och senare återvinna båtar som är övergivna på deras landområden. Någon form av skrotningspremie bör övervägas. I motion 2014/15:866 av (KD) anförs att det är viktigt att åtgärder vidtas för att sanera miljöfarliga fartygsvrak på . En strategi bör tas fram för att sanera vraken från olja och kemikalier för att förebygga framtida utsläpp. Det finns ingen myndighet i som har det övergripande ansvaret för läckande vrak. behandling och kompletterande uppgifter redovisade ett regeringsuppdrag om uttjänta bilar och miljön. Verket anför i rapporten bl.a. att det är mycket varierande kvalitet på omhändertagandet av uttjänta bilar. Vissa verksamheter följer de krav som ställs mycket väl, medan andra inte alls gör det. Ytterligare ett problem är den illegala hantering som finns på området, både illegal skrotning och illegal export. När det gäller illegal bilskrotning föreslår att det görs straffbart att obehörigen ta emot uttjänta bilar och att man ska ta bort ordet yrkesmässig i definitionen av bilskrotning. anför att det finns en rad åtgärder att vidta för att begränsa den illegala exporten. Verket beskriver de tankar och idéer som uppkommit i samband med uppdraget men anser att de behöver ses över närmare. Flera av förslagen har också utretts i andra uppdrag. har lämnat information om att veteranbilsägare och andra privatpersoner som restaurerar fordon och plockar delar från begagnade bilar kan fortsätta med detta även om verkets förslag skulle genomföras. anförde att man i utredningen förde ett resonemang om hur man kan försvåra för s.k. bilmålvakter och hur man kan begränsa den illegala exporten av uttjänta bilar. Det skulle kunna ske genom att avställningstiden och antalet bilar man får äga begränsas. Verket valde dock att inte lägga fram dessa förslag i utredningen (bet. 2012/13:MJU8). Ett nytt regeringsuppdrag om hantering av övergivna bilar i naturen har lämnats. fick i uppdrag att se över hur ett ersättningssystem kan utformas för omhändertagande av uttjänta fordon. ska även utreda hur kommunerna och staten kan ersättas för sitt omhändertagande av övergivna uttjänta fordon där ägaren inte går att finna. I uppdraget ingår även att undersöka hur ett producentfinansierat system för ersättning till en bilägare vid inlämning av en uttjänt bil till en auktoriserad bilskrotare skulle kunna utformas för att minska dumpning och illegal skrotning av bilar. Uppdraget ska redovisas . När det gäller skrotning av uttjänta båtar har på uppdrag av regeringen redovisat ett förslag om hur ett system för omhändertagande av uttjänta fritidsbåtar kan inrättas för att förebygga uppkomsten av nedskräpande vrak. har även föreslagit ett system som gör det möjligt att spåra ägare, forsla bort och eventuellt skrota övergivna nedskräpande fritidsbåtar.