bet · H301UU6 · 2015-11-20 00:00:00 — På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 I detta utlåtande behandlar utskottet det gemensamma samrådsdokumentet från Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen, På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 ((2015) 33 final). I utlåtandet finns ett särskilt yttrande (SD). Utskottet föreslår att utlåtandet läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 (SD) Bilaga Förteckning över granskade dokument Utskottets förslag till riksdagsbeslut På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 lägger utlåtandet till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (SD), (M), (S), (C), (M), (S), (SD), (FP), (V), (KD), (S), (MP) och (S). Ärendet och dess beredning Europeiska unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen offentliggjorde det gemensamma samrådsdokumentet På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 ((2015) 33 final). Samrådsdokumentet syftar till att inleda ett omfattande offentligt samråd om de viktigaste frågorna i samband med EU:s partnerskap och förbindelser med gruppen av stater i , och (AVS-länderna). Samrådet inleddes och löper ut . Inom ramen för utrikesrådet (council, FAC) kommer samrådet om ett nytt partnerskap mellan EU och AVS efter 2020 att hanteras av både FAC utrikes och FAC utveckling med anledning av att avtalet handlar om både utvecklingsbistånd och ett bredare politiskt partnerskap mellan avtalspartnerna. informerade kabinettssekreterare utskottet om regeringens syn på EU:s relationer till AVS (efter 2020) som en del av informationstillfället inför FAC utrikes . Frågan berördes då på ett övergripande plan, och utskottet fick på förhand ta del av regeringens preliminära ståndpunkt genom den kommenterade dagordningen inför mötet. Eftersom frågan var en diskussionspunkt vid FAC utrikes antogs inga rådsslutsatser. Utskottet fick återrapporteringen från mötet . beslutade utskottet att informera talmannen om att utskottet ställde sig positivt till att behandla samrådsdokumentet i ett utlåtande om talmannen efter samråd med gruppledarna beslutade att hänvisa dokumentet till utrikesutskottet för granskning enligt 9 kap. 20 § riksdagsordningen (RO). informerade statssekreterare utskottet om post-Cotonou/relationen EU–AVS i samband med informationstillfället inför FAC utveckling . Utskottet fick på förhand ta del av regeringens preliminära ståndpunkt inför FAC-diskussionen genom den kommenterade dagordningen. Utskottet fick även ta del av dokumentet Diskussionsfrågor om EU–AVS post 2020, vilket låg till grund för biståndsministrarnas diskussion. Diskussionen mellan biståndsministrarna blev en inledande diskussion, och ministrarna kommer att återkomma till frågan längre fram i konsultationsprocessen. Inga rådsslutsatser antogs. Utskottet fick återrapporteringen från mötet . hänvisades (2015) 33 till utrikesutskottet för granskning. inkom faktapromemoria Samarbete med AVS-länderna efter (2015/16:FPM14). Den 11–hölls ett toppmöte om migration mellan och i , . Vid toppmötet antogs en politisk deklaration och en handlingsplan. Utskottet har, genom IPEX, inhämtat att utöver granskas samrådsdokumentet även av det tyska parlamentet. Utskottet behandlade i betänkande 2001/02:UU3 mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och staterna i , och . Därefter har utskottet behandlat i bl.a. betänkandena /07:UU8, 2007/08:UU2, 2007/08:UU5, 2008/09:UU13, 2010/11:UU13, 2011/12:UU10, 2012/13:UU2, 2012/13:UU12 och 2013/14:UU15. Fortsatt hantering på EU-nivå Enligt UD har Europeiska utrikestjänsten (EEAS) och kommissionen aviserat att man efter att samrådet har avslutats avser att publicera två arbetsdokument från kommissionen som sammanfattar samrådsförfarandet. Det ena dokumentet väntas vara tillbakablickande och utvärdera medan det andra dokumentet väntas vara av mer framåtblickande karaktär och fokusera på relationen mellan EU och AVS efter 2020. De två arbetsdokumenten väntas ligga till grund för framtagandet av ett kommissionsmeddelande där utkastet till EU:s mandat inför EU–AVS-förhandlingarna presenteras. Meddelandet väntas presenteras . Kommissionens förslag till beslut i form av meddelandet kommer att ligga till grund för det rådsarbete som ska resultera i ett rådsbeslut om EU:s mandat inför förhandlingarna. Beslutet om EU:s mandat väntas . Förhandlingarna mellan EU och AVS om relationerna efter 2020 inleds preliminärt eller 2018. mellan EU och AVS, som undertecknades , löper ut och omfattar politisk dialog, ekonomiskt samarbete, handel och utvecklingssamarbete. Samrådsdokumentet (2015) 33 behandlar hur partnerskapet ska utformas och syftar till att utvärdera vilka lärdomar som kan dras av det nuvarande partnerskapet och därigenom skapa en användbar och fungerande plattform som utvecklar parternas gemensamma intressen efter 2020. I fokus för utvärderingen står partnerskapets räckvidd, instrument och arbetsmetoder. I dokumentet konstateras att såväl EU som AVS och relationen dem emellan har utvecklats och förändrats då undertecknades. har exempelvis stora skillnader gällande ekonomisk utveckling och tillväxt inom 79 stater vuxit fram. Andra faktorer som förändrats och som berör både EU och AVS är t.ex. klimatförändringar, migration och terrorism. Flera aktörer har fått en stärkt roll inom AVS-området , vilket har bidragit till ökad komplexitet kring vilka aktörer som innefattas av och hur EU:s relation med dessa aktörer fungerar. Utanför ramen för, men i samklang med, har det skett en förstärkning av partnerskapet med de tre regioner som ingår i AVS-gruppen i form av det strategiska partnerskapet –EU, den gemensamma partnerskapsstrategin för EU och samt strategin för ett stärkt partnerskap med öarna i . Även samarbetet med regionala och subregionala organisationer har stärkts, framför allt kring ekonomiska frågor samt fred och säkerhet. EU och ett antal AVS-stater har ingått ekonomiska partnerskapsavtal, vilket har lett till att handelspelare har omvandlats till ett nät av förbindelser med olika regionala grupperingar. Antagandet av FN:s Agenda 2030 kommer att påverka förbindelserna mellan EU och AVS efter 2020. En brist i anses vara att avtalet har svårt att möta förändringarnas krav på ökad flexibilitet, samstämmighet och utvärdering. Ett exempel är att de ökade skillnaderna inom har bidragit till att det finns ett behov av att se över EU:s utvecklingsstöd till staterna. EU har lagt ökad vikt vid principen om differentiering, och i syfte att säkerställa att EU:s bistånd riktas dit där behovet är som störst föreslås därför mer skräddarsydda typer av samarbete. De framtida förbindelserna behöver också anpassas till att partnerskapet nu är mångdimensionellt och omfattar flera olika aktörer. I dokumentet understryks därför betydelsen av att partnerskapet efter 2020 grundar sig på avtalsparternas gemensamma intressen i syfte att uppnå bästa resultat. Den preliminära bedömningen från kommissionens och EU:s höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik är att EU:s och AVS:s huvudsakliga gemensamma intressen är: • gemensamma globala intressen i en multipolär värld (klimatförändringar, vatten-, energi- och livsmedelsförsörjning m.m.) • mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen samt gott styre • fred och säkerhet samt bekämpande av terrorism och organiserad brottslighet • en hållbar och inkluderande ekonomisk tillväxt, investeringar och handel • mänsklig och social utveckling • migration och rörlighet. För att säkerställa att partnerskapet efter 2020 blir ett bättre och mer effektivt verktyg som främjar både EU:s och AVS-staternas intressen föreslår kommissionen och EU:s höga representant att följande områden prioriteras: • stärkta politiska förbindelser • geografisk räckvidd och samstämmighet • tydligare inriktning på länder med liknande utvecklingsnivå • stärkta förbindelser med viktiga aktörer • rationalisering av den institutionella strukturen och partnerskapets funktionssätt • bättre anpassade och mer flexibla verktyg och metoder för utvecklings-samarbete. Utskottet ser positivt på att ett bredare politiskt partnerskap etableras mellan EU och AVS-länderna efter 2020 för att bidra till att skapa jämbördiga relationer baserat på ömsesidiga intressen. Utskottet anser inte att ska förnyas i dess befintliga form då dess nuvarande strukturer, inklusive utvecklingsstödets villkor och struktur, etablerades i en annan tid och kontext. Utskottet anser att partnerskapet efter 2020 bl.a. bör bygga på genomförandet av de antagna universella hållbara utvecklingsmålen (Agenda 2030) som inte bara inkluderar AVS-staterna utan också EU. Det är angeläget att respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati, rättsstatens principer och god samhällsstyrning ligger till grund för partnerskapet även efter 2020. Utskottet konstaterar att en av effekterna av att partnerskapet mellan EU och AVS-länderna ursprungligen byggde på utvecklingsbistånd och ensidiga handelspreferenser var att det bidrog till ett tydligt givar- och mottagar-perspektiv mellan avtalsparterna. Även om omfattar en omfattande politisk dimension, ekonomiskt samarbete, handelssamarbete och utvecklingsfinansieringssamarbete är det utskottets bedömning att inte har kunnat möta de ökade krav på exempelvis flexibilitet och differentiering som de 20 senaste årens utveckling inneburit för avtalsparterna. Utskottet anser att EU behöver tydliggöra en differentiering som beaktar ländernas olikheter och avser att fortsätta att följa processen kring hur detta kan genomföras. Vad gäller den fortsatta processen konstaterar utskottet att politisk dialog med AVS-länderna kommer att vara viktigt även fortsättningsvis. Utskottet konstaterar också att det är viktigt att AVS-staterna konsulteras löpande under processen och att deras ägandeskap säkerställs. Utskottet anser att det är viktigt att EEAS och kommissionen har ett nära samarbete för att säkerställa att ansatsen blir bred. Utskottet avser att fortsätta att följa processen på väg mot ett nytt partnerskap mellan EU och AVS efter 2020. På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 (SD) (SD) och (SD) anför: ser det som ytterst angeläget att förhållandet mellan de europeiska länderna och utvecklingsländerna i , och , även efter utgången av fortsätter att präglas av en vilja till samförstånd och samarbete och möjlighet till hållbar utveckling för berörda länder. ser bistånd och handel som de primära instrumenten för att hjälpa människor i utvecklingsländer att ta sig ur fattigdom och vill därför se en bra och ändamålsenlig politik på dessa områden. Sedan tecknades har samtliga tre geografiska områden präglats av inbördes starkt differentierad utveckling, i södra har t. ex. en BNP per capita som är ungefär tio gånger högre än grannlandet . Nya avtal måste därför per definition se annorlunda ut och anpassas efter situationen i varje land och region. vill därför lämna ett särskilt yttrande där vi presenterar våra principer för det fortsatta samarbetet: • vill se att grundläggande principer tas fram men avtalen ska vara regionala med separata tematiska inriktningar på handel, bistånd, politik/mänskliga rättigheter och återtagande. • Handelspolitiken och handelsavtal ska baseras på principen om mer för mer med en tydlig konditionalitet. • är kritiska till EU-jordbruksstöd, som i kombination med handelslättnader kan orsaka konkurrensnackdelar för svenska bönder, vilket är något vi vill undvika. • vill inte medverka till avtal som ger EU-länder rätt att bruka tredjeländers fiskevatten. Vi vill även att andra naturtillgångar ska exploateras i ägarskap av länderna i vilka tillgångarna finns. • vill se en gradvis övergång till ett resultatbaserat bistånd. • vill inom biståndet se ett större fokus på utvecklingsmål nr. 1, 2, 3 och 6. • Biståndsformen budgetstöd bör helt urfasas eftersom den medför för stora risker för korruption. • Inom biståndet har f.d. kolonier traditionellt inom EU varit särskilt gynnade, något vi ifrågasätter starkt. Biståndet bör i stället fördelas efter behov. • ser återtagandeavtal som en nödvändig del i förhållande med relevanta utvecklingsländer. Förteckning över granskade dokument Gemensamt samrådsdokument (2015) 33 final På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020. ser det som ytterst angeläget att förhållandet mellan de europeiska länderna och utvecklingsländerna i , och även efter utgången av fortsätter att präglas av en vilja till samförstånd och samarbete. ser bistånd och handel som de främsta instrumenten för att hjälpa människor att ta sig ur fattigdom, och vi vill därför se en bra och ändamålsenlig politik på dessa områden. Sedan tecknades har samtliga tre områden präglats av en inbördes starkt differentierad utveckling. I södra har till exempel en bnp som per capita är ungefär tio gånger högre än i grannlandet . Nya avtal måste därför per definition se annorlunda ut. vill därför lämna in ett särskilt yttrande där vi presenterar våra principer för ett fortsatt samarbete. Vi vill se regionala avtal med tematiska inriktningar på handel, bistånd, mänskliga rättigheter, politik och återtagande. Vi är kritiska till EU:s jordbruksstöd vilket i kombination med handelslättnader kan orsaka konkurrensnackdelar för svenska bönder, och det är något som vi vill undvika. vill inte heller medverka till avtal som ger EU-länder rätt att bruka tredjeländers fiskevatten. Vi vill även att andra naturtillgångar ska kunna exploateras av utvecklingsländerna själva. Biståndspolitiken ska baseras på principen mer för mer. Vi vill även se en gradvis övergång till ett resultatbaserat bistånd. Vi vill inom biståndet se ett fokus på utvecklingsmål nr 1, 2, 3 och 6. Biståndsformen budgetstöd bör helt och hållet utfasas eftersom den medför för stora risker för korruption. Inom biståndet har före detta kolonier traditionellt varit särskilt gynnade, vilket vi är starkt emot. Biståndet bör i stället fördelas efter behov. ser återtagandeavtal som ett måste för ett långsiktigt fungerande förhållande till utvecklingsländerna. har en positiv syn på handel med varor och tjänster, då det ger en ökad tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för länder och deras medborgare. Vi anser att frihandel kan vara starkt välståndsskapande för såväl fattiga som mer utvecklade länder. Att värna principen om frihandel är därför både ett globalt och ett svenskt intresse. På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i , och efter 2020 är därför i grunden ett frihandelsvänligt parti. Vi anser att inom såväl EU som i internationella forum, såsom WTO, ska verka för en öppen och fri handel och för att motverka protektionism. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13.)