bet · H201JuU9 · 2015-02-04 00:00:00 — Att hitta lämpliga påföljder är en utmaning, och i det sammanhanget finns det många aspekter att beakta. Rättssäkerhet och likhet inför lagen är en sådan, brottsoffrets och samhällets upprättelse en annan. Men det är också viktigt för den som begår ett brott att det finns en chans att göra bot, att sona sitt brott. En tydlighet och förutsebarhet är önskvärd, som olika straff kan vara mer eller mindre lämpliga för olika individer. Det klassiska bötesstraffet kan vara bra, men har också sina risker. För den som inte kan betala sina böter väntar ett liv i skuld. Det gör att den unga personen inte har något intresse av att delta i en vit ekonomi. Tvärtom ökar incitamenten att söka tjäna sitt uppehälle på ett kriminellt sätt. behöver man bryta en negativ utveckling. Helgavskiljning med elektronisk fotboja kan vara en bra påföljd för den som lever ett lagligt och bra liv i veckorna, men som i samband med helglivet tenderar att hänge sig åt ett beteende med hög risk för fortsatt och utvecklad kriminalitet. Kontaktskyldighet är en annan möjlig. Det är en metod för att koppla den unga närmare till samhället som kan vara ett värdefullt stöd för den unga som behöver det, men som kanske inte på egen hand skulle söka upp det. kan en kraftfull varning vara befogad. Det handlar i praktiken om åtalsunderlåtelse som vi i detta sammanhang kallar för straffvarning. I Alliansen hade vi även en önskan om att gå vidare med ett medlingsförfarande, där brottsoffret och den unga brottslingen kan mötas och komma överens om en lämplig gottgörelse. Men ända dit kom vi inte . Det förslag som ligger på vårt bord är en viktig pusselbit och ett steg på vägen mot ett bättre och tryggare , men detta är frågor som vi ständigt måste arbeta med. Priset är högt för den som hamnar snett. Det är ohemult för den som drabbas av brott, som med rätt insatser inte skulle ha behövt äga rum. Priset är enormt för det samhälle som inte förmår att med kraftfulla, rättssäkra och effektiva medel hålla unga borta från brottets bana. Vi är många som i andra uppdrag utanför har kommit i kontakt med situationer för unga som hamnar i kriminalitet, för deras familjer och för deras brottsoffer. I min tidiga yrkeskarriär på stod det väldigt klart när man läste personalia hur tragiskt det var att läsa att så lite hade gjorts för de ungar som hade gjort så mycket. Jag läste sida upp och sida ned om barn som hade hamnat i alla möjliga utanförskap, som hade hamnat i dåliga vanor, som hade begått brott medan ingen hade gripit in. Det var en sorglig läsning. Det var inte minst sorgligt med tanke på vilken effekt det hade på de barn som hade fyllt och hamnat i tingsrätten. De hade förstört sina liv och kanske andras. Ofta var det inte heller första gången de var där. Detta kan kombineras med ytterligare upplevelser som jag har haft under mina år i . Jag har varit, kanske inte på alla fängelser, men jag har varit på ganska många. Jag har aldrig träffat en enda intagen på en anstalt i vårt land som har sagt: Ja, , jag sitter här för att samhället grep in för tidigt och för tydligt, så det blev ett stort problem. Därför blev jag en grov kriminell och sitter nu här. Det har aldrig hänt att jag har träffat en sådan människa. Jag tror inte heller att ni har gjort det. Därför är det glädjande att vi under har utökat förutsättningarna för att göra tidiga, tydliga och mer effektiva insatser. Det här betänkandet som vi nu behandlar är ju en fortsättning på detta med lite mer fokus på snabba insatser, på stringens, på sammanhållenhet i hela landet och med högre krav på kommunerna när det gäller eftervård. Flera talare har redan redogjort för innehållet, så jag nöjer mig med att säga att jag instämmer i den analysen. Därför säger ja till den inriktning som finns med i betänkandet. Jag återkommer till reservationerna . Vi har ju en situation där fler ungdomars brottslighet utreds tidigare. Det har vi sett till att få på plats. Vi har stärkt föräldrarnas ansvar. Vi har sett till att polisen lättare kan gripa in och ta hand om ungdomar som befinner sig i totalt oacceptabla miljöer. Små flickor ska inte vara i narkotikamiljö. Man kan bara ta dem därifrån. Vi har av största välvilja infört ökade möjligheter att drogtesta unga personer. Det finns inga sociala problem som inte kan bli värre om man kombinerar dem med narkotika. Vi har sett till att sociala insatsgrupper har börjat jobba på fred front. Vi har brutit ned sekretessregler. går vi vidare, och regeringen har lagt fram förslag som på många sätt bereddes av alliansregeringen, det välkomnar vi. Men det behöver göras mer. Vi behöver nog återkomma till frågan som delvis berörs i betänkandet när det gäller mellantvång i eftervården, begrepp som finns på papperet. Men jag och är av den uppfattningen att det fortfarande finns här en enorm målkonflikt, och jag tycker att vi har hamnat på fel sidan i den. Det är inte så länge sedan som vi högtidlighöll 25-årsjubileumet av här i . är ett mycket bra redskap för att försäkra oss om ungdomars rätt att komma till tals och respektera barns mänskliga rättigheter. Den vuxnes, förälderns, vårdnadshavarens, rätt att säga nej till sociala insatser väger mycket tyngre än den 13-14-åring som begår ett allvarligt brott. Om man är bygger alla insatser ytterst på föräldrarnas, vårdnadshavarnas, medgivande eller samtycke. Trots att vi sagt att barnets bästa ska gälla kan föräldrar säga nej. Det finns föräldrar som mår dåligt, har egna psykiska sjukdomar, kan själva vara kriminella, har missbruksproblem eller är på annat sätt helt oförmögna att ta till sig vad säger. Här står vi på fel sida, och det har vi gjort . Jag beklagar att vi inte kommit längre. Vi måste återkomma i frågan, men huvuddelen av problematiken ligger inte på justitieutskottet. Barn har rätt till hjälp. Om ett barn begår brott är det ett rop på hjälp. Det är utgångspunkten. Vi måste införa mer av mellantvång för att kunna gripa in och se till att det vidtas någon form av socialpolitisk åtgärd med tvång när barn hamnar i kriminalitet. På tycker jag att vi bör fundera på om vi inte ska ha obligatorisk eftervård. Det gäller ungdomar som avtjänat sitt straff på institution om de är . De kan ha begått ganska allvarliga brott, suttit av och fått ganska bra hjälp; det satsas enorma resurser från samhällets sida, vilket är mycket bra. När de sedan kommer ut i kommunerna kan det dock brista. Det finns förslag på att det ska stramas upp och att kommunerna ska göra mer. Det är helt rätt väg att gå. tycker att det borde vara obligatoriskt. Det bör kammaren, och inte minst regeringen, vid tillfälle återkomma till. Det var två reflexioner över vad vi behöver titta mer på. En hel del är gjort, men mer finns att göra. Det här är en bra inriktning. yrkar bifall till reservationerna 1 och 5. Orsaken till att inte finns med i betänkandet är att vi hade utskottssammanträde om forskningsinriktningen. Det var inte mycket till forskningsinriktning, för det var världens snabbaste sammanträde i justitieutskottet. Vi ska inte säga att det är regeringens fel att tågen inte går , men jag kom in 11.15 och då var sammanträdet redan avslutat. Både forskningsdelen och övriga sammanträdet var avslutat. Det är bra att utskottet är effektivt, vi ska hushålla med skattebetalarnas pengar, men jag är förvånad över att forskningsinriktningen i kunde avhandlas på fyra och en halv minut. Det är anledningen till att inte var med vid justeringssammanträdet. Som ni ser är dock med på motionerna som ligger bakom betänkandet, och vi yrkar bifall till reservation 1 och 5. Med anledning av det tidigare replikskiftet kan jag inte låta det gå förbi utan måste stilla min nyfikenhet. Jag googlade, och från vill jag återge uttalanden som gjordes inför valrörelsen. Samtliga allianspartier uttalade sig då positivt om att ta bort den straffrabatt som finns för personer . Jag kan återge vad säger, nämligen att han är väldigt positiv. rättspolitiska talesperson säger ja till förslaget, står det. När det ligger ett skarpt förslag på bordet, en reservation från , om att ta bort straffrabatten för myndiga personer blir den naturliga frågan: Varför yrkar ni inte bifall till den? Det enkla svaret är att vi prioriterar frågan om tidiga insatser genom att möjliggöra för helgavskiljning. Vi ser det som en ännu viktigare åtgärd. Som jag bedömer det är regeringen något mer negativt inställd till detta. Åtminstone efter vad jag hört av regeringsföreträdare sedan mandatperiodens början har man varit mer öppen för att titta på och bereda ärendet om borttagandet av straffrabatter för myndiga personer. Men jag tror att man är mer negativt inställd till detta, så det är en balansgång. Vi kommer att återkomma under temat straffrätt och redovisa var vi behöver skärpa straffen och i vilken del vi ska se över de rabatter som ges, oavsett om det gäller unga eller om det gäller väldigt omfattande mängdrabatter. En balansgång, säger . Finns det en majoritet i är det väl en ganska bra balans för att ett förslag ska genomföras. Vad jag kunnat läsa mig till i efterhand har den samlade Alliansen stött förslaget om att ta bort straffrabatten för dem . Det finns alltså en god balans och en övervikt för att genomföra förslaget. Den fråga jag ställer mig är varför man säger en sak i valrörelsen och sedan, när det finns majoritet i för att genomföra det man sagt, inte röstar för det i praktiken. Det är ett lite märkligt resonemang att man med beaktande av vad den sittande regeringen har för synpunkter på saken inte vågar ta den möjlighet som finns för att göra det som man lovat väljarna. får nöja sig med det svar jag gav. Sedan ska man väl ärligt säga att bara för att man har möjlighet att i kammaren och i våra betänkanden, inte minst i justitieutskottet, vända uppochned på den regering som sitter bör man inte använda sig av varje sådant tillfälle bara för att det är möjligt. Tydligare reaktioner på ungas brottslighet Jag tycker att vi från Alliansens sida ska driva regeringen framför oss; det är i alla fall strategi. Det gör vi genom att vi ger och tar. Jag förstår den frustration som företrädare för kan känna över att de inte själva får bestämma allt och att inte alla så snart har en reservation hugger på den direkt. Det är nog bäst att vänjer sig vid det, för jag tror att det kommer fler sådana tillfällen. Men jag utesluter inte att det kommer att finnas tillfällen när Alliansen lägger reservationer som väljer att stödja. Det är ett beslut som de själva fattar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)