bet · H301UbU5 · 2015-11-20 00:00:00 — Vidare framgår det att förslaget om en upplysning om föreskriftsrätt innebär att bestämmelser enligt den nuvarande regleringen i 24 kap. 5 § skollagen om vad som krävs för att få en förklaring om bidragsrätt för en internationell skola på gymnasienivå samt bestämmelser om utbildningen vid en sådan skola som har beviljats en förklaring om bidragsrätt inte ska regleras i lag utan i förordning. Bestämmelser om utbildningen i internationella skolor med enskilda huvudmän regleras på förordningsnivå, exempelvis elevavgifter och utbildningens allmänna mål och värdegrund Regeringen gör bedömningen att de principer som kommer till uttryck i de nuvarande bestämmelserna i skollagen om utbildningen i internationella skolor, med vissa undantag, i fortsättningen bör komma till uttryck i bestämmelser på förordningsnivå. Regeringen har i avsnittet om godkännande respektive förklaring om bidragsrätt när det gäller internationella skolor med enskilda huvudmän föreslagit att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska bemyndigas att meddela föreskrifter dels om vad som ska krävas i fråga om utbildningen vid en internationell skola som har en enskild huvudman för att godkännande ska lämnas, dels om utbildningen vid internationella skolor vars huvudmän har fått ett sådant godkännande. Av propositionen framgår bl.a. att regeringen föreslår vissa förändringar när det gäller möjligheterna att ta ut elevavgifter vid internationella skolor med enskild huvudman och avser att reglera detta på förordningsnivå. Regeringen gör bedömningen att inte bara rimliga merkostnader som är hänförliga till att den internationella skolan följer en annan läroplan än den svenska, utan även sådana merkostnader som är hänförliga till att internationella skolor riktar sig till en annan målgrupp än skolor inom skolväsendet, kan ligga till grund för skäliga elevavgifter (se avsnittet nedan om avgifter vid internationella skolor samt s. 38 och 67 i propositionen). De principer som enligt regeringens bedömning bör komma till uttryck i bestämmelser på förordningsnivå återfinns i 24 kap. skollagen (2010:800). Där sägs bl.a. att utbildningen i en internationell skola som helhet ska vara likvärdig med utbildningen i grund- respektive gymnasieskolan (24 kap. 2 § andra stycket och 5 § första stycket 2 skollagen). Vidare ska utbildningens allmänna mål och värdegrund inte strida mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller för utbildning inom det svenska skolväsendet. Det finns även bestämmelser om bl.a. särskilt stöd och elevhälsa, mottagande och urval samt informationsplikt. När det gäller bestämmelserna om att utbildningen som helhet i en internationell skola vara likvärdig med utbildningen i grund- respektive gymnasieskolan har det i förarbetena uttalats att det i detta krav ligger att undervisningen i en internationell skola ska följa de allmänna principer om demokrati, tolerans, jämlikhet, saklighet, allsidighet m.m. på vilka bygger. För att den internationella skolan ska få sin särskilda inriktning kan och måste kunskaper och färdigheter avse delvis andra sakområden, men den allmänna nivån bör inte vara lägre än (prop. 1982/83:1 s. 74). Detta krav bör enligt regeringens mening innebära att kvaliteten i den internationella skolans verksamhet som helhet ska vara så hög att de mål som gäller för den internationella skolan är jämförbara med de mål som gäller för respektive gymnasieskolan. Regeringen anser att det är viktigt att detta krav gäller även fortsättningsvis för att säkerställa att utbildningen håller en hög kvalitet. Det sägs också i propositionen att den utbildning som ges på internationella skolor inte behöver utgå från samma formuleringar om allmänna mål och värdegrund som gäller för utbildning inom skolväsendet. Det är dock viktigt att utbildningen i internationella skolor som bekostas av allmänna medel inte strider mot de allmänna mål och den värdegrund som gäller inom det offentliga skolväsendet. Regeringen bedömer därför att ett sådant krav även i fortsättningen bör gälla för ett godkännande på grundskolenivå och för att en förklaring om bidragsrätt på gymnasienivå ska lämnas. Kommuner får vara huvudmän för internationella skolor på grundskolenivå kan internationella skolor endast drivas av enskilda huvudmän. Kommuner kan emellertid anordna huvuddelen av undervisningen i på engelska för elever som vistas i och har tillräckliga kunskaper i engelska för att kunna delta i undervisningen (9 kap. 14 § skolförordningen [2011:185]). För sådana elever kan kommuner som så önskar tillämpa en internationell läroplan i form av () program, Primary Years Programme (PYP) eller Middle Years Programme (MYP), parallellt med den svenska läroplanen för . Det följer av skollagen att en huvudman som vill tillämpa PYP och MYP i är skyldig att även tillämpa den svenska läroplanen. Detta innebär således att denna elevkategori får utbildning enligt två läroplaner. Regeringen föreslår att en kommun efter medgivande från Skolinspektionen ska få vara huvudman för en internationell skola på grundskolenivå, om utbildningen följer en internationell läroplan och om det finns behov av utbildningen. Ett sådant medgivande ska kunna återkallas om kommunen inte följer ett föreläggande om att fullgöra sina skyldigheter och missförhållandet är allvarligt. Beslut i fråga om medgivande för en kommun att vara huvudman för en internationell skola på grundskolenivå samt beslut i fråga om återkallelse av ett sådant medgivande ska kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Regeringen gör även bedömningen att kommuner även fortsättningsvis ska kunna bedriva utbildning enligt en internationell läroplan på gymnasienivå utan att kommunen är att betrakta som en huvudman för en internationell skola i skollagens mening, under förutsättning att utbildningen inte i första hand riktar sig till elever som är bosatta i för en begränsad tid. I skälen för regeringens förslag anger regeringen att den primära målgruppen, elever som vistas i landet för en begränsad tid, inte har behov av att läsa enligt dubbla läroplaner utan att det snarare är till hinder för denna grupp. Den reglering som finns tillgodoser därför, enligt regeringens mening, inte det behov av utbildning som den primära målgruppen efterfrågar. Det är regeringens övertygelse att det är av yttersta vikt för att skapa förutsättningar för företag, lärosäten och andra arbetsgivare att attrahera kvalificerad arbetskraft från utlandet att det finns adekvat utbildning för medföljande barn. För att säkerställa att elever som är bosatta i får tillgång till efterfrågad utbildning, särskilt i de fall då en enskild huvudman inte har etablerat en internationell skola på orten, anser regeringen att en kommun bör få möjlighet att vara huvudman för en internationell skola på grundskolenivå. När det gäller frågan om huruvida kommuner även ska ges möjlighet att driva internationella skolor på gymnasienivå konstaterar regeringen att kommuner kan bedriva IB-utbildning på gymnasienivå och att utbildningen inte ingår i skolväsendet och inte riktar sig till någon särskild elevkategori. Regeringen anser att det inte behöver införas en möjlighet för kommuner att bedriva internationella skolor på gymnasienivå med hänsyn till att elever som är bosatta i har möjlighet att få utbildning enligt en internationell läroplan av en huvudman. Övriga förslag, ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringen lämnar även förslag som rör bl.a. bidrag för utbildningen som leder fram till International Baccalaureate (IB). Regeringen föreslår att lagen om ändring i skollagen ska träda i kraft . I lagförslaget finns även övergångsbestämmelser. internationella konkurrenskraft och internationella relationer är beroende av möjligheten att rekrytera internationella nyckelmedarbetare inom akademin, näringslivet och diplomatin och av att utländska företag uppmuntras att etablera verksamheter i . För att det ska bli lättare att välja att flytta till är det viktigt att det finns utbildning att tillgå för medföljande barn och ungdomar i den utsträckning som efterfrågas. Utskottet anser i likhet med regeringen att det finns behov av att ändra regelverket för internationella skolor så att utbildning på en internationell skola kan komma till stånd i större utsträckning än och även med en huvudman. Utskottet välkomnar därför regeringens förslag och bedömningar i fråga om internationella skolor. Utskottet vill med anledning av regeringens förslag anföra följande. Utskottet ställer sig positivt till den föreslagna definitionen av internationella skolor som bl.a. anger att den primära målgruppen för internationella skolor är elever som är bosatta i för en begränsad tid, vilket innebär att det finns en startpunkt och en slutpunkt för elevens vistelse i landet. Utskottet anser även att det är viktigt att kretsen av huvudmän som får bedriva internationella skolor utvidgas och att definitionen av en internationell skola således inte längre enbart tar sikte på enskilda huvudmän. Det innebär att regleringen i skollagen (2010.800) enligt förslaget ändras så att även kommuner, efter medgivande från Skolinspektionen, får vara huvudmän för internationella skolor på grundskolenivå. Utskottet anser att regeringens förslag om de ytterligare elevkategorier som utöver den primära målgruppen ska få fullgöra sin skolplikt i internationella skolor på grundskolenivå med antingen en enskild eller huvudman är väl avvägd. Målgruppen har sin utgångspunkt i vad som sägs i förarbetena om elever som har särskilda skäl att gå i en internationell skola (prop. 2009/10:165 s. 876). Enligt regeringens förslag ska således en elev få fullgöra sin skolplikt i en internationell skola på grundskolenivå med såväl en enskild som en huvudman om eleven har gått i skola utomlands och vill avsluta sin utbildning i , det finns grundad anledning att anta att eleven kommer att lämna för , eller eleven har skolans undervisningsspråk som dagligt umgängesspråk med en eller båda sina vårdnadshavare och tillräckliga kunskaper i språket för att kunna följa undervisningen. Även när det gäller målgruppen elever i en internationell skola på gymnasienivå ställer sig utskottet bakom regeringens överväganden. Utskottet anser att det är motiverat att förenkla regelverket om godkännande av en internationell skola på grundskolenivå så att Skolinspektionens godkännande även medför en rätt till bidrag. När det gäller enskilda huvudmän för internationella skolor på gymnasienivå anser utskottet i likhet med regeringen att det mot bakgrund av att gymnasieutbildningen är frivillig varken är nödvändigt eller en förenkling av systemet att införa ett godkännandeförfarande. Utskottet instämmer även i regeringens övriga förslag och bedömningar och hänvisar när det gäller regeringens bedömning om avgifter i internationella skolor till sitt ställningstagande i avsnittet nedan. Utskottet har under ärendets beredning uppmärksammat att behöver göra ett par mindre justeringar i regeringens förslag till lag om ändring i skollagen. I lagförslaget har i 28 kap. 2 § ordet ”hos” allmän förvaltningsdomstol av misstag bytts ut till ordet ”till” allmän förvaltningsdomstol i den föreslagna lydelsen. Utskottet föreslår därför en ändring i 28 kap. 2 § så att ordet ”till” ändras till ordet ”hos”, se utskottets lagförslag i bilaga 3. Utskottet kan även konstatera att tredje stycket i 29 kap. 17 § i regeringens förslag till lag om ändring i skollagen har utelämnats av förbiseende. Utskottet föreslår en justering som innebär att det uteblivna stycket finns med i utskottets lagförslag, se bilaga 3. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) med de ändringarna att 28 kap. 2 § och 29 kap. 17 § får de lydelser som utskottet föreslår i bilaga 3. Avgifter vid internationella skolor Utskottets förslag i korthet avslår en motion om avgifter vid internationella skolor. Jämför reservation (V). Utbildning inom grund- och gymnasieskolan ska enligt skollagen (2010:800) vara avgiftsfri. Endast enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna får förekomma. I samband med skolresor och liknande aktiviteter får det i enstaka fall under ett läsår förekomma kostnader som ersätts av vårdnadshavare på frivillig väg. Sådana aktiviteter ska vara öppna för alla elever, och ersättningen får inte överstiga huvudmannens självkostnad för att eleven deltar i aktiviteten. För och motsvarande skolformer gäller därutöver att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning, erbjudas näringsriktiga skolmåltider samt att avgifter i samband med ansökan om plats inte får tas ut. För gymnasieskolan gäller att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning, men att huvudmannen får besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna hjälpmedel. Avgifter i samband med ansökan om plats får inte tas ut. (Se 10 kap. 10 och 11 §§ och 15 kap. 17 och 18 §§ skollagen.) Eftersom internationella skolor utgör en särskild utbildningsform utanför skolväsendet har huvudmän som anordnar sådan utbildning möjlighet att ta ut avgifter för utbildningen. För att Skolinspektionen ska förklara huvudmannen berättigad till bidrag från elevernas hemkommuner krävs bl.a. att avgiften är skälig med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt (24 kap. 3 § första stycket 5 och 5 § första stycket 8 skollagen). Skälet till att skolorna får ta ut avgifter är enligt förarbetena förmodat högre kostnader för material och lärarfortbildning, att skolorna har hög elevomsättning och att många elever varken kan svenska eller det undervisningsspråk som talas i skolan i tillräcklig omfattning (se prop. 2006/07:1 utg.omr. 16 s. 81 f.). Elevavgifter vid internationella skolor med enskild huvudman Regeringen gör bedömningen att en förutsättning för att en internationell skola med enskild huvudman på grundskolenivå ska kunna bli godkänd, och därmed få bidrag, och att en internationell skola med enskild huvudman på gymnasienivå ska kunna förklaras berättigad till bidrag, bör vara att elevavgifter för utbildningen bara tas ut för rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, inklusive merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till relevanta organisationer, eller att den primära målgruppen som skolan riktar sig till inte är densamma som inom skolväsendet. Avgifterna bör enligt regeringen vara skäliga med hänsyn till de kostnader de är avsedda att täcka, de bidrag skolorna får och omständigheterna i övrigt. Regeringen anser att det är befogat att göra åtskillnad på kostnader som även övriga offentligfinansierade skolor har och sådana kostnader som är specifika för just internationella skolor. Regeringen anser att en avgift bör få tas ut för rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan. Detta inkluderar enligt regeringens uppfattning samtliga merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till () eller andra liknande organisationer. Regeringen bedömer vidare att hänsyn därutöver också bör få tas till en annan typ av kostnad. I förarbetena till de nu gällande bestämmelserna om elevavgifter anges att skälen till att skolorna får ta ut avgifter är förmodat högre kostnader bl.a. därför att skolorna har hög elevomsättning och att många elever varken kan svenska eller det undervisningsspråk som talas i skolan i tillräcklig omfattning (prop. 2006/07:1 utg.omr. 16 s. 81 f.). Sådana kostnader uppfattar regeringen snarare är hänförliga till den målgrupp elever som internationella skolor vänder sig till än den läroplan som internationella skolor följer. Elevavgifter vid internationella skolor på grundskolenivå med huvudman Regeringen gör bedömningen att utbildningen för elever i en internationell skola på grundskolenivå med huvudman bör vara avgiftsfri. I kommittémotion 2015/16:399 av m.fl. (V) begärs att utbildning vid internationella skolor i ska vara avgiftsfri. Motionärerna framhåller att de avgifter som förekommer vid internationella skolor i varierar kraftigt och pekar på att /13 var Tyska skolans avgift medan och tog ut avgifter på närmare eller . Motionärerna lyfter även fram att det råder avgiftsfrihet inom det svenska skolväsendet eftersom alla ska ha samma rätt till kunskap och utbildning. Motionärerna anser att detta krav bör ställas på all utbildning som anordnas på grundskole- och gymnasienivå i , även när det gäller internationella skolor. Internationella skolor med enskild huvudman Utskottet kan konstatera att enligt de nuvarande bestämmelserna om elevavgifter vid internationella skolor med enskild huvudman har en internationell skola som enligt nuvarande regler endast kan drivas av en enskild huvudman rätt att ta ut elevavgifter för utbildningen om dessa är skäliga med hänsyn till rimliga kostnader för verksamheten, bidrag och omständigheterna i övrigt (24 kap. 3 § första stycket 5 och 5 § första stycket 8 skollagen). Skälet till att skolorna får ta ut avgifter är enligt förarbetena förmodat högre kostnader för material och lärarfortbildning, att skolorna har hög elevomsättning och att många elever varken kan svenska eller det undervisningsspråk som talas i skolan i tillräcklig omfattning (se prop. 2006/07:1 utg.omr. 16 s. 81 f.). Av propositionen framgår att sådana kostnader enligt regeringens uppfattning är hänförliga till den målgrupp elever som internationella skolor vänder sig till. Av propositionen framgår även att det kan medföra vissa extra kostnader att bedriva undervisning enligt ett annat lands läroplan i stället för den svenska. Sådana kostnader kan avse exempelvis inköp av läromedel från utlandet, personalkostnader inklusive fortbildning av lärare utomlands och avgifter till IBO eller andra liknande organisationer. Utskottet kan konstatera att elever kan fullgöra sin skolplikt och genomgå en utbildning på gymnasienivå i internationella skolor och att de internationella skolorna får bidrag från elevernas hemkommuner på i princip samma sätt som fristående skolor inom skolväsendet. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är befogat att göra åtskillnad på kostnader som även övriga offentligfinansierade skolor har och sådana kostnader som är specifika för just internationella skolor. Utskottet delar även regeringens bedömning att elevavgifter bör få tas ut, inte bara för merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, inklusive samtliga merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till IBO eller liknande organisationer, utan också för kostnader hänförliga till den målgrupp elever som internationella skolor tar emot. Regeringens bedömning är att avgifterna bör vara skäliga med hänsyn till de kostnader de är avsedda att täcka, de bidrag skolorna får och omständigheterna i övrigt. Utskottet kan således konstatera att en elevs hemkommun inte kan bli skyldig att ersätta en huvudman för en internationell skola för de merkostnader som beskrivs ovan utan att det är den internationella skolan som kan ta ut elevavgifter för de aktuella merkostnaderna. Utskottet vill i sammanhanget även framhålla att regleringen av tillåtet avgiftsuttag, när det gäller undervisning i en internationell skola på gymnasienivå, endast gäller under förutsättning att huvudmannen har ansökt om och förklarats ha rätt till bidrag från elevens hemkommun. Om huvudmannen inte ansöker om sådant bidrag står det huvudmannen fritt att avgöra vilka avgifter huvudmannen vill ta ut. Internationella skolor på grundskolenivå med huvudman När det sedan gäller elevavgifter vid internationella skolor på grundskolenivå med huvudman kan utskottet konstatera att regeringen anser att det är rimligt att förutsätta att kommuner på samma sätt som enskilda huvudmän har kostnader som är specifikt relaterade till att de tillämpar en internationell läroplan eller till att den internationella skolan i första hand riktar sig till elever som är bosatta i . Av propositionen framgår exempelvis att en huvudman som anordnar Primary Years Programme (PYP) eller Middle Years Programme (MYP) inom omfattas av betydligt högre kostnader än en grundskola som endast bedriver undervisning enligt den svenska läroplanen. Regeringen konstaterar dock i propositionen att principen om avgiftsfrihet måste anses grundläggande för utbildningsverksamhet, även när det gäller internationella skolor på grundskolenivå. Regeringen framhåller också att många universitetsstuderande och stipendiater som kommer till har begränsade ekonomiska möjligheter, varför en avgift för de medföljande barnens skolgång skulle kunna försvåra familjesituationen eller omöjliggöra rekrytering. Detta visar enligt regeringen att föräldrarna till målgruppen elever som vistas begränsad tid i landet är en heterogen grupp, och att det kan finnas behov av utbildning för dessa elever som inte självklart kan tillgodoses av enskilda huvudmän. Mot denna bakgrund delar utskottet regeringens bedömning att skollagens bestämmelser om avgifter i ska gälla även för internationella skolor på grundskolenivå med huvudman. Utskottet anser att regeringens bedömningar i propositionen i fråga om avgifter vid internationella skolor är väl avvägda och avslår med det anförda motion 2015/16:399 (V). Avgifter vid internationella skolor, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:399 av m.fl. (V). I propositionen bedömer regeringen att internationella skolors rätt att ta ut elevavgifter för elever vars skolkostnad täcks av offentliga bidrag ska skärpas. Enligt regeringens bedömning ska avgifter nu endast få tas ut för ”rimliga merkostnader som är hänförliga till att utbildningen följer ett annat lands läroplan eller en internationell läroplan, inklusive merkostnader för ackreditering eller auktorisation och avgifter till relevanta organisationer, eller att den primära målgruppen som skolan riktar sig till inte är densamma som inom skolväsendet”. Regeringen anger också att avgifterna ”bör vara skäliga med hänsyn till de kostnader de är avsedda att täcka, de bidrag skolorna får och omständigheterna i övrigt”. Att regeringen väljer att skärpa reglerna är välkommet. Jag anser dock att detta inte är tillräckligt. För att alla ska ha samma rätt till kunskap och utbildning råder avgiftsfrihet inom det svenska skolväsendet. Detta krav bör ställas på all utbildning som anordnas på grundskole- och gymnasienivå i , även i de fall det finns behov av att placera barnen vid en internationell skola. Dessa skolor ska inte vara förbehållna en välbärgad elit. Jag anser således att regeringen bör vidta de åtgärder som behövs för att utbildning vid internationella skolor i ska vara avgiftsfri. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:17 Internationella skolor: antar regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800). 2015/16:399 av m.fl. (V): ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag om att utbildning vid internationella skolor i ska vara avgiftsfri och tillkännager detta för regeringen. Ändring i regeringens förslag till lag om ändring i skollagen (2010:800) Beslut av får överklagas till allmän förvaltningsdomstol i fråga om Beslut av får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol i fråga om 1. godkännande enligt 2 kap. 5 § eller 24 kap. 3 a § eller återkallelse av sådant godkännande enligt 26 kap. 13 eller 14 §, 2. medgivande enligt 24 kap. 4 a § eller återkallelse av sådant medgivande enligt 26 kap. 13 §, 3. förklaring om rätt till bidrag enligt 24 kap. 6 § eller återkallelse av sådan rätt enligt 26 kap. 13 §,