bet · H201NU12 · 2015-04-29 00:00:00 — I kommittémotion 2014/15:1103 av m.fl. anförs det att elcertifikatssystemet och andra stödsystem snedvrider konkurrensen och stimulerar utbyggnad av sådana energislag som inte nödvändigtvis levererar effekt när efterfrågan finns. Med hjälp av politiska styrmedel av detta slag har det uppförts anläggningar som i grunden inte bär sina egna kostnader och som dessutom har skapat ett överutbud på marknaden som gör det svårt att uppnå lönsamhet i investeringar och renoveringar av befintliga produktionsanläggningar. Motionärerna vill sanera marknaden från konkurrenssnedvridande stöd och anser att elcertifikatssystemet bör fasas ut genom att nya investeringar inte ska tilldelas elcertifikat. föreslog den dåvarande regeringen i propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163) att andelen förnybar energi i bör vara av den totala energianvändningen 2020. Bakgrunden till förslaget var att bindande mål enligt det s.k. förnybartdirektivet är . Regeringen bedömde bl.a. att elcertifikatssystemet skulle vidareutvecklas och att man borde sätta upp ett nytt mål för ökningen av den förnybara elproduktionen som innebär en ökning med till 2020 jämfört med läget 2002. antog regeringens förslag om ändrade kvoter i elcertifikatssystemet och godkände det nya målet för ökningen av förnybar el (prop. 2009/10:133, bet. 2009/10:NU16). I en reservation (S, MP, V) förordades ett mål om ny förnybar el till 2020 och ett långsiktigt mål om ny förnybar el till 2030. tog ställning till regeringens proposition 2010/11: 155 med förslag om en ny lag om elcertifikat (bet. 2011/12:NU6). Förslaget innebar bl.a. att det blir möjligt för att ha en gemensam elcertifikatsmarknad med andra länder. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och uttalade också stöd för att den gällande målnivån i elcertifikatssystemet på ny förnybar el till 2020 är väl avvägd och att målet ger goda förutsättningar för en utbyggnad av förnybar elproduktion. I en reservation (S, MP, V) framställdes krav på att målet för elcertifikatssystemet bör höjas till ny förnybar el till 2020 och att nya kvoter i elcertifikatssystemet som baseras på detta mål ska införas innan en gemensam elcertifikatsmarknad med förverkligas. trädde avtalet mellan och om en gemensam elcertifikatsmarknad i kraft. Det innebär att handel med elcertifikat kan bedrivas över landsgränserna. Målet för den gemensamma elcertifikatsmarknaden är att öka den förnybara elproduktionen med . Det motsvarar av elproduktionen i de båda länderna. I budgetpropositionen gjorde regeringen bedömningen att elcertifikatssystemet fungerar väl. Aktörerna på elcertifikatsmarknaden har anpassat sig till systemet och en omfattande utbyggnad av förnybar elproduktion pågår och planeras. Den hittillsvarande ökningen av elproduktionen inom ramen för systemet ligger i linje med de mål som har satts upp. Sammantaget ansåg regeringen att systemet med elcertifikat är ett effektivt styrmedel för att nå uppställda mål för produktionen av förnybar el. avstyrkte utskottet ett antal motionsyrkanden om elcertifikatssystemet (bet. 2013/14:NU9). Utskottet hänvisade bl.a. till ett antal myndighetsuppdrag som innebär att delar av elcertifikatssystemet ses över inför den kontrollstation som ska genomföras . Utskottet såg inga skäl för att agera innan dessa uppdrag har redovisats och regeringen har tagit ställning till dessa förslag. I en reservation (S, MP, V) förordades andra målnivåer inom elcertifikatssystemet. I en annan reservation (SD) tillstyrktes bl.a. ett yrkande om att ny vindkraft inte ska tilldelas elcertifikat. Uppdrag till om elcertifikatssystemet I regleringsbrevet fick ett par uppdrag som berör elcertifikatssystemet. Inför den kontrollstation som äger rum skulle bl.a. analysera och föreslå eventuella justeringar av kvotpliktskurvan som behöver göras för att ska uppfylla åtagandet gentemot i avtalet om en gemensam elcertifikatsmarknad. Vidare ska myndigheten identifiera och bedöma risker som kan medföra att takten i utbyggnaden av förnybar elproduktion inte utvecklas som förväntat till 2020. I uppdraget ingick även att analysera marknadens funktionssätt, bl.a. när det gäller omsättning, likviditet, antal aktörer m.m. och vid behov föreslå åtgärder för att ytterligare förbättra funktionssättet. redovisades uppdraget i rapporten för elcertifikatsystemet 2015 (ER 2014:04) presenterade av ny förnybar el till 2020 – Redovisning av Uppdrag rörande ambitionshöjning i elcertifikatsystemet till 2020 (ER 2015:07). – Förslag till justeringar av kvotkurva för att möjliggöra en ambitionshöjning. – Bedömning om vilka konsekvenser som ambitionshöjningen skulle kunna få på elcertifikatpris, elpris och elkonsumenter i med utgångspunkt i rapporten för elcertifikatsystemet 2015 (ER 2014:04). – Konsekvenser för tillståndsprocesser, resursförsörjning m.m. har en promemoria tagits fram med förslag på de justeringar som behöver göras för att möjliggöra en eventuell ambitionshöjning till 2020. Socialdemokraterna och har i en gemensam överenskommelse slagit fast en del grunder för sitt gemensamma regerande. I denna överenskommelse konstateras bl.a. att den förnybara elproduktionen bör byggas ut ytterligare. Målet ska vara ny el från förnybara källor 2020 och ett mål till 2030 ska tas fram. Det framhålls att elcertifikatssystemet ska användas för detta syfte. Uppgörelse med om ett höjt mål inom elcertifikatssystemet Enligt avtalet med om en gemensam elcertifikatsmarknad ska en första s.k. kontrollstation genomföras senast vid utgången av 2015. Kontrollstationen innebär gemensamma utredningar och diskussioner mellan och om behovet av ändringar i de två nationella regelverken för elcertifikat. För att ge marknadsaktörerna stabila spelregler ska större ändringar i elcertifikatssystemet företrädesvis genomföras i samband med dylika kontrollstationer. enades och energiministrar om ändringar i avtalet som reglerar samarbetet med den gemensamma marknaden för elcertifikat. Ändringarna innebär att det blir möjligt att höja det gemensamma målet för elcertifikatsmarknaden till med , från till . Det skulle innebära att den når sin målsättning om finansiering av ny förnybar elproduktion till 2020 jämfört med . innebär vidare att ramvillkoren för aktörer i och i kommer att bli mer lika och att vissa delar av det gemensamma regelverket ska utvärderas i samband med nästa kontrollstation. beslutade regeringen om en proposition i vilken det föreslås en justering av den s.k. kvotkurvan i lagen om elcertifikat (prop. 2014/15:110). Justeringen görs bl.a. med anledning av den ambitionshöjning för den förnybara elproduktionen till 2020 som regeringen aviserade i budgetpropositionen . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Dessutom föreslår regeringen att ska godkänna det ovannämnda ändringsavtal som har träffats mellan och regeringar. Ändringen av avtalet är nödvändig för att möjliggöra den aviserade ambitionshöjningen. Det finns ett brett stöd i för det marknadsbaserade elcertifikatssystemet och dess funktion att främja tillkomsten av förnybar elproduktion. Motionsförslag som tar sikte på att avveckla detta system bör därför lämnas utan åtgärd av . Motion 2014/15:1103 (SD) avstyrks sålunda i den del som har den inriktningen. Mot bakgrund av vad som anförs i motion 2014/15:2309 (M) om att utreda möjligheterna att använda elcertifikatssystemet för att finansiera forskning kring den fjärde generationens kärnkraft vill utskottet erinra om att detta system inte syftar till att generera intäkter till statskassan. Utskottet anser det inte heller vara aktuellt med en förändring av systemet med den inriktning som föreslås i motionen, varför den bör avslås av . Utskottets förslag i korthet avslår motioner som gäller dels effektivare elnätsanslutning, dels tillståndsprocesser i samband med utbyggnad av stamnätet. Utskottet framhåller bl.a. att det ställs krav i ellagen på att anslutning av kunder till elnätet ska ske inom skälig tid och att det råder en bred konsensus bland flera aktörer om att tillståndsprocesserna i samband med stamnätsutbyggnad bör effektiviseras. Jämför reservationerna 5 (M, C, FP, KD) och 6 (V). exporterar kolsnål el till , slås det fast i motion 2014/15:2981 av m.fl. (C, M, FP, KD). Därigenom klarar sina egna behov som detta bidrar till minskade klimatutsläpp på kontinenten. För att stimulera produktion av förnybar el vill motionärerna bl.a. effektivisera tillståndsprocessen för att ansluta nya kunder till elnätet. I motion 2014/15:256 av m.fl. (V) slås det inledningsvis fast att utbyggnaden av stamnätet för el i är kraftigt eftersatt och att stora delar av det behöver förnyas. I Svenska kraftnäts Perspektivplan 2025 beräknades kostnaderna för investeringar och reinvesteringar till 55–. Motionärerna anser att tillståndsprocessen för stamnätskoncessioner måste bli snabbare. Regeringen bör därför ge ansvariga myndigheter i uppdrag att utreda möjligheterna till en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner. Vissa villkor för att bygga elnät och bedriva eldistribution Nätverksamheten på elmarknaden regleras genom ellagen (1997:857), och tillsynen över bestämmelserna utövas av nätmyndigheten, dvs. Enligt 2 kap. 1 § ellagen krävs tillstånd (koncession) för att bygga eller använda en elektrisk starkströmsledning. Syftet med koncessionerna är att säkerställa en rationell utbyggnad av elnäten med begränsat intrång på hälsa, miljö och natur. är den myndighet som beviljar elnätskoncessioner. driver, planerar och utvecklar stamnätet för el. Vid koncessionsprövningen bedöms bl.a. den samhällsnytta som ledningen förväntas medföra, och nyttan ställs mot de intrång och den påverkan som ledningen orsakar. Intrångseffekter som t.ex. visuell påverkan, påverkan på rekreationsvärden eller ianspråktagande av skogs- eller jordbruksmark kan vara svåra att värdera ekonomiskt men ska vägas in när fattar sina beslut. I ellagen stadgas vidare att den som har nätkoncession är skyldig att, om det inte finns särskilda skäl, på skäliga villkor ansluta en elektrisk anläggning till en ledning eller ett ledningsnät (3 kap. 6 och 7 §§). infördes dessutom vissa bestämmelser i ellagen om att anslutningen ska ske inom skälig tid (prop. 2013/14:174, bet. 2013/14:NU18). Utgångspunkten är att anslutningsskyldigheten ska fullgöras från det att anslutningsprocessen har inletts om inte är nödvändig med hänsyn till anslutningens omfattning och tekniska utformning eller det annars finns särskilda skäl. Vidare ställs krav i 3 kap. 7b § på att ett företag som bedriver nätverksamhet ska ha standardiserade rutiner för anslutning av elproduktionsanläggningar. Den som har nätkoncession är vidare skyldig att på skäliga villkor överföra el för annans räkning (3 kap. 9 §). Bestämmelser om nättariffer, dvs. avgifter och övriga villkor för överföring av el och för anslutning till en ledning eller ett ledningsnät, återfinns i 4 kap. ellagen. I granskning av statens roll på elmarknaden (RiR 2013:03) ägnades kapitel 6 (s. 55 ff.) åt elnätsrelaterade tillståndsprocesser med fokus på sådana som gäller stamnätet. Myndigheten gjorde följande sammanfattande iakttagelser: – För att få en väl fungerande överföring av el är förstärkningar och utbyggnad av stamnätet avgörande. För utbyggnaden av stamnätet är tillståndsprocessen i sin tur mycket viktig. – Länsstyrelsernas hantering av likartade ärenden kan skilja sig betydligt åt mellan olika länsstyrelser. Det finns inga gemensamma riktlinjer för länsstyrelserna för hur de ska hantera en remiss för en koncessionsansökan eller för hur tillräckligt bra samråd och miljökonsekvensbeskrivningar ska se ut. Vissa länsstyrelser menar också att det vore en hjälp för handläggningen av elnätsärenden att pekade ut vissa områden som riksintresse för eldistribution. – När det gäller samråden finns det olika uppfattningar hos fastighetsägare och om vilka som ska anses särskilt berörda, om hur mötena ska gå till och vilket syfte de fyller. arbetar med att sprida en realistisk förväntansbild av möjligheterna att påverka tillståndsprocessen för stamnät. – Fastighetsägare, leverantörer, forskare och myndigheter har olika uppfattningar om hur ledningar ska dras och om de olika teknikvalens för- och nackdelar när det gäller hälsoeffekter, driftsäkerhet och kostnader. Svenska kraftnäts kommunikation och underlag i dessa frågor har brister. – Stamnätets utbyggnad ska baseras på samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar. Det finns olika uppfattningar om huruvida detta innebär att samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar ska ingå i underlaget till en koncessionsansökan. Dessa iakttagelser utmynnade i en rekommendation om att regeringen bör ge de ansvariga myndigheterna i uppdrag att utreda möjligheterna att få en snabbare tillståndsprocess för stamnätskoncessioner. Flera faktorer som i granskningen har identifierats som sådana som påverkar tillståndsprocessen för stamnät kunde tjäna som utgångspunkt för sådana uppdrag. Den dåvarande regeringen instämde i att det är viktigt att tillståndsprocesser inte är alltför långsamma och angav att den har poängterat att tillståndsprocesserna för både ny energiproduktion och kraftnät måste fortsätta att förenklas och förkortas (skr. 2013/14:21). Vidare redovisades ett antal åtgärder som såväl regeringen som de berörda myndigheterna hade genomfört i syfte att effektivisera tillståndsgivningen. Den dåvarande regeringen konstaterade sammanfattningsvis att utbyggnaden av stamnätet är en långsam process, även om tidsåtgången har minskat . Regeringen ansåg dock att investeringar i stamnätet måste vara väl underbyggda, eftersom det handlar om projekt som är kostsamma, både ur ett ekonomiskt perspektiv och med hänsyn till påverkan på miljö och för enskilda fastighetsägare och andra intressenter. Stamnätets utbyggnad bör alltså vara välplanerad och utgå från ett fullödigt beslutsunderlag. I sin behandling av regeringens skrivelse konstaterade utskottet att regeringen, , och utskottet alla är överens om att de tillståndsprocesser som förknippas med elnätsutbyggnad – inte minst på stamnätsnivå – är utdragna och ofta orsaken till försenade investeringar (bet. 2013/14:NU9). Vidare noterade utskottet att den dåvarande borgerliga regeringen klart och tydligt hade redovisat att man måste fortsätta att förenkla och förkorta tillståndsprocesserna för både ny energiproduktion och kraftnät. Utskottet konstaterade att samma hållning redovisades i regeringens skrivelse med anledning av granskning och även ett antal åtgärder som syftade till att effektivisera tillståndsprocesserna. Utskottet gjorde den sammantagna bedömningen att det råder en bred konsensus bland flera centrala aktörer om att tillståndsprocesserna i samband med nätutbyggnad bör effektiviseras. De motioner som gällde effektivare tillståndsprocesser avstyrktes av utskottet. Av Energimarknadsinspektionens årsredovisning framgår att ett av myndighetens mål är att ha ”en effektiv tillståndsgivning, som bidrar till väl fungerande energimarknader, där samhällets intresse av långsiktigt leveranssäkra nät, stabila priser och en hållbar utveckling balanseras.” var myndighetens fokus för koncessionshanteringen att utveckla och höja kvaliteten på granskningen av de ansökningar som kom in. Bland annat gjordes mer fördjupade granskningar när det gällde miljökonsekvensbeskrivningar och samrådsprocesser. En effekt av detta var att ett antal ansökningar avvisades. För att göra det lättare för företagen att göra rätt har fört dialog med de stora nätbolagen och utvecklat sin internetbaserade information. började myndigheten dessutom ta emot och remittera ansökningar elektroniskt, vilket bedöms underlätta för de berörda parterna. I sin verksamhetsplan konstaterar att myndighetens ledning enligt myndighetsförordningen (2007:515) är skyldig att se till att verksamheten bedrivs effektivt och enligt gällande rätt samt redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att hushålla väl med statens medel. Verksamheten ska också utvecklas fortlöpande. För Energimarknadsinspektionen innebär detta bl.a. att myndigheten prioriterar de insatser som behövs för att uppfylla de regelverk som myndigheten omfattas av. –2018 kommer att prioritera utvecklingen av myndighetens viktigaste kärnprocesser, däribland tillståndsprocessen. Utskottet tar först ställning till en motion som gäller en effektivare tillståndsprocess i samband med anslutning av nya kunder till elnätet. Därefter behandlas en motion som gäller tillståndsgivningen vid stamnätsutbyggnad. När det gäller frågan om anslutning av nya kunder till elnätet, som tas upp i motion 2014/15:2981 (C, M, FP, KD), instämmer utskottet självfallet i värdet av att denna sker på ett effektivt sätt. Enligt ellagen är nätbolagen skyldiga att på skäliga villkor ansluta elektriska anläggningar till nätet. finns det dessutom angivet i ellagen att anslutningen ska ske inom skälig tid. är utskottet av den uppfattningen att frågor om anslutning av förnybar elproduktion främst har kretsat kring elkundernas kostnad för nätanslutningen och kring fördelningen av de kostnader som kan uppkomma om anslutningen kräver förstärkning av nätet. Det senare av dessa problem hanterades av då beslut fattades om en modell för hur nätförstärkningskostnaderna ska fördelas mellan nätbolaget och nya anläggningar för produktion av förnybar el, t.ex. vindkraftsparker. Med det anförda avstyrks motion 2014/15:2981 (C, M, FP, KD) i den aktuella delen. behandlade regeringens skrivelse med anledning av granskning av statens roll på elmarknaden. Inom ramen för det ärendet berördes även frågor om tillståndsprocesser för stamnätskoncessioner. Utskottet konstaterade då att det rådde en bred konsensus bland flera aktörer om att tillståndsprocesserna i samband med nätutbyggnad bör effektiviseras. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan och noterar att kommer att prioritera utvecklingen av myndighetens viktigaste kärnprocesser, däribland tillståndsprocessen. En effektiv tillståndsgivning förutsätter dock att det underlag som myndigheterna ska basera sina tillståndsbeslut på uppfyller kraven. Investeringar i stamnätet måste vara väl underbyggda, eftersom det handlar om projekt som är kostsamma, både ur ett ekonomiskt perspektiv och med hänsyn till påverkan på miljön och för enskilda fastighetsägare och andra intressenter. Utskottet ser positivt på att har utvecklat en dialog med de större nätbolagen för att underlätta deras arbete med att ta fram fullgoda ansökningar. It-baserad hantering av ansökningar och remisser torde också öka effektiviteten i tillståndsgivningen. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2014/15:256 (V) i den här aktuella delen. Utskottets förslag i korthet avslår motioner som bl.a. gäller teknikval och markutnyttjande i samband med stamnätsutbyggnad, tillämpningen av kommunallagens självkostnadsprincip i förhållande till ellagen samt införande av nettodebitering av el. I motion 2014/15:521 av m.fl. (S) hävdas det att strålning från stora kraftledningar ofta skapar oro och otrygghet bland medborgare och näringsidkare. Motionärerna redovisar olika fördelar med nedgrävda ledningar och pekar på problem med luftledningar. Man menar också att många undrar varför ny teknik med likström i markkabel inte är ett alternativ. Mot denna bakgrund anser de att regeringen bör överväga att se över konsekvenserna av luftburna kontra nedgrävda kraftledningar ur miljö- och hälsoperspektiv. En satsning på den förnybara energiproduktionen i form av vind, bioenergi och solkraft är en viktig del av omställningen till ett hållbart samhälle, framhålls det i motion 2014/15:760 av m.fl. (S). Motionärerna anser att ett snabbare genomslag för egenproducerad el från solceller kräver att s.k. nettodebitering av el införs, dvs. att den egenproducerade elen som överförs till elnätet kvittas mot den el som har förbrukats. Motionärerna anser att regeringen ska fortsätta se över förutsättningarna för reell nettodebitering. I motion 2014/15:621 av (M) omnämns en tvist som gäller om stads elnätsföretag är skyldigt att följa den kommunala självkostnadsprincipen för elnätsverksamheten. Motionären konstaterar att alla elnätsföretag (inklusive kommunalt ägda) lyder under ellagen och tilldelas en intäktsram av . Motionären anser att det saknas skäl för att de kommunala elnätsföretagen dessutom ska vara underkastade självkostnadsprincipen enligt kommunallagen eftersom detta skulle innebära en orättvis särbehandling av kommunala elnätsföretag på ett redan specialreglerat område. Motionären efterfrågar ett förtydligande i 7 kap. ellagen så att det klart framgår att det i första hand är ellagen som ska gälla för elnätsverksamhet. I motion 2014/15:629 av (MP) förs ett utförligt resonemang om varför el inte bör användas för uppvärmning. Även elanvändning i de nu förhållandevis effektiva värmepumparna är enligt motionären ett felaktigt teknikval för uppvärmning. Elanvändning som är temperatur- och klimatberoende bör i största möjliga utsträckning undvikas. Effektkapacitet och distributionskapacitet måste dimensioneras för extrema temperaturer, och alla elkonsumenter – även de som inte använder dessa tekniker – måste vara med och dela på kostnaden för den kapacitet som krävs för att säkra eltillförseln under de korta perioder den är nödvändig för de mest elintensiva användarna. El för uppvärmning och kylning är enligt motionärens uppfattning ur ett systemperspektiv alltid mycket sårbart och därför ett fel val av teknik. Motionären begär därför ett tillkännagivande om sårbarhet och systemfel i fråga om el för uppvärmning. I motion 2014/15:553 av och (båda C) slås det inledningsvis fast att det görs oerhört stora satsningar på infrastruktur runt om i landet. Planerade och genomförda investeringar tar tusentals och åter tusentals hektar jord- och skogsmark i anspråk. Motionärerna efterfrågar ett tillkännagivande om att teknikval och vägval vid beslut om kraftledningar ska bygga på en samhällsekonomisk bedömning och att valprocessen ska vara transparent. De vill också ha ett riksdagsuttalande om att statliga myndigheter och bolag ska ges riktlinjer för att värna mark- och skogsresurser. ska enligt motionärerna exempelvis vara ett bolag som på ett miljömedvetet och tydligt framåtsyftande sätt går i spetsen för en samhällsplanering där jordens och skogens resurser har en given plats. I motion 2014/15:2323 i och (båda C) beskrivs en teknik kallad Power-to-gas. Detta är en teknik som utnyttjar el och koldioxid för att framställa syntetisk metan (biogas). Anläggningarna kan köras när elförbrukningen är låg eller vid överskott av el. Det innebär att man lagrar elen i form av biogas, som kan användas i fordon eller för att köra en generator för elproduktion när det är ont om el (effekttoppar). Mindre elproduktionsanläggningar (bl.a. vattenkraft och vindkraft) har ingen inmatningsavgift upp till 1 500 kW. Nätavgiften och energiskatterna är lika stora som eller större än elpriset, och det omöjliggör denna typ av verksamhet. Motionärerna anser att nivåerna bör ses över. Värmepumpar kan till en låg kostnad förses med egna elmätare och styrsystem som ger styrning efter elpris, vilket kan ge ökad flexibilitet av el på förbrukarnivå, anförs i motion 2014/15:601 av (FP). Genom att mäta elanvändningen hos värmepumpen kan dagens datoriserade styrsystem till en låg kostnad kontinuerligt övervaka effektiviteten hos värmepumpen, vilket medför en mer energieffektiv drift. Genom att effektuttaget kan styras via internet kan även behovet av en effektreserv minskas avsevärt. Den som har nätkoncession är skyldig att utföra mätning av mängden överförd el och dess fördelning över tiden (3 kap. 10 § ellagen). Hur överföringen i gränspunkter mellan olika nät ska mätas och rapporteras framgår närmare av förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el. överlämnade betänkandet Beskattning av mikroproducerad el m.m. (SOU 2013:46) till regeringen.