bet · H301FiU15 · 2015-05-20 00:00:00 — Regeringen föreslår också att nuvarande bestämmelse om sekretess i kontoföringslagen ska utvidgas till att omfatta uppgifter i en anmälan eller en utsaga om en misstänkt överträdelse av en bestämmelse som gäller för verksamheten, om uppgiften kan avslöja anmälarens eller en utpekad persons identitet. Regeringen gör bedömningen att bestämmelsen i offentlighets- och sekretesslagen om att sekretess i vissa fall ska gälla vid tillståndsgivning eller tillsyn för uppgifter i en anmälan eller utsaga om överträdelse av bestämmelse, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet, tillgodoser det krav på identitetsskydd som följer av förordningen om värdepapperscentraler när det gäller anmälarens identitet. Enligt förordningen är medlemsstaterna skyldiga att fastställa bestämmelser som säkerställer att deras behöriga myndigheter får besluta om s.k. administrativa sanktioner och andra åtgärder som är tillämpliga på de omständigheter som anges i förordningen. De administrativa sanktionerna ska i första hand riktas mot värdepapperscentraler och utsedda kreditinstitut som har utsetts av en värdepapperscentral för att tillhandahålla banktjänster. – med förbehåll för de villkor som fastställs i nationell rätt inom områden som inte harmoniseras genom förordningen – kunna riktas även mot fysiska personer. Den krets av fysiska personer som är aktuell är ledamöter i ledningsorgan för värdepapperscentraler och utsedda kreditinstitut samt ”alla andra personer som i praktiken kontrollerar deras verksamhet eller några andra fysiska personer som enligt nationell rätt betraktas som ansvariga för en överträdelse”. Det sistnämnda gäller även juridiska personer som enligt nationell rätt är ansvariga för en överträdelse. Förordningen innehåller en s.k. sanktionskatalog, dvs. en förteckning över de sanktioner som de behöriga myndigheterna under alla förhållanden åtminstone ska kunna besluta om. Det anges uttryckligen i förordningen att de behöriga myndigheterna får förfoga över andra befogenheter att påföra sanktioner utöver dem som avses i sanktionskatalogen och får utdöma högre administrativa sanktionsavgifter än dem som fastställs i den. Administrativa sanktioner eller straffrättsliga påföljder Regeringen föreslår att ska kunna besluta om administrativa sanktioner mot juridiska och fysiska personer för överträdelser av reglerna i förordningen om värdepapperscentraler. Bestämmelser om administrativa sanktioner bör införas i kontoföringslagen. Det saknas enligt regeringen anledning att införa någon ny bestämmelse om straffansvar för motsvarande överträdelser. Ingripanden mot juridiska personer Regeringen föreslår att om en värdepapperscentral eller ett utsett kreditinstitut har åsidosatt sina skyldigheter enligt kontoföringslagen, förordningen om värdepapperscentraler eller andra författningar som reglerar verksamheten, ska ingripa. Om tjänster för vilka auktorisation krävs enligt förordningen tillhandahålls av någon som inte är berättigad till det, ska kunna besluta om ett föreläggande eller en sanktionsavgift mot var och en som tillhandahåller en sådan tjänst. Ingripanden mot fysiska personer bör enligt regeringen ges rätt att ingripa mot en enskild styrelseledamot eller verkställande direktör i en värdepapperscentral eller ett utsett kreditinstitut, eller ersättare för någon av dem, för en överträdelse som en värdepapperscentral eller ett utsett kreditinstitut har gjort sig skyldig till. De överträdelser som kan leda till sanktioner mot personerna i fråga ska uttryckligen anges i kontoföringslagen. bör endast ingripa om överträdelsen som värdepapperscentralen eller kreditinstitutet har gjort sig skyldig till är allvarlig och personen uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Skyldigheten enligt förordningen om värdepapperscentraler att offentliggöra sanktionsbeslut bör tillgodoses genom föreskrifter på förordningsnivå. Regeringen föreslår att får förelägga den juridiska person som har åsidosatt sina skyldigheter enligt förordningen om värdepapperscentraler att vidta en viss åtgärd för att komma till rätta med situationen eller att upphöra med ett visst agerande. Detsamma gäller den som driver verksamhet som värdepapperscentral eller har utsett ett kreditinstitut att utföra anknutna banktjänster enligt förordningen utan auktorisation, om en sådan auktorisation krävs. Ett föreläggande får förenas med vite. Bestämmelserna i kontoföringslagen om återkallelse av auktorisation bör enligt regeringen upphävas. I stället bör det anges i den lagen att det i artiklarna 20 och 57 i förordningen finns bestämmelser om återkallelse av auktorisation för värdepapperscentraler vid bl.a. överträdelser av bestämmelserna i förordningen. Vid andra överträdelser än de som avses i dessa artiklar bör få besluta om en varning i stället för att återkalla auktorisationen. Om beslutar om återkallelse av auktorisationen för värdepapperscentralen bör inspektionen enligt regeringen få besluta om hur verksamheten ska avvecklas. Om inspektionen har fattat ett beslut om varning bör den också ha möjlighet att besluta om en sanktionsavgift för värdepapperscentraler och utsedda kreditinstitut. bör även ha möjlighet att besluta om en sanktionsavgift för den som driver sådan verksamhet som kräver auktorisation enligt förordningen om värdepapperscentraler utan att vara berättigad till det. Sanktionsavgiften ska uppgå till högst UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN 2015/16:FiU15 1. ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller 2.två gånger den vinst som gjorts genom överträdelsen, om detta belopp kan fastställas eller av den juridiska personens eller, i förekommande fall, koncernens omsättning närmast föregående räkenskapsår. Om överträdelsen har gjorts under den juridiska personens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen annars saknas eller är bristfälliga, får den uppskattas. Avgiften får inte vara så stor att värdepapperscentralen därefter inte uppfyller kapitalkraven i förordningen eller att det utsedda kreditinstitutet inte uppfyller kraven i 6 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Ett ingripande mot en styrelseledamot eller verkställande direktör i en värdepapperscentral eller ett utsett kreditinstitut, eller en ersättare för någon av dem, får enligt förordningen göras genom beslut att personen i fråga , lägst och högst , eller för upprepade allvarliga överträdelser, permanent, inte får vara styrelseledamot eller verkställande direktör eller ersättare för någon av dem i värdepapperscentralen eller i kreditinstitutet. Ett ingripande mot en styrelseledamot eller verkställande direktör i en värdepapperscentral eller ett utsett kreditinstitut, eller en ersättare för någon av dem, kan ske genom beslut om sanktionsavgift. Sanktionsavgiften för en fysisk person ska som högst fastställas till ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller, i de fall beloppet kan beräknas, två gånger den vinst som personen gjort till följd av regelöverträdelsen. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. Sanktioner mot utländska värdepapperscentraler För värdepapperscentraler gäller enligt förordningen principen om hemlandstillsyn. I mycket speciella situationer finns det dock en möjlighet för den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten att vidta ”alla lämpliga åtgärder” som behövs för att se till att värdepapperscentralen följer bestämmelserna i förordningen inom värdmedlemsstatens territorium. I ett sådant fall som avses i artikel 24.5 i förordningen om värdepapperscentraler ska ha rätt att besluta om sanktioner mot en värdepapperscentral som har auktoriserats i ett annat land inom EES än som tillhandahåller tjänster här i landet. ska då ha rätt att –förelägga värdepapperscentralen, vid vite om det krävs, att vidta en viss åtgärd för att komma till rätta med situationen eller upphöra med ett visst agerande, –besluta om en sanktionsavgift. Omständigheter att beakta vid valet mellan olika sanktioner Vid valet av sanktion ska ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått. Särskild hänsyn ska tas till graden av ansvar för den som har begått överträdelsen och skador som uppstått för tredje man. Det ska finnas möjlighet för att avstå från ingripande under vissa omständigheter. Därutöver ska i förmildrande riktning beakta om den som är ansvarig för överträdelsen i väsentlig utsträckning genom ett aktivt samarbete har underlättat inspektionens utredning. Fi- nansinspektionen ska i försvårande riktning beakta om den som har begått överträdelsen har gjort sig skyldig till överträdelser. Vid denna bedömning ska särskild vikt fästas vid om överträdelserna är likartade och den tid som har gått mellan de olika överträdelserna. När sanktionsavgiftens storlek fastställs, ska särskild hänsyn tas till dessa omständigheter samt den finansiella ställningen hos den som har begått överträdelsen och om det går att fastställa den vinst som har gjorts till följd av regelöverträdelsen eller de kostnader som undvikits. Regeringen föreslår att , genom ett sanktionsföreläggande, ska pröva frågor om ingripanden mot ansvariga fysiska personer vid överträdelser från värdepapperscentralens eller det utsedda kreditinstitutets sida. Det anges i lag vilka uppgifter ett sådant föreläggande ska innehålla. Om ett sanktionsföreläggande inte har godkänts inom utsatt tid, får inspektionen ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att sanktion ska beslutas. En sådan ansökan ska göras hos den förvaltningsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslut om ingripande mot värdepapperscentralen eller överträdelse. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten. beslut om ingripanden och sanktioner mot juridiska personer får enligt regeringens förslag överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd bör krävas vid överklagande till kammarrätten. En sanktion mot en fysisk person för en värdepapperscentrals eller ett utsett kreditinstituts överträdelser får beslutas bara om den som sanktionen riktas mot har delgetts sanktionsföreläggande från det att överträdelsen ägde rum. En sanktionsavgift ska betalas till efter det att beslutet om den har fått laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkänts eller den som anges i beslutet eller föreläggandet. beslut om sanktionsavgift bör enligt regeringen verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser. Om sanktionsavgiften inte betalas inom angiven tid, ska lämna den obetalda avgiften för indrivning enligt lagen om indrivning av statliga fordringar m.m. En sanktionsavgift som har beslutats faller bort om den inte har verkställts från det att beslutet fick laga kraft eller sanktionsföreläggandet godkändes. beslut om sanktionsföreläggande får inte överklagas. Det finns enligt regeringen möjlighet enligt gällande rätt att undanröja ett godkänt sanktionsföreläggande enligt bestämmelserna om resning. definieras i kontoföringslagen som den som av en central värdepappersförvarare har medgetts rätt att vidta registreringsåtgärder i ett avstämningsregister hos värdepappersförvararen. Det rör sig således om någon som får vidta vissa åtgärder som annars är förbehållna den centrala värdepappersförvararen själv. Tekniskt sett går det till så att det kontoförande institutet ges tillträde till VPC-systemet hos genom en fjärranslutning. Det är frivilligt för en central värdepappersförvarare att ge kontoförande institut denna rätt. Att lagstiftaren har lämnat öppet om centrala värdepappersförvarare ska anta kontoförande institut beror på att ett obligatorium när det gäller systemet med kontoförande institut skulle kunna begränsa konkurrensmöjligheterna och även innebära ett visst hinder för nya strukturer på området (prop. 1997/98:160 s. 114). Om den centrala värdepappersförvararen väljer att använda sig av kontoförande institut gäller dock vissa principer. Bland annat gäller då att var och en som uppfyller kraven i kontoföringslagen och från den centrala värdepapperscentralen ska antas som kontoförande institut. har valt att tillämpa bestämmelserna om kontoförande institut. Som exempel på sådana institut som bolaget har antagit kan nämnas de största bankerna i . Värdepapperscentralers rätt att anta kontoförande institut Regeringen anser att det är angeläget att behålla den möjlighet till delat ansvar mellan värdepapperscentraler och kontoförande institut som förordningen om värdepapperscentraler ger utrymme för. Ett system som erbjuder direktregistrering av värdepapper på konton i en värdepapperscentral leder till att det samlade antalet konton kan bli mycket stort. Enligt en uppgift från uppgår antalet konton hos bolaget till ca 3,4 miljoner. Av det skälet har medlemsstater som tillämpar detta system för kontoföring av värdepapper funnit det ändamålsenligt att införa regler motsvarande de svenska reglerna för kontoförande institut, dvs. möjligheten för värdepapperscentralen att dela ansvaret för uppgifter som har samband med förande av individuella värde- papperskonton på den högsta nivån med någon annan. Det är enligt regeringen knappast rimligt att värdepapperscentralen ensam ska ansvara för alla kundre- lationer som blir resultatet av ett mycket stort antal kontohavare. Regeringen skriver att med tanke på behovet av bevara omvärldens förtro- ende för det svenska systemet för kontoföring av finansiella instrument är det motiverat att överväga de krav som gäller för att få vara deltagare i en värde- Regeringen anser att kretsen av juridiska personer som får an- tas som kontoförande institut bör begränsas i förhållande till det som gäller för Juridiska personer som inte står under tillsyn av eller utländska juridiska personer som i sina hemländer inte står under tillsyn som motsvarar den som utövar, ska enligt regeringen inte längre få antas. institutioner som ägnar sig åt statsskuldsförvaltning ska dock få antas. Regler i förordningen som ska tillämpas på kontoförande institut Enligt förordningen om värdepapperscentraler ska medlemsstater som tillåter andra parter att utföra registreringar på konton i värdepapperscentraler i sin nationella rätt fastställa vilka krav, inklusive relevanta regler i förordningen, som ska gälla i sådana fall. För kontoförande institut gäller ett specifikt krav på att kreditinstitut och värdepappersbolag ska ha tillstånd att driva en värde- Detta är motiverat av verksamhetens natur eftersom registre- ringen på konton i värdepapperscentralen har ett nära samband med handeln I lagen om värdepappersmarknaden ställs krav på bl.a. en lämplighetsprövning av kundernas kunskaper och erfarenheter av fi- Relevanta krav i förordningen torde därför enligt regeringen kunna begränsas till de krav på emissioners integritet som uppställs i förord- Detta innebär att en värdepapperscentral ska ha lämpliga regler och förfaranden som ska bidra till att säkerställa emissioners integritet. ordningen innebär detta bl.a. att en värdepapperscentral ska vidta avstäm- ningsåtgärder för att kontrollera att det antal värdepapper som utgör en emis- sion och som lämnats in till värdepapperscentralen är lika med summan av de värdepapper som har registrerats på värdepapperskonton. att dessa krav även ska gälla för kontoförande institut. Tillsyn, sanktioner och uppgiftsskyldighet Regeringen skriver att mot bakgrund av förslaget om att juridiska personer som inte står under tillsyn av eller motsvarande utländsk myndighet inte längre ska få antas som kontoförande institut, kan det ifråga- sättas om det behövs någon ytterligare rätt för att begära uppgifter om verksamheten som kontoförande institut. Vidare skriver regeringen att även med tanke på befogenheter vad gäller tillsynsåtgärder och rätt att begära information som följer av annan lagstiftning på finansmarknadsområdet finns det skäl att föreskriva en uppgiftsskyldighet för de kontoförande instituten. Anledningen till det är framför allt att bör kunna kräva in uppgifter direkt t.ex. av ett utländskt företag som är kontoförande institut utan att kontakta en utländsk myndighet. Det är också enligt regeringen lämpligt att befogenheter när det gäller detta direkt framgår redan av kontoföringslagen. Regeringen föreslår därför att kontoförande institut ska vara skyldiga att lämna de uppgifter inspektionen begär som rör verksamheten som kontoförande institut. Detta bör dock inte gälla myndigheter. Med förvaltare avses i kontoföringslagen en juridisk person som registreras som förvaltare av finansiella instrument för någon annans räkning. Bestämmelser om förvaltare har funnits i svensk rätt . Förvaltare godkänns av den centrala värdepappersförvararen, och förhållanden mellan de två regleras av avtal. utvidgades möjligheten att vara förvaltare på gränsöverskridande basis. Då öppnades en möjlighet till kontoföring utomlands av finansiella instrument som var kontoförda hos en central svensk värdepappersförvarare. Detta kunde åstadkommas genom att det utländska institutet registrerades som förvaltare i det svenska systemet. I de flesta medlemsstater saknas motsvarigheter till den modell som förekommer i och övriga med individuella avstämningskonton (ägarkonton). Förvaltarregistrering är den enda formen för registrering som förekommer i medlemsstaterna utanför . Det innebär att det i dessa fall inte finns något behov av en särskild reglering av förvaltarregistrering. Kraven på förvaltare framgår i stället indirekt av förordningen om värdepapperscentraler genom kraven på deltagare. För svensk del är situationen annorlunda, eftersom såväl ägarkonton som förvaltarkonton förekommer i stor utsträckning och bestämmelserna om rättsverkan av registrering skiljer sig åt när det gäller dessa typer av konton. Av dessa skäl finns det enligt regeringen anledning att även fortsättningsvis ha särskilda bestämmelser om förvaltare och förvaltarregistrering i svensk rätt. Regeringen föreslår vidare att kretsen av juridiska personer som får vara förvaltare utvidgas till att omfatta fondbolag, förvaltningsbolag och AIF-för- valtare, kreditinstitut enligt tillsynsförordningen och motsvarande utländska företag samt och motsvarande utländska myndigheter. Avvecklingssystem och ändringarna i vissa EU-direktiv Enligt lagen (1999:1309) om system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden (avvecklingslagen) ska ett godkännande av ett avvecklingssystem återkallas av bl.a. om administratörens auktorisation som central värdepappersförvarare enligt kontoföringslagen har återkallats. Frågor om auktorisation av värdepapperscentraler regleras numera i förordningen om värdepapperscentraler, och därför bör enligt regeringen bestämmelserna anpassas efter detta. Skatteförfarandet och ansvaret för kupongskatt Regeringen föreslår att den centrala värdepappersförvararens ansvar för innehållande, redovisning och betalning av kupongskatt tas över av värdepapperscentraler. Ansvaret för kupongskatt i fråga om utdelning på aktier i avstämningsbolag som inte är förvaltarregistrerade bör ligga på bolaget, om bolaget inte har gett i uppdrag åt •en värdepapperscentral som hör hemma i eller en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES och som bedriver verksamhet från ett fast driftställe här att sända ut utdelningen eller •en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES och som inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe här att sända ut utdelningen och värdepapperscentralen för bolaget har lämnat in ett åtagande till om att ansvara för kupongskatt. I dessa fall ska värdepapperscentralen ansvara för hanteringen av kupongskatten. Regeringen föreslår att en värdepapperscentral som hör hemma i en annan stat inom EES ska lämna in ett åtagande till om att lämna kontrolluppgifter. Detta ska gälla om värdepapperscentralen kommer att tillgodoräkna eller betala ut ränta, utdelning eller annan avkastning, kommer att betala ut ersättning vid avyttring genom inlösen eller kommer att vidta någon annan åtgärd som medför skyldighet att lämna en kontrolluppgift. Regeringen föreslår också följdändringar i skatteförfarandelagen, lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avta- let och lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Vidare föreslår regeringen särskilda övergångsbestämmelser bl.a. för de centrala värdepappersförvarare som vid ikraftträdandet har auktorisation enligt nuvarande bestämmelser. Nuvarande bestämmelser i lag om att aktier i ett avstämningsbolag ska registreras i ett avstämningsregister, med vilken menas ett svenskt sådant register, måste upphävas eftersom sådana bestämmelser strider mot förordningen. Det innebär att den svenska värdepapperscentralen kan komma att exponeras för gränsöverskridande konkurrens. Konsekvenserna för begränsas i någon mån genom att den värdepapperscentralen föreslås behålla möjligheten att erbjuda tjänster till svenska emittenter på oförändrade villkor. Eftersom reglerna om kontoförande institut i kontoföringslagen föreslås kvarstå kan fortsätta att erbjuda individuellt separerade konton utan att behöva bära ensamt ansvar för det stora antalet kundrelationer som blir resultatet av individuella konton på den högsta nivån. Värdepapperscentralen är därmed oförhindrad att fortsätta använda det kontosystem som redan finns och att tillhandahålla anknutna tjänster på denna grund. Förordningen om värdepapperscentraler inför en rätt för emittenter att låta registrera värdepapper som handlas på en reglerad marknad eller en annan handelsplats hos vilken värdepapperscentral som helst som är etablerad inom EES. Regeringen skriver att en sådan rätt inte kan vara till nackdel för emittenter, eftersom de alltid kan välja att avstå från möjligheten. Förslagen i propositionen innebär att villkoren i kontoföringslagen för att utnyttja den svenska värdepapperscentralens () tjänster behålls oförändrade. Regeringen skriver att det innebär att avstämningsbolag åtminstone inte är förhindrade att utnyttja de tjänster som tillhandahålls av på oförändrade villkor. Utskottet anser att förslagen i den aktuella propositionen på ett ändamålsenligt sätt undanröjer eventuella konflikter eller oklarheter mellan förordningen om värdepapperscentraler och svensk rätt. Utskottet föreslår också vissa ändringar i regeringens lagförslag för att beakta lagen (2015:865) om ändring i förmånsrättslagen (1970:979), lagen om ändring i lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion, lagen om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, lagen om ändring i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter och lagen om ändring i lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmark- Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag med de ovan angivna ändringarna jämte ett lagförslag som utskottet lämnat. Värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument (V) anför: Regeringen föreslår att ett beslut om sanktion för en överträdelse enligt förordningen bör få meddelas bara om den berörda personen från det att överträdelsen ägde rum har delgetts ett sanktionsföreläggande. Jag anser att preskriptionstiden för när ska kunna ta ut sanktionsavgift borde ha varit längre. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:10 Värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i . 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1936:83) angående vissa utfästelser om gåva. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624). 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i förmånsrättslagen (1970:979). 6.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 7.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m.