bet · H201SoU12 · 2015-04-09 00:00:00 — Arbetet för en bättre folkhälsa måste handla om insatser som påverkar och förbättrar såväl människors livsvillkor som deras levnadsförhållanden och levnadsvanor. Målet ska inte bara vara att förbättra hälsan. Målet måste också vara att uppnå en mer jämlik hälsa och minska påverkbara sociala skillnader. Stora delar av innehållet i det här anförandet så här långt är hämtat, om än i något modifierad form, från en motion inlämnad under höstens allmänna motionstid av socialdemokraten från . Den beskriver på ett, i mitt tycke, väldigt bra sätt de utmaningar vi står inför och skulle mycket väl ha kunnat bifallas om inte arbetet redan var igångsatt. Redan i regeringsförklaringen deklarerade nämligen den nuvarande regeringen att man hade som ett övergripande mål att inom en generation sluta de påverkbara hälsoklyftorna. Det är inte acceptabelt att ens hälsa avgörs av var man bor, vilket kön man tillhör, om man har en funktionsnedsättning eller hur ens ekonomi ser ut. Det är dags att vi tar tag i de stora och växande hälsoklyftor som finns i vårt land. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Folkhälsofrågor presenterade den så kallade på uppdrag av , , en rapport kallad Closing the Gap. Rapporten studerade den globala hälsan i världen. Uppmaningen till världens länder var då att genast påbörja ett omställningsarbete för att minska sociala orättvisor och förbättra befolkningens hälsa. Den då moderatledda regeringen blundade för de strukturella hälsoskillnader som fanns och såg folkhälsopolitiken mest ur ett individualistiskt perspektiv - vilket vi hört väldigt tydligt i tidigare anföranden här - där samhället skulle hjälpa till med goda råd som man drev en politik som ökade de sociala och ekonomiska klyftorna. Den nuvarande situationen är på många sätt djupt orättvis och inte värdig ett välfärdsland som . Vi socialdemokrater vill därför vända denna utveckling. Hälsoklyftorna går att göra något åt. Genom politiska beslut kan vi påverka samhället och människors hälsa. Minskade sociala och ekonomiska klyftor är det mest verkningsfulla medlet för en bättre folkhälsa. Vårt mål är att utvecklingen ska vändas och inkomstklyftorna minskas genom en utjämnande ekonomisk politik och stora investeringar i jobb, skola och välfärd. De påverkbara hälsoklyftorna ska slutas inom en generation. Jag vill citera , som låg bakom den rapport som togs fram för WHO: Att uppnå en jämlik hälsa inom en generation är möjligt. Det är det rätta att göra. Och tidpunkten att göra det är . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Matvanor och fysisk aktivitet är två av elva målområden för folkhälsoarbete. Jag vill säga några ord om alla de äldre personer som har insatser från eller bor på äldreboende. En hel del fungerar bra inom äldreomsorgen, särskilt om man jämför internationellt. Omvårdnaden håller ofta, men inte alltid, hög kvalitet, och de äldres omdömen om omsorgen är för det mesta goda. Men det finns två områden där samhället ofta inte lever upp till de mål som de äldre har rätt att kräva. De områden jag tänker på är äldres möjligheter till fysisk aktivitet och bra matvanor. En sak som är gemensam för dessa områden är att de är ganska personalkrävande, om det ska bli riktigt bra. När det gäller exempelvis att komma ut och gå behöver de äldre som inte har möjlighet att ta sig ut på egen hand hjälp med detta. På äldreboenden är ofta ett mått på att man klarar den uppgiften ganska bra. Fast egentligen vill och behöver ju många komma ut mycket oftare än så. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Folkhälsofrågor Tyvärr är det vanligt på många platser att en gång eller en till är det normala. När det gäller personer som bor hemma och har hemtjänst ser situationen ofta inte bättre ut. Det är ofta ännu mer personalkrävande att hjälpa äldre att komma ut inom . Det andra området, matvanor och livsmedel, är om möjligt ännu mer centralt för äldres hälsa och välbefinnande. Ofta handlar debatten om maten inom äldreomsorgen om kvaliteten på själva maten. Men ännu viktigare är att försäkra sig om att de som får maten verkligen äter den. Många äldre blir undernärda, inte på grund av brister i maten utan för att de inte äter tillräckligt. Många äldre har nedsatt smaksinne, och då blir det extra viktigt att maten doftar gott, vilket fabriksmat eller mat från storkök ofta inte gör även om näringsinnehållet är okej. Därför har en del kommuner, till exempel , infört rätten att välja enklare rätter som tillagas i hemmet. Det kan vara ett sätt att göra det attraktivt att äta tillräckligt för dem som har hemtjänst. För dem som bor på boenden kan tillagningskök på plats på boendet vara ett sätt att nå samma sak. Det finns också en annan faktor som är lika viktig, nämligen att många äldre personer med äldreomsorg äter för lite och blir undernärda. För många är det svårt att äta i ensamhet, vilket många med hemtjänst ofta gör. Att bara halva portionen blir uppäten hänger ofta ihop med att det inte smakar gott att äta ensam. För dessa personer är sällskap ofta en förutsättning för att de ska äta tillräckligt. De äldre som har problem med initiativförmågan behöver ofta sällskap för att få en vänlig påputtning under måltidens gång. Vi behöver många goda exempel i kommunerna på hur vi kan organisera och hjälpa äldre som har omsorg, så att de får den fysiska aktivitet och matsituation som de behöver. Jag tror att staten kan spela en mer aktiv roll än för att klara en hög ambition inom dessa två viktiga områden. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i socialutskottets betänkande. Som sista talare i debatten vill jag rikta några ord om det som hjärtat är fullt av och som jag har jobbat med nästan flest år i mitt politiska liv. Innan jag kommer in på det yrkar jag bifall till reservationerna 9 och 11 i betänkandet och i övrigt till förslaget i betänkandet. Först vill jag instämma i utmärkta anförande när det gäller självmordsprevention och framför allt när det gäller psykisk ohälsa. Vad händer , , och var , ? försöker en människa i vårt land ta sitt eget liv, och var lyckas någon. Vilket annat samhällsproblem med dessa skade- och dödstal låter vi fortsätta skörda liv och lemlästa människor, , år ? Man behöver inte ens, som jag gjorde , lägga några känslomässiga och mänskliga aspekter på problemet. Man kan lägga helt ekonomiska perspektiv på det. Samhällets kostnader för samtliga suicid och suicidförsök kostar enligt dåvarande , numera Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, enligt deras rapport . I denna siffra ingår främst produktionsbortfall och medicinska kostnader. Ett enda självmord kostar kostnadsläge. Ett självmordsförsök kostar samhället . Självmorden kostar, som sagt, samhället kostnadsläge. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Folkhälsofrågor Det finns mycket pengar, och framför allt liv, att tjäna om vi investerar i självmordsförebyggande åtgärder. Det finns en vanlig missuppfattning om att det inte går att förebygga självmord och att de som vill tar livet av sig i alla fall. Självklart är det ofta följden av allvarlig psykisk sjukdom och i den meningen svårt att förhindra, men det går. Enligt forskning är en stor andel av självmorden impulshandlingar, oftast utlösta av tillfälliga kriser och mentala katastrofer. Det kan handla om att man blir arbetslös, försatt i konkurs, lämnad av sin partner med mera. Detta är faktiskt särskilt påtagligt för män, som står för av samtliga självmord. Denna typ av kriser måste samhället och vi som medmänniskor bli bättre på att hantera. Som föregående talare har varit inne på bär självmordsfrågan på starka tabun. Det får dock inte leda till att frågan undviks och begravs i utredningar utan att något egentligen sker. Priset i mänskligt lidande är alldeles för högt. Beror det möjligen på hur man har sett på självmord att det nu satsas så lite på suicidprevention och att det helt enkelt varit tabu att tala om det? Det fanns då de som tog sitt liv ansågs vara barn. Det fanns då det var så skamligt att det var kriminaliserat att ta sitt liv eller att försöka ta sitt liv här i vårt land. har formulerat nollvisioner både för trafiken, 1997, och för självmord, 2008. Nollvisionen för trafiken har fått starkt genomslag, och antalet dödsfall har, som ni vet, minskat alldeles remarkabelt. Nollvisionen för självmord är däremot praktiskt taget okänd, och antalet självmord har legat på ungefär samma nivå . Man kan till och med se en viss ökning bland unga vuxna. Det är läge för kritik och för självkritik. presenterades förslag om hur staten skulle kunna genomföra en omfattande utbildningsinsats i första hjälpen för psykisk hälsa. Ett utbildningsmaterial har sedan testats på 4 000 personer. Frågan om informations- och utbildningsinsatserna har begravts i en utvärdering hos Myndigheten för vårdanalys och väntas blir klar först . fick i uppdrag att föreslå en statlig kunskapsstyrning som stöd för lokalt och regionalt självmordspreventivt arbete. Uppdraget är naturligtvis mycket välkommet. Men formuleringarna är så vaga att de inte ger myndigheten det mandat och de resurser som frågan motiverar. Jag har inte räknat på hur många liv som går till spillo fram till de olika datum som är satta för olika arbeten, utredningar och inväntade resultat, kanske för att jag tror att jag skulle bli mycket förskräckt över vad det faktiskt innebär. Framgångsrik suicidprevention handlar givetvis om en mängd åtgärder inom hälso- och sjukvården och den generella välfärden, till exempel att säkerställa att personer med psykisk ohälsa erbjuds effektiv behandling och att unga människor får arbete. Det handlar också om att samordna en mycket differentierad verksamhet. Många aktörer är inblandade, inte minst landsting och kommuner som är vana vid att få bestämma själva. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Folkhälsofrågor Det suicidpreventiva arbetet skulle kunna dra lärdom av arbetet med den trafikpolitiska nollvisionen. Jag är fullt medveten om, herr talman, att man inte kan jämföra dödsfall i trafiken och dödsfall genom självmord. Men det finns likheter, framför allt om man ser att båda fenomenen är allvarliga folkhälsoproblem som kräver systematiska och välkoordinerade insatser från berörda samhällsorgan. Självmordsfrågan är så allvarlig och så omfattande att det krävs en självmordspreventionspolitik som ett eget område. Det är jag helt övertygad om. Låt mig avsluta med några diktord: Jag letar utåt, jag letar inåt efter de kraftfulla ord som lindrar mitt lidande och ökar mitt levande. När jag inte finner dem går jag lös på fängelsets väggar. Självmordet är ingen frivillig handling utan kroppens förlorade kamp. Kroppen vill leva, men hjärnan vet inte hur. Psykisk ohälsa är, som sagt, en oerhört viktig beståndsdel när det gäller folkhälsofrågor. Vi talade tidigare i debatten med kollega om skolhälsovård. är det så underbart med nätet, och man får snabbt fram fakta. Hon sa att mycket har gjorts och att de borgerliga partierna hade haft full koll under sin åttaåriga regeringstid på just skolhälsovården. Där finns nämligen alla ungdomar, inte sant? Det är en fantastisk möjlighet att nå barn och unga. kom Skolinspektionen med en rapport där var tredje rektor uppgav att de inte hade medel till att ha en rigoröst riggad hälsovård i skolan. Det är allvarligt, men kanske gjordes inte mycket efter det. Sedan kom , som jag alltid tycker är på bettet på något sätt, och berättade i sin rapport att de är oerhört oroliga. De finner frekvensen av skolsköterskor, skolläkare och skolpsykologer uppseendeväckande låg i . Det är en psykolog på 2 000 elever och en läkare på 10 000 elever. När det gäller väntetiden för en träff noteras för psykologträff - vid privat skola. Herregud, då hinner man ju må superdåligt innan träffen äntligen blir av! Min fråga till dig, , blir därför: Vad hände efter att ni fick in dessa rapporter som belyser läget? Med förlov sagt kan jag tyvärr inte svara i detalj på dina frågor, . Jag deltog nämligen inte fullt ut i något av departementens arbete. Jag vet dock att det pågick ett arbete, som avbröts , med att stärka skolhälsovårdens roll när det gäller psykisk ohälsa. Jag har på ett lokalt plan, i , varit med och arbetat mycket med de här frågorna. Det ser nämligen väldigt olika ut i kommunerna; man har arrangerat det på olika sätt. Det beror på att skolan är . är jag personlig, men i mitt tycke ligger skolhälsovården tyvärr under skolan. Jag skulle hellre se att den låg under hälso- och sjukvården, även om den naturligtvis skulle vara placerad på skolorna, eftersom det skulle stärka dess kompetens och roll. Det där är vi dock inte riktigt eniga om ens inom mitt eget parti, så det får vi återkomma till. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Folkhälsofrågor Vi behöver en starkare generell styrning när det gäller skolhälsovårdens insatser. Vi är helt överens om att vi behöver en helt annan kompetensförsörjning och andra kompetenser för att möta den psykiska ohälsan inom skolans område. Du har också helt rätt, , i att det är där vi möter barn och ungdomar - samtliga. Ja, där var vi väl överens. Men jag menar så här: Ni satt vid makten och såg hur skolhälsovården utvecklades, och det även med tanke på alla friskolor som inte hade något krav på sig att ha detta riggat. ser man konsekvensen. Oavsett om det är en skola eller en friskola tycker jag att barn och ungdomar ska ha rätt att träffa en kurator, läkare eller psykolog när de behöver det. Det blir lite märkligt att det är ganska stor skillnad. I en skola är det 10 veckors väntetid för en psykologträff - och det är för mycket om man väl söker hjälp, kan jag tycka - och i en privat skola är det 22 veckors väntetid. Om man drar igång någon typ av reform, oavsett vilken regering det är som sitter vid makten, tycker jag att man ska ha något slags spej på vad som händer med reformen, vilka konsekvenser det blir och så vidare. Annars kan det gå , och så står man där och tittar på infernot. Det är ju inte så kul. Skollagen är lika för alla. Precis som tar upp kommer den här typen av signaler i de uppföljningar som görs, som gjordes under vår regeringstid och som säkert fortsätter att göras under denna regering. Då är det viktigt att man har möjlighet att styra upp detta. Jag vet inte hur det är , men jag vet att hade åtgärder på gång för att göra det här likvärdigt över landet och likvärdigt oavsett vilken skolform eller sorts skola det är. Jag måste nämligen också påpeka att den stora skillnaden på det här området, liksom på många andra områden, inte ligger i om det är en friskola eller en skola. Den stora skillnaden finns i stället mellan kommuner och mellan enskilda skolor - oavsett driftsform. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)