bet · H201AU5 · 2015-03-13 00:00:00 — Politiken har varit ineffektiv, bl.a. för att alla unga subventioneras, dvs. inte bara de som är i behov av stöd. Och eftersom man subventionerar även de som redan har en anställning är det också ett dyrt sätt att skapa sysselsättning. Dessutom visar forskning som gjorts på området, bl.a. av IFAU, att åtgärden på sin höjd har haft sysselsättningseffekter. Vad som behövs är i stället mer riktade åtgärder som är betydligt mer träffsäkra och verkligen når de grupper som behöver särskilt stöd för att komma i arbete. Det är av central betydelse för ett samhälle att unga kan etablera sig på arbetsmarknaden och därmed bidra och växa till självständiga individer och samhällsmedborgare. Att regeringen i budgetpropositionen aviserade kraftfulla satsningar för unga arbetslösa, bl.a. inom ramen för den s.k. 90-dagarsgarantin, är därför enligt utskottet ytterst välkommet. En 90-dagarsgaranti innebär att det ska finnas en bortre gräns för hur länge en ung person kan vara arbetslös innan han eller hon erbjuds ett jobb, en insats som leder till jobb eller utbildning. Inom ramen för garantin avser regeringen att införa utbildningskontrakt för unga arbetslösa som inte har fullföljt sin gymnasieutbildning. Vid behov ska studier kunna kombineras med praktik. Som ytterligare en viktig del av garantin aviserade regeringen att traineejobb för arbetslösa ungdomar ska införas i delar av välfärden. Traineejobben ska vara fullt subventionerade anställningar och ska bestå av både arbete och utbildning. Den budget för staten som beslutades av är baserad på de borgerliga partiernas förslag och drevs igenom med stöd av . Det är alltså denna budget regeringen har att förhålla sig till och därmed riskerar också några av de viktigaste arbetsmarknadspolitiska reformerna, bl.a. 90-dagarsgarantin, att bli kraftigt försenade. Utskottet har ändå stora förhoppningar om att regeringen även under dessa försvårande omständigheter kraftfullt kommer att verka för att reformprogrammet kommer att genomföras . Utskottet menar vidare att en framgångsrik kamp mot ungdomsarbetslösheten förutsätter en bred mobilisering och samverkan mellan bl.a. arbetsmarknadens parter, kommuner och landsting, det privata näringslivet och det civila samhällets organisationer. Utskottet välkomnar att konkreta steg för en sådan mobilisering nu tagits genom att regeringen tillsatt en kommitté i form av en delegation med uppdrag att verka för att arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet får större genomslag på lokal nivå (dir. 2014:157). Utskottet menar, i likhet med regeringen, att arbetsmarknadspolitiska insatser där arbete eller praktik kombineras med studier ökar möjligheterna för arbetslösa att etablera sig på arbetsmarknaden och att kommunerna i detta sammanhang har en särskilt viktig roll att spela. Delegationen har därför bl.a. i uppdrag att främja statlig och samverkan och att särskilt verka för att kommunerna i sin verksamhet använder sig av olika former av subventionerade anställningar. Att den ansvariga ministern i dialogmöten redan har träffat alla kommuner och erbjudit nya och mer flexibla samarbetsformer förmedlar enligt utskottet en positiv inställning och skapar förutsättningar för ett framgångsrikt arbete. Mot bakgrund av det som anförts ovan, bl.a. regeringens pågående reformarbete, anser utskottet inte att det finns skäl för något initiativ från sida varför motion 2014:15:1415 (S) avstyrks. Utskottet avstyrker även motionerna 2014/15:2435 (KD) och 2014/15:1335 (M). Utökat stöd till start av näringsverksamhet Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att även unga ska få möjlighet att ta del av stöd till start av näringsverksamhet. Därmed bifaller ett motionsyrkande från allianspartierna. avslår i övrigt ett motionsyrkande. Allianspartierna anför i motion 2014/15:2575 av m.fl. att i en offensiv politik för att skapa jobb åt unga ingår det att göra det lättare för unga att starta eget företag. Allianspartierna vill därför att även arbetslösa under ska få möjlighet att ta del av starta-eget-bidrag (yrkande 18). Ett liknande yrkande framförs av (M) i motion 2014/15:1229 (yrkande 5). Utskottet noterar inledningsvis att stöd till start av näringsverksamhet (starta- eget-bidrag) är det arbetsmarknadspolitiska program som ger bäst resultat sett till andel i arbete efter avslutat program (Arbetsförmedlingens årsredovisning 2014, tabell 29). Det goda resultatet kan till stor del förklaras av den direkta kopplingen till sysselsättning, och till att mottagarna av stödet står ganska nära arbetsmarknaden redan innan de anvisas till programmet. Utskottet kan vidare konstatera att flexibiliteten i programmet har ökat , genom att det även har blivit möjligt för personer inom jobbgarantin för ungdomar samt för personer som omfattas av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare, att ta del av stödet. Det finns nu anledning, anser utskottet, att ytterligare utöka målgruppen för stödet. Även om flera indikatorer ger vid handen att utvecklingen på arbetsmarknaden kan väntas bli positiv, är den fortsatt höga arbetslösheten bland ungdomar oroande. Med tanke på den svåra situationen för unga i gränslandet mellan skola och arbetsliv finns det, menar utskottet, skäl att prioritera de insatser som verkligen visat sig fungera. En väg in på arbetsmarknaden för unga är just att själva starta och bedriva verksamhet. Utskottet anser att unga som vill starta eget på alla sätt ska uppmuntras. Genom att starta eget kan de skapa jobb inte bara åt sig själva utan också åt andra. behöver fler företag och därför bör även unga få möjlighet att ta del av stöd till start av näringsverksamhet (starta-eget-bidrag). Avslutade studier med fullständiga betyg ger en god grund för anställningsbarhet. Grundprincipen bör därför vara att ungdomarna först ska genomgå gymnasieskolan, men att undantag ska kunna förekomma. Mot bakgrund av det som anförts ovan anser utskottet att regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att även unga ska få möjlighet att ta del av stöd till start av näringsverksamhet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2014/15: 2575 (M, C, FP, KD) yrkande 18. Motion 2014/15:1229 (M) yrkande 5 får anses vara tillgodosedd varför den avstyrks. Insatser för personer som står långt från arbetsmarknaden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. matchnings- och yrkesintroduktionsanställningar. Jämför reservation 6 (M, C, FP, KD) och särskilt yttrande 1 (M, C, FP, KD). Som ett komplement till sysselsättningsfasen i jobb- och utvecklingsgarantin vill allianspartierna införa s.k. matchningsanställningar. Enligt motion 2014/15:2575 av m.fl. yrkande 3 och partimotion 2014/15:2565 yrkande 10 av m.fl. (C) ska verksamheten bygga på upphandling av tidsbegränsade anställningar hos t.ex. ett rekryteringsföretag, inom ramen för vilka det erbjuds handledning, kompetensutveckling och intensifierade förmedlings- och matchningsinsatser. I fråga om yrkesintroduktionsanställningar (s.k. YA-jobb) anför i partimotion 2014/15:2565 av m.fl. att partiet vill att reformen breddas så att den även inkluderar andra grupper som står långt ifrån arbetsmarknaden, i första hand långtidsarbetslösa och nyanlända, och att även företag utan kollektivavtal kan komma i fråga när det gäller denna anställningsform (yrkande 5). (M) uppmärksammar i motion 2014/15:1531 de trepartssamtal med arbetsmarknadens parter som medverkade till att reformen yrkesintroduktionsanställningar kunde föras i hamn och föreslår att reformen ska utvidgas till att gälla även personer som varit utan arbete . Finn och (båda M) anför i motion 2014/15:2654 att vid sidan av rehabiliteringsinsatser och individuella arbetsplatsanpassningar måste regelverket ses över för att underlätta för personer med funktionsnedsättning och nyanlända invandrare att få anställning i företag (yrkande 2). Finn och (båda M) förslår i motion 2014/15:2634 en ökad satsning på rehabilitering inom ramen för folkhögskolorna, vilka enligt motionärerna har en erkänt god historik av folkbildning och respekt för oliktänkande. m.fl. (M) anför i motion 2014/15:1850 att trösklarna in på arbetsmarknaden måste sänkas för personer som står långt från arbetsmarknaden (yrkande 2). Det kan handla om att villkoren för entreprenörskap och företagande förbättras eftersom det enligt motionären särskilt är i de små och medelstora företagen som jobben skapas. I fråga om de som står långt från arbetsmarknaden välkomnar utskottet regeringens kraftsamling för att möta den höga långtidsarbetslösheten. Utskottet anser att det är viktigt att de personer som har svårast att få jobb ges reella möjligheter att komma tillbaka till arbetslivet. Sysselsättningsfasen (fas 3) inom jobb- och utvecklingsgarantin, som infördes av den tidigare alliansregeringen, har visat sig vara mycket ineffektiv varför regeringen beslutat att den ska avvecklas. Utskottet noterar att allianspartierna nu i stället vill införa s.k. matchningsanställningar. Dessa ska bygga på bl.a. upphandling av tidsbegränsade anställningar hos t.ex. ett rekryteringsföretag, inom ramen för vilka det erbjuds handledning, kompetensutveckling och intensifierade förmedlings- och matchningsinsatser. Den diskussion som förs i motionerna om kopplingen mellan förslagens syfte och konkreta utformning framstår som mycket trevande, och utskottet ställer sig tveksamt till flera inslag. Jämfört med fas 3 är det förvisso ett framsteg i den meningen att det handlar om anställningar och inte sysselsättning, men att låta rekryteringsföretag agera som matchningsaktörer verkar enligt utskottet inte ansvarsfullt. Med tanke på vad som framkommit under de senaste granskningarna av denna typ av aktörer – etableringslotsarna framstår som det mest flagranta exemplet – är risken stor att de enda som inte tjänar på insatser av detta slag är de långtidsarbetslösa själva. I fråga om de s.k. YA-jobben anser utskottet, i likhet med regeringen, att den möjlighet som arbetsgivare har att inom ramen för yrkesintroduktionsavtal anställa unga i åldern och få stöd för detta är en viktig del i en ordnad generationsväxling. Bland arbetsgivarna är dock kunskapen om att denna möjlighet finns dåligt utbredd, varför regeringen också har beslutat att stödja informationsinsatser på området, vilket utskottet välkomnar. Att fortsätta informera om och främja användningen av yrkesintroduktionsavtal är också en uppgift för arbetsmarknadens parter. Utskottet anser att det är tveksamt om en utökning av YA-reformen är rätt väg att gå i fråga om insatser riktade till långtidsarbetslösa. Utskottet ställer sig här bakom regeringens satsning på extratjänster, som innebär fullt subventionerade arbetstillfällen med en kollektivavtalsenlig lön på av heltid i kombination med arbetssökande eller studier. Avsikten är att ge långtidsarbetslösa meningsfulla arbetsuppgifter som stärker deras möjligheter att få ett arbete, som de får en lön att leva på. För arbetslösa ungdomar finns traineejobben som en motsvarande satsning. När det gäller förslag om en ökad satsning på folkhögskolornas roll för att underlätta långtidsarbetslösas inträde på arbetsmarknaden, noterar utskottet att folkhögskolorna har en viktig plats bl.a. i det utbildningskontrakt som är en del den av den tidigare nämnda 90-dagarsgarantin. Utskottet menar, i likhet med regeringen, att den viktigaste orsaken till ungdomars långtidsarbetslöshet är bristande utbildning. Enligt budgetpropositionen ingår i förslaget om utbildningskontraktet bl.a. att unga arbetslösa som inte har fullföljt sin gymnasieutbildning ska kunna studera vid vuxenutbildning och folkhögskola liksom att medel avsätts för 1 600 årsplatser för studiemotiverande folkhögskolekurser. Utskottet, som ser fram emot regeringens aviserade reformer på området, avstyrker motionerna 2014/15:2575 (M, C, FP, KD) yrkande 3, 2014/15:2565 (C) yrkande 10, 2014/15:2565 (C) yrkande 5 och 2014/15:1531 (M), 2014/15:1850 (M) yrkande 2, 2014/15:2634 (M) och 2014/15:2654 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förslag. Jämför särskilt yttrande 2 (V). Den s.k. (dir. 2011:59, dir. 2012:27) hade i uppdrag att göra en bred översyn av de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och att se över regelverket för arbetshjälpmedel. Utredningen lämnade betänkandet Sänkta trösklar – högt i tak. Arbete, utveckling, trygghet (SOU 2012:31) med förslag till en förstärkning och förändring av de arbetsmarknadspolitiska insatserna för personer med funktionsnedsättning. Utredningen lämnade därefter betänkandet Arbetshjälpmedel och försäkringsskydd för arbete på lika villkor (SOU 2012:92) med förslag om arbetsmarknadsförsäkringar och arbetshjälpmedel. Utredningens förslag har remissbehandlats. föreslog ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt skulle återkomma med förslag med utgångspunkt i förslag och med beaktande de remissvar som lämnats på utredningens förslag. biföll utskottets förslag till beslut (bet. 2013/14:AU2, rskr. 2013/14:133). anser i motion 2014/15:135 av m.fl. att regeringen bör återkomma till med en proposition med utgångspunkt i förslag samt med beaktande av remissvaren på utredningen (yrkande 1). I motioner 2014/15:1667 yrkande 2 av (KD) och 2014/15:2771 yrkande 1 av Per Lodenius och (båda C) uppmärksammas särskilt intentioner vad gäller en höjning av taket i lönebidrags- och trygghetsanställningar och motionärerna uppmanar regeringen att återkomma med förslag i detta avseende. Många av de som är långtidsarbetslösa eller står utanför arbetsmarknaden har nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning eller ohälsa. Även personer som har jobb och drabbas av sådan ohälsa eller funktionsnedsättning löper risk för en försvagad anknytning till arbetsmarknaden. Utskottet, som föreslog ett initiativ på området, välkomnar nu att regeringen i budgetpropositionen aviserat att den kommer att se över förutsättningarna för att förstärka möjligheterna till arbete och sysselsättning utifrån bl.a. förslag. Utskottet kommer uppmärksamt att följa detta arbete och sätter sin tilltro till att regeringen återkommer med förslag när beredningen är avslutad. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet finns det inte någon anledning för att nu vidta några åtgärder varför motionerna 2014/15:135 (V) yrkande 1, 2014/15:1667 (KD) yrkande 2 och 2014/15:2771 (C) yrkande 1 avstyrks. Arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. en förbättrad arbetsmarknad för personer med funktionsnedsättning. Jämför reservationerna 7 (M, C, FP, KD), 8 (SD) och 9 (V) samt särskilt yttrande 3 (C). Allianspartierna anför i motion 2014/15:2575 av m.fl. att de särskilt vill lyfta fram situationen för unga personer med funktionsnedsättning och föreslår att ska ges möjlighet att erbjuda tillfälliga anställningar hos en annan arbetsgivare, utan att för den skull försämra anställningstryggheten för dem som är anställda i myndigheten (yrkande 8). konstaterar i partimotion 2014/15:2565 av m.fl. att personer med nedsatt arbetsförmåga möter en arbetsmarknad som diskriminerar och väljer bort dem, varför insatserna på området måste intensifieras (yrkande 9). uppmärksammar i motion 2014/15:135 av m.fl. en kartläggning som gjordes inom ramen för uppdrag. Med anledning av resultatet anser partiet att Arbetsförmedlingen bör ges ett tydligt uppdrag att vidta åtgärder för att motverka omotiverade könsskillnader i fråga om myndighetens arbete med insatser riktade till personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av funktionsnedsättning (yrkande 2). I motion 2014/15:102 anför (M) att arbetsmarknaden för människor med funktionsnedsättning måste stärkas. (KD) föreslår i motion 2014/15:1697 ett antal insatser med sikte på att göra det lättare för personer med funktionsnedsättning att ta sig in på arbetsmarknaden, bl.a. en förbättrad samordning mellan arbetsförmedling, socialtjänst och försäkringskassa, en översyn av s.k. daglig verksamhet samt en utökad satsning på särskilt informations- och uppföljningsstöd (). När det gäller tillgången till arbetshjälpmedel anför (S) i motionen 2014/15:740 att väntetiderna för att få anpassade hjälpmedel måste kortas. Per Lodenius och (båda C) anför i motion 2014/15:2771 yrkande 3 att det borde införas ett riktat anställningsstöd till föreningar och ideella organisationer som anställer personer med funktionsnedsättning. En enda myndighet bör ansvara för genomförandet av allt arbetsmarknadspolitiskt stöd för personer med funktionsnedsättning (yrkande 2). (KD) uppmärksammar i motion 2014/15:2991 att en rad större arbetsgivare har fått en ökad medvetenhet om vilka positiva effekter som anställning av personer med funktionsnedsättning kan ge. Enligt motionären måste det dock tas fler initiativ för att även mindre arbetsgivare ska våga anställa personer med funktionsnedsättning (yrkande 4). och (båda S) anför i motion 2014/15:1941 att det behövs en översyn av lönebidragssystemet. Om företagare ska ha möjlighet att behålla personer med funktionsnedsättning måste taket i lönebidragssystemet följa löneutvecklingen. För att sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning vill (M) i motion 2014/15:585 att även mindre företag utan kollektivavtal ska ha möjlighet att använda sig av lönebidragsanställningar. Utskottet instämmer i vad som sägs i flera motioner om att personer med funktionsnedsättning inte ska behöva möta en arbetsmarknad som diskriminerar och väljer bort dem. Inte minst för unga personer med funktionsnedsättning är risken överhängande att de i övergången mellan skola och arbetsliv hamnar utanför. När det gäller en samordning av insatser från Arbetsförmedlingen och med syftet att föra personer med funktionsnedsättning närmare arbetsmarknaden framstår två områden som särskilt betydelsefulla: det gemensamma uppdraget om tidiga och aktiva insatser för sjukskrivnas återgång i arbete och den finansiella samordningen inom rehabiliteringsområdet (Finsam). Utgångspunkten för det gemensamma uppdraget om tidiga och aktiva insatser är att öka individens delaktighet och förutsättningar att ta ansvar för sin egen rehabilitering och väg tillbaka till arbetslivet. I samarbetet ingår att särskilt stödja unga med aktivitetsersättning som har behov av arbetslivsinriktad rehabilitering eller samordnade rehabiliteringsinsatser. sker en del av samarbetet genom en s.k. gemensam kartläggning, som syftar till att ge den enskilde rätt insatser från rätt aktör. har totalt 16 951 gemensamma kartläggningar genomförts och 12 651 personer har påbörjat aktiva insatser inom ramen för det förstärkta samarbetet (varav 9 057 personer med funktionsnedsättning). Utskottet delar regeringens uppfattning att myndigheternas gemensamma uppdrag i denna del är centralt för den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Av budgetpropositionen framgår att den långsiktiga satsningen på samarbetet uppgår till . Utskottet välkomnar också den gemensamma viljeinriktning för det fortsatta samarbetet som undertecknades av Arbetsförmedlingens och generaldirektörer . Inom ramen för Finsam kan Arbetsförmedlingen, , landstingen/regionerna och kommunerna samordna rehabiliteringsinsatser i ett samordningsförbund. Arbetsförmedlingen, och har ett gemensamt uppdrag att i samråd med Kommuner och Landsting stödja utvecklingen av samordningsförbundens verksamhet. Enligt den senaste återrapporteringen har viktiga aktiviteter varit att ta fram en ny fördelningsmodell för den statliga medelstilldelningen till samordningsförbunden, att göra en kartläggning av förbundens insatser till målgruppen unga och att genomföra kompetensinsatser för förbundens medarbetare. När det gäller möjligheten för Arbetsförmedlingen att främja sysselsättning för personer med funktionsnedsättning genom särskilt introduktions- och uppföljningsstöd () eller genom att ge ekonomiskt stöd till arbetshjälpmedel, personligt biträde eller särskilt stöd till start av näringsverksamhet, har en ökning av dessa insatser skett (för 9 908 personer ). Vidare har Arbetsförmedlingen och ett gemensamt regeringsuppdrag att pröva och effektutvärdera olika typer av arbetslivsinriktade rehabiliteringsinsatser för unga med aktivitetsersättning (slutredovisning ska ske ). Till de rehabiliteringsinsatser som ska utvärderas hör just . Utskottet välkomnar utvärderingen, som i förlängningen kan förbättra precisionen i det stöd som unga med funktionsnedsättning erbjuds. Det bör uppmärksammas att även när det gäller har kommit med förslag som bereds i inom . Vad gäller motionsyrkanden om lönebidrag noterar utskottet att föreslår en större reform av de arbetsmarknadspolitiska stöden till personer med funktionsnedsättning. Reformen skulle innebära att ett antal stödformer, däribland lönebidrag, avskaffades och ersattes av två nya former av lönestöd: lönestöd för utveckling och lönestöd för trygghet. När det gäller nivån på taket i lönebidragssystemet förordar (SOU 2012:31 s. 313 f.) en höjning av taket för den bidragsgrundande lönekostnaden för de lönestöd som utredningen föreslår ska ersättas, däribland lönebidragen. För att öka legitimiteten för de särskilda lönestöden och möjliggöra fler anställningar av personer med funktionsnedsättning anser utredningen att sambandet mellan individens arbetsförmåga och lönesubventionens storlek måste stärkas och föreslår därför att den lönestödsgrundande lönekostnaden ska uppgå till en bruttolön om högst 0,45 prisbasbelopp. Utskottet kan konstatera att förslag i sin helhet skulle innebära stora förändringar av stöden för att göra det möjligt för personer med funktionsnedsättning att delta på arbetsmarknaden. Förslagen bereds nu inom och utskottet anser att denna beredning bör avvaktas. När det gäller frågan om kollektivavtal vid olika typer av samhällsstöd, exempelvis att anställa personer med lönebidrag, vill utskottet påminna om att regeringen beslutade om en ändring i förordningen (2000:630) om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. Genom ändringen har kravet på att en anvisning till en anställning med lönebidrag endast får ske om lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen lättats upp något. ska likvärdighet gälla ”i väsentliga delar”. Bakgrunden till ändringen var att arbetsgivare utan kollektivavtal på tjänstemannaområdet förlorade möjligheten att hos de partsägda försäkringsbolagen teckna nödvändiga tilläggsförsäkringar för anställda med lönebidrag. Det försvårade Arbetsförmedlingens arbete med att hitta anställningar för personer med lönebidrag och med förordningsändringen ville regeringen försöka komma till rätta med problemet. Utskottet konstaterar att det således inte föreligger något hinder för företag utan kollektivavtal att anställa någon med lönebidrag, så länge företaget uppfyller kravet om att lön och andra anställningsförmåner i väsentliga delar motsvarar kollektivavtal. Utskottet noterar vidare att betänkande innehåller ett förslag om att ett krav för att få anvisa någon till anställning med lönestöd är just att lön och andra anställningsförmåner följer av kollektivavtal eller är i väsentliga delar likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen, dvs. samma ordning som gäller . Mot bakgrund av det som anförts om bl.a. det framåtskridande samarbetet mellan Arbetsförmedlingen, och , om lönebidrag och om pågående insatser som särskilt gäller unga med funktionsnedsättning avstyrks motionerna 2014/15:135 (V) yrkande 2, 2014/15:2565 (C) yrkande 9, 2014/15:1697 (KD), 2014/15:102 (M), 2014/15:2771 yrkande 2, 2014/15:1941 (S) och 2014/15:585 (M).