bet · H201FöU110 · 2015-01-01 00:00:00 — Utskottet har tidigare framhållit att man delar För- svarsmaktens egen bedömning att en rekryteringsbas som främst består av unga män är otillräcklig för att garantera en effektiv framtida kompetensför- sörjning och vidhåller denna syn (bet. 2012/13:FöU14). Som utskottet anfört ovan är det olämpligt att föregripa den kommande personalförsörjningsutred- ningen, varför motionsyrkandet avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om frivilliga försvarsorgani- sationer. Utskottet betonar vikten av de bidrag de frivilliga försvarsorgani- sationerna ger till totalförsvaret, och därmed även samhällets kris- beredskap, samt betydelsen för folkförankringen. Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas. Jämför reservation 14 (V). Regeringen bedömer att de frivilliga försvarsorganisationernas möjlighet att bidra till totalförsvaret och därmed även samhällets krisberedskap långsiktigt bör säkerställas. Organisationers möjligheter att göra människor delaktiga har en stor betydelse i det svenska samhället. De bygger upp och bevarar det soci- ala kapitalet och garanterar demokrati och mångfald. Inom totalförsvaret bi- drar bl.a. de frivilliga försvarsorganisationerna med sitt arbete och sitt enga- gemang till civil och militär förmåga samt med värdefulla insatser nationellt. De frivilliga försvarsorganisationerna har flera viktiga uppgifter. Försvars- beredningen har pekat på att de frivilliga försvarsorganisationerna bidrar på ett värdefullt sätt till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna och menar att man bör överväga att utöka de frivilliga försvarsorganisationernas bidrag även i andra krigsförband. Regeringen delar Försvarsberedningens syn och anser att det både skulle stärka folkförankringen och bidra till att försörja krigsförban- den med kompetens på ett rationellt och kostnadseffektivt sätt. De frivilliga försvarsorganisationernas verksamhet bör främst vara inriktad mot nationella uppgifter vid höjd beredskap. Organisationernas ungdomsverksamhet är sär- skilt betydelsefull. Försvarsberedningen har föreslagit att de frivilliga försvarsorganisationer- nas bidrag till totalförsvaret och samhällets krisberedskap bör stärkas. För- svarsberedningen ser en möjlighet att stärka engagemanget för den tjänstgörande personalen genom att de frivilliga försvarsorganisationerna i större utsträckning tillhandahåller riktade frivilliga försvarsutbildningar kopp- lade till den enskildes militära profession. Regeringen delar denna syn. Eventuella behov av personella förstärkningar vid de beredskapsansvariga myndigheterna för att lösa lednings- och samordningsuppgifter bör i första hand täckas genom omfördelning inom verksamheten eller genom att avtal träffas med lämpliga personer om frivillig tjänstgöring under beredskapsför- hållanden. Det är även möjligt att genom avtal knyta till sig frivilliga. Regeringen anser att de berörda centrala myndigheterna, kommunerna och landstingen i högre grad bör eftersträva samverkan med de berörda frivilligor- ganisationerna i syfte att tillvarata de frivilligas engagemang såväl under freds- tida kriser som under höjd beredskap. Ideellt engagemang inverkar positivt på människors tillit till samhället och till varandra, vilket är ett viktigt värde för krisberedskapen. Det är viktigt att det finns strukturer som gör att aktörerna i fråga snabbt kan nå frivilligresurserna när en händelse inträffar och att det på förhand finns planer och rutiner för hur frivilliga ska engageras i hanteringen av händelsen. Det finns behov av att analysera vilka ansvarsområden och vilka uppgifter inom det civila försvaret och krisberedskapen som bäst kan mötas av frivilliga krafter. Utifrån en sådan analys bör sedan en målsättning för frivilligt engage- mang i anslutning till samhällets säkerhet kunna formuleras. m.fl. (V) anför i motion 2014/15:3093 (yrkande 3) vikten av att de frivilliga försvarsorganisationernas breda kunskap, engagemang och för- måga att bidra till att stärka det breda säkerhetsarbetet tas till vara. Dessa or- ganisationer bidrar till att öka enskilda människors och samhällets förmåga att hantera allvarliga händelser, olyckor och kriser. Genom att öka den fredstida förmågan att möta och hantera olyckor och kriser kommer även andra frivil- ligorganisationer att bidra till förmågan att motstå påfrestningar under höjd Det är viktigt att bredda de frivilliga försvarsorganisa- tionerna, menar motionärerna. De behöver i större utsträckning be- stå av män och kvinnor från hela det svenska samhället. Det är angeläget att stärka deras möjligheter att verka, och motionärerna ser behov av en successiv höjning av anslagen till frivilligorganisationerna. Utskottet instämmer i regeringens syn på de viktiga bidrag de frivilliga för- svarsorganisationerna ger till totalförsvaret och därmed även samhällets kris- beredskap. Denna tillgång bör långsiktigt säkerställas. Vidare vidhåller utskot- tet det som anförts tidigare om att de frivilliga försvarsorganisationerna har en viktig roll i att skapa en folkförankring (bet. 2013/14:FöU11). Likt regeringen anser utskottet att det finns behov av att analysera vilka ansvarsområden och vilka uppgifter inom det civila försvaret och krisbered- skapen som bäst kan mötas av frivilliga krafter. Utifrån en sådan analys bör sedan en målsättning för frivilligt engagemang i anslutning till samhällets sä- kerhet kunna formuleras. Det skulle exempelvis kunna vara rationellt och kost- nadseffektivt att försörja krigsförbanden med frivilligorganisationernas kom- petens, vilket regeringen också anför. Utskottet instämmer i regeringens syn att berörda centrala myndigheter, kommuner och landsting i högre grad bör eftersträva samverkan med berörda frivilligorganisationer i syfte att tillvarata de frivilligas engagemang såväl un- der fredstida kriser som under höjd beredskap, exempelvis för att snabbt kunna nå frivilligresurserna när väl en händelse inträffar. Utskottet finner att motionärernas grundläggande intentioner är tillgodo- sedda och att det pågående arbetet inte bör föregripas, varför motionsyrkandet avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om styrningen av försvaret. Utskottet är positivt till att regeringen lyft fram behovet av att utveckla såväl den verksamhetsmässiga som den finansiella styr- ningen och utgår därför från att regeringen i sin resultatredovisning gör det möjligt för att följa hur den operativa förmågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i kon- kreta åtgärder. Utskottet bedömer att ytterligare åtgärder inte är nöd- vändiga . Jämför reservation 15 (V). Regeringens övergripande målsättning är att under försvarsinriktningspe- rioden öka den operativa förmågan i krigsförbanden, liksom inriktningen att dessa i första hand bör utformas för att möta ett väpnat angrepp. Detta bör även vägleda utformningen av styrning och uppföljning av Försvarsmakten och dess stödmyndigheter. Det är viktigt att kunna följa hur den operativa för- mågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i kon- kreta åtgärder. Den återupptagna försvarsplaneringen, men även arbetet med att förbättra redovisningen av förbandens krigsduglighet, bidrar och bör i ökad omfattning bidra till ökad spårbarhet mellan krav på krigsförbandens förmåga och dess utformning. Tyngdpunkten för styrning och uppföljning av Försvarsmakten bör därmed ligga på krigsförbanden och i första hand på deras förmåga att med tillgängliga resurser lösa sina uppgifter vid höjd beredskap. Det gäller såväl finansiell uppföljning som verksamhetsuppföljning. Krigsduglighetskrav för respektive krigsförband ökar tydligheten och möjligheten till bedömning av de enskilda krigsförbandens aktuella status. Utvecklingen mot en mer strategisk styrning ger sammantaget Försvars- makten möjlighet att i högre grad definiera vilka åtgärder som är mest ända- målsenliga för att lösa dess uppgifter. Det innebär också bättre förutsättningar för uppföljning, både från regeringens och från myndighetens sida. Den verksamhetsmässiga och finansiella styrningen måste utvecklas i en- lighet med den övergripande målsättningen att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. Dels ska åtgärder vidtas i fråga om investeringsplaneringspro- cessen för försvarsmateriel, dels ska en utredning tillsättas med uppgift att ut- värdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen, och dels ska ett upp- drag ges till alternativt Statskontoret om den finansi- ella styrningen av . har i sin rapport – en utmaning för staten, Gransk- ningar inom försvarsområdet 2010–2014 (RiR 2014:8) rekommenderat reger- ingen att konkretisera mål och krav på Försvarsmakten genom att utveckla den Regeringen anser därför att Försvarsmaktens uppgifter bör utvecklas till att uttryckligen innefatta uppgiften att upprätthålla tillgäng- lighet i fred samt beredskap för intagande av höjd beredskap. granskningsrapporter inom försvarsområdet –2014 samt den årliga revisionen framkommer att det finns brister i Försvarsmaktens upp- följning och redovisning. Regeringen noterar att försvarsutskottet i betänkande 2014/15:FöU3 betonade vikten av att regeringen i enlighet med rekommen- dationerna från konkretiserar mål och krav på Försvarsmakten genom att bl.a. utveckla den strategiska styrningen och säkerställa balansen mellan uppgifter och resurser. Regeringen betonar i likhet med och vikten av att fortsätta arbetet med att förbättra tydlig- heten och effektiviteten i fråga om styrning och uppföljning av försvaret. Enligt motion 2014/15:3093 av m.fl. (V) bör regeringen återkomma med konkreta förslag på hur detaljstyrningen ska minska och hur Försvarsmakten ska få ett tydligt inflytande över de resurser och processer som påverkar den operativa förmågan i krigsförbanden (yr- kande 4). Utskottet delar regeringens bedömning att såväl den verksamhetsmässiga som den finansiella styrningen måste utvecklas i enlighet med den övergripande målsättningen att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. Utskottet läg- ger i likhet med regeringen stor vikt vid att kunna följa hur den operativa för- mågan utvecklas och hur de ekonomiska tillskott som tillförs omsätts i kon- kreta åtgärder. Regeringen anför att krigsduglighetskrav för alla krigsförband ökar tydligheten och möjligheten till bedömning av de enskilda förbandens status och att utvecklingen mot en mer strategisk styrning av Försvarsmakten ger myndigheten större möjligheter att definiera vilka åtgärder som är mest lämpliga. Utskottet delar dessa bedömningar men vill erinra om att regeringen även har att förhålla sig till vad som tidigare anförts kring styrning och resultatredovisning (2014/15:FöU1 s. 7, 11–13 och 2014/15:FöU3 s. 11, 18 och 26). Utskottet framhöll i budgetbetänkandet vikten av ytterligare för- bättringar av resultatredovisningen till och längre tidsserier tillsam- mans med utvecklade bedömningsgrunder och resultatindikatorer. Utskottet anser fortfarande att detta är nödvändigt för att ge möjlighet att be- döma regeringens genomförande av beslut både när det gäller in- satsorganisationens iståndsättande och inriktningsbeslutet som helhet. Utskottet har tidigare konstaterat att den då pågående översynen av hur krigsförbandens krigsduglighet borde utformas och nya metoder för att mäta och följa upp förbandens utveckling i förhållande till kraven borde innebära en förbättring av redovisningen till . Utskottet är därför positivt till regeringens arbete inom området. När det gäller redovisningen till av den operativa förmågan un- derströk utskottet då att förmågebedömningarna bör göras i förhållande till beslut och tydliggjorda krav och mål i stället för till det gångna årets uppgifter och omvärldsbedömningar. Utskottet ser fortfarande detta som en del av en förbättrad strategisk styrning och förväntar sig att regeringens resultatredovisning utformas på detta sätt . I de båda ovannämnda betänkandena underströk utskottet dessutom att förbättringsar- betet kopplat till inriktningspropositionen 2015 skulle lägga grunden för ut- skottets möjligheter att följa kopplingen mellan mål, genomförda insatser, uppnådda förslag och regeringens anslagsförslag framöver. Ut- skottet noterar visserligen att regeringens förslag till mål, som i sin tidigare utformning kritiserats av för att vara för breda och för öppna för tolkning, inte tydliggjorts för att undvika liknande kritik under den kom- mande försvarsinriktningsperioden. Utskottet utgår dock från att regeringens resultatredovisning av hur dessa mål uppfyllts kommer att ske med utgångs- punkt i utvecklade bedömningsgrunder och resultatindikatorer som tydligt be- skriver genomförandet av beslut både när det gäller insatsorgani- sationens iståndsättande och försvarsinriktningen som helhet. Med det ovan anförda om förbättrad styrning anser inte utskottet att ytter- ligare åtgärder krävs , varför motionsyrkandet avstyrks. Materielförsörjning och väsentliga säkerhetsintressen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om materielförsörjningsfrågor. Utskottet ställer sig positivt till principerna för materielförsörj- ningen och de avvägningar som regeringen redovisat och som ytterst syftar till att höja krigsförbandens operativa förmåga under peri- oden. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att tillsätta en utred- ning i syfte att ta fram förslag till hur materielförsörjningen kan pri- oriteras och effektiviseras för att säkra den operativa förmågan även efter 2020. Utskottet betonar även vikten av att möjlig- heter till långsiktig strategisk styrning utvecklas och att investe- ringsplaneringsutredningens förslag fullföljs. Jämför reservationerna 16 och 17 (SD, FP). All materielförsörjning bör enligt regeringen bedömas utifrån uppgiften att un- der försvarsinriktningsperioden –2020 höja krigsförbandens operativa förmåga. Regeringen anser att följande principer för materielförsörjning bör tilläm- pas: Vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyan- skaffning. Nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på mark- naden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. Utveckling bör genomföras först när behoven inte kan tillgodoses enligt ovan. Utöver detta framhålls i propositionen att det alltid bör göras en prövning av möjligheterna att låta förbandsutformningen påverkas av befintlig tekniskt och operativt relevant materiel med lång kvarvarande livslängd. Materielförsörj- ningen bör fokusera på minskade kostnader och kortare leveranstider genom att så långt som möjligt använda och vidmakthålla befintlig materiel. Eventuell nyanskaffning bör ske genom öppna upphandlingar av befintlig och beprövad materiel. Fokus bör ligga på operativt användbar materiel. Reger- ingen bedömer att minskade kostnader, kortare ledtider från beställning till le- verans av materiel och ökad tillgänglighet i krigsförbanden för materielen kan uppnås genom att man begränsar särkraven på systemen. De principer för materielförsörjningen som regeringen angav i proposi- tionen Ett användbart försvar (2008/09:140) bör därför fortfarande gälla som inriktning för materielförsörjningen. Regeringen understryker att den materiel som ska ersättas inte avvecklas vid anskaffning av ny materiel förrän den nya materielen är förbandssatt, och att syftet är att undvika glapp i den operativa förmågan. När det gäller stridsflygsförmågan och undervattensförmågan anser reger- ingen att de är tydliga exempel på områden av väsentlig betydelse för försvar. Regeringen bedömer att det kan finnas delar av system som kan be- traktas som väsentliga säkerhetsintressen även inom andra områden. Detta krä- ver dock särskild prövning i varje enskilt fall. Regeringens inriktning är att det fortsatta arbetet med industri- och marknadsfrågor inom EU bör beakta för- svarsmaterielmarknadens särart och behovet av att tillgodose medlemsstater- nas säkerhetsintressen inom ramen för den gemensamma marknaden. I sam- manhanhanget beskriver regeringen att artikel 346 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ger medlemsstaterna möjligheter att under vissa förutsättningar göra sådana undantag från , inklusive från försvarsupphandlingsdirektivet, som är nödvändiga för att skydda natio- nella väsentliga säkerhetsintressen. Regeringen konstaterar att även fortsättningsvis avser att utnyttja den möjligheten i de fall det är nödvändigt för att skydda ett väsentligt säkerhetsintresse. Regeringen beskriver å ena sidan att Försvarsmakten bör ha ett tydligt in- flytande över de resurser och processer som påverkar den operativa förmågan i krigsförbanden och understryker å andra sidan betydelsen av att regeringen har möjlighet att, med utgångspunkt i , göra prioriteringar när investeringar ska fördelas. När det gäller pågående förbättringsarbete hänvisar regeringen till en ny process för planering av materielinvesteringar i enlighet med Investeringspla- neringsutredningens förslag (SOU 2014:15) och till att Ekonomistyrningsver- ket har redovisat förslag på hur den finansiella styrningen och uppföljningen av Försvarsmakten och viss stödverksamhet kan förändras och förtydligas (ESV 2013:57, ESV 2014:39). Regeringen bedömer att Investeringsplane- ringsutredningens betänkande, redovisning och granskningsrapporter sammantaget ger en god grund för att utveckla styrning och uppföljning av materiel- och logistikförsörjningen av det militära försvaret. När det gäller rationaliseringar och effektiviseringar inom ramen för den pågående utvecklingen av den integrerade materiel- och logistikförsörjningen anser regeringen att det är viktigt att dessa inte riskeras. Regeringen anser att vissa åtgärder kan genomföras under försvarsinriktnings- perioden. För att möjliggöra ökad tydlighet och transparens i investeringspla- neringsprocessen bedömer regeringen att kopplingen mellan verksamhet och finansiering bör utvecklas. Som ett led i det arbetet har regeringen, i enlighet med förslag, uppdragit åt Ekonomistyr- ningsverket att redovisa förslag på hur anslagen kan renodlas. Förslagen ska redovisas för regeringen . Regeringen bedömer att an- slagsstrukturen inom utgiftsområde 6 kan behöva ses över och avser därför att återkomma till i samband med budgetpropositioner. Avsikten är att på lämpligt sätt korrigera den finansiella styrningen av Försvarets materiel- verks avgiftsfinansierade verksamhet, genom att särskilja förvaltningskostna- der från övriga kostnader. Regeringen överväger därutöver att öka flexibilite- ten i materielförsörjningen och förutsättningarna för ett effektivt resursutnytt- jande genom en högre anslagskredit för materielinvesteringar, i enlighet med förslag från (RiR 2011:13), och (ESV 2013:57). För att säkerställa den operativa förmågan också måste dessa utma- ningar hanteras. Man behöver långsiktigt säkerställa en operativ balans och utarbeta grunden för en samlad strategisk avvägning och prioritering inom ma- terielförsörjningen . En utredning ska därför tillsättas för att utarbeta förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras och där- med hur den operativa förmågan ska kunna säkras och utvecklas . Utredningen ska beakta den nya materielplaneringsprocessen. Utredningen ska vara klar och utgöra underlag för regeringens och Försvarsbered- ningens fortsatta arbete inför försvarsinriktningsbeslutet för perioden . Regeringen avser att tillsätta en utred- ning med uppgift att utvärdera den samlade materiel- och logistikförsörjningen utifrån bl.a. kravet på ökad operativ förmåga i krigsförbanden. Utredningen bör omhänderta iakttagelser avseende styrning och uppföljning. I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) anförs att JAS Gripens beväpning bör kompletteras med fler moderna jakt- och attackvapen (yrkande 12). Motionärerna anför även att haubitsar bör tilldelas marinen som ett kust- artilleri vid en eventuell extra anskaffning av haubitspjäser till det svenska för- svaret (yrkande 13). I motionen framhålls att sjöminor är ett billigt och effek- tivt sätt att begränsa en motståndares handlingsfrihet och att regeringen bör försäkra sig om att förmågan till minstrid utvecklas bl.a. genom övning och anskaffning (yrkande 14). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anförs att underskottet i materielinvesteringar till 14 (IO 14) om 50 miljarder kro- nor först ska finansieras så att IO 14 realiseras innan vidare uppbyggnad av försvaret påbörjas (yrkande 20). I motion 2014/15:1128 av m.fl. (SD) anför motionären att upp- handlingar av militär materiel framgent bör göras gemensamt av länder som ingår i en försvarsallians som inledningsvis ingås mellan och (yrkande 5). I motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) framhåller motionärerna dessutom att endast bör delta i sammanslagningar och gemensamt utnyttjande i fråga om försvarsmateriel med de nordiska länderna och att allt materiel ska vara tydligt öronmärkt i händelse av krig (yrkande 35). Enligt motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) bör en försvars- industristrategi upprättas där man tydligt definierar säkerhetspolitiska intres- sen kopplade till särskilda kompetenser i fråga om tillverkning av eller handel med försvarsmateriel. Motionärerna framhåller att en svensk myndighet som upphandlar försvarsmateriel sedan ska kunna använda undantagsregeln i EUF- fördragets artikel 346 på liknande sätt som andra medlemsländer som har en betydande försvarsindustri (yrkande 32). Utskottet anser att materielförsörjningen måste ses som instrumentell för att höja krigsförbandens operativa förmåga . Utskottet delar regeringens bedömning att det finns vissa åtgärder som kan vara av betydelse för Försvarsmaktens samlade förmåga efter 2020 men inte direkt bedöms höja den operativa förmågan under försvarsinriktningspe- rioden. Den operativa förmågan måste säkerställas och de utmaningar som för- svarets stora omsättnings-, nyanskaffnings- och uppgraderingsbehov innebär måste hanteras. Utskottet delar därför regeringens bedömning att en operativ balans behöver säkerställas på och att en samlad strategisk avväg- ning och prioritering för materielförsörjningen måste utarbetas. Ut- skottet ser därför positivt på att regeringen tillsätter en utredning som får i uppgift att utarbeta förslag till hur materielförsörjningen kan prioriteras och effektiviseras för att säkra operativ förmåga efter 2020. Utskottet delar regeringens bedömning när det gäller principer för materi- elförsörjning. Utöver detta menar utskottet även att en prövning alltid bör gö- ras av möjligheterna att låta förbandsutformningen påverkas av befintlig tek- niskt och operativt relevant materiel med lång kvarvarande livslängd. Utskot- tet vill dessutom understryka vikten av att glapp i den operativa förmågan und- viks genom att den materiel som ska ersättas inte avvecklas förrän den ny- anskaffade materielen är förbandssatt. När det gäller stridsflygsförmågan och undervattensförmågan delar utskottet dessutom regeringens bedömning att de är tydliga exempel på förmågor av väsentligt säkerhetsintresse för . Med den redovisning regeringen gjort i propositionen när det gäller mate- rielförsörjning och avvägningarna inom den aviserade planeringsramen anser utskottet inte att ytterligare åtgärder krävs . Utskottet vill dock betona vikten av att regeringen utvecklar den långsiktiga strategiska styrningen, och utskottet förutsätter därför att regeringen fullföljer investeringsplaneringsut- redningens förslag på det sätt som redovisats i propositionen. Utskottet anser inte att det finns någon rimlighet i att regeringen lämnar förslag till kring materielförsörjning och anskaffning utan att tydligt redovisa budgeteffekterna. En nyordning som innebär samlade och återkom- mande beslutstillfällen där de ekonomiska ramarna är styrande och att en lång- siktig investeringsplanering har ett perspektiv ser utskottet positivt på.