bet · H201MJU11 · 2015-03-20 00:00:00 — Vidare anser motionärerna att trakthyggesbruk inte ska vara tillåtet i skogar med höga sociala värden och att skogar inom från skolor, förskolor och äldreboenden bör undantas från åtgärder som inte främjar rekreationsvärden. behandling och kompletterande uppgifter I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 23) framhålls att intresset för skogsbruk med alternativa brukningsformer har ökat hos skogsägarna. Inte minst har flera kommuner intresse av detta och några har fattat beslut om åtgärder. och () redovisade en modell för att genom successivt lärande, adaptiv förvaltning, kunna utveckla nya och hållbara skötselmetoder för att kunna både höja produktionen och miljötillståndet. Arbetet med modellen pågår. började SLU/Future att, inom ramen för modellen för en adaptiv förvaltning, lägga ut en omfattande ny försöksserie för ett hyggesfritt skogsbruk. har även tagit fram en modell där skogsägare själva ska kunna redovisa försök som man på frivillig väg utför. Ett forum för att driva intressentdiskussioner om prioritering av insatser är också i drift och upplevs fungera väl. Kunskapssammanställningar inom några prioriterade områden pågår. Regeringen anför att inriktningen har varit att uppnå skogspolitikens två jämställda mål för skogen: produktion och miljö. Regeringen bedömer, utifrån årets resultat och indikatorer, att den befintliga modellen för skogsförvaltningen är anpassad för att uppnå politikens syften. finns det områden som behöver utvecklas inom både produktion och miljö. uppföljning av miljöhänsyn vid föryngringsavverkning visar på brister i miljöhänsynen och på ett fortsatt behov av en förstärkning av insatser för att möta detta. De vanligaste bristerna är enligt uppföljningar begränsning av markskador, hänsyn till vatten, forn- och kulturlämningar samt hänsynskrävande biotoper. Den dialog mellan sektorns intressenter om miljöhänsyn som drivit har resulterat i beslut om målbilder för god miljöhänsyn och förbättrad samsyn, vilket kan bidra till ökad måluppfyllelse. Att knyta samman bevarandeinsatser i form av såväl miljöhänsyn som olika typer av skydd i en grön infrastruktur som säkrar ekologiska samband i landskapet, är en viktig komponent för att öka måluppfyllelsen. Det pågående arbetet med skydd av skog har betydelse för att särskilt värdefulla områden ska få ett långsiktigt skydd. Utvecklad kunskap och markägarnas engagemang är en god utgångspunkt. har fokus legat på att utveckla praxis om hur skogsvårdslagens krav på miljöhänsyn ska tillämpas, vilket förväntas leda till en effektivare miljöhänsyn i skogsbruket. Enligt regeringen är det nu väsentligt att ta ett nytt steg i det långsiktigt strategiska arbetet genom att utveckla ett nationellt skogsprogram för , som leder till en skogspolitik som i högre grad för med sig att de jämställda målen nås. Erfarenheter och resultat från redan pågående processer, t.ex. miljömålsarbetet, ska användas i arbetet. Vidare betonas att projektet om miljöhänsyn är en viktig del i arbetet med att tydliggöra vad som är god miljöhänsyn. Projektet är även viktigt för att säkerställa att skogsbrukets miljöhänsyn tydligt bidrar till att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar och övriga berörda miljökvalitetsmål och etappmål. Beslutet om etappmål om miljöhänsyn i skogsbruket innebär att de förväntningar som samhället har på miljöhänsyn i samhället är tydliggjorda och kända för skogsbruket så att de har fått en praktisk tillämpning . har i regleringsbrevet fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten verkar för att resultaten från dialogen om miljöhänsyn, i form av mätmetoder och parametrar, har omsatts inom myndighetens hänsynsuppföljning och kommunicerats till skogsbruket. ska även redovisa resultaten av uppmätt miljöhänsyn i skogsbruket. När det gäller hyggesfritt skogsbruk visar en undersökning som har gjort att arealen som brukas med hyggesfritt skogsbruk inom det storskaliga skogsbruket låg 2012 och hade ökat till 2013. Regeringen framhållet att man vill se en ökad satsning på ett variationsrikt skogsbruk. Vidare ska utvecklingen av skötselmetoder för hållbart skogsbruk genom en systematisk och upprepad ansats av uppföljning och aktivt lärande fortsätta. Rådgivning om ekosystemtjänster, hyggesfritt skogsbruk och skogsskötsel inklusive röjning och miljöhänsyn är viktig för att nå målsättningen om en ökad tillväxt inom ramen för det hållbara skogsbruket. Regeringen avser att följa det utvecklingsarbete som bedrivs inom skogssektorn med målbilder för en god miljöhänsyn och förutsätter att detta nu får genomslag fullt ut i skogsbruket. Den miljöhänsyn som skogsägarna tar vid brukandet av skogen är en viktig del för att uppnå miljökvalitetsmålet. Miljöhänsynen ska öka i den brukade skogen och skogsvårdslagstiftningen behöver därför skärpas och preciseras. För att modernisera och tydliggöra skogsvårdslagstiftningen, och för att uppfylla miljökvalitetsmålen och skogspolitikens jämställda mål och åtaganden enligt art- och habitatdirektivet och Århuskonventionen, anser regeringen att det behövs en översyn av skogsvårdslagstiftningen. Utvecklingen av ett nationellt skogsprogram ska beaktas i sammanhanget. Enligt uppgift från pågår beredning inom om direktiv för översynen av skogsvårdslagstiftningen. I budgetpropositionen (utg.omr. 20) anför regeringen att den tätortsnära naturen ofta har höga biologiska värden och att för en alltmer urbaniserad befolkning är grönområden viktiga för rekreation, hälsa och förståelse av naturen och den kulturmiljö den befinner sig i. Ytterligare åtgärder krävs för att värna skogens sociala värden, dvs. de värden som skapas av människans upplevelser av skogen. Regeringen konstaterar vidare att den fysiska planeringen är helt central i arbetet med att värna den tätortsnära naturen. Mer än häften av kommunerna saknar en politiskt antagen skogspolicy eller motsvarande med målsättningar för förvaltningen av kommunens tätortsnära skog. Skogen sköts ofta med andra målsättningar än att främja rekreation, friluftsliv och biologisk mångfald. Den lokala naturvårdssatsningen () har använts för att förbereda nya kommunala naturreservat och för att öka tillgängligheten i befintliga eller nya naturreservat. inrättades nio kommunala naturreservat. , och Myndigheten för handikappolitisk samordning har publicerat en vägledning som handlar om att tillgängliggöra skyddade natur- och kulturområden. redovisade ett regeringsuppdrag om en kunskapssammanställning om skog och sociala värden. Länsstyrelserna i , och län har fortsatt arbetet med regeringsuppdraget att skydda tätortsnära natur. I budgetpropositionen (utg.omr. 23) anförs vidare att ska säkerställa att det sker ett samråd med kommuner i frågor av särskild vikt med hänsyn till de lokala förhållandena. Områden av sådan allmän betydelse, exempelvis tätortsnära natur eller områden som är viktiga för naturvården, kulturmiljövården eller friluftslivets intressen, anges av kommunerna i kommunernas översiktsplan. Utskottet ser positivt på att intresset för alternativa brukningsformer i skogsbruket har ökat och noterar att det pågår ett viktigt arbete för att utveckla nya och hållbara skogsskötselmetoder. utvärderingar visar dock på brister i skogsbrukets miljöhänsyn och på att det finns ett fortsatt behov av förstärkta insatser för att t.ex. begränsa markskador, hänsyn till vatten, forn- och kulturlämningar och hänsynskrävande biotoper. Utskottet anser i likhet med regeringen att det är viktigt att miljöhänsynen ökar i den brukade skogen och att skogsvårdslagstiftningen därför behöver skärpas och preciseras. Utskottet anser att det är av yttersta vikt att den av regeringen aviserade översynen av skogsvårdslagstiftningen kommer till stånd. Mot bakgrund av det anförda och i avvaktan på den nu nämnda översynen föreslås att motion 2014/15:848 (V) yrkandena 5–7, 10 och 11 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att regeringen ska återkomma med direktiv för en översyn av i syfte att stärka medborgares och organisationers möjlighet till information och inflytande vid slutavverkningar. Jämför reservation 5 (V). I kommittémotion 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkande 8 föreslås att regeringen ska återkomma med direktiv för en översyn av i syfte att stärka medborgares och organisationers möjlighet till information och inflytande vid slutavverkningar. Enligt motionärerna finns det stora brister när det gäller nuvarande miljöhänsyn i skogsbruket och otydligheter i vad lagen stadgar. Ett intensivt skogsbruk med kalhyggesbruk innebär en stor påverkan på miljövärden och sociala värden och fordrar tydligare regleringar för att stärka naturvård och demokratiskt inflytande. Medborgares och organisationers möjlighet till information och inflytande vid avverkningar måste stärkas. Samrådsparagrafen i är generellt utformad och gäller samtliga skogsbruksåtgärder som väsentligt ändrar naturmiljön. I praktiken förekommer dock inget samråd vid de flesta slutavverkningar och i de fall det sker är normalfallet att skogsvårdslagens regler tillämpas. behandling och kompletterande uppgifter När det gäller miljöhänsyn i skogsbruket anför regeringen i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20 och utg.omr. 23) att miljöhänsynen ska öka i den brukade skogen och att skogsvårdslagstiftningen därför behöver skärpas och preciseras. För att modernisera och tydliggöra skogsvårdslagstiftningen och för att klara miljömålen, de jämställda skogspolitiska målen och åtaganden enligt art- och habitatdirektivet och Århuskonventionen anser regeringen att det behövs en översyn av skogsvårdslagstiftningen. Utvecklingen av ett nationellt skogsprogram ska beaktas i sammanhanget. I budgetpropositionen anförs vidare att initierade projektet om miljöhänsyn som syftade till ökad samsyn inom sektorsansvaret, utvecklade sätt att beskriva målbilder för bra miljöhänsyn, väl kända lagkrav för miljöhänsyn, och ett uppföljningssystem som kan utgöra grunden för en fortsatt utvecklings- och lärprocess. I projektet medverkade representanter från berörda myndigheter, skogsbruket och ideella organisationer. redovisade beskrivande målbilder för hur god miljöhänsyn bör se ut. Regeringen anser att projektet med dialogen är en viktig del i arbetet med att tydliggöra vad som är god miljöhänsyn. Projektet är även viktigt för att säkerställa att skogsbrukets miljöhänsyn tydligt bidrar till att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar och övriga berörda miljökvalitetsmål och etappmål. Beslutet om etappmål om miljöhänsyn i skogsbruket innebär att de förväntningar som samhället har på miljöhänsyn i samhället är tydliggjorda och kända för skogsbruket så att de har fått en praktisk tillämpning . Enligt uppgift från pågår beredning av direktiv för översynen av skogsvårdslagstiftningen. Vidare planeras inte någon översyn av i fråga om samrådsförfarande. Samrådsparagrafen i 12 kap. 6 § gäller även för skogsbruksåtgärder. I 15 § skogsvårdsförordningen (1993:1096) anges att skogsmarkens ägare ska underrätta om viss avverkning m.m., och i 15 a § samma förordning hänvisas till bestämmelsen i 12 kap. 6 § . Det innebär att en markägare måste anses ha fullgjort samrådsplikten om han eller hon underrättat om avverkning. Utskottet har tidigare behandlat frågan om att stärka medborgares och organisationers möjlighet till samråd vid slutavverkningar (bet. 2013/14:MJU12, bet. 2012/13:MJU15). Utskottet noterade då att i utredningen om ekosystemtjänster (SOU 2013:68) framhålls att vikten av samråd med berörda inför beslut som rör mark- och vattenanvändning understryks av såväl myndighetspraxis som relevant lagstiftning. Det framhålls också att samråd om nyttjande av ekosystemtjänster inte entydigt kan hänföras till bestämmelser, utan att lagkraven varierar med de lagar och förordningar som styr specifika ekosystemtjänster, t.ex. Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd. Utredningen konstaterar i detta sammanhang att det saknas enhetliga rättsprinciper på området. Det påpekas också att det finns en större risk för oenighet om processens legitimitet (dvs. vilken hänsyn markägare behöver ta till andra intressenter) när ekosystemtjänstbedömningar spänner över olika sektorer med skiftande laglig grund för samråd och medinflytande från berörda, vilket kan leda till att policyrelevanta slutsatser ifrågasätts. I utredningen anförs att det närmaste utredarna kommer en etablerad norm för fördelning av nyttan från ekosystemtjänster är 15 § regeringsformen om egendomsskydd och allemansrätt. Så som anförs i utredningen är samråd med olika slags intressenter viktiga för att föreskrifter ska bidra till en konstruktiv konfliktlösning. Mot bakgrund av vad som redovisats föreslås att motion 2014/15:848 (V) yrkande 8 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att äganderätten bör stärkas när det gäller intressekonflikter med intresseorganisationer och andra särintressen, t.ex. vid avverkningar och annat skogsbruk, och om att se över skogsvårdslagen i syfte att stärka de enskilda skogsägarnas förfoganderätt över sin egen mark. Jämför reservation 6 (SD). I kommittémotion 2014/15:2835 av m.fl. (SD) yrkande 7 framhålls att äganderätten bör stärkas när det gäller intressekonflikter med intresseorganisationer och andra särintressen, t.ex. vid avverkningar och annat skogsbruk. Drygt hälften av skogsmark ägs av 330 000 enskilda skogsägare med känsla och ansvar för sin egen skog. Globalt ser man ett tydligt samband mellan brist på enskilt ägande och skogar som skövlas. Att bruka skogen skapar sysselsättning och gör det möjligt för många att bo, verka och leva på landsbygden. Äganderätten är ett viktigt fundament för vår historiska rättstradition, men hotas av organisationer och privatpersoner som utan att behöva ta det ekonomiska ansvaret kräver inskränkningar i brukandet av skogen. I motion 2014/15:104 av (M) understryks behovet av att se över skogsvårdslagen syfte att stärka de enskilda skogsägarnas förfoganderätt över sin egen mark. Skogsnäringen är en av de allra hårdast reglerade delarna av det svenska näringslivet. Det är i hög utsträckning staten och inte skogsägarna själva som reglerar vilken typ av skog som får planteras och hur denna plantering skall ske. Även avverkningen av skogen är till stor del detaljreglerad och hårt begränsad. Det är hög tid att se över skogsvårdslagen så att den i större utsträckning behandlar skogsägare som andra näringsidkare. Med dagens system hindras skogsägare från att på ett effektivt sätt utveckla och modernisera sitt skogsbruk, vilket kan vara en anledning till att det blir allt svårare att driva vidare småskaliga skogsbruk. behandling och kompletterande uppgifter Genom bestämmelserna i 2 kap. 15 § regeringsformen (RF) finns ett skydd för äganderätten. I första stycket anges bl.a. att vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. I andra stycket anges att ersättning ska vara tillförsäkrad den för vilken det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad på ett sådant sätt att den pågående markanvändningen inom den berörda delen av fastigheten avsevärt försvåras. I tredje stycket anges att vid inskränkningar i användningen av mark eller byggnad som sker av hälsoskydds-, miljöskydds- eller säkerhetsskäl gäller dock vad som följer av lag i fråga om rätt till ersättning. Enligt 30 § skogsvårdslagen (1979:429) ska hänsyn tas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen vid skötsel av skog. informerar vid behov skogsägare om lagens krav på hänsyn och kan även fatta beslut om vilken hänsyn som ska tas. Skogsägaren är skyldig att utan ersättning lämna sådan miljöhänsyn som anges i skogsvårdslagstiftningen. Värdet av hänsynen får dock inte vara så stort att pågående markanvändning avsevärt försvåras inom den berörda delen av fastigheten (den s.k. intrångsbegränsningen). Genom infördes en rätt för miljöorganisationer att överklaga vissa typer av domar och beslut enligt balken. I förarbetena uttalade regeringen att skälet för att ge miljöorganisationerna talerätt är att det finns ett starkt intresse och djupt engagemang för miljöfrågor hos organisationerna och att detta kan tas till vara genom att ge organisationerna talerätt. Regeringen anförde också att talerätt för miljöorganisationer stämmer väl med tankegångarna på det internationella planet (prop. 1997/98:45 del 1 s. 488). Enligt 16 kap. 13 § får överklagbara domar eller beslut överklagas av en ideell förening eller en annan juridisk person som har till ändamål att tillvarata naturskydds- eller miljöskyddsintressen. En ideell förening ska vidare ha bedrivit verksamhet i under , inte vara vinstgivande och ha minst 100 medlemmar eller på annat sätt visar att verksamheten har allmänhetens stöd. De miljöorganisationer som uppfyller de kriterier som anges i paragrafen har rätt att överklaga domar och beslut om tillstånd, godkännande och dispens enligt samt tillsynsmyndigheternas beslut enligt 10 kap. . Utskottet anser att den gällande lagstiftningen är väl avvägd och att motionsyrkandena därmed inte kräver någon vidare åtgärd. Motionerna 2014/15:2835 (SD) yrkande 7 och 2014/15:104 (M) avstyrks. Användning av främmande trädslag Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att möjligheten att öka användningen av främmande trädslag i skogsbruket bör ses över. Enligt motion 2014/15:975 av m.fl. (M) sätter skogsvårdslagen gränser för användningen av främmande trädslag, något som begränsar möjligheterna för våra skogsbrukare. krävs bl.a. en särskild anmälan till för att anlägga ny skog på arealer större än och den totala andelen av en brukningsenhet som får utgöras av främmande trädslag är begränsad. Med tanke på de begränsningar som finns för skogsbruk med främmande trädslag är kunskaperna om dessa trädslags konsekvenser något bristfälliga. Ändringar av trädslag påverkar naturligtvis den biologiska mångfalden, men detta gäller även för byten mellan två inhemska trädslag. Det är dock rimligt att anse att skogsägaren har ett ansvar för användningen av och de risker som är förknippade med odling av ett främmande trädslag, samt att den påverkan som detta eventuellt skulle medföra utvärderas regelbundet av den ansvariga myndigheten. Möjligheterna att öka användningen av främmande trädslag i skogsbruket bör ses över. behandling och kompletterande uppgifter När det gäller främmande trädslag i skogsodling gäller nationell rådighet. är bemyndigad att meddela föreskrifter om vilket skogsodlingsmaterial som får användas inom olika områden och vilka villkor som gäller för användningen. kan vid behov kräva en miljöanalys av vilken inverkan ett nytt skogsodlingsmaterial har på miljön eller skogsskötseln. Kommersiell odling av genetiskt modifierade skogsträd regleras på EU-nivå. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 23) anför regeringen att skogen har mycket stor betydelse för att bromsa klimatförändringarna och för att klimatmålen ska nås genom upptag och inlagring av koldioxid i växande skog och i produkter, samt som källa till förnybar råvara för energi och klimatsmarta produkter. Samhällets framtida sårbarhet för klimatförändringar kan reduceras genom insatser för att upprätthålla biologisk mångfald och ekosystemtjänster, t.ex. genom ett diversifierat skogsbruk med ett större antal trädslag. Vidare anför regeringen att man vill se en ökad satsning på ett variationsrikt skogsbruk. Invasiva arter ska bekämpas och nya arter ska inte introduceras. I skogsskötsel (Meddelande 3/2013) anförs att användningen av främmande trädslag i svenskt skogsbruk är relativt liten men att intresset ökar långsamt för både barrträd och vissa snabbväxande lövträd. Plantering av främmande trädslag är kontroversiellt ur miljösynpunkt som dessa trädslag potentiellt kan erbjuda en betydande ökad produktion. Det finns dock även stora produktionsmässiga risker, och bakslag är vanliga. Utöver detta erbjuder främmande trädslag ofta en ökad möjlighet för drabbade skogsägare att hantera viltskadorna och en möjlighet att möta stora klimatförändringar till följd av växthuseffekten. När det gäller invasiva främmande arter beslutade den tidigare regeringen om ett etappmål om invasiva främmande arter som innebär att dessa arters effekter på den biologiska mångfalden i och deras socioekonomiska effekter på bl.a. hälsa ska vara bedömda och att prioriterade insatser för bekämpning ska ha inletts då. Den nya EU-förordningen om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter trädde i kraft . Förordningen innebär att en förteckning över de invasiva arter som är av betydelse för hela EU och som uppfyller vissa kriterier ska antas av kommissionen genom genomförandeakter. Ett förslag till en förteckning ska finnas . För en invasiv främmande art av unionsbetydelse kommer det enligt förordningen att vara förbjudet att föra in arten till EU och mellan medlemsstater, transportera den, släppa ut den på marknaden, sälja, byta, använda, odla, föda upp eller hålla, tillåta att den reproducerar sig eller släppa ut den i miljön. Medlemsstaterna får vidta nödåtgärder mot invasiva främmande arter även om de inte ingår i förteckningen. Förordningen innehåller även regler om invasiva främmande arter av betydelse för enstaka medlemsstater. Medlemsstaterna ska enligt förordningen förbjuda all avsiktlig utsättning i miljön av sådana arter och informera kommissionen om vilka arter som anses vara av betydelse för dem. Enligt uppgifter från med anledning av kommissionens förslag anser myndigheten att det är centralt att den kommer att vara den nationella behöriga myndighet som beslutar om vilka trädslag som ska klassificeras som nationellt invasiva och vilka restriktioner som gäller för skogsodling med sådana arter. anser att invasivitet är ett komplext begrepp och att det trots eventuella resultat från miljökonsekvensbedömningar och vetenskapliga studier kan vara svårt att avgöra om en art är invasiv eller inte. Mot bakgrund av det som redovisats ovan avstyrker utskottet motion 2014/15:975 (M). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att se över marknaden för skogs- och miljöcertifiering. Enligt motion 2014/15:1635 av (M) växer den svenska skogen som aldrig förr och den innehåller stora naturvärden. Det finns olika sätt att bevara och utveckla höga naturvärden. Ett sätt är de olika certifieringssystem som används för att köpare av skogsprodukter ska veta att skötsel och avverkningar har skett på ett bra sätt. I är totalt av den produktiva skogsmarken certifierad, antingen enligt FSC eller enligt PEFC. Sättet att sköta dessa certifieringar kan ibland få till följd att konkurrensen kan sättas ur spel. Ett exempel på detta är när skogsbolag lägger den certifierade skogen i en ”certifieringsbank”. Den avverkade skogen kommer på det sättet inte att kunna knytas till om den är certifierad eller inte. När skogsbolagen säljer sin skog vidare till andra sågverk är den oftast inte certifierad. Det medför att skogsbolaget har konkurrensfördelar eftersom det är svårt att avyttra sågade varor i om de inte är certifierade. Det kan finnas skäl som talar för att det är det enda sättet att få systemet att fungera eftersom det torde vara omöjligt att följa skogen under hela kedjan. Men det är olyckligt om systemet leder till mer byråkrati som i sin tur gör att marknadsekonomin inte fungerar tillfredsställande. Ett sätt att lösa detta kan vara om av skogen som avverkas är certifierad. Då måste också obearbetad skogsråvara som säljs vidare vara certifierad till samma procentsats. Man bör därför se över om marknaden fungerar tillfredsställande i fråga om skogs- och miljöcertifiering. behandling och kompletterande uppgifter Skogscertifiering är ett frivilligt åtagande för att en markägare ska kunna verifiera att man bedriver ett uthålligt skogsbruk.