bet · H201SkU20 · 2015-04-21 00:00:00 — avslår motionsförslag om att återinföra ett generellt undantag för torg- och marknadshandeln från krav på kassaregister, om att kassaregisterlagens effekter för företag i kontanthandeln bör ses över och om att effekterna av det slopade undantaget för kassaregister för torg- och marknadshandeln ska ses över. Den som säljer varor eller tjänster mot kontant betalning måste ha ett certifierat kassaregister. Till kontant betalning räknas även betalning med kontokort. Undantag gäller bl.a. för taxi, distans- och hemförsäljning, försäljning av varor eller tjänster mot betalning i automat och automatspel. Vidare är lagen inte tillämplig för den som endast i obetydlig omfattning säljer varor eller tjänster mot kontant betalning. Av lagens förarbeten (prop. 2006/07:105) framgår att obetydlig omfattning avser två olika situationer. Den första situationen rör de allra minsta företagen med låg omsättning. Att företag med låg omsättning är undantagna från regleringen motiverades främst med att det ansågs tveksamt om de kostnader som krav på ett certifierat kassaregister för med sig skulle stå i rimlig proportion till den samhälleliga vinsten i form av förbättrad skattekontroll i fråga om de allra minsta företagen. Den andra situationen rör företag där kontant försäljning endast förekommer i rena undantagsfall. Ett förtydligande gjordes i skatteförfarandelagen (2011:1244) som innebär att det fr.o.m. vid bedömningen av om det är fråga om försäljning i obetydlig omfattning särskilt ska beaktas om försäljningen normalt uppgår till eller kan antas komma att uppgå till sammanlagt högst fyra prisbasbelopp under ett beskattningsår (prop. 2013/14:22, bet. 2013/14:SkU14). får göra oannonserade kontrollbesök och får ta ut en kontrollavgift på om kassaregister saknas, inte uppfyller föreskrifternas krav eller inte är anmält eller om uppgifterna i kassaregistret inte sparas, belopp inte slås in eller kunden inte får något kvitto. Om en ny överträdelse sker är avgiften . Syftet med lagen är att skydda seriösa företagare inom kontanthandeln mot illojal konkurrens. Det generella undantaget i skatteförfarandelagen från skyldigheten att använda kassaregister för torg- och marknadshandel slopades (prop. 2012/13:129, bet. 2012/13:SkU32). fick större möjlighet att i enskilda fall bevilja undantag från olika skyldigheter som gäller kassaregister. Undantaget från skyldigheter som gäller kassaregister utvidgades till att avse även andra orsaker än tekniska då en viss skyldighet kan anses vara oskälig. I samband med utvidgningen till torg- och marknadshandel anförde reger-ingen att det underlag som presenterat tyder på att lagstiftningen om kassaregister har varit framgångsrik och att fler företag konkurrerar på lika villkor. Sedan lagstiftningen infördes har kritik riktats mot undantaget för torg- och marknadshandeln, vilket inkluderar undantag för s.k. tillfällig handel. Synpunkterna kan sammanfattas med att undantaget snedvrider konkurrensen och missgynnat den fasta handeln som omfattas av kravet på kassaregister. Kritiken avsåg även att de särskilda befogenheterna vid kontrollbesök (kundräkningar, kvittokontroller, kassainventeringar och provköp) endast gäller företag som omfattas eller som kan antas omfattas av lagstiftningen om kassaregister. Den tekniska utvecklingen medför att det är orimligt att även torg- och marknadshandlare omfattas av kravet på kassaregister. I motion 2014/15:573 av (C) anförs att torghandel och ambulerande handel bör undantas från kravet på kassaregister. Eftersom avsikten med lagstiftningen var att skapa rättvisa villkor och inte att driva bort företagare som säljer på torg och marknader bör lagen förtydligas. Det bör göras genom ett generellt undantag från kravet på kassaregister med koppling till torg- och marknadshandel tills erforderlig och säker utrustning finns att tillgå inom en rimlig prisbild så som angavs i förarbetena till lagen. I motion 2014/15:1323 av och (båda M) sägs att det självklart är viktigt att jobba vidare för att stoppa illojal konkurrens och svarta pengar. Torg- och marknadshandeln har ett kulturellt värde och är en naturlig mötesplats och en uppskattad del av stadsbilden. Därför är det enligt motionärerna viktigt att följa upp effekterna av de nya regleringar som har kommit på plats. I motion 2014/15:2880 av Finn m.fl. (M) föreslås att kassaregisterlagens effekter för företag i kontanthandeln ses över. All form av torg- och marknadshandel bör även i fortsättningen ha goda möjligheter att bedriva sin verksamhet, och utskottet anser att förutsättningarna för en sådan utveckling är mycket goda. Utskottet anser att det är viktigt att företag konkurrerar på lika villkor och att torg- och marknadshandeln därför inte bör omfattas av ett generellt undantag från skyldigheten att använda kassaregister. har fått utökade möjligheter att i enskilda fall besluta om undantag från olika skyldigheter som gäller kassaregister. Utskottet förutsätter att regeringen även utan tillkännagivande från noga följer kassaregisterlagens effekter för torg- och marknadshandeln och för kontanthandeln i stort. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att regeringen ska återkomma med ett förslag om månadsrapportering av löner och skatter. Jämför reservation 3 (V). har i betänkandet Månadsuppgifter – snabbt och enkelt (SOU 2011:40) föreslagit att en uppgift om utgiven ersättning och förmåner som utgör intäkter i inkomstslaget tjänst ska lämnas och att den årliga kontrolluppgiften för intäkter i inkomstslaget tjänst tas bort. Månadsuppgiften ska innehålla samma uppgifter som de som enligt nu gällande regler lämnas i den årliga kontrolluppgiften för intäkter i inkomstslaget tjänst. Månadsuppgiften ska dessutom innehålla en uppgift om huruvida det ingår sjuklön eller kompletterande ersättningar i samband med sjukdom eller föräldraledighet i den utgivna ersättningen. Om ersättningen avser annan tid än den aktuella månaden ska uppgiftslämnaren ange detta och vilken period ersättningen avser. Anledningen till att nya uppgifter ska lämnas är att behöver dessa i sin ärendehantering. De uppgifter som lämnats av en uppgiftslämnare under en månad kommer att ligga till grund för skattedeklarationen. Vid det elektroniska deklarationsförfarandet ska summera de uppgifter som har lämnats av en viss arbetsgivare/uppgiftslämnare. Summan av dessa uppgifter ska anges i den elektroniska skattedeklarationen. för sedan över underlaget till skattedeklarationen till uppgiftslämnaren som ska skriva under deklarationen. På detta sätt försvinner en del av uppgiftslämnarnas arbete med att fylla i skattedeklarationerna. Detta gäller för dem som väljer att deklarera elektroniskt. Risken för felaktigt deklarerade belopp till följd av summerings- och beräkningsfel minskar också. Detta kommer enligt utredningen att innebära minskade kostnader för såväl arbetsgivare som . riktade ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett förslag om månadsuppgifter om anställdas löner och skatter med ikraftträdande (bet. 2012/13:SkU14). I en interpellationsdebatt (ip. 2013/14:38) om månadsredovisning som metod för att stoppa skattefusk anförde finansminister (M) bl.a. följande: Regeringen har, bl.a. mot bakgrund av remissinstansernas synpunkter, funnit att det inte är lämpligt att införa regler om månadsvisa kontrolluppgifter baserade på det föreliggande förslaget från . Regeringen avser att återkomma till med anledning av tillkännagivande. Jag vill inte föregripa den redovisningen. Parlamentariska socialförsäkringsutredningen föreslår i sitt slutbetänkande SOU 2015:21 Mer trygghet och bättre försäkring i stället för tidigare komplicerade förslag till månadsuppgifter att arbetsgivare ska rapportera e-inkomst för anställda enligt kontantprincipen, företrädesvis genom digital överföring från lönesystem. I partimotion 2014/15:194 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att om inbetalningar av skatter och avgifter kopplas till enskilda individer försvåras fusk och ohederlig hantering. I betänkandet Månadsuppgifter – snabbt och enkelt (SOU 2011:40) presenteras ett förslag med innebörden att arbetsgivare ska redovisa utbetalningar och skatteavdrag per individ och månad. Reger-ingen bör återkomma till med ett förslag om individuell inbetalning av skatter och avgifter. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med ett förslag om månadsuppgifter om anställdas löner och skatter. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer med ett förslag i enlighet med tillkännagivande och finner inte någon anledning att göra något ytterligare uttalande i frågan. Utskottet avstyrker motionsförslaget. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att öka sekretessen i skatteverkets beskattningsverksamhet. En inkomstdeklaration som lämnas in till är en allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen. En allmän handling kan vara antingen offentlig eller hemlig. En allmän handling får inte lämnas ut om den är hemlig enligt någon sekretessbestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen gäller sekretess för uppgifter som avser enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden i myndigheters verksamhet som avser bestämmande av skatt eller som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt. Sekretessen är absolut, och det krävs inte någon bedömning av om ett utlämnande medför skada eller men för den skattskyldige. Sekretess gäller som huvudregel enligt 27 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen inte ett beslut genom vilket skatt eller pensionsgrundande inkomst bestäms eller underlag för bestämmande av skatt fastställs. skattebeslut ska innehålla en uppgift om fastställd och beskattningsbar inkomst, inkomst av kapital, storleken på skatter och avgifter och gjorda skattereduktioner. En inkomstdeklaration är alltså hemlig hos och får inte lämnas ut. beskattningsbeslut är däremot som regel offentligt. Det betyder att uppgifter i ett slutskattebesked kan lämnas ut. I motion 2014/15:1577 av m.fl. (FP) anförs att offentlighetsprincipen är avgörande för granskningen av den offentliga makten i . Offentlighetsprincipen innebär emellertid inte att en privatpersons liv ska vara offentligt. kan man enkelt ta del av privatpersoners ekonomiska situation genom att granska deras inkomstdeklarationer. Motionären anser att det inte finns någon anledning att sådan information ska vara offentlig, utan det bör vara upp till den skattskyldige att bestämma om han eller hon vill dela med sig av informationen. Undantag bör göras för en del myndighetspersoner, politiker och andra som tillhör den offentliga makten. Som framgår råder absolut sekretess hos för en skattskyldigs inkomstdeklaration. Inkomstdeklarationen lämnas alltså inte ut. Däremot blir vissa uppgifter som framgår av slutskattebesked offentliga. Det innebär att den som vill, med hjälp av ett namn och personnummer, kan få reda på t.ex. en persons inkomster. Utskottet anser inte att uppgifter i beskattningsbeslut bör sekretessbeläggas och avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för F-skatt och näringsverksamhet. Jämför reservationerna 4 (V) och 5 (M, C, FP, KD). Med näringsverksamhet avses enligt 13 kap. 1 § inkomstskattelagen förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Med yrkesmässigt menas att verksamheten bedrivs varaktigt och med vinstsyfte. Verksamheten ska således kännetecknas av varaktighet, vinstsyfte och självständighet. Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i uppdragsgivarens verksamhet. Den uttryckliga bestämmelsen om hur bedömningen av en verksamhets självständighet ska göras infördes och syftar till att göra det möjligt för fler att få F-skatt (prop. 2008/09:62, bet. 2008/09:SkU18). I praxis har den s.k. avbytardomen (RÅ 2001 ref. 25) lett till att fler sökande anses bedriva näringsverksamhet. Rättsfallet rörde frågan om huruvida verksamhet som avbytare inom jordbruket kunde anses tillräckligt självständigt bedriven för att ses som näringsverksamhet. Domen tar inte enbart fasta på de omständigheter som finns när det gäller avbytarverksamhet utan beskriver i huvuddrag problematik och praxis vid gränsdragningen mellan näringsverksamhet och tjänst. Domen bidrog till att man lämnade synen att vissa yrkeskategorier alltid anses som arbetstagare. Hur verksamheten faktiskt bedrivs har i stället fått en mer avgörande betydelse vid bedömningen av om näringsverksamhet bedrivs eller inte. har i ett ställningstagande (, dnr 131 751308-08/111) förtydligat hur en ansökan om F-skatt bör bedömas efter de förändringar som genomfördes i syfte att göra det möjligt för fler att få F-skatt. I ställningstagandet klargörs att exempelvis följande kategorier kan anses bedriva näringsverksamhet: • Den som hyr ut sig själv för kortare uppdrag (kortare än ) till flera olika uppdragsgivare i syfte att ersätta ordinarie anställda till följd av tillfälliga behov av arbetskraft, t.ex. på grund av sjukfrånvaro eller arbetstoppar, kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det framgår att det är uppdragstagarens avsikt att bedriva uthyrningsverksamheten som näringsverksamhet. Detta gäller även om förmedlingen av uppdragstagaren sker via ett bemanningsföretag. • En säljare som arbetar på provisionsbasis och som har sitt tjänsteställe i bostaden eller i egen lokal kan anses bedriva näringsverksamhet eftersom han eller hon inte är inordnad i verksamheten. • Dagbarnvårdare som tar hand om andras barn (regelmässigt tre barn eller fler) kan anses uppfylla kraven på näringsverksamhet om tillsynen sker i egen regi. • Konsulter, t.ex. ekonomi- eller it-konsulter, som påbörjar sin näringsverksamhet med bara enstaka kunder och där den tidigare arbetsgivaren är en av kunderna kan anses bedriva näringsverksamhet förutsatt att det handlar om avgränsade uppdrag. • Arbete som styrelseledamot, som inte är hänförligt till eget eller närståendes ägande i bolaget, bör kunna utgöra näringsverksamhet, antingen som ett led i en bedriven konsultverksamhet eller som egen verksamhetsgren om det fortlöpande finns minst tre sådana uppdrag. Däremot kan, enligt ställningstagande, även efter förändringen följande verksamheter inte anses uppfylla kraven på näringsverksamhet: • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för längre uppdrag i syfte att ersätta ordinarie anställda kan normalt inte anses uppfylla kraven för näringsverksamhet även om parterna kommit överens om att uppdragstagaren ska utföra arbetet som näringsidkare. Det kan exempelvis gälla lärarvikarier, vikarierande sjukvårdspersonal eller chaufförer som ställer sin arbetskraft till förfogande till en och samma uppdragsgivare för (eller mer). • En verksamhet som bygger på att man hyr ut sig själv för kortare uppdrag räknas inte som näringsverksamhet om det sker till endast enstaka uppdragsgivare. • En barnflicka eller au pair som arbetar åt en familj och utför merparten av arbetet i familjens bostad kan inte anses bedriva näringsverksamhet. I de fall där det klart framgår att uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och inordnad i uppdragsgivarens verksamhet på liknande sätt som uppdragsgivarens ordinarie personal, kan kravet på näringsverksamhet inte anses vara uppfyllt trots att partsviljan ger uttryck för att den beskrivna verksamheten ska utgöra näringsverksamhet. anförde i ett tillkännagivande till regeringen att det finns skäl att göra en förutsättningslös utvärdering av effekten av det förändrade näringsbegreppet. När fler får möjlighet att vara näringsidkare behöver konsekvensen för skatteuppbörden belysas. Effekterna på arbetsmarknaden, arbetstagarens ställning och företagandets villkor bör också ingå i en sådan utvärdering. Utvärderingen bör bedrivas skyndsamt (bet. 2011/12: SkU17). lämnade (dnr 131-165148-13/113) en rapport till regeringen om effekterna av det förändrade näringsbegreppet. I rapporten anförs bl.a. följande: Av utvärderingen har framkommit att tillämpning av reglerna började förändras i en mindre restriktiv riktning innan lagändringen genomfördes. En anledning till detta var ett antal domar som signalerade att näringsbegreppet tolkades väl snävt i vissa avseenden. Som en följd av dessa domar utfärdade tydligare riktlinjer som innebar att kraven för att få F-skatt sänktes. En grupp som efter detta lättare fick F-skattsedel var personer som endast hade en eller ett fåtal uppdragsgivare. förändrades arbetssätt även på andra sätt. Ett exempel på detta var att ansökningsförfarandet blev enklare, dels genom att färre uppgifter behövde lämnas i ansökan, dels genom att det infördes möjligheter att lämna ansökan elektroniskt. När lagändringen kom hade således näringsbegreppet utvidgats pga. ändrad praxis och en annan tillämpning av . Enligt uppfattning medförde lagändringen i sig ytterligare en utvidgning, som dock i sammanhanget kan betraktas som liten. Det handlar om personer vars verksamhet kännetecknas av korttidsuppdrag, t.ex. personer som hyr ut sin egen arbetskraft vid semestrar, sjukskrivningar och arbetstoppar. Denna grupp nekades ofta F-skatt före lagändringen, men kom efter denna att innefattas i näringsbegreppet. Sammanfattningsvis så skedde alltså ganska stora förändringar vid tilldelningen av F-skatt före lagändringen. Förändringar som är att betrakta som en anpassning till den utveckling som skett inom näringslivet och på arbetsmarknaden, och som innebar att fler fick möjlighet att få F-skattsedel. När sedan lagändringen kom vidgades näringsbegreppet ytterligare, men i en omfattning som i sammanhanget kan betraktas som liten. ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i för F-skatt. Detta gäller emellertid inte om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas ansökan bara grundar sig på en delägares intäkter från ett svenskt handelsbolag – har brutit mot villkor som har meddelats eller på annat sätt missbrukat ett godkännande för F-skatt och missbruket inte är obetydligt – inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig – inte har följt ett föreläggande att lämna inkomstdeklaration eller särskild uppgift eller har lämnat eller godkänt så bristfälliga uppgifter att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning – är försatt i konkurs. Om det finns särskilda skäl får beslut om godkännande för F-skatt fattas trots hindren under punkt 3. Ett godkännande för F-skatt gäller tills vidare. I partimotion 2014/15:194 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att det ska krävas mer än en uppdragsgivare för att godkännas för F-skatt. Motio-närerna vill på så sätt värna arbetstagarbegreppet och arbetsrätten. Kravet på fler än en uppdragsgivare minskar risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart i syfte att sänka sina arbetskraftskostnader. Som ett försök att begränsa fusk bör enligt motionen ett tidsbegränsat godkännande av F-skatt införas. Tidsbegränsningen ska avse såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga. Kretsen som omfattas bör begränsas till de uppdragstagare som understiger en viss summa i debiterad skatt (yrkande 4). I motion 2014/15:2479 av (M) föreslås ett krav på F-skattsedel för utländska företag inom bärbranschen. Ytterligare en väg för att förbättra situationen inom bärnäringen vore enligt motionen att införa en certifiering för företag vars bär är plockade och införskaffade på ett rättvist sätt. tillkännagav för regeringen att det finns skäl att göra en förutsättningslös utvärdering av effekten av det förändrade näringsbegreppet, och har sedan på uppdrag av regeringen redovisat en uppföljning. Av rapporten framgår bl.a. att lagändringen i sig medfört att näringsbegreppet utvidgats i mycket liten omfattning och att effekterna på skatteuppbörden, skattefelet, arbetstagarnas ställning, företagandets villkor och arbetsmarknaden varit små. I utvärderingen redovisas också att det finns en tendens inom näringslivet och på arbetsmarknaden att företag i högre grad ger uppdrag till personer med F-skatt i stället för att låta anställda utföra arbetet, och att denna utveckling i förlängningen kan få mätbara konsekvenser för uppbördseffektiviteten. Utvecklingen påverkar arbetsmarknaden med både positiva och negativa effekter. Motionärernas förslag att det ska krävas mer än en uppdragsgivare är inriktat på att minska risken för att arbetsgivare tvingar anställda att starta företag enbart för att sänka sina arbetskostnader. Ett enhälligt skatteutskott har oroats av utvecklingen och beslutat att regeringen måste se över effekterna av det nya systemet för F-skatt inte bara ur ett arbetsmarknadsperspektiv utan också ur ett skatteuppbördsperspektiv. Effekterna på arbetsmarknaden, arbetstagarens ställning och företagandets villkor bör också ingå i en sådan utvärdering. Utskottet anser att det tidigare systemet med att se på antalet uppdragsgivare i de flesta fall är ett ganska bra mått på det som i lagstiftningen kallas ”beroende av uppdragsgivaren” och ”inordning i dennes verksamhet”. Antalet uppdragsgivare bör därför åter ha betydelse när bedömer om en person ska betraktas som självständig företagare eller anställd. För nya företagare bör det finnas en möjlighet för att ge F-skatt för en begränsad tid. Regeringen har ännu inte slutbehandlat tillkännagivande om en utvärdering av effekten av det förändrade näringsbegreppet. Det finns därför inte någon anledning för utskottet att föreslå att , som motionärerna föreslår, rikta ett nytt tillkännagivande till regeringen i dessa frågor. Utländska företag och privatpersoner som är verksamma i kan ansöka om och godkännas för svensk F-skatt. En översyn av F-skatten bör därför lösa frågan om registrering av utländska företag, genom t.ex. obligatorisk svensk F-skattsedel eller på annat sätt. När det gäller bärplockarna har en rad åtgärder vidtagits för att förbättra deras situation. antog nya riktlinjer för arbetstillstånd för bärplockare från länder utanför EU. Enligt myndigheten skulle bärplockare garanteras lön oavsett tillgången på bär. Krav ställdes också på att utländska bemanningsföretag skulle registrera en filial i för att arbetare, myndigheter och andra skulle ha möjlighet att få tag i en kontaktperson hos arbetsgivaren. beslutade även att ensidigt tillämpa villkoren i kollektivavtal för bemanningsbranschen för att bevilja arbetstillstånd för bärplockare. Detta avtal stipulerade en garanterad lön på , från vilken arbetarnas kostnader för resa, visum, uppehälle och logi drogs av. Utskottet bedömer att ett krav på F-skatt för utländska bärföretag inte är lösningen för att förbättra situationen för bärplockare. Utskottet avstyrker med det anförda motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om att ska rikta olika tillkännagivanden till regeringen om rättssäkerheten i skatteförfarandet. antog riktlinjer för skattepolitiken i form av ett antal hållpunkter och ett antal krav (prop. 2007/08:100 avsnitt 5.3, bet. 2007/08:FiU20). Genom fem hållpunkter inriktas skattepolitiken på att stödja de övergripande målen för regeringens ekonomiska politik som exempelvis en varaktigt högre sysselsättning och en högre generell och rättvist fördelad välfärd. • goda förutsättningar för varaktig hög sysselsättning • goda villkor för företagande och investeringar • generell och rättvist fördelad välfärd • effektiva ekonomiska styrmedel • ett legitimt och rättvist skattesystem. Därutöver utformas skattepolitiken så att den tillgodoser fem krav som ställs på de svenska skattereglerna i en alltmer globaliserad värld. • hållbara offentliga finanser • generella och tydliga regler