bet · H201UU15 · 2015-05-11 00:00:00 — FN och mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlar i detta betänkande motioner från den allmänna motionstiden /15 om mänskliga rättigheter i ett multilateralt eller tematiskt perspektiv, säkerhetsråds ansvar för internationell fred och säkerhet respektive kandidatur till en plats i säkerhetsrådet perioden –2018. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden i betänkandet. I betänkandet finns åtta reservationer och två särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Mänskliga rättigheter och internet 1.Övergripande MR-frågor, punkt 2 (M) 2.Övergripande MR-frågor, punkt 2 (SD) 3.Utredning om ökat stöd till demokratiaktivister m.m., punkt 3 (M, C, FP, KD) 4.Mänskliga rättigheter och internet, punkt 4 (M, C, FP, KD) 5.Kvinnors rättigheter, punkt 5 (SD) 6.Kvinnors rättigheter, punkt 5 (FP) 7.Barnets rättigheter, punkt 6 (SD) 8.Religiösa minoriteter, punkt 7 (SD) 1.Förenta nationerna, punkt 1 (M, C, FP, KD) 2.Förenta nationerna, punkt 1 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Bilaga 2 Motionsyrkanden som avslås av utskottet i förslagspunkt 10 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkande 15. 2014/15:2923 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkandena 3–5. Reservation 1 (M) Reservation 2 (SD) Utredning om ökat stöd till demokratiaktivister m.m. 2014/15:1879 av m.fl. (FP) yrkande 1. Reservation 3 (M, C, FP, KD) Mänskliga rättigheter och internet 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkande 8. Reservation 4 (M, C, FP, KD) 2014/15:1880 av m.fl. (FP) yrkandena 1, 2, 4 och 8, 2014/15:2923 av m.fl. (SD) yrkandena 2–5 och 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkande 6. Reservation 5 (SD) Reservation 6 (FP) 2014/15:2923 av m.fl. (SD) yrkande 6. Reservation 7 (SD) 2014/15:1905 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2014/15:2923 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 8 (SD) 2014/15:2321 av (C) yrkande 10 och 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkande 7. 2014/15:140 av m.fl. (V) yrkande 20 och 2014/15:2321 av (C) yrkande 3. avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrka motionsyrkanden. 2014/15:511 av och (S), 2014/15:879 av Skånberg (KD) yrkande 1, 2014/15:890 av Skånberg (KD) yrkandena 1 och 2, 2014/15:1391 av (KD), 2014/15:1401 av (KD) yrkande 2, 2014/15:1538 av (M), 2014/15:1560 av (KD) yrkande 1, 2014/15:1581 av och (FP), 2014/15:1621 av Skånberg och (KD) yrkandena 1, 2 och 4, 2014/15:1730 av (KD) yrkandena 1–3, 5 och 6, 2014/15:1938 av och (S), 2014/15:2201 av m.fl. (S) yrkande 6 och 2014/15:2219 av (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (S), (C), (MP), (SD), (V), (KD), (S), Serkan Köse (S), (M), (S), (FP) och (SD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet ett antal motionsförslag från den allmänna motionstiden som rör () och mänskliga rättigheter (MR) i svensk utrikespolitik. Flera motionsyrkanden i betänkandet är föremål för förenklad beredning och avstyrks av utskottet i ett särskilt avsnitt. inhämtar löpande information om både FN-systemet och mänskliga rättigheter genom bl.a. inkommande och utgående besök. Utskottet kallade utrikesminister för att diskutera kandidatur till . Samma ärende var föremål för diskussion när ambassadör kallades till utskottet . Utskottsledamöter har besökt FN-organ och internationella organisationer med säte i , och . behandlar normalt flera motionsbetänkanden om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik under varje valperiod. Fokus ligger växelvis på de mänskliga rättigheternas tillämpning i enskilda länder och på de mänskliga rättigheterna i ett multilateralt eller tematiskt perspektiv. Motionsyrkanden med den senare inriktningen bereds i detta betänkande. FN har varit och är en central aktör för utvecklingen av folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna, samt för upprätthållandet av internationell fred och säkerhet. I likhet med utskottets senaste betänkande om multilaterala MR-frågor (bet. 2012/13:UU15) upptar FN-dimensionen ett betydande utrymme. Mot denna bakgrund har FN-perspektivet tydliggjorts i rubriceringen av detta betänkande. Utskottet har i detta betänkande valt att behandla motionsyrkanden om FN:s säkerhetsråds ansvar för internationell fred och säkerhet och kandidatur till en plats i säkerhetsrådet perioden –2018. Därutöver behandlar utskottet motioner om övergripande MR-frågor, förslag om en utredning om ökat stöd till demokratiaktivister m.m., mänskliga rättigheter och internet, kvinnors, barns, minoriteters och hbtq-personers rättigheter samt . FN och mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om FN och mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Motionsyrkandena avser , övergripande frågor om de mänskliga rättigheterna, en utredning om ökat stöd till demokratiaktivister m.m., mänskliga rättigheter och internet, kvinnors rättigheter, barnets rättigheter, religiösa minoriteter, hbtq-personers rättigheter samt . Jämför reservationerna 1 (M), 2 (SD), 3 (M, C, FP, KD), 4 (M, C, FP, KD), 5 (SD), 6 (FP), 7 (SD), 8 (SD) samt särskilda yttranden 1 (M, C, FP, KD) och 2 (SD). lyfter i kommittémotion 2014/15:2993 av m.fl. yrkande 15 bl.a. fram den roll som FN spelat för utvecklingen av det internationella ramverket för mänskliga rättigheter samt FN:s säkerhetsråds ansvar för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Ett starkare FN förutsätter reformer på bl.a. dessa områden. Medlemskap i för mänskliga rättigheter () ska kopplas till ett demokratikrav. sammansättning måste ses över och EU bör representeras av en gemensam plats i rådet. FN måste värna principen om skyldigheten att skydda, och ett mandat från säkerhetsrådet ska eftersträvas vid internationella insatser för att skydda civila. FN:s fredsfrämjande insatser utgör ett viktigt medel för att uppnå internationell fred och säkerhet. bör öka deltagandet i FN:s fredsinsatser. Stöd ges för kandidatur till säkerhetsrådet för perioden –2018. Det internationella bruket med omfattande kampanjer behöver ses över. FN och internationell fred och säkerhet Enligt har världsorganisationen det primära ansvaret för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. FN:s fredsfrämjande verksamhet täcker alla konfliktfaser. FN kan verka konfliktförebyggande, fredsskapande, fredsbevarande, fredsframtvingande och fredsbyggande. Konfliktförebyggande och fredsskapande verksamhet kan ske genom t.ex. diplomati och medlingsinsatser. I vissa fall utses särskilda sändebud. etableras även s.k. politiska missioner i fält. fattade ett principbeslut om att etablera fredsbyggandekommissionen för att effektivisera FN:s arbete i postkonfliktsituationer och därmed motverka att krigshärjade länder återfaller i konflikt. Syftet är att säkra fred och återhämtning i postkonfliktländer och lägga grunden för en långsiktigt hållbar utveckling. är ordförande i fredsbyggandekommissionens organisatoriska kommitté och för den landspecifika konfigurationen för . är också en stor givare till den s.k. fredsbyggandefonden. I den resolution som etablerar fredsbyggandekommissionen anges att en översyn ska ske . En sådan översyn pågår . Fredsframtvingande åtgärder för att säkerställa internationell fred och säkerhet beslutas av säkerhetsrådet. Detta kan ske genom beslut om ekonomiska sanktioner eller våldsanvändning. Båda åtgärderna beslutas under kapitel VII. Möjligheten att besluta om våldsanvändning för att säkra freden speglar FN:s särställning i det kollektiva säkerhetssystemet. Under antogs en deklaration som bl.a. lyfte fram världssamfundets skyldighet att skydda civila från folkmord, etnisk rensning, krigsbrott och brott mot mänskligheten när den berörda staten inte vill eller kan stoppa övergreppen. har det inom FN-systemet etablerats ett särskilt kontor som samlar generalsekreterarens rådgivare för skyldigheten att skydda respektive för att motverka folkmord. Generalsekreteraren har även tagit fram flera rapporter om skyldigheten att skydda. Dessa har diskuterats av generalförsamlingen i informella sessioner. Även om det finns undantag – som exempelvis den flygförbudszon som auktoriserades av i resolution (2011) för att skydda civila i i samband med upproret mot Gaddafiregimen 2011 – försvåras ett praktiskt omsättande av principen om skyldigheten att skydda till följd av åsiktsskillnader mellan rådets permanenta medlemmar. har fredsbevarande missioner allt oftare fått mer robusta mandat i syfte att bl.a. skydda civila. Det framgår av EU:s fastslagna prioriteringar i FN (European Union medium-term priorities at the United Nations 2012-2015) att skyldigheten att skydda är en högt prioriterad fråga. Utrikesministern lyfte fram bl.a. skyldigheten att skydda i samband med ett tal i på temat skydd av civila i väpnade konflikter. fattar beslut om fredsbevarande insatser. Efterfrågan av och komplexiteten i FN:s fredsbevarande verksamhet har ökat. Från att främst ha handlat om militär personal som observerar en vapenvila mellan två stater har dagens missioner ofta ett multidimensionellt mandat i en kontext som präglas av en inomstatlig konflikt. I en multidimensionell insats kan både militär och civil personal inkluderas och i insatsernas mandat kan ingå att missionen ska utnyttja alla till buds stående medel för att t.ex. värna en politisk process, assistera nationella myndigheter att upprätthålla lag och ordning eller skydda civila. Utvecklingen innebär att vissa fredsbevarande insatser delvis opererar under kapitel VII. Den ökande efterfrågan och tilltagande komplexiteten i FN:s fredsbevarande verksamhet har medfört ett behov av att kontinuerligt se över formerna för verksamheten. Den s.k. Brahimirapporten diskuterade behovet av reformer i efterdyningarna av FN:s hårt kritiserade insatser i , och f.d. . togs reformarbetet vidare inom ramen för det s.k. New Horizon-initiativet. Processen betonar vikten av ett globalt partnerskap när det gäller den fredsbevarande verksamhetens syfte, genomförande och framtida utformning. bidrar aktivt i arbetet med att stärka FN:s fredsbevarande verksamhet på det konceptuella planet, bl.a. genom att står värd för sekretariatet till den internationella nätverksorganisationen . utsåg FN:s generalsekreterare en högnivåpanel i syfte att se över fredsoperationer i bred mening. Översynen innefattar både FN:s fredsbevarande operationer och bruket av politiska missioner i fält. Redan under ordförandeskap i EU 2001 initierades en process för att utveckla samarbetet mellan EU och FN inom konfliktförebyggande och krishantering. EU:s samverkan med FN inom krishantering tar avstamp i unionens säkerhetsstrategi som lyfter fram en effektiv multilateralism med FN i centrum som ett mål för EU:s utrikes- och säkerhetspolitik. Samarbetet på krishanteringsområdet mellan EU och FN bygger på en gemensam deklaration och ett gemensamt uttalande om närmare samverkan. Det finns flera faktiska exempel där EU aktivt stödjer FN:s och säkerhetsrådets krishantering. Exempelvis mandaterades EU:s militära krishanteringsinsats i (EUFOR RCA) i säkerhetsrådsresolution (2014) att upprätthålla säkerheten i huvudstaden. förs diskussioner om att reformera säkerhetsrådets sammansättning. En reform av säkerhetsrådet förutsätter en revidering av . tillhör de krafter som vill se ett reformerat säkerhetsråd. EU-länderna och är permanenta medlemmar i säkerhetsrådet. I artikel 34.2 i Fördraget om Europeiska unionen anges att ”medlemsstater som också är medlemmar av säkerhetsråd ska samråda med varandra och hålla övriga medlemsstater och den höga representanten fullt informerade. Medlemsstater som är medlemmar av säkerhetsrådet kommer då de fullgör sina uppgifter att hävda unionens ståndpunkter och intressen, dock utan att detta ska påverka deras ansvar enligt bestämmelserna i stadga”. De icke-permanenta medlemmarna i säkerhetsrådet väljs av generalförsamlingen för en period av . Vid valet ska man, enligt , ta hänsyn till att rådet blir geografiskt representativt och väga in kandidatländernas engagemang för FN:s verksamhet. har varit medlem i rådet under tre perioder, –1998. är kandidat till en icke-permanent plats i för perioden –2018. Kandidaturen är anmäld inom ramen för det traditionella nordiska samarbetet. Kandidaturen bygger på traditionellt omfattande engagemang för och stöd till FN:s verksamhet. tillhör den mindre grupp av länder vars uttaxerade bidrag uppgår till av FN:s budget. Därutöver ger omfattande frivilliga bidrag till FN:s fonder och program. har deltagit i flertalet av FN:s fredsbevarande operationer . bidrar med ett underrättelsekompani inom ramen för FN:s fredsbevarande operation i (Minusma) samt med militär och civil personal i flera andra pågående FN-ledda fredsfrämjande insatser. Regeringen har inkommit med en proposition om en förlängning av insatsen i (prop. 2014/15:68). Ett sammansatt utrikes- och försvarsutskott har berett propositionen i . I den senaste utrikesdeklarationen aviserade regeringen en ökad ambitionsnivå för engagemang i FN, inklusive på det säkerhetsfrämjande området. FN och mänskliga rättigheter antog den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. I förklaringens första artikel slås principen om alla människors lika värde och rättigheter fast. Under de som gått sedan FN:s allmänna förklaring antogs har dess grundläggande normer slagits fast i ett antal folkrättsligt bindande konventioner. Den allmänna förklaringen har stått som utgångspunkt för FN:s konventioner om de medborgerliga och politiska respektive de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna samt för såväl FN:s specialkonventioner som de regionala konventionerna om mänskliga rättigheter. Vid världstoppmötet i 1993 slogs fast att de mänskliga rättigheterna är universella, odelbara och ömsesidigt samverkande. Detta bekräftades vid bl.a. . Vid världstoppmötet fattades även ett principbeslut om att inrätta . beslutade att inrätta rådet 2006. Syftet var ytterst att främja universell respekt för de mänskliga rättigheterna. ersatte den förutvarande och hårt kritiserade . I beslutet om att inrätta satte generalförsamlingen upp kriterier för medlemskap. Av generalförsamlingens beslut framgår bl.a. att staterna i rådet ska efterleva de mänskliga rättigheterna. Det är upp till FN:s medlemsstater att följa denna regel när val av medlemmar sker i generalförsamlingen. En medlem som begår grova övergrepp mot de mänskliga rättigheterna kan suspenderas efter beslut i generalförsamlingen. Generalförsamlingens beslut om att inrätta innefattar även en referens till periodiska granskningar (, UPR) av situationen för mänskliga rättigheter i alla stater och innebär att medlemmarna i rådet ska granskas under respektive medlems mandatperiod. I egenskap av observatör har deltagit i sedan inrättandet. I för mänskliga rättigheter och demokrati – som antagits i form av rådsslutsatser – uppmanas alla medlemmar i att upprätthålla högsta nivå på de mänskliga rättigheterna. EU ska noga följa i vilken utsträckning tredjeland genomför rekommendationer som lämnats i de periodiska granskningarna och som accepterats av det aktuella landet. Det anges även att EU har en avsikt att lämna stöd för sådant genomförande. Vid utrikesrådets möte antogs rådsslutsatser om EU:s prioriteringar i FN i frågor som rör de mänskliga rättigheterna. Där uttrycker rådet bl.a. sitt stöd för och redovisar en rad geografiska och tematiska prioriteringar på MR-området i FN . Utskottet konstaterar att FN, i kraft av organisationens världsomfattande medlemskap, åtnjuter en unik politisk legitimitet för att bl.a. främja och utveckla normer på MR-området och hantera hot mot internationell fred och säkerhet. Utskottet framhåller att ett starkt FN och ett väl fungerande multilateralt system ligger i intresse och konstaterar att svensk utrikes- och säkerhetspolitik traditionellt har genomsyrats av ett tydligt FN-perspektiv. stöd till FN har varit och är mycket omfattande. Utskottet konstaterar att har varit och är aktivt på många områden inom FN, bl.a. konfliktförebyggande, fredsoperationer, fredsbyggande, humanitärt bistånd, hållbar utveckling, nedrustning, miljö- och klimatfrågor, rättsstatens principer och folkrätten, inklusive mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Utskottet noterar att regeringen i utrikesdeklarationen framförde som sin mening att ska bli en mer aktiv medlem i FN och att ambitionen är att ska delta i fler FN-ledda fredsfrämjande insatser. I sammanhanget upprepar utskottet (bet. 2012/13:UU7) att EU-samarbetet även i fortsättningen intar en särställning i svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Utskottet stöder kandidatur till för tidsperioden –2018 och anser att kandidaturen står på en solid grund med beaktande av omfattande FN-engagemang. Som medlem av säkerhetsrådet skulle ha ökade möjligheter att påverka för en effektivisering av FN:s arbete för att främja fred, säkerhet och hållbar utveckling samt verka för nedrustning, mot terrorism och massförstörelsevapen samt för en ökad respekt för folkrätten. Utskottet understryker i likhet med tidigare (bet. 2012/13:UU15) att en väl förankrad och genomförd kampanj är en förutsättning för att en kandidatur till säkerhetsrådet ska nå framgång. Utskottet framhåller att kampanjen inte får medföra att röst till stöd för mänskliga rättigheter i världen försvagas. Utskottet framhåller vikten av att FN kontinuerligt stärks och reformeras och konstaterar att löpande främjar en reformering av FN-systemet och ett effektivt FN. Utskottet noterar att frågan om ett stärkt och reformerat FN lyftes fram i regeringsdeklarationen . är en reform av säkerhetsrådet viktig i ett legitimitetsperspektiv. Utskottet anser därför att det är viktigt att pågående diskussioner om att reformera säkerhetsrådet fortgår och att även fortsatt är en konstruktiv kraft i dessa diskussioner. Utskottet noterar att de EU-medlemmar som också har en plats i enligt Lissabonfördraget ska hålla övriga medlemsstater och den höga representanten fullt informerade och hävda unionens ståndpunkter och intressen, dock utan att detta ska påverka deras ansvar enligt bestämmelserna i . Utskottet konstaterar att ett eventuellt svenskt medlemskap i rådet har att förhålla sig till detta. Utskottet har tidigare välkomnat (bet. 2010/11:UU15) den förskjutning som skett i synen på suveränitet till att betona staters ansvar för individens säkerhet och rättigheter. Utskottet anser att det är positivt att FN har utvecklat verktyg för att stärka principen om skyldigheten att skydda civila från folkmord, etnisk resning, krigsbrott och brott mot mänskligheten när den berörda staten inte vill eller kan stoppa övergreppen. Utskottet understryker vikten av att säkerhetsrådet agerar för att skydda civila i enlighet med principen om skyldighet att skydda och framhåller att och EU bör fortsätta att verka för att principen ska få genomslagskraft. Utskottet konstaterar att FN:s fredsbevarande operationer blivit alltmer komplexa och välkomnar att FN kontinuerligt strävar efter att stärka de fredsfrämjande verktygen. Det är positivt att FN:s fredsoperationer och fredsbyggandearkitektur ses över. Utskottet noterar att det finns beröringspunkter mellan de båda översynerna och poängterar i detta sammanhang betydelsen av att fortlöpande stärka länken mellan FN:s fredsoperationer och långsiktiga utvecklingssamarbete. Utskottet framhåller att och EU:s röst i reformprocesserna är viktig. Utskottet välkomnar roll som sekretariat för ett internationellt nätverk som främjar reformer av FN:s fredsbevarande verksamhet samt aktiva engagemang för FN:s fredsbyggandekommission. Utskottet anser att samverkan mellan i internationella krishanteringsinsatser kontinuerligt bör stärkas och är positivt till att de gemensamma utfästelserna om ökat samarbete på krishanteringsområdet också fått faktiskt genomslag. Utskottet framhåller att även i fortsättningen bör vara en pådrivande kraft för samverkan mellan på krishanteringsområdet i syfte att öka effektiviteten i insatser till stöd för internationell fred och säkerhet. Genom att aktivt arbeta för att ge EU en stärkt förmåga att bidra till FN:s fredsfrämjande arbete förstärker sin FN-politik genom EU-arbetet. Utskottet framhåller att internationella engagemang för fredsfrämjande insatser syftar till att försvara universella normer och värden såsom demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, mänsklig värdighet och hållbar utveckling. Utskottet upprepar sitt tidigare ställningstagande (bet. 2012/13:UU7) att deltagande i freds- och säkerhetsfrämjande insatser alltid ska vila på folkrättslig grund. Utskottets uppfattning är att svenska bidrag till krishanteringsinsatser även i fortsättningen kan ske inom ramen för EU, FN, Nato och . Utskottet understryker FN:s normerande roll i fråga om de mänskliga rättigheterna. Utskottet betonar att ska vara en tydlig röst i världen för de mänskliga rättigheterna och ska fortsätta att agera bilateralt, genom EU och multilateralt för att de mänskliga rättigheterna ska efterlevas i alla världens länder. Utskottet framhåller att omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna även i fortsättningen ska vara en central och integrerad del av utrikespolitik. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att MR-perspektivet tydligt lyftes fram i utrikesdeklarationen . Utskottet betonar att det är viktigt för trovärdighet att de länder som ingår i rådet respekterar de mänskliga rättigheterna. Utskottet ser positivt på att och EU värnar denna princip och understryker betydelsen av att och EU även fortsätter att vara starka aktörer i . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks kommittémotion 2014/15:2993 (M) yrkande 15. begär i kommittémotion 2014/15:1879 av m.fl. yrkande 1 att en utredning bör tillsättas för att ta fram en agenda för ett ökat svenskt stöd till demokratiaktivister mot bakgrund av att flera miljarder människor lever i länder som inte respekterar grundläggande fri- och rättigheter. Utgångspunkten för utredningen bör bl.a. vara att öka stödet för att främja yttrandefrihet, pressfrihet och oberoende medier. tar i kommittémotion 2014/15:2923 av m.fl. yrkande 1 upp att regeringen i högre grad bör prioritera de sociala och ekonomiska rättigheterna i utvecklingsländer. Uppfyllande av vissa grundläggande sociala och ekonomiska rättigheter som t.ex. tillgång till vatten och sanitet är en förutsättning för att människor i utvecklingsländer på ett effektivt sätt ska kunna tillgodoräkna sig medborgerliga och politiska rättigheter. lyfter i kommittémotion 2014/15:2993 av m.fl. yrkandena 3–5 bl.a. fram att främjande av demokrati, folkrätt och mänskliga rättigheter utgör grunden i en värdebaserad svensk utrikespolitik. Respekt för de medborgerliga och politiska rättigheterna skapar förutsättningar för att uppfylla de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Stödet till försvarare av opinionsfriheterna måste öka i länder som klassificeras som ofria. De mänskliga rättigheterna innefattar såväl medborgerliga och politiska som ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Under världskonferensen om mänskliga rättigheter, som hölls i 1993, uppnåddes internationell konsensus om att de mänskliga rättigheterna är universella, odelbara och ömsesidigt samverkande. Det slogs därmed fast att de mänskliga rättigheterna gäller lika för alla människor och ska tolkas på samma sätt i alla länder oavsett tradition eller kultur (universalitet) och att de medborgerliga, politiska, ekonomiska och sociala rättigheterna är lika viktiga och förstärker varandra (odelbara och ömsesidigt samverkande). Lissabonfördraget (artikel 21.1 i Fördraget om Europeiska unionen) slår fast att EU i unionens externa relationer ska verka för bl.a. demokrati, rättsstatens principer och de mänskliga rättigheternas universalitet och odelbarhet.