bet · H201SfU7 · 2015-02-12 00:00:00 — Därför föreslås en ny paragraf i utlänningslagen som upplyser om att det finns bestämmelser om gränspassage för personer i gränskodexen. Lagförändringar som vi ställer oss bakom gäller till exempel principen om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning i svensk rätt, där samma förutsättningar bör gälla för makar, sambor och registrerade partner. Äktenskapet är ju numera också könsneutralt och kan således ingås av två personer oavsett kön. Av den nuvarande lagtexten framgår inte uttryckligen att uppskjuten invandringsprövning också omfattar sambor. Därför anser utskottet i likhet med regeringen att bestämmelserna bör förtydligas i det avseendet. Gränskodexen anger hur inrese- och utresekontrollen av personer ska utföras vid gränser. Den svenska reglering som anpassas till gränskodexen reglerar samma förhållanden som kodexen, som jag sagt. Eftersom kodexen inte hänvisar till medlemsstaternas nationella lagstiftning i detta fall ska motsvarande bestämmelser i utlänningslagen om bland annat skyldighet att överlämna pass till tas bort. Utskottet delar regeringens uppfattning att fingeravtryck och biometriska data som tagits för kontroll av visering eller utlännings identitet inte bör användas för andra ändamål. När en kontroll har genomförts bör fingeravtryck och biometriska data förstöras. Utskottet delar även regeringens uppfattning att det ur ett rättssäkerhets- och effektivitetsperspektiv är lämpligast att beslut om avvisning respektive upphävande och återkallelse av visering bör överprövas i ett sammanhang i de fall fattat de båda besluten i ett sammanhang. Båda besluten bör således överklagas till migrationsdomstol och därefter till Migrationsöverdomstolen, som är prejudikatinstans i utlänningsmål. På så sätt behöver man inte pröva frågor sida vid sida. Detta gynnar rättssäkerhet och effektivitet. Som jag sa i inledningen ställer vi oss bakom hela betänkandet. Jag yrkar bifall till betänkandet och avslag på reservationerna. Just nu är 50 miljoner människor på flykt. Det är mer än fem . Inte sedan har så många varit på flykt. av dessa flyktingar befinner sig i sina hemländers närområde. har vi en gemensam lagstiftning på asylområdet. pågår processen att implementera den i respektive medlemsstats nationella lagstiftning. Eftersom har gått borde lagstiftning och praxis vara mer lika. Vi kan ta en somalier som ett exempel på hur de olika medlemsstaterna tolkar denna lag. En somalier som söker skydd i har beroende på i vilket EU-land han eller hon hamnar 17-95 procents chans att få skydd. Det är svårt att se den gemensamma lagstiftningen i dessa siffror. Vi i äger inte den här frågan själva, utan ansvaret vilar tungt på . Det finns också olika synpunkter på var vi ska hjälpa flyktingar - här hos oss eller på plats. Svaret är enkelt: både och. Vi kan ta som ett exempel. Enligt FN:s flyktingkommissarie är hjälp inne i nästan omöjlig att ge. Det innebär att det är möjligt att ge adekvat hjälp och skydd först i närområde. Länderna där sviktar nu under det massiva flyktingtrycket, inte minst där var fjärde person i landet är en flykting. pågår en cynisk människosmuggling. Det ligger i EU:s intresse att öka kapaciteten för såväl mottagning av asylsökande som vidarebosättning, parallellt med att vi har en human och effektiv gränskontroll. Alternativet att enbart hjälpa på plats och stänga våra gränser är oerhört farligt och riskabelt av två skäl. Det första är att det på många ställen är omöjligt att ge hjälp i hemlandet. Det andra är att många länder i närområdet redan nu är mycket hårt ansträngda på grund av flyktingtrycket. Det skulle inte vara särskilt smart att säga till dem: Heja, heja! stänger vi våra gränser. Tar vi inte detta på allvar ligger det i farans riktning att vi får en kollaps i grannländer med följden att miljoner flyktingar söker sig till oss. Ingen gränskontroll i världen skulle kunna hindra en sådan massiv flyktingvåg. Såväl ur ett humant perspektiv som av ren självbevarelsedrift bör vi hjälpa våra medmänniskor. Det är i detta perspektiv vi ska se och EU:s utmaningar. tar ett stort ansvar, men det är inte först och främst vi som ska göra mindre utan fler medlemsstater som ska göra mer avseende både att ge skydd till dem som kommer hit och att genom samarbete med UNHCR erbjuda vidarebosättning. Hade alla EU:s medlemsstater i förhållande till sin folkmängd tagit emot lika många flyktingar för vidarebosättning som hade EU i ett slag kunnat ta emot 100 000 flyktingar. tar emot ungefär 2 000 , och enligt flyktingkommissarien är den globala kapaciteten ca 100 000. Det globala behovet är just nu 380 000 platser. En del av världens orosplatser ligger mycket nära , till exempel , och . Vi talar om miljoner människor. Eftersom vår EU-gemensamma asylpolitik bygger på reglerad invandring aktualiserar det vikten av en human och effektiv gränskontroll. I detta betänkande hanterar vi EU:s gemensamhetskodex för gränspassage, gränskodex, samt sanktioner för att passera gränser utan tillstånd och hur beslut om bland annat utvisning ska överklagas. Vidare hanterar vi en skyldighet att lämna fingeravtryck och biometriska data och hur dessa sedan hanteras. Här vill utskottet tydligt markera att dessa data inte får användas för andra ändamål än vid gränskontrollen för att förstöras. Slutligen hanterar vi ett förslag som rör bestämmelserna om så kallad uppskjuten invandringsprövning. Det finns två alternativ om två människor har bestämt sig för att leva ihop i och en av dem är från tredjeland. Det ena är att anknytningspersonen bor i , den andra partnern kommer hit och de flyttar ihop. Då används så kallad uppskjuten invandringsprövning. Det innebär att om förhållandet fortfarande består får personen beslut om uppehållstillstånd. Det andra är så kallade etablerade förhållanden, där båda kommer till och en av dem har tillstånd att vara i . Enligt EU:s familjeåterföreningsdirektiv ska man ha rätt att ta med sig sin man eller hustru. Familjeåterföreningsdirektivet reglerar dock enbart gifta, inte sambor. Men begreppet sambo tillfördes i den nationella lagstiftningen. Begreppet sambo är definierat på andra ställen i den svenska lagstiftningen och är då definierat som att man har sammanlevt . Vid den så kallade uppskjutna invandringsprövningen ska man ha sammanbott , vilket gör att sambobegreppet i utlänningslagen blir svårtolkat. Därför föreslås nu att sambo definieras i utlänningslagen som sammanboende . talar om flyktinghjälp och om att man ska hjälpa både på plats och här i . Det rimmar illa med både den politik som den nuvarande regeringen för och den politik som den borgerliga regeringen förde, med tanke på att man gör enorma avräkningar av biståndsbudgeten till förmån för flyktingmottagningen här i , som ingen kan påstå fungerar bra. Vi kan se att av långtidsarbetslösa var utrikes födda, att utanförskapsområdena blir fler och fler och att de människor som kommer till hamnar i utanförskap och får problem. Det här är naturligtvis väldigt dåligt för den enskilda men också dåligt för samhället, som förlorar resurser för att man måste ta tag i det här. Och det här hjälper man till att bekosta med biståndsmedel. Det jag undrar är hur kan försvara en sådan politik när man tar pengar från biståndsbudgeten. När regeringen skryter om att man lägger av bni lägger man i själva verket . Hade det varit så enkelt att man kunde bestämma var man ska hjälpa människor som är på flykt hade man kanske kunnat föra ett resonemang i den här riktningen. Men det råkar ju vara så det inte fungerar även om går och ställer sig på ett torg i och skriker: Eld upphör! ska vi hjälpa till. Av det enkla skälet kommer människor ändå att söka sig hit, och då är det rimligt att man gör en avräkning av biståndsmedlen. Även om man kunde öka insatserna kraftigt, vilket jag tycker är tilltalande i sig, skulle människor söka sig hit. Detta går alltså inte att styra fullt ut. Jag måste också ställa frågan här: Om vi nu skulle stänga våra gränser, tror du verkligen att vi skulle kunna kontrollera det, ? Jag vet inte vilken uppfattning du har om hur en gräns ser ut. Jag kan ta med dig på en tur till gränsen mellan norra och . Då ska jag tala om för dig att det inte är lätt att se till att ingen kommer över. Det är med andra ord ganska orealistiskt. Sedan måste jag ställa en fråga som jag har funderat på. Jag har debatterat med , och ni har haft målsättningen att minska invandringen . kom det 22 000 människor hit. kom det 68 000 människor. Är det som gäller, eller vilken siffra är det? Precis som jag sa i mitt anförande och har sagt tidigare vill inte stänga våra gränser. Vi är för en faktabaserad och verklighetsförankrad politik i nivå med våra grannländers. Svårare än så är det egentligen inte. talade tidigare om vidarebosättningssystemet, ett system som står bakom. Vi vill hjälpa människor, och det här är ett lagligt sätt för människor att genom FN ta sig till länder i . Det är ett rättssäkert system om man håller sig till det och faktiskt följer internationella avtal som exempelvis Dublinförordningen. Där står det att alla människor ska ha rätt att söka asyl - det står även bakom - men att det ska ske i första ankomstland. Är det så att man inte kan ta till vara sådana överenskommelser, då faller hela rättssäkerheten. Självfallet måste man också jobba med signalpolitik och se vilka signaler man sänder ut. Vad händer med de människor borta i krisdrabbade länders närområden som får höra att i får alla syrier permanent uppehållstillstånd? Vad sänder det för signaler? Det är klart att de kan överväga risken att sätta sig i rostiga båtar över när de får höra sådana saker. Och det här är personer som har förmågan att betala flyktingsmugglare enorma summor pengar för att ta sig hit. De som lämnas i sticket är människorna utan några resurser över huvud taget. De människor som är kvar i flyktinglägren får mindre pengar på grund av att regeringen prioriterar de förhållandevis få som har tagit sig ända till . Sist men inte minst: Om och för den delen också regeringens företrädare på riktigt vill hjälpa människor, var är då det ökade stödet till exempelvis fonder, som ser till att man ger riktade bidrag till de länder som har ett extremt högt mottagande i närområdet? Det här ett område som det är lätt att göra enkelt i teorin, men i det är svårt att applicera detta på verkligheten. Vi måste göra flera saker. Vi måste ha en mottagning för de människor som kommer hit. Vi måste hjälpa och stötta de länder som är i behov av det, inte minst de som har ett väldigt flyktingtryck på sig. Vi har också ett behov av att kunna vidarebosätta människor. Just när det gäller detta har EU en hemläxa att göra, och det sa jag också i mitt anförande. Men man kan inte utesluta något av dessa alternativ. Jag ställde en fråga om fortfarande står för att minska invandringen . Eftersom svaret uteblev förutsätter jag att svaret är att man inte längre gör det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.)