bet · H201CU6 · 2015-02-23 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet ett sjuttiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika familjerättsliga frågor. Motionsyrkandena gäller fullmakts- och tvångsäktenskap, vigselförrättare, retroaktiva namnbyten, utredningar om faderskap, talerätt i mål om fastställande av faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoptioner, utvärdering av vårdnadsreglerna, automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, införande av en barnbalk, översyn av systemet med gode män och förvaltare, ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare, framtidsfullmakter, laglott, särkullbarns och efterlevande makars arvsrätt, dödsboanmälan avseende information till bröstarvingar och registrering av testamenten. Med anledning av motionsförslag föreslår utskottet två tillkännagivanden till regeringen. Det första förslaget rör utredningar om faderskap för ogifta. Utskottet anser att det finns skäl för regeringen att undersöka de frågeställningar kring den nuvarande ordningen som lyfts fram i motionerna. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Enligt det andra förslaget bör regeringen återkomma till med ett lagförslag om framtidsfullmakter och behörighetsregler för anhöriga. Utskottet föreslår att övriga motionsyrkanden avslås. I betänkandet finns tio reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Talerätt i mål om fastställande av faderskap Föräldraskap vid assisterad befruktning Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Införande av en barnbalk Översyn av systemet med gode män och förvaltare Ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare Särkullbarns och efterlevande makars arvsrätt Dödsboanmälan avseende information till bröstarvingar 1.Fullmakts- och tvångsäktenskap, punkt 1 (SD) 2.Vigselförrättare, punkt 2 (SD) 3.Föräldraskap vid assisterad befruktning, punkt 6 (C, FP) 4.Föräldraskap vid assisterad befruktning, punkt 6 (V) 5.Utvärdering av vårdnadsreglerna, punkt 8 (V) 6.Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 9 (SD) 7.Ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare, punkt 12 (SD) 8.Särkullbarns och efterlevande makars arvsrätt, punkt 15 (M) 9.Dödsboanmälan avseende information till bröstarvingar, punkt 16 (M) 10.Registrering av testamenten, punkt 17 (SD, FP) 1.Adoptioner, punkt 7 (M) 2.Utvärdering av vårdnadsreglerna, punkt 8 (M, C, FP, KD) 3.Utvärdering av vårdnadsreglerna, punkt 8 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkandena 12 och 13, 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkande 22 och 2014/15:2934 av och (SD). Reservation 1 (SD) 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 2 (SD) 2014/15:2202 av m.fl. (S) yrkande 1. tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför. Därmed bifaller delvis motionerna 2014/15:463 av och i (S), 2014/15:988 av (C), 2014/15:1599 av (M) yrkande 1, 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkande 1, 2014/15:2600 av (C) yrkande 17, 2014/15:2984 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2014/15:2989 av (KD). Talerätt i mål om fastställande av faderskap 2014/15:495 av (S). Föräldraskap vid assisterad befruktning 2014/15:132 av m.fl. (V) yrkandena 1–4 och 6 samt 2014/15:2316 av m.fl. (FP) yrkande 6. Reservation 3 (C, FP) Reservation 4 (V) 2014/15:355 av och (M), 2014/15:426 av (M), 2014/15:454 av Boriana (M), 2014/15:578 av (M), 2014/15:1891 av (M), 2014/15:1947 av (M) yrkande 2, 2014/15:2663 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2014/15:2984 av m.fl. (M) yrkande 1. 2014/15:84 av m.fl. (V) yrkande 3, 2014/15:91 av (M), 2014/15:237 av (M), 2014/15:320 av (S), 2014/15:459 av (S), 2014/15:772 av och (FP), 2014/15:775 av (FP), 2014/15:795 av (FP), 2014/15:1050 av och (FP), 2014/15:1528 av (KD), 2014/15:1893 av och (M), 2014/15:1988 av och (M) yrkandena 1 och 2, 2014/15:2264 av (S) yrkande 2, 2014/15:2454 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 4, 2014/15:2495 av m.fl. (SD) yrkande 13 och 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkande 10. Reservation 5 (V) Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkande 11. Reservation 6 (SD) Införande av en barnbalk 2014/15:985 av (C) och 2014/15:1852 av och i (M). Översyn av systemet med gode män och förvaltare 2014/15:2191 av (S), 2014/15:2261 av (S), 2014/15:2354 av Finn (M), 2014/15:2471 av och (M) och 2014/15:2600 av (C) yrkande 18. Ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare 2014/15:2517 av m.fl. (SD) yrkandena 4–9 och 2014/15:2529 av (MP). Reservation 7 (SD) tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför. 2014/15:2454 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 24 och 2014/15:2984 av m.fl. (M) yrkande 3. 2014/15:452 av Boriana (M) och 2014/15:2559 av (M). Särkullbarns och efterlevande makars arvsrätt 2014/15:2060 av m.fl. (S) och 2014/15:2984 av m.fl. (M) yrkande 4. Reservation 8 (M) Dödsboanmälan avseende information till bröstarvingar 2014/15:2984 av m.fl. (M) yrkande 5. Reservation 9 (M) 2014/15:423 av (FP), 2014/15:490 av och (S), 2014/15:828 av (C), 2014/15:1629 av (M), 2014/15:2197 av (S) och 2014/15:2940 av (SD). Reservation 10 (SD, FP) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (KD), (S), (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (C), (MP), (M), (S), (SD), (FP), (S), Shadiye Heydari (S) och (V). I betänkandet behandlar utskottet ett sjuttiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden om olika familjerättsliga frågor. Motionsyrkandena gäller fullmakts- och tvångsäktenskap, vigselförrättare, retroaktiva namnbyten, utredningar om faderskap, talerätt i mål om fastställande av faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoptioner, utvärdering av vårdnadsreglerna, automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, införande av en barnbalk, översyn av systemet med gode män och förvaltare, ändringar i lagstiftningen om gode män och förvaltare, framtidsfullmakter, laglott, särkullbarns och efterlevande makars arvsrätt, dödsboanmälan avseende information till bröstarvingar och registrering av testamenten. Utskottet behandlar under skilda rubriker de olika frågor som aktualiseras i motionerna. Motionsyrkandena finns i bilagan. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om fullmakts- och tvångsäktenskap. Utskottet hänvisar till innehållet i gällande rätt och tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 1 (SD). I motion 2014/15:2517 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag som innebär att fullmaktsäktenskap inte ska erkännas i (yrkande 12) och att de inte ska vara uppehållstillståndsgrundande (yrkande 13). m.fl. (SD) föreslår i partimotion 2014/15:2871 att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag om en 24-årsregel som innebär att båda parter i ett äktenskap måste ha fyllt för att den ena parten ska kunna anhöriginvandra från ett land utanför EU till den andra parten i (yrkande 22). Ett motsvarande yrkande läggs fram även i motion 2014/15:2934 av och (båda SD). För att ingå äktenskap i ska parterna vara (2 kap. 1 § ). Vid vigseln ska de som ingår äktenskap vara närvarande . De ska var för sig på fråga av vigselförrättaren ge till känna att de samtycker till äktenskapet. Vigselförrättaren ska därefter förklara att de är makar. Har det inte gått till så som angivits eller om vigselförrättaren inte var behörig att förrätta vigsel, är förrättningen ogiltig som vigsel (4 kap. 2 § ). Ett fullmaktsäktenskap innebär att äktenskapet ingås utan båda parters närvaro. Ett sådant äktenskap kan ingås både genom en vigselceremoni och genom att ett äktenskapskontrakt eller liknande undertecknas. Fullmaktsäktenskap är relativt vanligt förekommande i delar av världen, däribland Syd- och samt . Det är inte möjligt att ingå ett fullmaktsäktenskap enligt svensk lag, eftersom det ställs krav på att parterna ska vara närvarande vid vigseln. Ett äktenskap som har ingåtts i strid med denna bestämmelse är alltså ogiltigt. Erkännande av äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag regleras i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap (IÄL). Huvudregeln är att ett sådant äktenskap anses giltigt till formen och alltså erkänns i , om det är giltigt i den stat där det ingicks (1 kap. 7 § IÄL). Vissa undantag finns dock. trädde civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar i kraft som syftar till att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (prop. 2013/14:208, 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Lagändringarna innebär att möjligheten att erkänna utländska tvångsäktenskap och barnäktenskap har begränsats ytterligare, liksom att motsvarande begränsning har införts när det gäller möjligheten att erkänna äktenskap som ingåtts utan att båda parterna varit närvarande (fullmaktsäktenskap). Ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag erkänns inte i om det för äktenskapets ingående skulle ha funnits hinder mot det enligt svensk lag och minst en av parterna då var svensk medborgare eller hade sin hemvist i , om det är sannolikt att det har ingåtts under tvång, eller om parterna inte var närvarande vid äktenskapets ingående och minst en av dem då var svensk medborgare eller hade sin hemvist i . Undantag från erkännandeförbudet kan göras endast om det finns synnerliga skäl (1 kap. 8 a § IÄL). Utländska tvångsäktenskap, barnäktenskap och fullmaktsäktenskap kan alltså erkännas endast om det finns synnerliga skäl. I propositionen till de ovan nämnda lagändringarna anförs att uttrycket synnerliga skäl används för att tydliggöra den betydande restriktion som ska gälla. Det ska göras en samlad bedömning i varje enskilt fall utifrån de uppgifter som finns tillgängliga. För att synnerliga skäl ska anses föreligga krävs att ett nekat erkännande i det enskilda fallet medför allvarliga konsekvenser för paret eller att det annars framstår som orimligt att inte erkänna äktenskapet (prop. 2013/14:208 s. 135). Förutsättningarna för att bevilja uppehållstillstånd regleras i 5 kap. utlänningslagen (2005:716). I samband med riksdagsbehandlingen av proposition 2013/14:208 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor behandlade justitieutskottet ett motionsyrkande om att fullmaktsäktenskap inte under några förhållanden ska kunna erkännas i (bet. 2013/14:JuU30). Efter att ha begärt och fått ett yttrande från civilutskottet ställde sig justitieutskottet bakom regeringens förslag om att utländska tvångsäktenskap, barnäktenskap och fullmaktsäktenskap ska kunna erkännas endast om det finns synnerliga skäl och motionen avstyrktes. Motionsyrkanden om att fullmaktsäktenskap inte ska vara uppehållstillståndsgrundande och om en 24-årsregel har behandlats av såväl socialförsäkringsutskottet som justitieutskottet under /14. Utskotten anförde att de motsatte sig yrkanden om åtgärder för att försvåra för anhöriga att återförenas och avstyrkte därför motionsyrkandena (bet. 2013/14:SfU6 och bet. 2013/14:JuU30). Utskottet konstaterar att trädde bl.a. civilrättsliga lagändringar i kraft som syftar till att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Lagändringarna innebär bl.a. att utländska tvångsäktenskap och barnäk-tenskap samt fullmaktsäktenskap ska kunna erkännas i endast om det finns synnerliga skäl. Mot denna bakgrund anser utskottet att det inte finns anledning att föreslå någon åtgärd från med anledning av motion 2014/15:2517 yrkande 12. Motionsyrkandet bör därför avslås Vad därefter gäller motionsyrkandena om att fullmaktsäktenskap inte ska vara uppehållstillståndsgrundande och om en 24-årsregel har utskottet inte någon annan uppfattning än den tidigare gett uttryck för, varför mo-tionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om vigselförrättare. Utskottet hänvisar till innehållet i gällande rätt. Jämför reservation 2 (SD). m.fl. (SD) begär i motion 2014/15:2517 ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett förslag som innebär att alla vigselförrättare ska vara skyldiga att viga personer som är ogifta enligt svensk lag (yrkande 2). För att en vigsel ska vara giltig enligt svensk lag måste den bl.a. förrättas av en behörig vigselförrättare (4 kap. 2 § ). trädde vissa ändringar i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom trossamfund i kraft som syftar till att skärpa kraven på trossamfunden och deras vigselförrättare (prop. 2013/14:208, bet. 2013/14:JuU30, rskr. 2013/14:263). Ett trossamfund får ges tillstånd att förrätta vigsel, om samfundets verksamhet är varaktig och samfundet har en sådan organisation att det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och därmed sammanhängande åtgärder kommer att tillämpas. Något tillstånd ska inte ges om det på goda grunder kan antas att befattningshavare inom samfundet kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till sådana äktenskapsliknande förbindelser som avses i 4 kap. 4 c § (äktenskapstvång) i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen. Enligt andra stycket samma paragraf gäller att om ett tillstånd har getts, får vigsel inom samfundet förrättas av den som har förordnats enligt 2 § att vara vigselförrättare. Enligt tredje stycket gäller att frågor om tillstånd enligt första stycket prövas av Kammarkollegiet efter ansökan av samfundet. Ett tillstånd gäller tills vidare (1 §). Kammarkollegiet får efter ansökan av ett trossamfund som har fått tillstånd att förrätta vigsel, förordna en präst eller någon annan befattningshavare inom samfundet att vara vigselförrättare (2 § första stycket). Innan en person förordnas till vigselförrättare ska Kammarkollegiet pröva att han eller hon har de kunskaper som behövs för uppdraget. Kammarkollegiet får uppdra åt trossamfundet att utföra denna prövning. Något förordnande ska inte ges om det på goda grunder kan antas att personen kommer att genomföra ceremonier som ger upphov till sådana äktenskapsliknande förbindelser som avses i 4 kap. 4 c § andra stycket i fall där någon av parterna är eller inte samtycker till att ingå förbindelsen (2 § andra stycket). Om Kammarkollegiet finner att ett trossamfund som fått tillstånd att förrätta vigsel inte längre uppfyller kraven enligt 1 §, ska Kammarkollegiet återkalla tillståndet (3 § första stycket). Om en vigselförrättare inte längre uppfyller kraven enligt 2 § andra stycket eller om vigselförrättaren missköter sin uppgift, ska Kammarkollegiet återkalla förordnandet att vara vigselförrättare. I samband med en sådan återkallelse ska Kammarkollegiet utreda om det finns grund för att enligt första stycket återkalla samfundets tillstånd att förrätta vigsel (3 § andra stycket). Ett förordnande att vara vigselförrättare återkallas av Kammarkollegiet, om samfundet begär det (3 § tredje stycket). Lagändringar som syftar till att skärpa kraven på trossamfund och deras vigselförrättare har trätt i kraft. Vad som anförs i motionen utgör inte skäl att föreslå att ska ta något initiativ i frågan. Motionsyrkandet bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om retroaktiva namnbyten. Utskottet hänvisar till pågående arbete. I motion 2014/15:2202 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att det bör införas en rätt för transpersoner att få intyg från skolor, högskolor och andra samhällsinstitutioner ändrade retroaktivt när de byter till ny könstillhörighet (yrkande 1). Frågan om att införa bestämmelser om rätt att få identitetsuppgifter i tidigare erhållna intyg och betyg ändrade retroaktivt har berörts av i betänkandet Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag (SOU 2007:16). Utredningen ansåg att bestämmelser med innebörden att en intygsgivare ska åläggas att ändra i givna betyg eller intyg inte kan föreslås utan att de rättsliga förutsättningarna för en sådan lagstiftning först noggrant utreds. Enligt utredningen skulle det vara ett mycket stort ingripande för exempelvis privaträttsliga subjekt att ha skyldigheter med en sådan innebörd som den angivna. Utredningen anför vidare att det också kan ifrågasättas hur en vägran att utfärda ett nytt intyg eller betyg skulle kunna sanktioneras. Däremot understryker utredningen vikten av att olika intygsgivare m.fl. – även utan att det finns ett lagstadgat krav om detta – ställer sig positiva till framställningar från personer som fått ny könstillhörighet med önskemål att få nya intyg, betyg m.m. utfärdade med den nya identiteten. Utredningen menar att statliga och kommunala myndigheter bör utfärda sådana nya handlingar på begäran och utan större dröjsmål. Det bör dock krävas att den transsexuelle kan prestera tillräcklig bevisning som stöder uppgiften att han eller hon är den person som avses i den handling som ska ändras. Utredningen har sammanfattningsvis inte ansett sig kunna lägga fram några konkreta förslag som berör de påtalade problemen med fel identitet i intyg, betyg m.m. då den inte har funnit någon tillfredsställande lösning som uppfyller tillräckliga krav på en säker hantering. I proposition 2011/12:142 Ändrad könstillhörighet behandlade regeringen betänkande. I propositionen redovisade regeringen att den anser att rutinerna för hur uppgifter om förändrat personnummer och namn ska hanteras hos myndigheter och organisationer bör ses över. Det kan t.ex. gälla möjligheten att få sin identitet ändrad i examensbevis, slutbetyg och andra merithandlingar som utbildningsanordnare utfärdar. Regeringen ansåg att ett myndighetsövergripande samarbete borde initieras i syfte att underlätta den administrativa bördan för en person som ändrat könstillhörighet och att borde ges i uppdrag att samordna ett sådant samarbete. Propositionen behandlades av socialutskottet (bet. 2011/12:SoU23, rskr. 2011/12:259). fick i uppdrag av regeringen att initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för en person i samband med ändring av könstillhörighet. presenterade promemorian Administrativa problem för personer som bytt juridiskt kön. I promemorian redovisas att vid uppdragets genomförande identifierades av såväl intresseorganisationer som myndigheter ett antal problem som rörde bl.a. hanteringen av ändring av personnummer och namn i folkbokföringen samt ändring av betyg och behörigheter. Sexton myndigheter har inom ramen för uppdraget granskat sin verksamhet utifrån de administrativa problem som de personer som bytt juridiskt kön kan ha i kontakterna med myndigheten. Myndigheterna har även lämnat förslag på vad som kan göras för att komma till rätta med problemen och redogjort för vad respektive myndighet själv har vidtagit för åtgärder. Av de promemorior som lämnats in och av de kontakter som tagits med myndigheterna framgår att ett förändringsarbete har påbörjats på många myndigheter. Många problem har kunnat åtgärdas internt inom myndigheterna. Andra problem kräver ytterligare utredning och åtgärder som myndigheterna inte själva har mandat att vidta. har påpekat behovet av att utreda hur personuppgifter för föräldrar och barn till personer som bytt juridiskt kön ska presenteras i folkbokföringen. Genomgången har också visat på behovet av att se över reglerna för hur examensbetyg från högskolor och universitet kan ändras för dem som bytt juridiskt kön. anser därför att regeringen bör överväga att i samverkan med berörda myndigheter initiera de utredningar och de åtgärder som bedöms vara nödvändiga. Enligt uppgift från är promemorian föremål för beredning inom . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet vid ett flertal tillfällen, i betänkande 2013/14:CU19. Utskottet konstaterade att fått i uppdrag att initiera och samordna ett myndighetsövergripande samarbete i syfte att minska den administrativa bördan för en person i samband med ändring av könstillhörighet. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från , varför mo-tionsförslaget borde avslås. Som redovisats ovan är promemoria föremål för beredning inom . Enligt utskottet finns det inte skäl att föregripa det pågående arbetet, varför motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att det finns skäl för regeringen att undersöka de frågeställningar kring utredningar om faderskap för ogifta som lyfts fram i motionerna. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Därmed bifaller utskottet delvis motionsyrkandena. I motion 2014/15:463 föreslår och i (båda S) ett tillkännagivande om att rutinerna för fastställande av faderskap bör förenklas. Enligt motionärerna bör föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt via e-legitimation kunna lämna en försäkran med uppgivande av faderskap. (C) föreslår i motion 2014/15:988 ett tillkännagivande om ett förenklat fastställande av faderskap för ogifta par. (M) föreslår i motion 2014/15:1599 ett tillkännagivande om att regeringen ska göra en översyn av regelverket för fastställande av faderskap och se om en faderskapsbekräftelse ska kunna undertecknas redan i samband med den första kontakten med mödravårdscentralen (yrkande 1). I motion 2014/15:2517 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande om att föräldrar bör ges möjlighet att fastställa faderskapet redan när en graviditet är konstaterad (yrkande 1). (C) föreslår i motion 2014/15:2600 ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om samma faderskapspresumtion ska gälla för både sambor och gifta (yrkande 17). I motion 2014/15:2984 av m.fl. (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om inte ogifta bör kunna bekräfta faderskap redan under graviditeten (yrkande 2). (KD) föreslår i motion 2014/15:2989 ett tillkännagivande om att ogifta bör kunna bekräfta faderskap på samma sätt som men att det bör kunna göras redan under graviditeten. Om modern vid barnets födelse är gift med en man ska mannen i äktenskapet, enligt 1 kap. 1 § , anses som barnets far, s.k. faderskapspresum-tion. Om modern inte är gift fastställs faderskapet enligt 1 kap. 3 § genom bekräftelse eller dom. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och ska bevittnas av två personer. Den ska även godkännas av socialnämnden och av modern. är skyldig att utreda vem som är far till ett barn när faderskapet inte följer direkt av faderskapspresumtionen och får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Nämnden ska föra protokoll över vad som förekommer vid utredningen av betydelse för faderskapsfrågan. Enligt 1 kap. 4 § andra stycket kan bekräftelse av faderskap ske även före barnets födelse. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd angående socialnämndens utredning och fastställande av faderskap (SOSFS 2011:2 (S)). Enligt föreskrifterna kan socialnämnden om parterna är sambor och övertygade om att barnet är deras gemensamma göra en förenklad utredning enligt ett särskilt protokoll, det s.k. S-protokollet. Om parterna samstämmigt uppger att barnet är deras gemensamma och det inte har framkommit något som kan ifrågasätta detta bör utredaren avsluta utredningen genom att ge mannen tillfälle att bekräfta faderskapet. Om utredaren har anledning att känna sig osäker, måste en mer fullständig utredning göras. Ett s.k. MF-protokoll upprättas om parterna inte bor tillsammans och i de fall då faderskapet är ifrågasatt och flera män kan komma i fråga som barnets far. Om modern begär det, bör socialnämnden inleda en faderskapsutredning före barnets födelse. Om faderskapsbekräftelsen upprättas före barnets födelse, bör socialnämnden inte godkänna bekräftelsen förrän barnet är fött. Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2013/14:CU19.