bet · H301MJU1 · 2015-12-07 00:00:00 — [17] Utgångspunkten för uppföljningen var beslut om miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, som innebär att halter av gödande ämnen i mark och vatten inte har någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller möjligheter till en allsidig användning av mark och vatten. har efter förslag från regeringen beslutat om ytterligare medel för att öka åtgärdstakten, bl.a. inom landsbygdsprogrammet och genom stöd till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA). Utskottet noterade att bruttoutsläpp av kväve och fosfor till omgivande havsbassänger har minskat . Minskningen har framför allt skett inom jordbruket, kommunala reningsverk och industrin. Näringsläckage från jordbruket svarar fortfarande för en övervägande del av de utsläpp som orsakas av människan. Inom har många insatser för att minska övergödningen genomförts, vidtagits eller planerats. Viktiga styrmedel är bl.a. skatter, andra regleringar och olika ekonomiska stöd för att driva på åtgärder och forskning. Enligt forskare uppgår de direkta kostnaderna för att nå de internationella utsläppsmålen för till 2021 till . I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning 2008 av statens insatser inom havsmiljöområdet framkom att det fanns en frustration över bristen på finansiering för att vidta praktiska åtgärder. Sedan uppföljningen genomfördes har bl.a. vattenmyndigheternas åtgärdsprogram och nya satsningar på lokala åtgärder tillkommit. Tillförda medel riktas särskilt mot insatser för avlopp och reningsverk, jordbruk, båtar samt vatten och hav. har över 900 LOVA-projekt medfinansierats med ca , vilket innebär att projektens totala budget har varit minst den dubbla. Genom det svenska landsbygdsprogrammet har enskilda lantbrukare genomfört och fått ersättning för olika miljöåtgärder inom jordbruket. Särskilda havsmiljömedel, EU-fonder m.m. har medfinansierat en mångfald av åtgärdsprojekt lokalt och regionalt. Utskottet välkomnade de satsningar som har skett på bred front för att minska övergödningen. Åtgärder som behandlar såväl orsaker som symtom är angelägna. Det är viktigt att de aktörer som bidrar till utsläpp mobiliseras och involveras i konkret åtgärdsarbete. Utskottet noterade, i likhet med vid den tidigare uppföljningen 2008, att det trots pågående åtgärder återstår mycket arbete för att nå nationella mål och internationella åtaganden för havsmiljön. Mot bakgrund av resultatet av uppföljningen underströk utskottet vikten av att åtgärdsarbetet mot övergödning präglas av en helhetssyn. Ett effektivt åtgärdsarbete innebär att insatser görs där behoven är störst och där bäst resultat kan uppnås till lägsta kostnad. Typen av insatser och omfattningen bör så långt som möjligt utgå från den lokala miljöns förutsättningar och förväntade effekter på övergödningen i haven. Ekonomiska stöd och bidrag bör vara kostnadseffektiva. Utskottet noterade att åtgärder som bygger på frivillighet skapar engagemang men också kan innebära att åtgärder inte vidtas där de behövs mest. I utformningen av statens samlade styrmedel behöver balansen mellan frivilliga åtgärder, storleken på ekonomiska subventioner och tvingande krav kontinuerligt följas upp och kunna omprövas för att hitta kostnadseffektiva lösningar. Utskottet menade att kunskapen om effekter och behov behöver utvecklas. Utskottet såg positivt på att åtgärdsarbete har mobiliserat ett brett lokalt engagemang och bred lokal samverkan som involverar berörda aktörer från olika sektorer. finns ytterligare en potential i samverkan över kommungränser för att konkret engagera en högre andel lantbrukare. Utskottet välkomnade att bl.a. nya LOVA-projekt inriktas mot sektorer med störst utsläpp och hög potential för kostnadseffektiva åtgärder samt mot långsiktighet och att återrapporteringen är ändamålsenlig utifrån projektens möjlighet att nå avsedda resultat. Utskottet betonade att trots de olika utmaningar som är förenade med att följa upp miljöeffekter bör detta vara ambitionen i alla slags åtgärder. De åtgärder som vidtas med kända metoder bör vara kostnadseffektiva. För den fortsatta utvecklingen av vattenförvaltningen och effektiva åtgärder är det viktigt att vattenmyndigheterna utifrån tidigare erfarenheter drar relevanta lärdomar i det kommande arbetet med att förankra och utforma de nya åtgärdsprogrammen. Utskottet ansåg avslutningsvis att det är viktigt att regeringen säkerställer att eventuella förändringar i systemet gör att förutsättningarna för uppföljning och resultatmätning bibehålls och utvecklas. 5.2 Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning Miljökvalitetsmålet Ingen övergödning innebär att halterna av gödande ämnen i mark och vatten inte har någon negativ inverkan på människors hälsa, förutsättningar för biologisk mångfald eller möjligheterna till allsidig användning av mark och vatten. De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: – påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet – påverkan på landmiljön av övergödande ämnen – tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten – tillståndet i havet. Regeringen bedömer att utvecklingen för miljökvalitetsmålet är neutral från att tidigare ha haft bedömningen positiv. Belastningen av fosfor och kväve minskar. I vissa områden minskar effekterna av övergödningen medan det i stora delar av inte finns någon nedåtgående trend. Speciellt allvarligt är tillståndet i . Åtgärder som avser landbaserade utsläpp har gett resultat men behöver enligt regeringen ytterligare förstärkas. har i likhet med övriga utsläppsbeting för tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet inom Baltic Sea Action Plan (BSAP). Vid Helsingforskonventionen för skydd av miljös (Helcom) ministermöte reviderades utsläppsbetinget. behöver sänka utsläppen av kväve och fosfor ytterligare till Egentliga . När det gäller reduktionskravet på kväve med har enligt Helcoms senaste uppföljning (2015) åtgärdat av kvävebetinget. Vad gäller reduktionskravet för fosfor på har enbart åtgärdat . Den totala kväve- och fosforbelastningen har enligt Helcom minskat både på havet i dess helhet och specifikt från mellan referensperioden –2003 och perioden –2012. För har tillförseln av kväve minskat med , vilket motsvarar . Trenden är starkare för och , men tydlig också vad gäller tillförseln till Egentliga . En statistiskt säkerställd reduktion av fosfortillförseln till Egentliga på eller och mindre säkra minskningar på ytterligare har skett till , och . För hela har tillförseln av kväve minskat med eller och för fosfor med eller . Enligt uppföljning (rapport 6661) utgör atmosfärisk kvävedeposition cirka en fjärdedel av totalbelastningen till , varav en femtedel kom från sjöfarten. När det gäller påverkan på landmiljön av övergödande ämnen framgår att de svenska utsläppen av kväveoxider minskat kraftigt och ligger under EU:s takdirektiv för utsläpp av luftföroreningar. kan man påvisa en statistisk nedgång av nedfallet av kväve på 25–för hela landet, men kvävenedfallet kan förorsaka en negativ inverkan på markvegetation särskilt i . För tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten uppger regeringen att av vattendragen och av sjöarna uppnår minst god ekologisk status när enbart övergödningsstatus bedöms, vilket skiljer sig från bedömning av god ekologisk status då fler parametrar tas i beaktande. Enbart hälften av vattendragen och två tredjedelar av sjöarna är klassade. Situationen är sämre i kustvatten där enbart av kustvattenförekomsterna uppnår minst god ekologisk status vad gäller näringsämnen. I stort sett alla kustvattenförekomster från till är övergödda. omgivande hav är med undantag av starkt övergödda. Problemen är särskilt stora i Egentliga . Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen och åtgärderna för att nå miljökvalitetsmålet. En lång historia av mycket höga utsläpp av kväve och fosfor gör att har ett stort överskott på näringsämnen. Återhämtningstiden i miljön är lång och det tar därför tid innan genomförda åtgärder ger resultat. Det kommer även att ta tid att genomföra alla de insatser som är viktiga för måluppfyllelsen. För att målet ska utvecklas positivt anser regeringen att åtgärdstakten behöver öka. Arbetet inom ramen för ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) och EU:s havsmiljödirektiv (2008/56/EG) är centralt. Det är vidare viktigt att genomför åtaganden inom Aktionsplanen för . Ett fortsatt internationellt samarbete kring utsläpp av kväveoxider till luft, särskilt vad gäller sjöfart, är nödvändigt. satsade regeringen på LOVA-bidraget för att stödja det lokala och regionala arbetet för bättre vattenkvalitet, och då speciellt åtgärder mot övergödning. Satsningen har enligt regeringen gett en nystart i arbetet med lokala vattenvårdsåtgärder, och det har varit en hög efterfrågan på LOVA-projekt. LOVA-bidraget är således en viktig del av arbetet för att motverka övergödning, främst genom lokala vatten- och avloppsprojekt, vattenåtgärder som bl.a. strukturkalkning, tvåstegsdiken och havsåtgärder som musselodling och algskörd. Regeringen bedömer att det är viktigt att stärka förutsättningarna för att effektivt nyttja och där det är möjligt växla upp de nationella anslag och styrmedel som finns att tillgå i det lokala åtgärdsarbetet med andra finansiella källor, exempelvis EU:s fonder. Effekterna av genomförda åtgärder för att minska näringstillförseln fördröjs bl.a. genom en fortsatt stor eller ökande utbredning av syrefria bottnar, vilket medför läckage av fosfor från bottensediment. 5.3 Utskottets tidigare ställningstaganden När det gäller statens insatser för att uppnå miljökvalitetsmålen Ingen övergödning och Hav i balans samt levande kust och skärgård konstaterade utskottet i förra årets budgetbetänkande att regeringen bedömde att de storskaliga problemen för havsmiljön kvarstår. Liksom redovisade regeringen att målet Hav i balans samt levande kust och skärgård inte går att nå till 2020 med de åtgärder som är beslutade eller planerade. Utskottet menade att detta är fortsatt bekymmersamt. 5.4 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens iakttagelser och bedömningar Gruppen behandlar i sin uppföljning av resultatredovisningen i budgetpropositionen särskilt miljökvalitetsmålet Ingen övergödning eftersom regeringen uppger att utvecklingen i miljön snarare har försämrats än förbättrats i förhållande till resultat från föregående år. Utskottet har i sin fördjupade uppföljning av lokala åtgärder mot övergödning tagit fram ett fördjupat underlag i frågan som har redovisats i en rapport och behandlats av utskottet i förra årets budgetbetänkande. Gruppen vill påminna om att utskottet har välkomnat de satsningar som har skett på bred front för att minska övergödningen. Åtgärder som behandlar såväl orsaker som symtom är angelägna. Det är viktigt att de aktörer som bidrar till utsläpp mobiliseras och involveras i konkret åtgärdsarbete. Utskottet har också, i likhet med vid den tidigare uppföljningen 2008, noterat att det trots pågående åtgärder återstår mycket arbete för att nå nationella mål och internationella åtaganden för havsmiljön. Gruppen konstaterar att detta alltjämt gäller. Gruppen anser att det är angeläget att regeringen återkommer till med förslag till åtgärder med anledning av det problem som uppmärksammas i utskottets rapporter. Gruppen noterar att regeringen inte har kommenterat utskottets uppföljning . Gruppen ser fram emot att regeringen redovisar till resultatet av de vidtagna åtgärderna mot övergödning. Detta är angeläget inte minst mot bakgrund av att utvecklingen tycks gå åt fel håll. behöver också minska sina utsläpp av fosfor och kväve enligt utsläppsbetinget i BSAP. Gruppen anser att det är viktigt med tydliga indikatorer som inriktas på resultat av statliga insatser mot övergödning. Det är också önskvärt att kunna följa den långsiktiga utvecklingen av de indikatorer som regeringen har valt, och därför är det en fördel om regeringen i ökad utsträckning presenterar tidsserier som speglar utvecklingen. Gruppen noterar att regeringens resultatredovisning i utgiftsområde 20 och 23 ger delvis olika bilder av resultat och behov av åtgärder när det gäller övergödning. En möjlighet att göra resultatredovisningen till tydligare är att redovisa tidsserier med resultat för olika områden. Gruppen ser fram emot att ta del av en tydligare resultatredovisning. Biologisk mångfald i rinnande vatten 6.1 Utskottets fördjupade uppföljning 2011 genomförde miljö- och jordbruksutskottet en fördjupad uppföljning av statens insatser för biologisk mångfald i rinnande vatten. Uppföljningen inriktades mot att studera ansvarsfördelningen mellan olika aktörer i samband med vattenkraft. Utskottet konstaterade i sin behandling av uppföljningen att dammar, vattenkraftverk och regleringsmagasin påverkar den biologiska mångfalden i rinnande vatten på ett mycket negativt sätt, som vattenkraften har flera fördelar. Utskottet noterade att det saknades tillräckliga motiv för kraftbolagen att arbeta med miljöfrågor. miljömål för vattendragen hade inte heller nåtts, och utskottet uppmärksammade att det fanns flera olika målkonflikter som inte fick förlama det fortsatta utvecklingsarbetet. Det var därför viktigt med en tydlig uppgifts- och ansvarsfördelning mellan de inblandade aktörerna och att myndigheterna samarbetade. Utskottet konstaterade att det saknades en helhetsbild av vilka insatser som gjorts på området och resultatet av dem. Utskottet menade att det var viktigt att regeringen säkerställde att det samlade resultatet av åtgärderna analyserades och redovisades, bl.a. i de årliga resultatredovisningarna till . Utskottet konstaterade vidare att arbetet med fiskvägar, restaurering av vattendrag samt fiskevård hade gått långsamt i förhållande till målen och att det fanns ett fortsatt behov av åtgärder. Det var viktigt att säkerställa att kraftbolagen hade tillräckliga motiv för att bevara och återskapa den biologiska mångfalden i vattendragen. Det fanns dock inte någon entydig bild av vilken kostnad som fiskvägar innebar för kraftbolagen, och inte heller någon entydig bild av vilket värde som återskapad biologisk mångfald ledde till. Utskottet menade att det var viktigt att klargöra de ekonomiska konsekvenserna av olika handlingsalternativ. Enligt utskottet var det i första hand kraftbolagen som borde betala för åtgärder. Utskottet bedömde dock att statliga bidrag till restaureringsåtgärder kunde förenkla arbetet och skynda på processen. Det var viktigt att kraftbolagen gavs tillräckliga motiv att arbeta med biologisk mångfald. Dessutom behövdes statliga resurser för att finansiera åtgärder som inte skulle komma till stånd utan statliga insatser. Det var därför viktigt att det även fortsättningsvis avsattes statliga medel till sådana insatser. Utskottet konstaterade att de statliga resurserna för restaurering av vattendrag hade varierat och framhöll vikten av långsiktighet i medelstilldelningen. Bestämmelserna om vattenverksamhet hade vidare inte integrerats helt i , vilket lett till att praxis utgick från den äldre, exploateringsinriktade vattenlagen och inte från den helhetssyn som finns i den nu gällande och dess förarbeten. Inför det fortsatta utvecklingsarbetet betonade utskottet vikten av det övergripande målet att främja en hållbar utveckling och vikten av att denna fråga hanterades vidare. För att nå miljökvalitetsmålen behövdes ett intensifierat arbete med bl.a. tillsyn och omprövning av vattendomar. Utskottet konstaterade avslutningsvis att många fortfarande betraktade de fem vattenmyndigheterna som nya aktörer och att flera myndigheter och organisationer pekat på att det var ett problem att ingen instans hade ansvar för att hålla ihop och samordna vattenmyndigheternas arbete på nationell nivå. Utskottet betonade vikten av en fortsatt utveckling av vattenförvaltningen och menade att inrättandet av Havs- och vattenmyndigheten kunde innebära en möjlighet till tydligare samordning. 6.2 Miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag Miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag innebär att sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och att deras variationsrika livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden och landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion ska bevaras, som förutsättningar för friluftsliv värnas. För att redovisa resultaten inom detta område använder regeringen följande indikatorer och bedömningsgrunder: – tillståndet i sjöar och vattendrag – tillståndet i oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag – tillståndet för ytvattentäkter – sjöar och vattendrags viktiga ekosystemtjänster – sjöar och vattendrags livsmiljöer och spridningsvägar som en del i en grön infrastruktur – gynnsam bevarandestatus för naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till sjöar och vattendrag – hotade arter och återställda livsmiljöer – genetiskt modifierade organismer – sjöar och vattendrags bevarade natur- och kulturmiljövärden – strandmiljöer, sjöar och vattendrags värden för friluftslivet. Regeringen uppger att när det gäller god ekologisk och kemisk status går det inte att se någon tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Många av Sveriges sjöar och vattendrag når inte målen i EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Enligt Vatteninformationssystem (VISS) når enbart av vattenförekomster i sjöar och av vattenförekomster i vattendrag minst god ekologisk status. Fysisk påverkan, övergödning och försurning är de största orsakerna till att målen god ekologisk status inte nås. Kvicksilver som ligger upplagrat i marken och läcker till sjöar och vattendrag är en av de främsta orsakerna till att god kemisk status inte nås. Även andra kemikalier, såsom bromerade flamskyddsmedel, samt läckage av metaller från pågående och avslutad gruvverksamhet påverkar den kemiska statusen negativt. När det gäller de frågor som utskottet uppmärksammade i sin uppföljning finns följande redovisning i budgetpropositionen: Bristen på fisk- och faunapassager hindrar många arter från att vandra både till och från samt inom systemet, vilket påverkar förutsättningarna för ett väl fungerande vattenekosystem. En fortsatt prövning av vattenverksamheters överensstämmelse med krav i kan bidra till förbättrad biologisk mångfald. Regeringen anser att det finns ett fortsatt behov av att bevara och restaurera värdefulla vattenmiljöer, både ur naturmiljö- och kulturmiljöperspektiv. För att kunna prioritera åtgärder behövs bättre kunskapsunderlag. Enligt databasen har av Sveriges sjöar och av vattendragen hög eller god konnektivitet, dvs. möjlighet till spridning och fria passager för djur, växter, sediment och organiskt material i uppströms och nedströms riktning, samt från vattenförekomsten till omgivande landområden. lämnade sitt slutbetänkande ”I vått och torrt” 2014. Rapporten har remitterats och bereds inom . Havs- och vattenmyndigheten och har gemensamt presenterat en nationell strategi för vattenkraft. Strategin innehåller bl.a. åtgärdsförslag för att minska vattenkraftens miljöpåverkan. Enligt strategin får åtgärder endast ta en viss del av produktion i anspråk, och inte ge väsentlig påverkan på balans- och reglerkraften. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet. Återhämtningstakten i naturen är långsam och vattenkvaliteten påverkas både av dagens pågående verksamheter och av läckage från tidigare verksamheter. Regeringen anser att åtgärdstakten behöver öka. Arbetet med att genomföra ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) är mycket viktigt för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås . För att förbättra den ekologiska och kemiska statusen i sjöar och vattendrag har de länsstyrelser som är vattenmyndigheter tagit fram nya förvaltningsplaner inklusive nya åtgärdsprogram –2021. Samråd pågick till och de beslutas av vattendelegationerna. Förslagen till åtgärdsprogram innehåller bl.a. åtgärder mot fysisk påverkan, övergödning och kemikalier. Regeringen bedömer att genomförandet av åtgärdsprogrammen för att leva upp till ramdirektivet för vatten kommer att ha stor betydelse för den framtida utvecklingen i sötvattensmiljön och därmed möjligheten att nå målet. Regeringen anför vidare att bristen på fisk- och faunapassager hindrar många arter från att vandra både till och från samt inom systemet, vilket påverkar förutsättningarna för ett väl fungerande vattenekosystem. En fortsatt prövning av vattenverksamheters överensstämmelse med krav i kan bidra till förbättrad biologisk mångfald. Regeringen anser att det finns ett fortsatt behov av att bevara och restaurera värdefulla vattenmiljöer, både ur naturmiljö- och kulturmiljöperspektiv. För att kunna prioritera åtgärder behövs bättre kunskapsunderlag. Regeringen uppger att den fortsatta hanteringen av vattenkraften tillsammans med andra former av fysisk påverkan på sjöar och vattendrag är väsentlig för möjligheter att leva upp till EU:s ramdirektiv för vatten (direktiv /60/EG). (M 2012:01) har sett över dagens regler om vattenverksamheter och utredningens förslag har remitterats. Regeringen avser att återkomma till i frågan. 6.4 Utskottets tidigare ställningstaganden I förra årets budgetbetänkande konstaterade utskottet att man 2011 genomförde en uppföljning av statens insatser för biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft. Av regeringens resultatredovisning framgick bl.a. regeringens bedömning att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet om levande sjöar och vattendrag till 2020 med de styrmedel som är beslutade eller planerade . kvarstod många miljöproblem på grund av att ett överskott av växtnäringsämnen, farliga ämnen och läkemedelsrester tillförs vattenmiljön. Kunskapen om ämnenas spridning och påverkan behöver förbättras. Försurningen har minskat, men trots det är både vatten och mark starkt påverkade. Utskottet konstaterade att det råder både resurs- och kunskapsbrist för skydd och restaurering av kulturmiljövärden längs sjöar och vattendrag. Enligt utskottet var det likväl positivt att regeringen hade identifierat vissa åtgärdsbehov, men utskottet ansåg liksom att ytterligare åtgärder måste vidtas för att målet ska uppnås. Utskottet ville återigen understryka vikten av förstärkta insatser för restaurering av vattendrag och vikten av att följa upp resultatet av de insatser som görs. I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning av biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft redovisades och analyserades en rad olika problem. Utskottet uppgav att man med intresse följer arbetet i den utredning regeringen har tillsatt för att se över reglerna för vattenverksamhet. 6.5 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens iakttagelser och bedömningar Utskottet genomförde 2011 en uppföljning av statens insatser för biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft. Av regeringens resultatredovisning framgår bl.a. att man bedömer att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitetsmålet. Gruppen delar regeringens syn att åtgärdstakten behöver öka. Mot denna bakgrund vill gruppen återigen understryka att det är viktigt att förstärka insatserna för restaurering av vattendrag. Resultatet av de insatser som görs behöver också följas upp. I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning av biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft redovisades och analyserades en rad olika problem. Gruppen konstaterar att lämnade sitt slutbetänkande I vått och torrt: förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35). Det är enligt gruppens mening positivt att utredningen har remitterats och beredning pågår inom . Utskottet har bl.a. påpekat att miljömål för vattendragen inte har nåtts, och utskottet uppmärksammade att det fanns flera olika målkonflikter som inte fick förlama det fortsatta utvecklingsarbetet.