bet · H201MJU9 · 2015-03-20 00:00:00 — Jakten är inte bara en fritidssysselsättning, den är även en möjlighet för näringsverksamhet på landsbygden. Utskottet konstaterar vidare att regeringen har gett i uppdrag att göra en översyn av vilt- och rovdjursförvaltningen som ska resultera i en övergripande strategi för svensk vilt- och rovdjursförvaltning. Utskottet anser att den svenska viltrikedomen är en stor tillgång. Jakt har en lång tradition i vårt land som vi vill värna. Den är även en central del i viltvården och är också en stor fritidssysselsättning. Den har också ett högt friskvårdsvärde. All jakt måste bedrivas under noggrant reglerade förhållanden. Genom jägarexamen lär sig jägarna att bedriva viltvård och jakt. Med rätten att jaga följer även en skyldighet att bedriva viltvård. Jakt ställer stora krav på ansvar från dem som utför jakten. Art- och viltrikedomen är stor i , och även den bör värnas. Men en god art- och viltrikedom kräver en god och balanserad förvaltning av viltet. Det är viktigt att det finns en reglering så att viltet får skydd och att jakten anpassas efter tillgången på vilt. All jakt och viltvård måste utgå från en balans mellan djur, natur och människa. har huvudansvaret för viltförvaltningen. Det finns emellertid ett missnöje med hantering av jakt- och viltförvaltningsfrågorna. Utskottet föreslår en omstart i jaktfrågorna för att minska konflikterna. Utskottet välkomnar överväganden när det gäller myndighetsstrukturen och förslag till en ny viltmyndighet. Genom att införa en ny viltmyndighet med ett helhetsansvar blir det enklare att få en bra överblick och en balans mellan olika intressen. Därmed bör regeringen bejaka förslag och inrätta en viltmyndighet. Utskottet föreslår att en ny myndighet med ansvar för jaktfrågor och viltförvaltning inrättas . Svenska Jägareförbundets allmänna uppdrag ska fortsätta. Utskottet anser att Svenska Jägareförbundets arbete med det allmänna uppdraget fungerar väl. Det utförs på ett effektivt och ansvarsfullt sätt och är ett bra exempel på ett gott samarbete mellan det civila samhället och myndigheter. Genom det allmänna uppdraget får staten tillgång till Svenska Jägareförbundets nätverk och når därmed ut till en stor del jägare på ett kostnadseffektivt sätt. Finansiering av den nya myndigheten bör ske genom att ansvar och resurser omfördelas från de nuvarande myndighetsstrukturerna. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2014/15:2974 (C, M, FP, KD) yrkande 14. Motion 2014/15:2543 yrkande 1 (C) bör med denna redovisning lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte tillgodosetts med vad som anförts. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om miljöorganisationers talerätt i vissa viltvårdsfrågor, om rätt att betala ut medel till miljöorganisationer för att överklaga viltvårdsbeslut och om utbildning av eftersökshundar. Jämför reservation 3 (SD) och särskilt yttrande (M, C, KD). bör enligt motion 2014/15:2496 av m.fl. (SD) yrkande 3 inte ha rätt att betala ut medel till miljöorganisationer i avsikt att överklaga viltvårdsbeslut. Det finns exempel på hur miljöorganisationer får bidrag för att motverka myndighetsbeslut. Motionärerna anser att det är en orimlig ordning. får ett bidrag från för att processa om vargjakt i domstol och för att driva frågan i EU. Enligt motionärerna bör utbetalningen upphöra genom att regeringen ger direktiv till . Enligt motionens yrkande 4 bör konsekvenserna av att miljöorganisationer har talerätt i vissa viltvårdsfrågor utredas. Enligt 13 § 16 kap. ges ideella föreningar, om de uppfyller lagens kriterier, rätt att överklaga vissa domar och beslut som är kopplade till . Dessa föreningar är vanligtvis ideologiskt burna och kan ha en väldigt tydlig slagsida i en viss ideologisk riktning. Därför är lagen problematisk i sin utformning och påverkar i allra högsta grad möjligheterna att bedriva en sund viltvård. Lagstiftningen och tillämpningen av den bör förbättras. I motion 2014/15:2534 av (M) anförs att meriterna och utbildningen för eftersökshundar på skadeskjutet klövvilt bör ändras. Vid eftersök vid jakt på björn, varg, järv, lo, älg, hjort, rådjur, mufflonfår eller vildsvin ska jaktledaren före varje tillfälle försäkra sig om att en hund som är särskilt tränad i att spåra upp skadat vilt ska kunna finnas vid skottplatsen inom högst från skjutningen. Det finns ingen definition av vad särskilt tränad innebär. Det räcker ofta med att hunden har testats för anlag, dvs. att den testats för om den är lämplig för eftersök, inte att den faktiskt är tränad för eftersök. Det finns en risk att jakthundar som inte är utbildade används, vilket kan medföra att eftersöket tar onödigt , vilket förlänger det skadskjutna djurets lidande. Motionären anser att eftersökshundar bör vara godkända för eftersök, med godkänt anlagsprov, och ska ha ett godkänt första pris i viltspår. Enligt regleringsbrevet disponerar ca inom anslaget 1:2 Miljöövervakning m.m. att fördelas i bidrag till ideella miljöorganisationer. ska användas för bidrag till ideella miljöorganisationers arbete som bidrar till att uppfylla de nationella miljökvalitetsmål som har beslutat om, eller något av de prioriterade områdena i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram. Enligt uppgift från bestämmer fördelningen efter ett ansökningsförfarande som sker efter de kriterier som myndigheten sätter upp. Enligt kriterierna gäller att bidraget ska gå till projekt för nationellt eller internationellt arbete, för insatser som bidrar till att uppfylla nationella miljökvalitetsmål eller något av de prioriterade områdena i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram. prioriterar ansökningar inom miljömålsområdena Begränsad klimatpåverkan, Ingen övergödning, Ett rikt växt- och djurliv m.m. Svenska ideella miljöorganisa-tioner kan söka bidrag om de enligt sina stadgar har till ändamål att tillvarata miljöskydds- och naturvårdsintressen. Organisationen ska ha bedrivit verksamhet under och ha lägst 100 medlemmar. har, inom ramen för anslagsvillkoren och myndighetens kriterier, beviljat bidrag till för de båda projekten – genomslag för miljömålen, rättstillämpning, lagstiftning och deltagande respektive EU-arbete centralt för miljömålen. rör det sig om totalt . har inom ramen för bidraget drivit vissa frågor rättsligt och har utnyttjat sin talerätt enligt Århuskonven tionen. Utskottet anförde i betänkande 2013/14:MJU7 En hållbar rovdjurspolitik att huvudregeln när det gäller talerätt är att en förvaltningsmyndighets beslut enligt förvaltningslagen (1986:223) får överklagas av den som beslutet rör om det har gått honom eller henne emot och beslutet kan överklagas (bet. 2013/14:MJU19). Frågan om vem som kan anses berörd av ett beslut har i svensk rättstradition ofta lämnats till de rättstillämpande organen att avgöra. I betänkandet noterade utskottet att miljöorganisationer i rättspraxis under vissa förutsättningar har getts talerätt när det gäller beslut om jakt på rovdjur som skyddas av . Talerätten grundas på Århuskonventionens bestämmelser. Utskottet konstaterar att denna praxis har vidareutvecklats genom Högsta förvaltningsdomstolens dom i mål nummer 5962-12. I målet gavs en miljöskyddsförening rätt att överklaga ett beslut enligt skogsvårdslagen (1979:429) i syfte att säkerställa att allmänheten har tillgång till effektiva rättsmedel i enlighet med Århuskonventionen. beslutade att delegera beslutanderätten vad gäller skyddsjakt på varg till samtliga länsstyrelser. beslutade att delegera beslutanderätten vad gäller licensjakt efter varg till länsstyrelserna inom det mellersta rovdjursförvaltningsområdet. Delegationen vad gäller licensjakt tidsbegränsades till . Beslut om jakt på varg som beslutas av kan enligt jaktförordningen överklagas till . beslut kan inte överklagas. Flera miljöorganisationer har ifrågasatt om överklagandeförbudet är förenligt med Århuskonventionen och EU-rättsliga åtaganden. Frågan är föremål för prövning i som har lämnat prövningstillstånd för prövning av frågan om huruvida ett beslut fattat av som gäller licensjakt på varg kan tas upp till prövning av domstol trots att det enligt 58 § 1 jaktförordningen inte får överklagas, mål nr 312-15. Genom ett beslut gav regeringen i uppdrag att leda delar av jakten och viltvården i – det allmänna uppdraget. Inom verksamhetsområdet och trafik uttalas att målet är att minska lidandet för trafikskadat vilt genom att tillhandahålla kompetenta eftersöksekipage. ska vidare utbilda och tillhandahålla kompetenta jägare som kan bistå polisen och övriga myndigheter i arbetet med eftersök av trafikskadat vilt. I återrapporteringen ska redovisa förbrukade medel för att tillhandahålla uppdaterade listor med eftersöksekipage för trafikskadat vilt m.m. Vad gäller utbildning för eftersökshundar har i uppdrag att verka för att alla jakthundar är grundutbildade och att det finns en god jaktetik vid all jakt med hund. Utskottet har även erfarit att arrangerar viltspårprov. Genom viltspårprov bedöms hundens lämplighet vid sök efter skadat och dött vilt (bet. 2013/14:MJU19). I 33 § föreskrifter och allmänna råd om jakt och statens vilt (NFS 2002:18) föreskrivs det att en hund som ingår i ett eftersöksekipage ska vara särskilt tränad för ändamålet och ska ha dokumenterade särskilt goda egenskaper att följa en skadad individ av den art som eftersöket avser. I de allmänna råden anges att en hund bör anses ha visat sådana egenskaper om den har genomgått utbildning och godkänts enligt Nationella riktlinjer. har inom ramen för anslagsvillkoren och myndighetens kriterier beviljat bidrag till , och har inom ramen för bidraget drivit vissa frågor rättsligt och har använt sin talerätt enligt Århuskonventionen. Utskottet konstaterar att miljöorganisationer under vissa förutsättningar har getts talerätt när det gäller beslut om jakt på rovdjur som skyddas av . Talerätten grundas på Århuskonventionens bestämmelser. Utskottet konstaterar att denna praxis har vidareutvecklats genom en dom i 2014. Enligt föreskrifter och allmänna råd om jakt och statens vilt ska en hund som ingår i ett eftersöksekipage vara särskilt tränad för ändamålet och ha dokumenterade särskilt goda egenskaper att följa en skadad individ av den art som eftersöket avser. Utskottet avstyrker med den lämnade redovisningen motionerna 2014/15:2496 (SD) yrkandena 3 och 4 och 2014/15:2545 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motioner om att jakttiden på morkulla bör återställas och om att flytta premiären för jakt på älg och ripa. Jämför reservation 4 (SD). Enligt motion 2014/15:75 av (SD) bör jakttiden på morkulla återställas. Morkullejakten är enligt motionären en starkt förankrad jakttradition i som togs bort vid vårt inträde i EU till ingen nytta alls eftersom det visar att jakten inte påverkar bestånd. Regeringen bör arbeta aktivt för att få till nya jakttider på morkulla. Enligt motion 2014/15:170 av (M) bör man se över möjligheten att fullfölja arbetslinjen genom att flytta älgjaktspremiären från till . Älgjaktspremiären är den största händelsen på jaktåret för de flesta jägare. Många arbetar men måste ta ledigt för att kunna delta på premiärdagen som alltid är . Älgjaktspremiären bör äga rum i stället för . Enligt motion 2014/15:2378 av (M) bör man överväga att flytta fram jaktpremiären för ripjakt. Att jaga ripa i de jämtländska fjällen är mycket populärt. Jakten lockar jägare från hela , men framför allt kommer de utländska jägarna från vårt grannland . Jakten på fjäll- och dalripa i och i kommun i börjar medan den börjar först i . Eftersom ripungarna inte blivit flygfärdiga till bör jaktpremiären flyttas fram till . behandling och kompletterande uppgifter Genom 29 § jaktlagen (1987:259) har delegerat till regeringen att meddela föreskrifter om de tider när olika slag av vilt får jagas inom skilda delar av landet samt föreskrifter om tillstånd till jakt för att förhindra skador av vilt. De nuvarande jakttiderna bygger på ett omfattande remissunderlag från , länsstyrelserna, jägarorganisationer, naturvårdsorganisa-tioner och viltforskningen (bet. 2012/13:MJU17). har således delegerat normgivningsmakten i dessa frågor till regeringen. Som nämnts ovan får regeringen meddela föreskrifter om allmän jakt, licensjakt och skyddsjakt. När det gäller tider och villkor för jakt regleras detta i bilagor till jaktförordningen (1987:905). Regeringen handlägger ett antal ärenden med yrkande om ändring av gällande jakttider. Enligt artikel 7 i och rådets direktiv /147/EG om bevarande av vilda fåglar får arter i direktivets bilaga 2, bl.a. morkulla, jagas. Enligt punkt 4 ska medlemsstaterna se till att dessa arter inte jagas under uppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier. Enligt uppgift från pågår en kontroll av ändamålsenligheten av fågel- och art- och habitatdirektiven (92/43/EEG). Kontrollen ska ge en evidensbaserat kritisk analys av om EU-åtgärder är proportionerliga i relation till deras mål och att de ger den förväntade effekten. Effektivitet undersöks, om målen har nåtts och om kostnaderna är rimliga. Inom ramen för detta arbete har kommissionären fått i uppdrag att bedöma potentialen för att slå samman art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet till en mer modern lagstiftning. I jaktförordningen föreskrivs att den allmänna jakttiden för morkulla i de sex nordligaste länen löper från till . I övriga delar av landet får morkulla jagas till . Regeringen beslutade att ett pågående försök med sommarjakt på morkulla inte skulle förlängas. Vid en utvärdering uppfattades försöken, som hade pågått , inte uppfylla vare sig svenska krav eller bestämmelserna i . Enligt uppgift från övervägs inte någon omprövning av jakttiderna på morkulla, älg eller ripa. Utskottet avstyrker motionerna 2014/15:75 (SD), 2014/15:170 (M) och 2014/15:2378 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motioner om kostnader för och hantering av tillstånd för jakt på vildsvin, om att ökad jakt på vildsvin bör tillåtas, om att förvaltningen bör underlättas och att regler om utfodring bör beslutas på regional nivå, av länsstyrelser och viltförvaltningsdelegationer. Jämför reservationerna 5 (M) och 6 (SD). Enligt motion 2014/15:1067 av (M) i denna del bör kostnaderna sänkas och hanteringen förenklas för tillståndsgivning av olika slag när det gäller jakt på vildsvin. har beslutat att det ska finnas en vildsvinsstam i , men den stammen måste vara i balans med naturen och kan enligt motionären inte få fortsätta att växa okontrollerat. Ansökningsförfarandet när det gäller åtelkameror bör förenklas och påskyndas och avgiften för dylika tillstånd bör sänkas. I motion 2014/15:1248 av (M) yrkande 1 framförs att jaktlagstiftningen bör ses över för att tillåta en ökad jakt på vildsvin. Jaktreglerna bör ses över för att öka avskjutningen ytterligare så att vi inte tappar kontrollen över vildsvinens utbredning och snabba förökning. En lantbrukare bör kunna skydda sina grödor utan inskränkningar. I detta sammanhang är kameraövervakning ett alternativ som inte bör försvåras. Även enligt motion 2014/15:2496 av m.fl. (SD) yrkande 2 bör förvaltningen av vildsvin underlättas. En god vildsvinsförvaltning måste bedrivas i samförstånd med jägarkåren. Fler hjälpmedel bör tillåtas utan byråkratiskt besvärliga dispenser för t.ex. gällande åtelkameror och mörkersikten. behandling och kompletterande uppgifter Med anledning av ett regeringsbeslut om ett utvidgat uppdrag för överlämnades ett andra delbetänkande Vildsvin och viltskador – om utfordring, kameraövervakning och arrendatorers jakträtt (SOU 2014:54) I delbetänkandet anförs att grunden för dagens jaktlagstiftning utformades i med svaga viltstammar, och huvudregeln har varit att allt vilt är fredat. Denna syn har lagt grunden för ett långsiktigt hållbart brukande. kan det ha bidragit till den kraftiga ökningen av vissa klövviltsarter. Enligt utredningsbetänkandet är vildsvin en naturligt förekommande art i svensk fauna, men arten utrotades och återetablerades först . Lantbrukare var då negativa till arten, medan jägare, forskare och naturvårdsintressen såg positivt på återetableringen. Vildsvin har därefter spridit sig geografiskt i mellersta och . Spridningen fortsätter norrut i landet. Stammen har ökat från några hundra individer till ca 175 000. Vildsvin har en mycket hög reproduktiv förmåga, och nettotillväxten har beräknats till trots omfattande jakt. Detta innebär en fördubbling av antalet vildsvin . Vildsvin orsakar enligt utredaren omfattande skador på jordbruket genom bökning, trampning och konsumtion av odlade grödor. Skadorna enbart på jordbruket i beräknades till . Därtill orsakar vildsvin trafikskador. I genomsnitt beräknas den samhällsekonomiska kostnaden till per olycka. uppskattar man att de samhällsekonomiska kostnaderna för trafikolyckor för vildsvin uppgår till . Därtill kommer att vildsvin kan sprida sjukdomar och parasiter, vilket riskerar att skapa problem för jordbrukets grisproduktion. Slutligen leder täta vildsvinsstammar till att delar av allmänheten känner rädsla för att möta vildsvin i naturen. Klart är att flera berörda grupper menar att vildsvinen är för många i de områden där de etablerat sig. Även en stor andel av jägarna () anser att det finns för mycket vildsvin i dessa områden. Utredaren anser att vi på grund av de ökade viltskadorna måste byta perspektiv. I stället för att viltet först och främst ska fredas ska det förvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt. Principen bör vara bruka utan att förbruka. Förvaltning innebär såväl stödjande och vårdande åtgärder som reducerande åtgärder. En undersökning visar att av vildsvin fällts vid åteljakt, vid skyddsjakt på åker och vid drevjakt med hund. Det finns också en studie som visar att det krävs vaktid per skjutet vildsvin vid åteljakt. Sammantaget menar utredaren att vildsvinsstammens snabba ökning är ett reellt samhällsproblem. Som framgått fälls i särklass flest vildsvin genom åteljakt. Den vaktid som krävs för detta är emellertid oacceptabelt lång. Därför är kameraövervakning av åtelplatser för vildsvin ett välbehövligt hjälpmedel för att ge jägarna bättre kunskaper om när vildsvinen besöker åtlarna. En viktig faktor vid viltövervakning med kamera är att syftet inte är att fotografera människor. Det handlar i stället om att människor oavsiktligt kan fångas på bild. Sammantaget finns starka skäl för att underlätta kameraövervakning av vildsvinsåtlar. Utredaren föreslår därför att sådan övervakning under vissa förutsättningar ska få ske utan individuell tillståndsprövning av . Det ska vara tillräckligt med en anmälan. Förutsättningarna skulle vara att övervakningen begränsas till ett mindre område som tydligt markeras, att kameraövervakning endast får ske mellan och 9.00 och att det används någon form av integritetsskyddande teknik. Avgiften för ansökan om tillstånd för kameraövervakning av vilt bör enligt utredaren sänkas från till för en fysisk person. Vidare föreslår utredaren ett entydigt förbud mot stödjande utfodring av klövvilt . Med hänsyn till den enighet som finns om detta kan ett sådant förbud klart uttryckas i jaktförordningen. Däremot bör det även i fortsättningen vara möjligt med avledande utfodring . Utredaren föreslår att regeringen i jaktförordningen ger ett bemyndigande till den nationellt ansvariga viltförvaltningsmyndigheten att, efter hörande av , meddela föreskrifter om utfodring av frilevande klövvilt. Om det visar sig att varken samverkan eller den reglering av utfodringen som föreslås genom föreskrifter är tillräckligt för att hantera uppkomna problem av frilevande klövvilt ska kunna fatta enskilda beslut om ytterligare begränsningar eller förbud mot utfodring av klövvilt. Regeringen gav genom ett beslut i uppdrag åt att inom ramen för det allmänna uppdraget arbeta för att stärka samverkan mellan i första hand lantbrukare, markägare och jägare. Förbundet ska utarbeta verktyg såsom inventeringsstatistik, prognoser för tillväxten av vildsvinsstammen, samt råd om t.ex. lämpliga avskjutningsstrategier. Förbundet ska vidare arbeta för att motverka olämplig utfordring av vildsvinsstammarna. Förbundet ska verka för att relevant information sprids till berörda aktörer i förvaltningssystemet. Enligt uppgift från kan en proposition om utfordring och kameraövervakning av vilt förväntas . Utskottet föreslår att motionerna 2014/15:1067 (M) i denna del, 2014/15:1248 (M), 2014/15:2496 (M) yrkande 2 och 2014/15:2977 (M) yrkande 10 lämnas utan vidare åtgärd i avvaktan på resultatet av det pågående arbetet. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om fällfångst av vildsvin, om att modernare jaktmetoder bör utvecklas, om att fångst av vilda djur i fällor med hjälp av levande lockfågel bör förbjudas och om att en översyn bör göras av godsjakt och jakt med fällor och snaror. Reservation 7 (V). Enligt motion 2014/15:76 av (SD) bör fällfångst av vildsvin förbjudas. Vildsvin är ett matnyttigt, stresskänsligt och flocklevande vilt med en komplicerad social struktur, vilket gör att fällfångst inte är lämpligt. En studie av visar att fällfångade vildsvin blir betydligt sämre mat. Modernare jaktmetoder bör utvecklas enligt motion 2014/15:663 av (M). Jakt bör bedrivas på ett sätt som stämmer överens med jaktlagen, där det tydligt föreskrivs att jakt ska bedrivas så att viltet inte utsätts för onödigt lidande. bedrivs jakt med såväl slagfällor och stockfällor som genom snarning. Gemensamt för dessa jaktmetoder är att de i enstaka fall kan medföra onödigt lidande för djuren. förekommer enligt motion 2014/15:664 av (M) fångst av vilda djur i fällor med hjälp av levande lockfågel. Detta kan upplevas rimma illa med djurskyddslagen. Kanske behöver djurskyddslagen förtydligas så att detta uttryckligen förbjuds. Godsjakt på uppfödda fåglar bör ses över enligt motion 2014/15:684 av (M). Godsjakt innebär jakt på uppfödda fåglar, exempelvis änder, fasaner och rapphöns. Dessa föds upp för att släppas i det fria för att på så sätt skapa jakttillfällen. Detta är en form av jakt som kan ifrågasättas. Regelverket för levandefångst i fällor eller snaror bör ses över enligt motion 2014/15:685 av (M). bedrivs jakt med fällor och snaror där levande djur fångas för att senare avlivas av jägare. Jaktmetoden kan medföra onödig stress för de fångade djuren, och kan även leda till självstympning och andra skador när djuret försöker ta sig ur fällan. Enligt motion 2014/15:1067 av (M) i denna del bör hanteringen förenklas för tillståndsgivning av olika slag när det gäller jakt på vildsvin. När det gäller fångstredskapen har en ändring gjorts i jaktförordningen som innebär att det blir enklare att få använda fångstredskap som har godkänts i andra EU-länder. Det tycks ändå som om de dubbla kontrollerna inte kan undvikas, eftersom det framgår av information på webbplats att fångstfällorna måste garantera samma nivå på djurskydd och säkerhet som det ställs krav på i . Det är också så att användare av dessa fångstredskap ska anmäla detta och kunna uppvisa att de är godkända. Detta framstår som onödigt krångligt och tidsödande. behandling och kompletterande uppgifter Med vilt avses enligt 2 § jaktlagen (1987:259) vilda däggdjur och fåglar. Med jakt avses att fånga eller döda vilt och att i sådant syfte söka efter, spåra eller förfölja vilt. Djurskyddslagen (1988:534) å andra sidan gäller vård och behandling av husdjur. Den gäller också andra djur om de hålls i fångenskap eller används för särskilda ändamål. Det är således fråga om två lagar med helt olika utgångspunkter. Statsmakternas mål för den svenska jakt- och viltvårdspolitiken anges i 4 § jaktlagen där det föreskrivs att viltet ska vårdas i syfte att dels bevara de viltarter som tillhör landets viltbestånd och de fågelarter som tillfälligt förekommer naturligt i landet, dels främja en utveckling av viltstammarna som är lämplig med hänsyn till allmänna och enskilda intressen. ansvarar enligt 3 § förordningen (2009:1476) med instruktion för för frågor om jakt och vilt enligt jaktlagstiftningen.