bet · H201FiU22 · 2015-04-10 00:00:00 — (S): Ordförande! Jag har en följdfråga utifrån , och frågor. Vi tycker väl alla att det är bra att regeringen har de här rundabordssamtalen – det är rätt väg att försöka lösa detta – men under denna utfrågning upplever jag ändå att bankerna inte tar till sig problemen när det gäller småföretagen och föreningarnas insamling av kontanter. Med det här direktivet och efter de samtal regeringen ska ha, när kan vi förvänta oss lagförslag till om man inte når någon vettig uppgörelse med de olika intressenterna? Det har även bäring på vad det står i direktivet. Statsrådet (MP): Tack så mycket för viktiga både inlägg och frågor! Om jag börjar med fråga är ju konkurrenssituationen på marknaden en väldigt viktig fråga som regeringen självklart följer noga och där vi också vet att myndigheterna har aktiva roller i att se till att konkurrensen fungerar på ett bra sätt. Regeringen har dock även som plan att ta initiativ och försöka komma fram med viktiga frågor; till exempel arbetar vi aktivt med att försöka förbättra informationen till kunderna så att de bättre ska kunna ta ställning till de erbjudanden de får från bankerna och därmed också kunna jämföra bankerna med varandra. Ett problem som har lyfts upp är det som brukar kallas ”bundling”, alltså att banker och försäkringsbolag lägger ihop många erbjudanden i en pott och har ett pris på det, vilket kan göra det svårt att jämföra med andra bankers och finansinstituts erbjudanden. Det är en svår fråga att lösa, men det är ett problem just när det gäller att skapa god konkurrens på bankmarknaden. En annan fråga är tydligheten i relationen, det vill säga vilken roll man egentligen möter banken i. Ofta kallas det att man möter en rådgivare när det kanske i verkligheten är en försäljare man möter. Det är viktigt att som konsument veta vem som faktiskt sitter på andra sidan bordet. Det är också en fråga vi både genom dialog och på andra sätt försöker engagera oss i, för att se till att konkurrensen fungerar bra och att vi som kunder ska kunna ta väl genomtänkta och väl underbyggda beslut när vi beslutar vilken bank eller vilket finansinstitut som ska få göra våra affärer. När det gäller förslag om tidsplaner framåt pågår just nu en remissammanställning för utredningen som har kommit, och vi kommer att få den . Sedan kommer vi att gå vidare med de förslag som finns i den utredningen. Exakt när utredningen kommer att leda till lagförslag är inte klarlagt, utan vi måste göra arbetet först. När det gäller betalkontodirektivet är det fastslaget i , och för genomförande är . Det är alltså en sista angivelse, och vi får se om det går att göra snabbare än så. , : ställde frågan vad det är som gör att ligger så långt framme när det gäller att använda andra betalmetoder än kontanter. Det är en väldigt bra fråga, och jag kan egentligen bara ge några indikationer på vad jag tror är de viktiga skälen. Ett väldigt uppenbart skäl är att betraktas som ett av de teknikvänligaste länderna som finns. gör återkommande något de kallar Networked Readiness Index, där man tittar på hur 142 olika länder beter sig inom indikatorer som marknad, politik, lagar och regleringar samt infrastruktur. Man tittar på förmågan hos företag, hushåll och myndigheter att använda sig av och utveckla sig inom it. Av dessa 142 länder ligger i topp – på tredje plats. Endast och anses mer teknikmogna än . Vi ligger alltså långt framme på teknik i , och enligt återkommande studier på området ligger vi långt framme även på innovation. Uppfattar allmänheten den nya tekniken som tillräckligt driftsäker och de nya teknikerna som enkla att använda – ja, då sker beteendeförändringarna fort. Det är min bedömning av utvecklingen. , : När det gäller de kostnader vi har för olika betalmedel visar vår utredning att debitkorten – alltså bankkorten som går direkt mot ditt konto – är det billigaste betalmedlet. Sedan kommer kontanter, och därefter kommer kreditkorten. Kreditkorten är det absolut dyraste, och det är det man från banksidan trycker hårt mot. Där är det alltså viktigt att öppna upp för konkurrens. Sedan är det klart att det skiljer mycket mellan de stora handlarna och de små handlarna när det gäller möjligheten att förhandla runt kostnadsbitarna. Där har du alltså bilden på de olika betalmedlen, och jag vill passa på att nämna något om frågor om konkurrens. Jag tror att det är ett av de viktigaste skälen att öppna upp och skapa förutsättning för bättre konkurrens och flera aktörer som kan kliva in och erbjuda billigare, enklare och kostnadseffektivare betallösningar. Jag har också tagit del av en rapport som PTS har gjort, där man har tittat på de nya betalningsapparna och testat dem mot grupper som är funktionsnedsatta. Mycket av deras resultat visar att den typen av betalningar är mycket smidigare och enklare än vad korten är. Jag tror alltså att vi kommer att komma till rätta med i alla fall delar av det vi pratar om ifall man skapar rätt förutsättningar och bygger möjligheter för fler aktörer att kliva in och göra saker. , : Herr ordförande! Jag vill börja med att kommentera fråga om konkurrensförhållandet. Jag representerar sparbankerna, och vi lever ju i tron att konkurrensläget ser annorlunda ut på de orter där det finns sparbanker jämfört med orter där det inte gör det – på sparbanksorter är det faktiskt inte ovanligt att det är som är storbank och storbankerna som är småbanker. Hur ska man då påverka detta? Ja, bland annat kan finansutskottet framöver fundera på frågor som proportionalitet och sparbanksbevis. Det är två verktyg som skulle underlätta för landets sparbanker. Sedan ska jag kommentera fråga och det sa till stöd för den, samt fråga om teknikskifte. Jag är enig i att detta kan uppfattas som stötande. Jag förstår det. Det kan vara ett aldrig så gott ändamål, och jag vill inte överbetona att bankerna ska ta betalt för den typen av tjänster och erbjuda annat – det vill säga rikta sig mot elektroniska överföringar och så vidare – men jag vill återigen peka på att man hos de flesta av våra medlemmar får lämna in sin kassa om man har samlat in pengar. Det finns dock en koppling till teknikskiftet, för Swish är en alldeles utomordentlig tjänst. Vi fick se statistik från på antalet betalningar och beloppen. lanseras som en andra generation , vilket är riktat just till småföretag och föreningar. Jag tror alltså att det kan bli ett väldigt bra alternativ, för då slipper man lämna ut sitt eget konto för den typen av transaktioner. , : Jag tror att det jag tänkte säga precis har sagts, så jag vill bara trycka ytterligare på att vi som branschorganisation har fört diskussioner med företrädare på branschnivå för bland annat frivilligorganisationerna och deras insamlingar. De har välkomnat den lösning med Swish som just nämndes, där nu också företag kan ta emot insamling den vägen. Det öppnar stora vägar för dem, både för att få säkrare kanaler och för att få ett säkrare sätt att samla in pengar. Även är en aktör som börjar titta på möjligheten att kunna ta emot kollekt den vägen. Att tekniken skapar nya möjligheter som ett bra komplement till andra betalsätt är alltså helt klart. Ordföranden : Den sista frågeställaren jag har på min lista nu är . (V): Då ställer jag ett antal frågor, herr ordförande, för jag har några kvar på lager. Jag tänkte börja med att prata om bevakningsuppdrag. Jag tycker att det är väldigt bra att vi har den typen av uppdrag till våra länsstyrelser. Det är intressant att läsa sammanfattning i sin rapport, där det står att gemensamma bedömning är att tillgången till grundläggande betaltjänster inte motsvarar samhällets behov – särskilt inte för personer som äldre eller funktionsnedsatta. Det visar ändå på vikten av att vi har den här utfrågningen, och jag tänkte komma till det här med bankomater som stänger igen med kort varsel. Länsstyrelsernas uppdrag är att bevaka detta. När man pratar med länsstyrelsetjänstemännen säger de att det är svårt att följa med i vilken utsträckning bankomater öppnas eller stängs i eller hur kontanthantering försvinner från orter. Till exempel finns det strax utanför en ort som heter , som har 15 000 invånare i kommunen. Där försvann den sista bankomaten. Då funkade det så att tjänsteman såg att det skrevs om detta i tidningen, ringde upp banken för att fråga om det stämde och kunde sedan prata med banken om vilken plan som fanns för att återinföra bankomaten. har ju bankerna samlat sig i , där man har alla sina bankomater. Min fundering riktar sig framför allt till men också lite till i . Kan ni inte liksom bara ringa varje gång ni lägger ned en bankomat, för att underlätta länsstyrelsernas uppdrag? Eller måste länsstyrelsetjänstemän sitta och läsa tidningen? Måste vi som politiker gå till den punkten att vi lagstiftar om en anmälningsplikt för var ni har era bankomater? Ska vi samtala och sköta det här på ett enkelt sätt måste vi ju också kunna hjälpa varandra. Nästa fundering jag har handlar om länsstyrelsernas arbete utifrån vilken finansiering man har. Staten har avsatt 37 miljoner till arbetet med grundläggande betaltjänster, varav det mesta av pengarna går till PTS – 35 miljoner går till PTS , och bara 2 miljoner går till i . finns det tydligen till och med en diskussion om att man skulle minska stödet till i . Övriga länsstyrelser i landet – det är 20 stycken – har ingen fast finansiering av det här betaltjänstuppdraget, utan det tas från det allmänna anslag som går till alla länsstyrelser. Min fråga till samtliga parter är om detta är ett bra sätt att fördela de resurser vi avsätter till det. Kan vi göra på något annat sätt, så att vi använder resurserna på ett bra sätt och länsstyrelsernas bevakningsuppdrag kan fullföljas på ett bra sätt? när ordföranden sa att det inte fanns några fler frågeställare passar jag på att ställa två andra frågor jag har. Jag har en fråga till kring sedelutbytet, som ju handeln ska sköta den här gången. Det finns en stark oro bland många handlare för att det kommer in förfalskade sedlar och att man inte ser att man tar emot förfalskade sedlar i samband med sedelutbytet, därför att man inte har teknik och resurser för att se det. Många handlare undrar då om de ska få stå för kostnaden för att de sedan i sin tur lämnar in förfalskade sedlar till när bytet görs. Jag undrar lite hur man från sida kommer att hantera det här med förfalskade sedlar. Sedan har jag en fråga kring bankerna. Det gäller maxinsättning av kontanter. PTS upphandlade som den bank som sköter detta på de orter där man saknar grundläggande betaltjänster. Vad som hände då var att många satte in ganska stora belopp på . De hade tidigare en gräns på . Då valde banken att sänka den gränsen till per tillfälle. Det innebar att man totalt på en månad kunde sätta in bara . Det är ganska lite pengar, om man som organisation sysslar med en insamling eller liknande. Jag undrar hur ni ser på de olika former av begränsningar som banker har för insättningar av kontanter och vilka problem de skapar för olika grupper enligt er. Ordföranden : Det var sista frågan från ledamöterna. Då får vi möjlighet att ge hela panelen chans att svara på frågorna och eventuellt också göra några avslutande reflexioner. , i : Jag börjar med frågan om lagändring. Den lagändring som länsstyrelserna ser är kopplad till strukturomvandlingen, precis som tidigare talare har beskrivit. Lagen vänder sig i första hand till den del av befolkningen som inte kan hantera den teknik som finns och ta del av den teknikutveckling som kommer. Som vi ser det skulle en sådan lagändring stödja hur en person exempelvis inom handel eller hemtjänst ska kunna hjälpa en anhörig eller brukare på ett sätt som är rättssäkert, alltså kunna hjälpa till med att betala en räkning, att flytta pengar eller att ta ut pengar utan att riskera sin egen säkerhet. Som det är nu är det lätt att bli ifrågasatt av en anhörig om du har hjälpt en som du är bekant med. Vilken rätt har du att flytta någons pengar mellan konton, ta ut stora belopp eller föra pengar till andras konton? Som vi vet finns det inget bra stöd för det just . Om det kommer ett sådant lagstöd eller en hjälp för hur man ska kunna hantera detta hoppas vi på länsstyrelserna kunna samverka lättare med kommuner för att kunna hitta lösningar som fungerar lokalt, regionalt och nationellt. Det är anledningen till att vi ser att det är viktigt med ett lagstöd. Jag vill också kommentera fråga när det gäller länsstyrelsernas finansiering. Vi ser inte att det finns någon quick fix på det problemet. Den grupp som alla har pratat om kommer att finnas kvar, och avbefolkningen och den demografiska utvecklingen på landsbygd och i glesbygd talar för sig själv. Precis som har sagts innan finns det en problematik utanför storstäderna som också kommer att finnas kvar över , och därför behövs denna samverkan framöver – samverkan nationellt, regionalt och lokalt. När det gäller länsstyrelsernas finansiering ser vi behov av det här anslaget framöver för att kunna vara en del i att lösa de här problemen. Beträffande de 2 miljoner som länsstyrelserna har haft när det gäller rapporten: Det är ingen stor summa. Vi klarar av att hantera rapporten, men vi har inte dessa 2 miljoner själva, utan de delas mellan 21 länsstyrelser. Om man skär ned i det jobbet drabbar det inte bara i , utan det drabbar också de övriga 20, när det gäller att hantera den här rapporten och det jobb det är att ta fram rapporten. , : Jag kan understryka att inte heller vi ser detta som något snabbt övergående problem. Det är också därför vi har koncentrerat oss på att bygga upp en apparat som vi tror på bästa sätt kommer att tillgodose de behov som vi är satta att säkerställa. Det har tagit lite tid, och därför har vi inte fullt ut utnyttjat de anslag som vi har fått. Vi ser dock inget utrymme för att skära ned på den omfattning som gäller , utan vi ser detta som ett uppdrag som kommer att behöva fullföljas . Det finns vissa teknikaliteter i regelverket. Vi har till exempel berört möjligheten att samordna med betaltjänsterna. Det finns även begränsningar när det gäller möjligheten för länsstyrelserna och även kommunerna att understödja långsiktiga projekt av lite större format. För att det ska löna sig med någon särskild betalservicelösning som vänder sig till ett vidare fält krävs det att man har en fyra- eller femårig horisont. Har man då begränsningar när det gäller möjligheterna att garantera statligt bidrag till sådana projekt underlättar det inte att lösa våra problem. , Kommuner och Landsting: Kommunerna jobbar successivt med att byta de här lösningarna. Men i takt med urbaniseringen riskerar problemet att man inte kan hantera kontanter att accentueras. Jag vet inte om det finns någon lösning på det just . Jag känner inte att det finns något förslag på lösning. , : Jag börjar med att kommentera Svennelings fråga om bankomater och just orten . Det slog an en historisk sträng. Det var nämligen just i , en mil söder om , som min bankkarriär började i Wermlandsbankens lokalkontor. fanns det ju också regionala eller lokala affärsbanker. Tillbaka till och frågan om det ska lagstiftas om anmälningsplikt: Det vore väldigt olyckligt, så jag ska framföra i de kanaler som jag har att det vore lämpligt att undersöka en sådan anmälningsplikt, så att slipper läsa i tidningen. Vi har ett begränsat inflytande i bolaget, för ägs av fem olika, där är vi med i en femtedel, och av den femtedelen äger vi . Men i det forumet ska jag framföra detta och se till att det kommer till styrelsen för , så får vi se vad som händer. Du hade en fråga om maxinsättning av kontanter. Jag känner inte igen de belopp ned mot som du pratade om. Däremot var jag själv med och införde begränsning av insättning när jag arbetade i Westra Sparbank. Det var då baserat på lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Det gjorde att man tvingades till en begränsning av kontanter, och för övrigt har man en upplysningsplikt som har gjort att många kunder uppfattar det som en gräns. Man gör väl så gott man kan, kan vi tycka. Jag vill också passa på att lite grann kommentera det teknikskifte som pratade om . Vi har gjort en undersökning. Det är en kvalitativ undersökning som bland annat belyser om du upplever att du har en egen kontaktperson på banken, om du har telefonnummer till en sådan person eller går via ett callcenter, huruvida bankpersonalen nickar igenkännande när du kommer in i lokalen och så vidare. Undersökningen visade att det av sparbankernas kunder är som uppger att de har en egen kontaktperson på banken, jämfört av storbankernas kunder. Det är rätt stor skillnad. Men det som var överraskande i undersökningen var att sparbankernas kunder använder internetbank via mobil i större utsträckning än storbankernas kunder. Skillnaden är mindre där – av sparbankernas kunder använder regelbundet mobilbanken, medan av storbankernas kunder gör det. Jag tror att det har att göra med den lokala närvaron: När man ska ta språnget till ny teknik är det viktigt att kunden känner en trygghet, att man gör resan tillsammans och att kunden inte blir utknuffad i kylan ensam. Det tycker jag leder tillbaka till de två bäst beskrivande orden för sparbankerna, nämligen orden ”lokal” och ”långsiktig”. , : Jag tror att i princip har sagt det jag hade tänkt säga. Men jag vill kommentera detta med bankomater, utan att ha någon insyn i fem ägare till den verksamheten, och det finns också ägare till andra uttagsautomater i . Jag kan möjligtvis tycka att det är viktigt att de olika aktörer som tillhandahåller uttagsautomattjänster samråder med varandra kring nedläggning på en ort, för att säkerställa att det finns någon aktör som är beredd att finnas på plats på respektive ort. Det kan vara ett önskvärt scenario. När det gäller maxinsättningar: Bankerna agerar fullt ut enligt lagen om penningtvätt och är då skyldiga att ha kundkännedom och känna till pengarnas ursprung. Bankerna är mycket noggranna med att följa den lagen till punkt och pricka, och det kan innebära att det blir vissa komplikationer utifrån kundens perspektiv i dessa sammanhang. , : När det gäller den utmaning som vissa grupper har i fråga om kontanter vill jag än en gång understryka att handeln kommer att ta emot kontanter så länge kunderna vill det. Jag tror också att det är ytterst angeläget att skapa konkurrens för att möjliggöra fler möjligheter att komma till rätta med många av de problem som finns, som vi är fullt medvetna om. Jag tror att det är en väg framåt. Huruvida handlarna ska fungera som bank: Jag tror att det är oerhört viktigt att man ser det som en möjlighet och inte som en pålaga. Det är säkerhetsskäl som gör att vi tar de beslut som vi tar. Att vi skulle fungera som bank tror jag måste fungera som en möjlighet – inte som en pålaga. , : Det var en fråga om en oro bland handlare för att ta emot förfalskade sedlar inom ramen för sedelutbytet. Vi har väldigt få förfalskningar. Men ansvaret för att kontrollera äktheten i en sedel ligger hos mottagaren. Det gäller oavsett om vi ska göra ett utbyte eller inte, för den principen gäller alltid. Jag har svårt att tänka mig att någon annan princip än att mottagaren kontrollerar äktheten skulle fungera. Det skulle kunna leda till rätt okontrollerbara konsekvenser. Vi på kan mycket om förfalskningar. Vi vet en hel del om de olika tekniker som förekommer, och vi har också mycket utbyte med andra centralbanker även i de här frågorna. Vi informerar gärna så mycket vi bara kan och får, när som helst. Jag vill gärna avsluta inlägget med att vända mig direkt till och och säga: Närhelst ni vill att vi delar med oss av vår kunskap till era medlemmar om hur man säkerställer äktheten i kontanterna finns vi där och hjälper gärna till. Statsrådet (MP): Herr ordförande! Jag tänkte börja med att ta upp en fråga som ställde kring fördelningen av medel för att hantera frågan om kontanthantering och betalmöjligheter i hela landet. Det finns som sagt pengar avsatta, även om de har skurits ned en smula. När det gäller om fördelningen är rätt eller fel: Får vi signaler om att det behöver göras justeringar är det klart att regeringen är beredd att titta på fördelningen av anslagen, och får vi in ett äskande om mer medel kommer det att vägas mot andra angelägna reformer inom statsbudgeten. Men självklart följer vi utvecklingen när det gäller hur anslagen används och ser om det finns behov av förändringar. Det ingår i det reguljära budgetarbetet. Sedan vill jag passa på att tacka för en värdefull diskussion. Jag tycker att den har varit givande och gett mig nya insikter. Jag tror att många andra säkert har fått värdefull information och mer kunskap. Jag är också glad att det finns ett stort engagemang i frågan, för jag vet att det är en fråga som berör många människor i deras vardag. Det tycker jag bådar gott för det kommande arbetet. Jag är också glad att våra myndigheter bedriver ett aktivt arbete för att lösa de problem som uppstår längs resan i det teknikskifte som vi just nu är inne i och som pågår. Jag tror att en sådan här tillställning och även rundabordssamtal och andra liknande diskussioner som kommer att föras kommer att bidra till att den processen går så smidigt som det bara är möjligt. Jag vill som avslutning konstatera att regeringens hållning är att vi som konsumenter ska ha möjlighet att själva välja hur vi vill sköta vår ekonomi och våra betalningar. Vi ser det som vår uppgift att se till att det är möjligt att göra det valet, varhelst i landet man bor och vilka förutsättningar man än har som individ och konsument. Därmed vill jag tacka finansutskottet för denna hearing. Den har varit värdefull. Ordföranden : Under nära får man många olika perspektiv på frågan. Med tanke på de frågor och svar som vi har fått är jag övertygad om att vi kommer att ha en fortsatt diskussion både i och i samhället i övrigt kring de här viktiga frågorna. Jag vill tacka panelen för att ni kom hit och bidrog på detta sätt, och jag vill förstås också tacka finansutskottets ledamöter och er andra som har följt utfrågningen, som därmed är avslutad. behandlar vi ett motionsbetänkande om bank, försäkrings, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor En aktuell fråga som berörs i betänkandet är den om samhällets kontanthantering. Vi går mot en utveckling där kontanter används i allt mindre utsträckning. finns det grupper i samhället, som äldre och handikappade, som inte alltid har samma möjlighet att ställa om till en digital hantering. Kontanthanteringen har också drabbats av fördyringar, vilket slår hårt inte minst mot handeln. När möjligheten att använda kontanter minskar uppstår också svårigheter för exempelvis besöksnäringen. Samhället har en skyldighet att se till att mynt och sedlar fortfarande kan användas som betalmedel i . Frågan är hur man bäst lever upp till den skyldigheten. Jag påstår inte att lösningen är enkel, men man bör nog i alla fall vara försiktig med att lagstifta om bankernas skyldighet att i varje läge hantera kontanter. Det kan nämligen få oönskade effekter, som exempelvis att bankkontor kan komma att läggas ned på mindre orter. I viss mån vill vi också bejaka en övergång till en säkrare hantering av våra tillgångar. är kontanthanteringen förknippad med stora risker, exempelvis risken för rån. Men vi får inte glömma att det finns säkerhetsrisker även om kontanterna försvinner, för hur hanterar man en krissituation när elförsörjning och mobilnät inte fungerar? En grundläggande utgångspunkt måste väl också vara att det ska vara lätt för medborgarna att göra rätt för sig i förhållande till det allmänna. Med det menar jag att man bör kunna betala kontant för offentlig verksamhet som man som skattebetalare är med och bidrar till. Det gäller i synnerhet välfärdstjänster. Jag ska kunna betala för mitt sjukhusbesök utan att vara tvungen att ingå avtal med en tredje part, såsom en kortutgivare eller en bank.