· H201FöU7 · 2015-03-11 17:45:53 — kommer på förslag av regeringen att besluta om inriktningen av det militära försvaret de kommande fyra åren, 2016-2019. Det råder ingen som helst tvekan om att den största utmaning vi i kammaren har att ta oss an är personalförsörjningen för det nya försvaret. Vissa frågor om Försvarsmaktens personal presenterade försvarsutskottet en uppföljning av det inriktningsbeslut som fattades 2009, och vi tittade närmare på den insatsorganisation som skulle ha varit organiserad och bemannad vid utgången av 2014. Slutsatserna var i långa stycken mycket nedslående. Var femte befattning i insatsorganisationen var över huvud taget inte bemannad. Var fjärde befattning var bemannad med gamla värnpliktiga som utbildats sedan och som därefter inte ingått i några repetitionsövningar. Totalt sett var det endast i runda slängar hälften av det svenska militära försvaret som var bemannat med frivilligt rekryterad och anställd personal. När den här kammaren vilandeförklarade totalförsvarsplikten uttalade man att plikten återigen kan komma att aktiveras under två förutsättningar. Den ena var om vi skulle få svårigheter att bemanna vårt totalförsvar på frivillig väg. Den andra förutsättningen var om omvärldsläget drastiskt skulle försämras. Enligt min mening är nu båda dessa förutsättningar uppfyllda. Det är väl viktigt att komma ihåg att det inte bara handlar om att få namn på papper. Det handlar inte bara om kvantitet. Det handlar också väldigt mycket om kvalitet. När vi för sedan fick besök av var man noga med att framhålla att den bästa tiondelen män och kvinnor, de som är såväl fysiskt och medicinskt som intellektuellt mest lämpade att utbildas militärt, inte längre dyker upp för någon mönstring. Det är klart att detta också påverkar rekryteringen till nyckelkompetenser i det militära försvaret. Befattningar som har varit svåra att bemanna, som flygförare i stridsflyget eller soldater i specialförband, blir nu allt svårare att få tag på. Det är precis som med fotboll. Det är det faktum att fotboll i är en folkrörelse som gör att vi får fram en . Har man inte bredden blir det inte heller någon spets. Detta gäller naturligtvis också i försvarspolitiska sammanhang. Min tro är att insikten hos många partier kommer att mogna under detta år om behovet av att komplettera den nu frivilliga personalförsörjningen också med plikt. När 2010 tog ställning till en samlad svensk veteranpolitik ställde sig nästan hälften av inte bakom dessa förslag. Det var bland andra Socialdemokraterna och de gröna som inte tyckte att en veteranpolitik var tillräckligt viktig. Det är nu desto mer glädjande att ett enigt utskott ställer sig bakom ett tillkännagivande till regeringen om att det behöver inrättas ett nationellt veterancentrum i . Det ligger helt i linje med vad man har gjort i , och det ligger helt i linje med de förslag som har kommit från 2.0. Utredningens slutbetänkande är just nu ute på remiss från . Vi behöver i det här landet tydliggöra ansvaret både för militära och för civila veteraner som har tjänstgjort utomlands, och vi behöver ett nationellt . Jag träffar då och då veteransoldater som har farit illa av sin tjänstgöring. I en del fall handlar det om människor som lever helt utanför samhället. De kan inte ha en bostad, de kan inte svara på telefonsamtal och de orkar inte öppna de brev som skickas till dem. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Det är hög tid att denna kammare, som ensam har monopol på att skicka människor utomlands i väpnade insatser, tar sitt ansvar. Jag inledde med att tala om den uppföljning som försvarsutskottet presenterade . Bland de nedslående nyheterna fanns det också en del framgångssagor. Den kanske viktigaste av dem handlar om hemvärnet och de nationella skyddsstyrkorna. Där, fru talman, fungerar den frivilliga rekryteringen. Samtliga förband som ingår i hemvärnet, ca 22 000 soldater totalt, är bemannade. Givet den mycket begränsade insatsorganisation som har och av allt att döma kommer att ha är hemvärnet det enda som i stora delar av vårt land kommer att finnas till svenska medborgares försvar. Det som växer och det som fungerar har vi en skyldighet att stödja och ge näring och uppskattning. Därför, fru talman, är det min uppfattning att hemvärnet i kommande inriktningsbeslut behöver utökas. Jag yrkar bifall till reservation 1. Det är personalen som utgör hela stommen i Försvarsmakten. Utan dem har vi ingen försvarsmakt. Därför är frågor som rör deras villkor och förutsättningar att utföra sitt arbete så oerhört viktiga och centrala. har Försvarsmakten genomgått enorma förändringar. Den omställning som genomfördes med att skapa ett helt frivilligt försvar har inneburit stora omställningar och utmaningar. Än har vi en lång väg kvar för att nå ett fullt bemannat försvar. Som nämndes släppte sin rapport där han konstaterar att vi har stora utmaningar med att fylla alla befattningar, inte minst bland anställda. Av insatsorganisationens ca 50 000 befattningar var ca 6 000 inte bemannade . Antalet krigsplacerade med värnplikt utgör 7 000, vilket huvudsakligen är inom markstridskrafterna. För de krigsförband med en stor andel värnpliktiga krigsplacerade har det inneburit att de har fått försämrade möjligheter att öva, då de inte har kunnat öva med fulla förband. Detta har varit tydligt inte minst för just markstridskrafterna, som har den största andelen värnpliktiga. Det var också mot bakgrund av just detta som samarbetsregeringen valde att besluta att de som genomför värnplikten och är krigsplacerade ska kunna kallas in till repetitionsövningar. Det gör att de anställda inom Försvarsmakten nu har möjlighet att samöva hela krigsförband. Det är ett viktigt beslut för att öka krigsförbandens operativa förmåga, vilket även lyfter fram i sin rapport. Det var ett steg för att ta ansvar och förbättra operativa förmåga. Som jag nämnde har vi en rad utmaningar när det kommer till personalfrågor inom Försvarsmakten. En av de större utmaningarna är att få ett jämställt försvar, det vill säga att öka antalet kvinnor inom Försvarsmakten. Att vi har få kvinnor inom Försvarsmakten blir inte minst tydligt när det kommer till internationella insatser där vi har alldeles för få kvinnor. Att det ingår för få kvinnor får konsekvenser för . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal När deltar i internationella insatser, oavsett om det handlar om en humanitär insats, en fredsfrämjande insats eller en annan form av insats, handlar det om att se till hela befolkningen. Då är det ett problem att det saknas kvinnor vid de beslutande borden i länderna, i organisationerna och inom våra egna trupper. Det är också detta som FN:s resolution handlar om. För att vi i ska kunna göra vår del och ha fler kvinnor i trupperna som deltar i internationella insatser måste vi också ha fler kvinnor i Försvarsmakten i stort. Där har vi i politiken ett enormt ansvar. Vi måste göra allt vi kan för att skapa en jämställd försvarsmakt. Det är något som samarbetsregeringen prioriterar, men det är också någonting som vi socialdemokrater i utskottet prioriterar. deltar ett stort antal män och kvinnor i olika internationella insatser. Insatserna handlar om att främja fred, att finnas som humanitärt stöd och att främja utvecklingen. Det arbete som de utför är oerhört viktigt och utförs på uppdrag av den svenska staten. Det är dessa män och kvinnor som representerar och som under oerhört tuffa omständigheter löser mycket svåra och viktiga uppgifter. När de avslutar sin tjänstgöring är det vårt ansvar att både de och deras anhöriga får det stöd som de behöver. Försvarsmakten ska vara en bra arbetsgivare, och det innebär även att ta ansvar när tjänsten är avslutad. blev slutbetänkande klart. Att frågorna om hur arbetet med veteraner kan utvecklas blev ordentligt utredda ser vi socialdemokrater som oerhört positivt, inte minst att utredningen tog ett brett grepp om veteranfrågorna och lämnade förslag för att lösa de olika utmaningar som finns kring utlandstjänstgöring och att återvända hem. Därför tycker vi socialdemokrater att det är oerhört tråkigt att allianspartierna, med stöd av , väljer att driva fram ett tillkännagivande om en sakspecifik fråga. När tjusningen med utredningen var att ta ett helhetsgrepp är detta raka motsatsen. Utredningens slutbetänkande är ute på remiss. Remissrundan avslutas först . Vi socialdemokrater vill vänta in den för att höra vad dessa remissinstanser säger för att säkerställa att besluten blir de absolut bästa. Genom att behandla frågorna som en helhet i stället för som uppstyckade förslag kan vi på riktigt ta tag i de utmaningar som vi har. Detta handlar trots allt om att göra det så bra som möjligt för våra veteraner, inte om politisk prestige. Det är glädjande att vi är överens om att prioritera veteranfrågorna, så att vi tar ett större ansvar för våra veteraner och deras anhöriga. Men det som Alliansen och gör genom att driva igenom ett tillkännagivande är att helt förbigå remissrundan och därmed de organisationer som direkt berörs av utredningens förslag. Det visar på en ovilja att lyssna. Därutöver splittrar man upp hanteringen av veteranpolitiken, som borde hanteras genom ett samlat grepp i stället för att behandlas som enskilda sakfrågor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Det är glädjande att vi delar synen på att arbetet med veteraner måste utvecklas och förbättras. Men varför då tvinga igenom beslut som inte har analyserats ordentligt om de är de bästa och splittra upp det helhetsgrepp om veteranfrågorna som var syftet med den stora utredningen och köra över de organisationer och myndigheter som berörs? För oss socialdemokrater är det oacceptabelt och ansvarslöst att hantera en så viktig fråga på ett sådant sätt. Vi anser att den förtjänar att hanteras ordentligt och som en helhet med veteranernas bästa i fokus. Därför yrkar jag bifall till reservation 6. Jag delar inte uppfattning att det är ansvarslöst att driva på i fråga om en svensk veteranpolitik. Det ansvarslösa, fru talman, består i att soldater av internationella insatser har kommit tillbaka till och mer eller mindre avrustats och skickats iväg, utan vare sig psykologiskt stöd eller uppföljning. Det är ansvarslöst, och för det bär alla vi i den här kammaren tillsammans ett ansvar. säger att Alliansen nu försöker förekomma den remissrunda som pågår. Jag tror att intentionen med det tillkännagivande som finns är att driva på, . Jag kan konstatera att regeringen nu har suttit och att utredningen låg färdig redan före valet. Det är först nu man fattar beslut om att det ska bli en remittering av förslaget. Som jag påpekade i talarstolen tidigare är det också på det sättet att Socialdemokraterna 2010 röstade nej till ett samlat svenskt ansvarstagande för våra veteraner. Därför är det svårt, fru talman, att ge det engelsmännen kallar the benefit of the doubt. Vi vill gärna trycka på i den här frågan. Det är positivt att vi är överens om vikten av dessa frågor. Vi socialdemokrater är också väldigt tydliga med att vi helt håller med om den problematik som finns när det gäller behandlingen av våra veteraner, både med tanke på hur den har varit historiskt och med tanke på att vi har stora utmaningar vi måste ta tag i. Vi är också väldigt positiva till den utredning själv genomförde. Man säger att man ska driva på, och absolut - det är alltid viktigt att driva på. Men tillkännagivandet innebär faktiskt ett tydligt formulerat förslag. Det innebär ändå att driva på i en särskild sakfråga, inte bara att driva på för att veteranfrågorna ska föras upp på bordet. Dessutom har regeringen varit tydlig med att man kommer att ta tag i utredningen och i frågorna. Det stod redan i budgetpropositionen , och det har upprepats. Anledningen till att det tog att få ut betänkandet på remiss har snarare varit rent administrativa frågor, eftersom utredningen även kommer in på frågor som berör andra departement. Det är skälet till att det har tagit innan den har gått ut på remiss. Det handlar inte någonstans om någon ovilja utan snarare om precis det motsatta, alltså att man vill ta ansvar och vill ta ett helhetsgrepp - just för att man tar frågorna på oerhört stort allvar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Jag har full respekt för de samordningsproblem som finns i en regering som består av flera partier och när det gäller frågor som berör flera departement. Det gör det naturligtvis ännu mer angeläget att visar en vilja att trycka på för att få processen att gå snabbare. Det förslag kallar ett konkret delförslag i utredningen, fru talman, är de facto det allra viktigaste förslaget. Det handlar nämligen både om hur vi ska tydliggöra vem som har ansvaret för våra veteraner, såväl militära som civila, och om hur vi i det här landet ska bygga upp ett som svarar mot de speciella problem som våra civila och militära veteraner har. Jag kan försäkra om att det inom ramen för ett nationellt eller en nationell veteranmyndighet kommer att finnas en mängd olika nivåer man kan lägga sig på och olika dellösningar man kan finna. Det finns också skäl att påpeka att alla de berörda myndigheterna satt med i den utredning som lämnade förslaget om en nationell veteranmyndighet. Både Försvarsmakten och alla de civila myndigheter som skickar civila tjänstemän utomlands var med, och alla var helt överens. Det finns inga avvikande meningar eller särskilda yttranden i utredningen. De har alltså, som jag ser det, tagit ställning i stora delar. Jag har dock respekt för den remissrunda som pågår. Den ska naturligtvis slutföras. Det är som sagt positivt att vi är överens om att frågan är viktig, men vi har olika syn på hur den ska hanteras. Vi tycker att den ska hanteras som en helhet, och detta innebär ändå att peka ut en specifik fråga. Dessutom står det i utredningen om en veteranmyndighet medan det i tillkännagivandet står om ett veterancentrum. Det tycker jag gör att det blir lite otydligt. Det är jättebra att man i hade med olika positioner och lyssnade, men faktum är att remissrundan pågår just nu och att den slutförs först . Därför tycker jag att det är oerhört problematiskt att man väljer att föregå remissrundan och tvinga igenom det här sakspecifika beslutet - för det är vad det är - i stället för att hantera detta som en helhet. Som ny i försvarsutskottet har man givetvis stor förståelse för den problematik som finns i den stora omställning som har skett. Jag har själv varit försvarsanställd , och jag har sett den problematik som finns i en så stor myndighet - en av absolut största. Att göra en grundläggande omställning av personalförsörjningen får såklart verkningar i organisationen. Vi kan se att det som har hänt , när vi har gått från en pliktarmé till en frivillig armé, har medfört konvulsioner. Jag tror att vi ska vara ärliga med att det har inneburit att vi kanske har tappat fart på andra områden. kan man väl konstatera att vi nu har sällat oss till de västerländska demokratiernas modell, där man inte har en plikt att tjänstgöra i armén under fredstid. I stället är det frivilligt. Vi ser även att frivilligorganisationer på olika sidor i försvaret klarar sig väldigt bra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Jag tror dock att det finns ett fortsatt arbete att göra när det gäller personalrekryteringen. Vi moderater har listat ett antal åtgärder som jag tror att vi i Alliansen i stor utsträckning är överens om. Vi har exempelvis tittat på det här med tjänstgöringspremier och utbildningspremier, vilket finns i många västerländska länder. Vi ser att många soldater lämnar sin tjänstgöring innan kontraktstiden är slut, och man gör det för att man vill gå till utbildning eller för att man blir erbjuden jobb. Jag tror att vi genom olika incitamentssystem kan göra det enklare att fortsätta till slutet av tjänstgöringsperioden. Vi tror också att vi behöver hitta nya vägar för att kombinera utbildning med en militär tjänstgöring. På samma sätt som i många andra länder kan man exempelvis studera på deltid och i arbetet validera sin utbildning. Vi vet att Försvarsmakten är en duktig utbildningsorganisation, och vi vet att många färdigheter kan användas civilt. När det gäller såväl maskin- och förarutbildningar av olika slag som sjukvård och olika teknikutbildningar är det kunskaper som är efterfrågade även på den civila sidan. Här måste Försvarsmakten och de utbildningsanordnare som finns utanför försvaret bli bättre på att hitta en samordning. Jag tror även att vi behöver titta på de kontrakt som skrivs. Vanligtvis funderar man i slutet av en tjänstgöringsperiod självklart på vad som ska hända sedan - hur sker övergången från det militära till det civila? Vi ser att många väljer att hoppa på ett jobb eller studier i slutet av en tjänstgöringsperiod. Givetvis måste Försvarsmakten bli bättre på att hitta vägar emellan, och jag tror att vi skulle kunna hitta sådana om man från Försvarsmaktens sida kunde erbjuda former av utbildning parallellt med den militära tjänstgöringen. Det finns även andra länder som har förslag vi gärna vill titta mer på och som handlar om hur man kan ge utbildningspremier eller möjlighet till andra kostnader som finns i samband med studier. I den här situationen tror jag också att man inte ska tänka som vi kanske vanligtvis gör, nämligen att studier handlar om högre utbildning. Det är många soldater som går in i Försvarsmakten just för att arbetet i huvudsak inte är teoretiserat. Det ska vi ha respekt för. Det finns också delar i tjänstgöringen där organisationer bland frivilliganställda beskriver att de ekonomiska villkoren inte alltid är sådana att de bidrar till att man söker sig till frivillig tjänst i försvaret. Vi behöver titta på hur vi ersätter och behandlar arbetsgivare så att vi får en bra samvaro mellan det civila och det militära. Det behövs en bättre förståelse även från det civila för hur man kan växla mellan militärt och civilt. talare har berört veteransituationen. Jag tror att det är bra och uppskattas av de soldater som har tjänstgjort i den svenska försvarsmakten och utomlands att vi nu får en tydlighet i att vi ska gå fram med en förbättrad veteranverksamhet. Jag tror inte att de som har intresse av detta ser sig förbisedda av det sätt vi har fattat beslut på och det tillkännagivande som finns i betänkandet. har i ganska stor utsträckning skickat personer på utlandstjänst som innebär att de hamnar i situationer som vi kanske aldrig kan föreställa oss. Vi vet också att det ofta är ett långt steg mellan det militära och det civila när de kommer hem. Då behöver vi ge dem bästa möjliga mottagande och det bästa och mest värdiga stöd vi kan. I försvarsutskottet fick vi en redovisning, en ögonblicksbild kan man säga, av hur läget är i den svenska försvarsmakten. Det finns positiva sidor men också negativa sidor. Personalförsörjningen har inte fungerat i alla delar, och det finns en del luckor i det svenska insatsförsvaret. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal rapport ställde frågan: Blev det som vi tänkt oss? På det kan vi svara både ja och nej. Den del där vi kan säga att det verkligen blev som vi tänkt är hemvärnet. Där har man full personalstyrka och en vältrimmad organisation. Man har god lokalkännedom, hög motivation och god utbildning. Den traditionella bilden av hemvärnet stämmer inte med dagens hemvärn. har hemvärnet bra utrustning och hög utbildning, högre utbildning än bland de värnpliktiga soldater som till viss del finns kvar i vår insatsorganisation. Det är viktigt att ta till vara den kunskapen. På olika håll har det uttryckts att vi behöver stärka vår möjlighet att agera snabbt och att vi behöver stärka vår förmåga i närtid. Ska vi göra detta i verklig närtid ser jag bara en möjlighet, och det är att ge hemvärnet större resurser och ny materiel så att man kan lösa nya uppgifter. Jag vet att man har prövat med ny försvarsmateriel, såsom granatkastare och olika typer av robotar. Alliansen tycker att man ska gå vidare med dessa försök och även bilda nya förband och ge hemvärnet nya uppgifter. De försök man gjort i Dalabataljonen med granatkastare och annan insatsorganisation är värda att ta till vara. Beväpnade män från har ju tidigare förändrat historien. Vi hoppas att de kan göra det igen med detta goda exempel - dock mer fredligt . Jag yrkar bifall till reservation nr 1. För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 5. Vi sverigedemokrater var emot införandet av det nya personalförsörjningssystemet. Det är vår uppfattning att försvar tjänas bäst av att huvudsakligen vara baserat på värnplikt. I våra förslag har vi budgeterat för en allmän mönstring för unga män och en frivillig för unga kvinnor. I samband med mönstringen bör en kortare övning ske i grönkläder så att alla unga män och de kvinnor som vill får känna att de är en del av totalförsvaret, det kollektiva försvaret, och förstår vitsen med pliktsystemet. Iscensätta en värnpliktsutbildning för nya värnpliktiga kan vi göra på en gång utan utredning. Vi kan gå på de gamla böckerna och producera nya böcker efter hand. Beklagligtvis instämmer kammarens övriga ledamöter ännu inte i detta. Så länge som det nuvarande systemet existerar är det nödvändigt att vidta åtgärder för att förbättra det och se till att de oundvikliga problemen minimeras. Det står klart att för att man ska kunna rekrytera nya soldater och förmå dem att stanna så länge som det nuvarande systemet kräver behövs det betydande förbättringar av attraktiviteten i soldatyrket vad gäller såväl förmåner som visad uppskattning och omtanke från arbetsgivaren. En central del i arbetet med nödvändiga förbättringar anser vi vara åtgärder för att ge våra soldater och officerare drägligare villkor. När det gäller villkoren för kontrakterade gruppbefäl, soldater och sjömän menar vi att regeringen bör utreda möjligheten för dem som bor på logement att få subventionerade hemresor och tillgång till billig och nyttig lagad frukost, lunch och middag. De bör också slippa förmånsbeskattning för icke lagad mat ute i fält. Vi anser dessutom att de bör ges rätt att bo kvar på logementen för en låg hyra även efter provanställningstiden. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vissa frågor om Försvarsmaktens personal Dessa förslag skulle ge både bättre villkor för enskilda soldater och officerare och förbättrade förutsättningar för att rekrytera personal till det svenska försvaret. En förbättrad rekrytering vilar på två ben, där de rena förmånerna, som jag just berörde, är det ena. Det andra är att på olika sätt förbättra soldatyrkets status och att demonstrera för soldater och befäl att deras ansträngningar uppskattas. Ett sätt att göra detta är genom den svenska veteranpolitiken. Vi har i skilda sammanhang framhållit att veteransoldatspolitiken ska ge förutsättningar för att kunna lämna stort stöd både till dem som verkat i internationell tjänst och till deras anhöriga. Vi anser att ett veterancentrum som samlande punkt för svenska veteraner skulle kunna utgöra en möjlighet för svenska veteraner att samlas och även en möjlighet för resten av samhället att ta del av kunskap om de beundransvärda bedrifter och stora offer som veteranerna gjort för världsfreden och för undvikandet av mänskliga katastrofer. Vi anser också att vi borde inrätta en fast helgdag för svenska veteraner. Förslagsvis läggs en sådan helgdag den - detta dels för att inte skapa ökade kostnader för samhället genom att göra en arbetsdag till helgdag, dels för att veteranerna och deras anhöriga inte ska behöva ta ut en semesterdag för sitt deltagande. Om man skulle besluta att veteranernas minnesdag ska infalla på blir det lättare för veteraner och deras anhöriga att delta. Avslutningsvis anser vi att Försvarsmakten ska utse befäl upp till och med överste och kommendör.