bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Detta granskningsärende handlar om regeringens beslut att tillsätta en samordnare med uppdrag att pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapaciteten och öka möjligheterna till bostadsbyggande i . Jag tackar för den här möjligheten att redogöra för ärendet. Jag vill inledningsvis säga några ord om beredningen av detta ärende. ansvarade för beredningen av regeringsärendet eftersom det innan årsskiftet var som ansvaret. Föredragande vid regeringsbeslutet var bostads-, stadsutvecklings- och it-minister , som utskottet tidigare fått möjlighet att ställa frågor till. Regeringen aviserade i budgetpropositionen att en statlig förhandlingsperson skulle utses för att samordna kontakter med kommuner som kan bygga fler bostäder på citynära flygplatsmark. uttryckte den styrande majoriteten i sin avsikt att hemställa hos regeringen om att förutsättningarna för att avveckla och göra marken tillgänglig för bostadsbyggande skulle prövas. Utifrån de förutsättningarna bereddes inom ett förslag till regeringsbeslut. Regeringen beslutade att utse en samordnare med uppdrag att pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapacitet och öka möjligheterna till ökat bostadsbyggande i . Statsrådet har tidigare inför utskottet framfört att förslaget till regeringsbeslut bereddes enligt sedvanliga rutiner inom . Så snart beslutet var färdigberett fattade regeringen beslut i ärendet. Statsrådet har också redogjort för de närmare detaljerna för beredningsprocessen. har vidare frågat om regeringen beaktade trafikutskottets förslag till tillkännagivande som gick ut på att en förhandlingsperson inte borde tillsättas rörande frågan om att avveckla citynära flygplatser. hade i ett betänkande föreslagit att skulle tillkännage för regeringen att någon förhandlingsperson rörande den här frågan inte bör tillsättas. Som utskottet har diskuterat i utfrågningen av de tre grundlagsexperterna är formen för det tillkännagivande som gjordes i den här frågan ovanlig. tillkännagivande innebär alltså att mening är att regeringen inte ska utnämna någon till en viss typ av uppdrag. Regeringen hanterar tillkännagivandet enligt de regler och den praxis som finns. Utgångspunkten är självfallet att regeringen bör följa tillkännagivanden. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål bör den underrätta om detta. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas. Det finns alltså inget absolut krav på att regeringen ska följa tillkännagivanden. Låt mig avslutningsvis framhålla vad statsrådet framförde för utskottet. Regeringen kommer att på sedvanligt sätt återkomma till med besked om hur regeringen kommer att hantera beslutade tillkännagivande. Därmed, herr ordförande, är jag igen beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: för den inledningen, statsministern. (M): Tack, statsministern! Jag tänkte backa bandet till , till och . besökte då som Socialdemokraternas partiordförande valstuga. Det var tjockt med folk framför scenen. Jag stod själv där och trängdes. intervjuades så klart av den allestädes närvarande . Han fick frågor om . Det antyddes av frågeställaren att Löfven tog flygplanet från till , han sa: , en flygplats som du alltså vill lägga ned. ”Jaså, vill jag det”, svarade Löfven och skrattade. kommer in lite på avtalet som har med staten. Det är en ganska lång och teknisk redogörelse som avslutas med att Löfven säger: Vi har inte för avsikt att bryta det avtalet. På frågan om Socialdemokraterna hade för avsikt att stänga svarade Löfven: Nej. Helt rakt utan krusiduller och förbehåll. Så hamnar i regeringsställning och blir statsminister, och det händer något med löftet att inte stänga . beslutar om ett tillkännagivande på förslag av trafikutskottet. Det är ett tillkännagivande som går ut på att regeringen inte ska tillsätta en förhandlingsperson i syfte att lägga ned . Det är alltså en riksdagsmajoritet som står bakom detta. beslutar regeringen att tillsätta en, som det nu heter, statlig samordnare, med uppdrag att bland annat pröva förutsättningarna för att avveckla . Vi kan notera att tillkännagivande går helt i linje med klart uttalade vilja i valstugan i när han lovade väljarna att inte stänga . Mot den bakgrunden undrar jag vad statsministern anser att det betyder när riktar ett tydligt tillkännagivande till regeringen. : Herr ordförande! Förutom den långa inledningen om … Om vi tittar på det ärende som föreligger lyder regeringens beslut som följer: Regeringen beslutar att utse en samordnare med uppdrag att efter en förväntad hemställan från pröva förutsättningarna för att utveckla flygkapaciteten och öka möjligheterna till bostadsbebyggelse i . Samordnaren ska i dialog med , andra berörda kommuner, Swedavia, berörda myndigheter samt näringslivet och övriga berörda parter i detta syfte pröva möjligheten att föra över kapacitet från till andra flygplatser i . Om utredningen visar att detta med beaktande av de krav som ställs i detta uppdrag är möjligt, ska samordnaren också presentera en finansieringslösning för avvecklingen av och utbyggnaden av alternativ flygkapacitet som både staten och kan acceptera samt ta fram en tidsplan för det fortsatta arbetet. Här är det ett analysarbete som ska göras för att samordna olika intressen i denna fråga. Här har självfallet , , Swedavia och staten intressen i denna fråga. Utgångspunkten är att samordnaren ska se på möjligheten att både utöka flygkapaciteten i och tillgodose ett viktigt behov av fler bostäder. Men med detta är inte sagt att vi vet utslaget av denna samordningspersons arbete. (M): Som statsministern säkert vet finns det i en tydlig majoritet som säger nej till att avveckla . När statsrådet var hos KU i samma Brommaärende var han mycket tydlig med att kommer att få ett ord med i laget i finansieringsfrågan om regeringen finner det önskvärt att avvecklas eller, som uttryckte det, att flygtrafiken i ska ske från andra platser än . Då menade att staten kommer att behöva göra ekonomiska investeringar på annat håll. Då kan godkännande också komma att behövas. undrar jag: Om , som lovade att behålla innan han blev statsminister, ändå kommer att föreslås lägga ned, kan statsministern inför KU bekräfta att i så fall kommer att få ha ett ord med i laget? Med all respekt, men detta är ändå att gå händelserna i förväg ganska rejält. Den första prövning som samordnaren ska göra gäller om detta över huvud taget är möjligt. Om regeringen hamnar i ett läge där man ska fatta beslut och föreslå saker kommer det att ske i enlighet med de lagar och regler som finns. Självfallet är det så. Då kommer det i så fall att beredas. Oavsett vad samordnaren kommer fram till kommer eventuella förslag att beredas på det sätt som lagen och reglerna kräver. (S): Herr ordförande! Tack, statsministern, för föredragningen! Vi hade, som statsministern känner till, en utfrågning med vad jag kallar för proffs i statsvetenskap – före detta justitieråd, nuvarande justitieråd och en docent i statsvetenskap. Det har varit en diskussion om begreppet vi har använt. Det framkom att beroende på vad en förhandlingsperson har i uppdrag att ta fram kan det röra sig om en utredare. Statsministern har redogjort för detta, men jag tänkte att du kunde upprepa det: Vilket är uppdrag? : Herr ordförande! När det gäller detta med semantiken tror jag att jag överlåter åt experterna att avgöra vad som är det ena eller andra. För regeringen är det avgörande själva uppdragets karaktär. Här uttrycks tydligt att vi utser samordnaren för att pröva just förutsättningen för att både utveckla flygkapaciteten och öka bostadsbyggandet, vad det i så fall skulle kräva. Det finns olika intressen i detta. Det är kommunen, länet och , Swedavia och staten. Det finns många olika intressen. Med trycket att både utveckla vår flygkapacitet i och bygga bostäder – vi har en enorm bostadsbrist i – måste naturligtvis allas intressen avvägas. Då får den prövningen göras först. Det är samordnarens första uppgift. (S): Herr ordförande! En del i att utreda vad personen har för uppdrag har att göra med om han, i det här fallet, skulle få arbeta självständigt utifrån det uppdrag han har fått, utan styrning från . Då är min nästa fråga om samordnaren, alltså , skulle få arbeta självständigt utifrån det uppdrag han har fått. : Regeringen vill ju belysa frågan just utifrån de olika intressen som finns. Här finns – det har jag uttryckt förut – mycket starka legitima intressen för att både se till att vi har en tillräcklig flygkapacitet och att det byggs bostäder, så att regionen kan utvecklas. Vi vet att en stor del av regionens problem är just brist på bostäder. Vi vet att det finns olika intressen. När vi då ger samordnaren i uppgift att se över de olika intressena och återkomma med en analys och se om det är möjligt att göra både och tänker inte regeringen därutöver säga: Du ska göra exakt så här! Samordnaren måste få ett uppdrag att faktiskt komma med ett bra underlag. (SD): Vid utfrågningen av statsministerns kollega ville denna göra gällande att det inte finns några fler eller andra instruktioner eller liknande till den utsedde samordnaren än vad som framgår av uppdraget. Han framhöll också att uppdraget, precis som statsministern har redogjort för här, gick ut på att pröva möjligheterna till utvecklad flygkapacitet och ökat bostadsbyggande i genom att i första hand hitta samsyn mellan olika parter och en balans mellan olika intressen. Delar statsministern denna bild? Om inte, på vilket sätt skiljer sig era uppfattningar åt? : Herr ordförande! Nej, det handlar just om att väga av de olika intressena. Det finns olika intressen. Jag är övertygad om att det går att hantera de intressena. Om man kommer i en dialog kan man se hur man kan tillgodose både och, för vi måste tillgodose båda delarna. Vi måste både öka flygkapaciteten i och bygga fler bostäder. Det är detta som är samordnarens uppgift. (SD): Tack för det svaret! Då kommer jag in på min nästa fråga. Jag har ju läst uppdraget och övriga handlingar som kommit KU till handa och hittar egentligen inget där om hur regeringen avser att mäta eller avgöra om samordnaren har lyckats med sitt uppdrag eller inte. Kommer detta bara att bli en godtycklig bedömning på , eller hur kommer ni att hantera detta? Och vad händer om man kommer fram till att samordnaren faktiskt har misslyckats med sitt uppdrag? Om jag har förstått berörda parter rätt är status quo inte ett alternativ här. Bland annat vill Swedavia utveckla medan vill avveckla. Eller är det så att regeringen redan har bestämt hur man vill gå vidare i den här frågan och mest har tillsatt samordnaren för syns skull? : Herr ordförande! Nej, det är helt fel tolkning. Samordnaren är utsedd av väldigt seriösa skäl. Jag tycker, som jag sagt tidigare, att de här båda intressena är legitima att företräda. Vi vill bygga fler bostäder, säger några. Nej, säger andra, det kommer att påverka vår flygkapacitet negativt. Så säger det tredje intresset att det faktiskt går att ta hänsyn till detta och ändå utöka vår flygkapacitet. Där står vi. Det behövs en riktig samordning mellan dessa olika intressen. Det är alltifrån kommuner, län, landsting till Swedavia. Näringslivets krav på både bostäder och flygkapacitet är det oerhört viktigt att vi kan tillgodose. Nej, detta är absolut inte avgjort. Avsikten med samordnaren är att den personen ska kunna ge en bra analys. Finns det goda möjligheter att tillgodose dessa olika intressen, hur skulle det då kunna komma att ske? (SD): Om nu denna samordnare kommer fram till att de motstridiga intressena inte går att förena, hur kommer regeringen att agera vidare i ärendet då? : Det beror alldeles på vad samordnaren säger i sitt underlag. Men om vi kommer till en situation där vi ser att detta inte går att göra ska man naturligtvis dra de slutsatserna. Vi sitter dock säkert kvar med samma problemställning: Hur ska vi både bygga fler bostäder, vilket är helt nödvändigt i , och hur ska vi se till att blir en ännu attraktivare region dit man också kan flyga. Dessa problemställningar kommer att finnas kvar. Då får vi ta ställning vid det tillfället. Vi måste också ta ställning till vad det faktiskt är för underlag som samordningspersonen framlägger. (SD): Bara en fråga för att vara tydlig. När regeringens företrädare säger att regeringen kommer att följa de regler och den praxis som finns för hantering av tillkännagivanden från . Åsyftas då endast den administrativa hanteringen av desamma och inte däri inneboende förväntan om att man faktiskt också ska efterkomma innebörden i viljeyttring? Eller kan vi förvänta oss att statsministerns kloka uttalande så sent som i dagens Metro, om att regeringen har att rätta sig efter beslut, gäller även i detta ärende? Kan statsministern skvallra när den interna beredningen av det negativa tillkännagivandet beräknas vara färdigberett inom ? : Herr ordförande! Dessvärre har jag inte koll på alla de olika beredningar som pågår vad gäller datum när det ena eller det andra framkommer, utan när den beredningen är avslutad kommer självfallet beslutet. Men den detaljkunskapen tror jag inte att man ska förvänta sig att en statsminister har. (MP): Tack så mycket, ordföranden, och tack, statsministern! Jag fick svar på den första frågan jag hade när det gäller uppdrag. Men jag tänkte gå vidare på det här med tillkännagivanden. KU har själv anordnat ett seminarium med grundlagsexperter – , och . Där klargör man några saker. Dels frågor kring utredningar, dels vikten av att regeringen så gott det går ska försöka följa tillkännagivanden. Det de också direkt pekar på och verkligen vill varna för är negativa tillkännagivanden där man direkt förbjuder regeringen att utreda, till exempel det här tillkännagivandet och även tillkännagivandet om vårdvalet som vi redan har behandlat, därför att det riskerar att urgröpa regeringens styrfunktion. Det lägger en död hand över aktuella och viktiga frågor och riskerar att försvåra möjligheter till breda uppgörelser, sådant som egentligen är en regerings uppdrag. Därför undrar jag: Hur ser statsministern på den här nya typen av tillkännagivanden som direkt förbjuder regeringen att utreda frågor? Jag förstår att ni inte har tagit ställning till alla de här punkterna som har varit, men det kan ändå vara intressant att höra. : Herr ordförande! Låt mig bara först säga att regeringens uppdrag till samordningspersonen skiljer sig i förhållande till det tillkännagivande som har gett i sak, alltså uppdragets innebörd. Jag vill bara tydliggöra det. Jag har förstått att det pågår en diskussion om så kallade negativa tillkännagivanden, och jag vill nog i all ödmjukhet ändå överlåta till experter och inte minst att dra slutsatser av den utredningen. Jag vill helst inte förekomma den. (C): Ärenderubriken här, ”tillsätta förhandlingsperson för ”, är väl tyvärr något missvisande, för det är ju en förhandlingsperson eller samordnare emot och för en avveckling av . Det är väl ingen tvekan om att många har reagerat på det här beslutet med denna inriktning, för det är en tydlig signal om att avveckla och en signal som direkt kommer på uppmaning av politiska majoritet. Hade det inte varit viktigt att innan det här uppdraget gavs också lyssna på andra, till exempel dem som utnyttjar flygplatsen, i stor utsträckning näringslivets företrädare, både i och utanför före beslutet? : Återigen: Den beredning som görs i enskilda ärenden sköter respektive departement. Vad gäller det tillkännagivande som har gett uttryck för till regeringen så kommer det att beredas i den ordning som det ska beredas. Samordnarens uppgift enligt regeringsbeslutet är just att ta hänsyn till olika intressen. Det är därför att vi ser framför oss en mycket komplicerad situation där både flygkapaciteten ska öka och bostäder behöver byggas. Vi behöver betydligt fler bostäder, och det finns många olika intressen. Av just det skälet finns det anledning att ha en samordningsperson som får avväga dessa olika intressen och se vad som är en framkomlig väg framöver. Ordföranden: tiden vill jag bara notera att klockan nu är 14.05, och vi har rent matematiskt hunnit igenom ungefär hälften av utfrågningen. Vi har två och ett halvt ärende, och vi har totalt fem ärenden. Målsättningen är att vi ska vara klara vid tre, dock senast halv fyra. Statsministern vill gärna tacka som har en mottagning här som är slut . Vi ska försöka åstadkomma att statsministern hinner med även detta viktiga uppdrag. Jag vill bara nämna detta så att ledamöterna tänker på det i sina frågor och statsministern i sina svar. Vi får gärna hålla oss lite korta så att det blir rappt och intressant för lyssnarna och informativt för utskottet. (V): Jag tar mitt ansvar och konstaterar att jag har fått svar på mina frågor. Därför upprepar jag dem inte. (FP): Jag tar också ansvar och stryker elva av mina frågor. Jag har dock en fråga kvar, nu när vi så att säga har mellanlandat på . I beredningen av det här ärendet var inställning avgörande för regeringen, som jag har förstått det. Man kollade detta via ett telefonsamtal, och det är det telefonsamtalet som ligger till grund för regeringens ställningstagande, som vi har förstått det tidigare. Det är så sagt att när en sådan beredning görs via den typen av telefonsamtal så ska det skriftligt dokumenteras med minnesanteckningar eller liknande. Detta gjordes ej. Det finns inga anteckningar från detta samtal. Vi i och andra kan därmed inte detaljkontrollera vad som sas där. Detta var enligt statsrådet , när vi frågade ut honom, ett misstag från regeringens sida. Jag konstaterar att det återigen är ett misstag i beredningsarbetet, här i en väldigt viktig del av beredningsarbetet. Hur ser statsministern på detta? : Först vill jag säga att det inte bara var uppfattning som var avgörande. Vi har , , staten och andra aktörer. Det är helheten som är det viktiga. Vad gäller telefonsamtalet och anteckningar, så har, om jag har uppfattat det rätt, statsrådet svarat på den frågan och beklagat att det inte noterades så som det ska göras. Det är klart att vi ska följa de regler som finns. Statsrådet har beklagat detta, och det är det som gäller. Skånberg (KD): Tack, statsministern, för svaren så här långt! Om , som är den figur som bekläder den här tjänsten, har flera olika begrepp använts. Han har kallats samordnare, förhandlingsman, utredare och i inledningen kallade statsministern honom för samordningsperson. Det är fyra olika begrepp. Är de liktydiga, statsministern? : I regeringsbeslutet står det ”samordnare”, och det är det som gäller. Om man då sedan kallar den personen för samordningsperson är det ändå uppdraget, alltså uppdragets karaktär, vad personen har fått för uppdrag, som är det avgörande. Det formella beslutet är samordnare. Om någon säger något annat ska det inte tas till intäkt för att det är något annat uppdrag, utan det är uppdragets utformning enligt regeringsbeslutet som gäller. Skånberg (KD): Jag förstår att det är uppdragets utformning, och där var statsrådet tydlig med att handlade om att göra en utredning. Är i så fall den här personen, , en utredare? Om han är en utredare saknar vi i så fall direktiv för utredningen. : Återigen: Regeringen har utsett en samordnare. I samordnarens uppgift ingår det att se hur det går att hantera de olika intressen som finns, till en del motstridiga, till en del gående hand i hand. Det är utredarens uppgift att se hur man kan samordna dessa intressen. Skånberg (KD): Det är utredarens uppgift – tack! Ordföranden: Då har vi genomfört den första rundan i det här ärendet. Vi ska se om det finns fler frågor. Jag ska be att få börja med att ställa ett par frågor för räkning. Jag väckte en interpellation till statsministern med just frågor om regeringens syn på tillkännagivanden. Statsministern valde då att låta justitieministern besvara den, så jag är därför glad att här få möjlighet att ställa några frågor till statsministern i ämnet. Den övergripande frågan vi diskuterar handlar ju om regeringens respekt för tillkännagivanden och relationen mellan regering och riksdag. har uttalat att beredningsåtgärder med anledning av ett tillkännagivande bör inledas i . Har statsministern och hans regering ambitionen att leva upp till detta? : Svar ja. Ordföranden: kan vara av många slag. Det kan vara telefonsamtal, man inhämtar expertsynpunkter, man har möten och diskussioner av olika slag, man skriver promemorior. Skulle statsministern kunna säga någonting om vilka konkreta beredningsåtgärder som har vidtagits vad gäller det tillkännagivande som är aktuellt i just det här ärendet? : Herr ordförande! Återigen: Det är inte statsministern som har den konkreta beredningen, däremot att se till att det finns beredningsrutiner. Exakt vad departementsansvarigt statsråd har gjort i detta ärende kan jag inte berätta här och . Ordföranden: Jag ställde samma fråga till statsrådet när han var i utskottet , och han svarade, för att använda en eufemism, mycket undanglidande på just den frågan. Jag fick närmast intrycket att regeringen inte hade vidtagit någon enda beredningsåtgärd i ärendet, trots att tillkännagivandet beslutades av för sedan. Vet statsministern om det har vidtagits någon åtgärd för att börja beredningen av tillkännagivandet, eller om tillkännagivandet bara så att säga ligger på regeringens bord orört? : Herr ordförande! Med all respekt för intresset för detta kan jag inte som statsminister redogöra för var alla ärenden ligger exakt och vad som har gjorts i alla ärenden. Återigen: Det fattas flera tusen beslut . Skyldigheten är självfallet för regeringen att efterkomma att dessa tillkännagivanden bereds på det sätt som de ska beredas. Det ska inte ligga i långbänk, utan det ska beredas. Men jag kan inte berätta exakt var det ärendet ligger och vem som har gjort vad. Ordföranden: praktiskt kan man ju tycka att det vore ganska enkelt för regeringen att leva upp till just det här tillkännagivandet. Det skulle räcka med att regeringen avslutade uppdrag som samordningsman för avvecklingen av . Det skulle kanske inte kräva så omfattande förberedelser för att genomföra ett sådant beslut. Håller inte statsministern med om det? : Uppdragen är inte likalydande. Det som tillkännagivandet handlar om var just citynära flygplatser i allmänhet. har fått ett uppdrag som samordnare att titta på de olika intressen som finns i denna region både vad avser att öka flygkapaciteten och bostadsbyggandet och se hur man kan sammanväga de olika intressena, och i så fall, i nästa skede, om det är möjligt, hur man tar det vidare. Det är alltså två olika uppdrag. Ordföranden: Jag har en avrundande fråga. Vi har i årets granskning ett antal anmälningar som har sin grund i problem som uppstått till följd av motsättningar mellan Socialdemokraterna och inom regeringen. Brommafrågan är ett exempel. Vi har Förbifarten, vargjakten och en del annat. Här diskuterar vi ju Brommafrågan. Anser inte statsministern att det hade varit bättre om de nuvarande regeringspartierna hade förberett sig lite mer före valet och enats om gemensamma ståndpunkter i svåra frågor så att statsministern hade sluppit råka ut för de här problemen och tvingats svara på frågor inför . : Ursäkta, herr ordförande, men det är väl rimligen inte vad partierna gör innan man kommer i regeringsställning som ska prövas i . Vi har en beredning i som följer de regler som finns. Vi kan konstatera att här finns det olika intressen i kommunen, i länet och liksom Swedavia och staten. Näringslivet är ett mycket viktigt inslag. Det är dessa olika intressen som ska samordnas. Vad vi diskuterade innan vi tillträdde som regering är rimligen inte vad som ska prövas här. Ordföranden: lämnar nu granskningsärende 18 och går vidare till granskningsärende 21 Regeringens information till utrikesutskottet om nya utlandsmyndigheter. Statsministern är välkommen att fälla några inledande kommentarer. : Herr ordförande och ärade ledamöter!