bet · H201KU20 · 2015-06-05 00:00:00 — Vidare uppges att bedömningen gjordes att förslaget överensstämde med och rymdes inom den beräkning av statsbudgetens inkomstsida som antagit, med hänvisning till att förslaget innebar en viss förstärkning av de offentligfinansiella intäkterna jämfört med beräkningen av statsbudgetens inkomster . I en skrivelse till ställde utskottet en kompletterande fråga om när delningen av proposition 2014/15:50 avslutades. Av en svarspromemoria upprättad inom som inkom till utskottet framgår att delningen avslutades (bilaga A2.7.3). I en skrivelse till begärde utskottet svar på frågan varför regeringen beslutade proposition 2014/15:50 först vid sammanträdet . Som svar inkom en promemoria upprättad inom (bilaga A2.7.4). I svaret anförs att regeringspartierna efter det att delningen hade avslutats ingick den s.k. decemberöverenskommelsen med , , och , och att det fanns ett behov av att göra en analys av hur överenskommelsen påverkade ärendet. Därefter skedde en avstämning med den politiska ledningen innan ärendet togs upp på regeringssammanträdet . I sammanhanget framhålls att det inte bedömdes vara möjligt med ett tidigare ikraftträdande, även om ärendet skulle ha tagits upp på något av de två tidigare regeringssammanträdena . Proposition 2014/15:50 Förändrad nedsättning av socialavgifter för unga innehöll förslag som beaktats i den inkomstberäkning som tidigare beslutat om för , och den utgjorde således en författningsmässig komplettering för att genomföra budgetbeslut. Utgångspunkten måste enligt utskottet vara att förslag till sådana författningsmässiga kompletteringar bereds och lämnas till med den skyndsamhet som krävs för genomförandet av budgetbeslutet, inklusive inkomstberäkningen. I det aktuella ärendet noterar utskottet de skäl som regeringen anfört för tidpunkten för avlämnandet av propositionen. Utskottet konstaterar att det knappast hade varit möjligt med ett tidigare ikraftträdande av lagstiftningen även om ärendet hade tagits upp på något av de två regeringssammanträden som ägde rum men före . Utskottet kan i sammanhanget också konstatera att förslaget i propositionen bedömdes överensstämma med och rymmas inom den inkomstberäkning som beslutats av . Granskningen ger inte anledning till något ytterligare uttalande från utskottets sida. 2.8 Tilldelningen av anslagsmedel till Arbetsförmedlingen I en anmälan till (dnr 1748-2014/15), bilaga A2.8.1, begärs att prövar om regeringen och arbetsmarknadsminister har agerat i strid med beslut som fattat. I anmälan redovisas satsningar som enligt anmälan inte förts in i regleringsbrevet för Arbetsförmedlingen inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. Det gäller som avsatts för att motverka långtidsarbetslöshet och för att förstärka matchningen med utökade arbetsgivarkontakter. Andra satsningar som inte finns med i regleringsbrevet är avsedda att förverkliga harmonisering av åtgärdsregler i aktivitetsstödet, avsedda för regelförenklingar i det arbetsmarknadspolitiska regelverket och avsedda för tidiga programinsatser för personer som bedöms löpa stor risk att bli långtidsarbetslösa. Det gäller även avsedda för att förlänga den s.k. folkhögskolesatsningen och för införandet av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som insatser inom jobbgarantin för ungdomar. Enligt anmälan förefaller regeringen ha frångått att styra Arbetsförmedlingen i enlighet med vad beslutat. Till grund för granskningen ligger bl.a. två svarsskrivelser från med promemorior från och , bilaga A2.8.2–3. Vidare har cirkulär nr Fi 2014:3 () Anvisning för arbetet med regleringsbrev begärts in, bilaga A2.8.4. I 1 kap. 4 § regeringsformen, förkortad RF, anges att bestämmer hur statens medel ska användas. beslutar om statens budget och om anslag för bestämda ändamål (9 kap. 1 och 3 §§ RF). Anslagen får inte användas på annat sätt än har bestämt (9 kap. 7 § RF). grundlagsproposition anfördes att frågan om regeringens rätt att helt eller delvis lämna anslag som anvisats av obegagnade inte är av någon stor betydelse i ett parlamentariskt statsskick. Det är inte aktuellt att tänka sig att regeringen skulle vägra bedriva verksamheter som beslutat därför att den gör en annan avvägning om resursanvändningen än . Justitieministern ansåg emellertid att regeringsformen bör inta den principiella ståndpunkten att det får ankomma på regeringen att under parlamentariskt ansvar avgöra i vad mån de utgifter som anslagen möjliggör ska verkställas. Regeringen har alltså en prövningsrätt. En sådan har enligt justitieministern sin främsta praktiska betydelse i ett läge då det från stabiliseringspolitisk synpunkt blir önskvärt att utan dröjsmål begränsa de statliga utgifterna. Också när det gäller att tillvarata uppkommande besparingsmöjligheter är en sådan prövningsrätt av betydelse. Justitieministern ansåg att Grundlagberedningens motivuttalande (i SOU 1972:15 s. 176) att utgiftsbeslut i princip ska verkställas inte borde vara vägledande. Justitieministern framhöll att regeringen givetvis alltid måste respektera att vissa utgifter måste göras på grund av lag eller för staten föreliggande förpliktelser. Av betydelse är vidare att regeringen är bunden av anslagsvillkor. Av dessa kan följa att ett visst anslag inte isolerat kan lämnas obegagnat med hänvisning till att det ingår som ett led i en större utgiftsplan (prop. 1973:90 s. 224). I grundlagspropositionen anfördes vidare att varje utgiftsanordning av regeringen eller annan myndighet måste ha sin grund i ett riksdagsbeslut och följa de villkor för medlens användning som har ställt upp i beslut. Däremot är alltså inte regeringen rättsligt förpliktad att verkställa budgetbeslut. I linje med detta ligger att regeringen, när den ställer medel till en myndighets förfogande, ska kunna ge ytterligare föreskrifter för användningen, förutsatt att föreskrifterna inte strider mot innehållet i beslut (prop. 1973:90 s. 332). anslöt sig till de allmänna grunder för finansmakten som angetts i propositionen (bet. KU 1973:26 s. 57). I en grundlagskommentar anförs att regeln i 9 kap. 7 § RF att anslag och inkomster inte får användas på annat sätt än vad har bestämt för sin tillämpning förutsätter att det framgår av beslut vad anslaget ska användas till. Regeringen kan närmare ange förutsättningarna för myndigheternas disposition av anslaget. Dessa anvisningar får givetvis inte strida mot avsikter med anslaget (m.fl., Grundlagarna, 3 uppl. 2012, s. 450 f.). I 3 kap. 12 § budgetlagen (2011:203) anges följande: Regeringen får besluta att medel på ett anvisat anslag inte ska användas, om detta är motiverat av särskilda omständigheter i en verksamhet eller av statsfinansiella eller andra samhällsekonomiska skäl. Denna bestämmelse har funnits sedan lagen (1996:1059) om statsbudgeten trädde i kraft . Enligt förarbetena (prop. 1995/96:220 s. 87 f., bet. 1996/97:KU3 s. 20) kan detta komma i fråga när förutsättningarna i olika avseenden har ändrats i förhållande till vad som var känt när beslutade om anslaget. Det understryks i propositionen att regeringen självfallet inte får underlåta att utnyttja ett anslag enbart på den grunden att den ogillar anslagets syfte eller omfattning. Regeringen är också förpliktad att se till att de åtaganden som staten har till följd av lagar eller avtal fullföljs. Vidare är regeringen bunden av anslagsvillkor. framhöll när budgetlagen infördes att den inte innebär någon begränsning i möjligheter enligt RF att besluta om ytterligare villkor för medelsanvisningen, utöver vad som framgår av budgetlagen och speciallagstiftningen inom respektive verksamhetsområde. Utskottet anförde följande: En ändring, precisering eller komplettering av regeringens förslag till medelsanvisning - utan att någon ändring föreslås i fråga om storleken av medelsanvisningen - markeras ibland av utskotten i hemställan med formuleringen att med anledning av (kurs. här) regeringens förslag ... anvisar ... . Någon enhetlig ordning då det gäller utformningen av beslut i budgetfrågor i nu aktuella fall finns emellertid inte. Oavsett formulering är dock regeringen bunden av uttalanden om villkoren för medelsanvisningen. 1996/97:KU3 s. 17 f.) Statens budgetår sammanfaller med kalenderåret (9 kap. 5 § riksdagsordningen). Regeringen lämnar enligt 9 kap. 10 § RF efter budgetperiodens slut en årsredovisning för staten till . I 10 kap. 5 § budgetlagen (2011:203) anges att årsredovisningen ska lämnas till året efter budgetåret och innehålla utfallet på budgetens anslag. Cirkulär nr Fi 2014:3 () Anvisning för arbetet med regleringsbrev (se bilaga A2.8.4) behandlar framtagandet av regleringsbrev . Cirkuläret riktar sig till samtliga anställda i som arbetar med att ta fram regleringsbrev. beslutas av regeringen efter det att behandlat respektive utgiftsområde i budgetpropositionen. I cirkuläret anges att innan beslut tas om regleringsbrevet ska det stämmas av mot riksdagsbeslut om budgetpropositionen. Budgetbeslut om anslag till Arbetsförmedlingen I budgetpropositionen föreslog regeringen att ramen för utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv skulle uppgå till 71 . beslutade att fastställa utgiftstak, utgiftsramar och inkomster på statens budget enligt ett förslag som lagts fram i en reservation från företrädarna för M, C, FP och KD i finansutskottet (bet. 2014/15:FiU1 res. 3, rskr. 2014/15:29). Utgiftsramen för utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv uppgick därmed till 67 , dvs. mindre än regeringens förslag. De satsningar som tas upp i anmälan redovisas i motion 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) och i betänkande 2014/15:AU2 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv. I betänkandet anförs att ledamöterna från allianspartierna under utskottets beredning av ärendet lämnade viss kompletterande information till förslagen i motion 2014/15: 2575. I det följande redovisas beskrivningen i betänkande 2014/15:AU2 (s. 20–22) av motionen som rör de frågor som tas upp i anmälan. Anslaget 1:1 Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader Allianspartierna vill enligt motion 2014/15:2575 tillföra Arbetsförmedlingen resurser för att motverka långtidsarbetslöshet och för att förstärka matchningen med utökade arbetsgivarkontakter (yrkande 5). Partierna tillför därför anslaget . För harmonisering av åtgärdsreglerna i aktivitetsstödet tillför allianspartierna anslaget . I motionen framställs även ett yrkande om behovet av regelförenklingar i det arbetsmarknadspolitiska regelverket i syfte att effektivisera och minska kostnaderna (yrkande 6). För det ändamålet tillför allianspartierna anslaget . Anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd I motionen yrkas på att fler personer som bedöms löpa stor risk att bli långtidsarbetslösa ska kunna få programinsatser tidigt hos Arbetsförmedlingen, t.ex. praktik och förstärkt förmedlingsstöd (yrkande 11). Anslaget 1:2 anslås för ändamålet. Förslaget medför en besparing inom anslaget 1:3 och innebär totalt en satsning om . Anslaget 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser Allianspartierna vill förlänga den s.k. folkhögskolesatsningen, som ska motivera bl.a. unga att återuppta tidigare studier och ge unga som saknar en grundläggande högskolebehörighet eller gymnasieexamen och som har en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga möjlighet att delta i studiemotiverande kurser vid en folkhögskola (yrkande 9). För detta anslås inom det aktuella anslaget och inom anslaget 1:2. Allianspartierna vill vidare se att arbetsträning och förstärkt arbetsträning införs som insatser inom jobbgarantin för ungdomar och avsätter för förslaget (yrkande 17). I arbetsmarknadsutskottets ställningstagande redovisades åter förslagen i motionen (bet. 2014/15:AU2 s. 28–33). Utskottet tillstyrkte allianspartiernas förslag till anslagsfördelning och delade bedömningarna i den aktuella motionen, som således tillstyrktes. Betänkande 2014/15:AU2 justerades och bifölls av kammaren (rskr. 2014/15:89). Regeringen beslutade regleringsbrevet för för Arbetsförmedlingen (A2014/4473/A m.fl.). I granskningsbetänkandet behandlade utskottet regeringens skrivelse 1995/96:15 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen. Med anledning av ett yttrande från kulturutskottet anförde att man anser det principiellt viktigt att regeringen i regleringsbrev och förordningar uttrycker sig tydligt, så att beslut om medelsanvändning kan verkställas i enlighet med önskemål (bet. 1995/96:KU30 s. 20). I betänkande 2000/01:KU20 s. 20 f. behandlades en anmälan om agerande i samband med beslut om regleringsbrevet för . Enligt anmälaren valde regeringen i sitt beslut om regleringsbrevet att i ett avseende bortse från vad hade beslutat när anslaget 36:2 Väghållning och statsbidrag inom utgiftsområde 22 Kommunikationer anvisades. Utskottet anförde i sitt ställningstagande att statens medel inte får användas på annat sätt än har bestämt. Genom att anvisa medel på anslag bemyndigar regeringen att använda ett angivet belopp för ett bestämt ändamål. Utskottet kunde i det aktuella fallet inte finna att anvisningarna i regleringsbrevet för skulle stå i strid med vad beslutat. Utskottet granskade vilket underlag som fanns till grund för förslaget om anslaget 24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder inom utgiftsområde 14 Arbetsliv budgetproposition (bet. 2007/08:KU20 s. 77 f.). Utskottet hänvisade till att det framgår av förarbetena till regeringsformen att det får ankomma på regeringen att under parlamentariskt ansvar avgöra i vad mån de utgifter som anslag möjliggör ska verkställas. Utskottet behandlade i betänkande 2011/12:KU20 s. 90 f. en anmälan om huruvida regeringen genom sitt agerande hade uppfyllt beslut om medelstilldelning till drift och underhåll av järnvägsnätet och den styrning i övrigt som ansvarar för. Utskottet framhöll i sitt ställningstagande att regeringen och ansvariga statsråd har ett övergripande ansvar för att säkerställa att myndigheter informerar regeringen om den aktuella situationen inom sina respektive områden. Det aktuella fallet understryker vikten av väl fungerande kontakter mellan förvaltningsmyndigheter och . Såväl regeringen som de förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen ska enligt budgetlagen eftersträva hög effektivitet och god hushållning i sina verksamheter. Det är regeringen som inför ansvarar för hur statens medel används, och utskottet erinrade om vikten av att regeringen ser till att myndigheter bedriver sin verksamhet effektivt och sparsamt. Vad gäller regeringens utformning av bemyndiganden till i regleringsbrev anförde utskottet följande. Såvitt granskningen har kunnat visa är det brukligt att det i regleringsbrevet endast anges vissa av de villkor och ändamål som finns i t.ex. budgetpropositioner för bemyndiganden att göra ekonomiska åtaganden för staten, medan andra angivna villkor och ändamål inte anges. Utskottet ställer sig frågande till en sådan ordning och anser att det kan finnas skäl att se över hur man formulerar bemyndiganden i regleringsbrev. En utgångspunkt inför en sådan översyn bör lämpligen vara att samtliga villkor som följer av riksdagsbeslutet för ett bemyndigande anges i den berörda myndighetens regleringsbrev. Utskottet begärde svar på ett antal frågor i en skrivelse till . inkom en promemoria från och en promemoria från (bilaga A2.8.2). I promemorian från anförs att Arbetsförmedlingen har tilldelats de anslagsnivåer som framgår av beslut. Praxis i är att vid utformningen av regleringsbreven utgå från förslaget till beslut och utskottets ställningstagande i utskottsbetänkandet. I promemorian anförs att varken i förslaget till beslut eller under rubriken ställningstagande i betänkande 2014/15:AU2 anges några exakta belopp för de satsningar som nämns i anmälan. De satsningar som redovisas i anmälan finns dock med i regleringsbrevet på så sätt att de ingår i beräkningsunderlaget för de medel som har tilldelats Arbetsförmedlingen. I följande strecksatser redovisas åtgärder med anledning av beslut. – för att motverka långtidsarbetslöshet och för att förstärka matchningen med utökade arbetsgivarkontakter. Medel motsvarande detta belopp ingår i den anslagsnivå som regeringen har tilldelat Arbetsförmedlingen för anslaget 1:1 Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader i myndighetens regleringsbrev. Regeringen har dessutom infört ett antal nya resultatmål i regleringsbrevet. Ett av dessa mål handlar just om att långtidsarbetslösheten ska minska och ett om att matchningen ska förbättras. – för att förverkliga harmonisering av åtgärdsregler i aktivitetsstödet. Beloppet ingår i den anslagsnivå som regeringen har tilldelat för anslaget 1:1 Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader. Den förra regeringen beslutade ett antal förordningsändringar kopplade till införandet av det nya åtgärdssystemet för aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen. – för regelförenklingar i det arbetsmarknadspolitiska regelverket. Beloppet ingår i den anslagsnivå som regeringen har tilldelat Arbetsförmedlingen för anslaget 1:1 Arbetsförmedlingens förvaltningskostnader. En översyn av förordningarna för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten pågår inom (Ds 2014:29). Förslagen har remitterats, och förordningsändringar bereds inom . – för tidiga programinsatser för personer som bedöms löpa stor risk att bli långtidsarbetslösa. Beloppet ingår i de anslagsnivåer som regeringen har tilldelat Arbetsförmedlingen på anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd respektive anslaget 1:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser i Arbetsförmedlingens regleringsbrev. Regeringen har därutöver infört ett nytt resultatmål i regleringsbrevet om att långtidsarbetslösheten ska minska. – för att förlänga den s.k. folkhögskolesatsningen. Beloppet ingår i de anslagsnivåer som regeringen har tilldelat Arbetsförmedlingen på anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd respektive l:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser. I regleringsbrevet framgår av det finansiella villkoret på anslaget 1:3, anslagspost l Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser att anslagsbeloppet får användas för studiemotiverande folkhögskoleutbildning. Detta innebär att regeringen har fattat beslut om att förlänga den s.k. folkhögskolesatsningen. bereds därutöver förordningsändringar för att, i enlighet med beslut, möjliggöra för unga som saknar en grundläggande högskolebehörighet eller gymnasieutbildning som medför nedsatt arbetsförmåga möjlighet att delta i studiemotiverande kurser vid folkhögskola . – för införandet av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som insatser inom jobbgarantin för unga. Beloppet ingår i den anslagsnivå som regeringen har tilldelat Arbetsförmedlingen på anslaget l:3 Kostnader för arbetsmarknadspolitiska program och insatser. I svaret anförs att förslag till förordningsändringar för införande av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som insatser inom jobbgarantin för unga bereds inom . I svaret redovisas att riksdagsskrivelse 2014/15:89 i de delar som avser de satsningar som tas upp i anmälan inte är slutbehandlad genom regeringens beslut om regleringsbrev för Arbetsförmedlingen. I vissa delar kräver beslut ytterligare åtgärder, t.ex. beslut om förordningsändringar. Som exempel kan nämnas arbetet med förenklingen av det arbetsmarknadspolitiska regelverket och införandet av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som en insats i jobbgarantin för ungdomar. Som framgått pågår arbetet med dessa författningsändringar inom . En närmare redogörelse för de åtgärder som har vidtagits med anledning av riksdagsskrivelsen kommer enligt svaret att lämnas i skrivelse 2014/15:75. I svaret anförs att arbetsmarknadsministern är chef för och är föredragande för frågor som rör Arbetsförmedlingen. Vid regeringssammanträdet , då regleringsbrevet för Arbetsförmedlingen beslutades, hade inte arbetsmarknadsministern möjlighet att närvara. Hon ersattes då, i enlighet med sedvanliga rutiner, av ett annat statsråd, närings- och innovationsministern. Utskottet ställde en kompletterande fråga om en satsning på införandet av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som insatser inom jobbgarantin för unga. inkom med svar i form av en promemoria från (bilaga A2.8.3). I promemorian anförs att regeringen beslutade om ändringar i förordningen (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar (SFS 2015:148). Ändringarna innebär bl.a. att arbetsträning och förstärkt arbetsträning kommer att bli en möjlig insats inom jobbgarantin för unga. Förordningsändringarna har beretts på sedvanligt sätt inom . Arbetsförmedlingen har getts tillfälle att lämna synpunkter på ändringarna i samband med den s.k. delningen. Ikraftträdandedatum för SFS 2015:148 är . I svaret från till utskottet ingick en promemoria från med svar på frågor om genomförandet av beslut om statens utgifter (bilaga A2.8.2). I promemorian från anförs att beslut om statens budget avser en beräkning av statens inkomster och anslag för bestämda ändamål. beslut om att godkänna beräkningen av statens inkomster förutsätter vanligtvis inte någon genomförandeåtgärd av regeringen. Om beräkningarna utgår från att viss lagstiftning ändras kan dock regeringen behöva lämna förslag till sådan lagstiftning. Om lagändringarna behandlats tillsammans med budgetbeslutet beslutar regeringen om att ändringarna ska utfärdas. beslut om anslag och övriga finansiella befogenheter genomförs framför allt genom att regeringen beslutar om regleringsbrev. Genom dessa beslut tilldelar regeringen myndigheterna anslagsmedel och anger villkor för medlens användning inom de ramar och villkor som har beslutat om. beslut om anslag kan vidare förutsätta andra regeringsbeslut, t.ex. beslut om propositioner eller förordningsändringar. När en riksdagsskrivelse ska anses vara slutbehandlad måste avgöras från fall till fall, beroende på skrivelsens innehåll och vilka åtgärder som den lett fram till. Riksdagsskrivelser om beslut om anslag anses vanligtvis vara slutbehandlade i och med att de finansiella ramarna för anslaget har angetts i ett regleringsbrev. I vissa fall kan det dock krävas att regeringen vidtar ytterligare åtgärder, t.ex. beslutar om förordningar, innan en skrivelse bedöms vara slutbehandlad. I årsredovisningen för staten lämnar regeringen en redogörelse till för hur budgeten har genomförts. Dessutom lämnar regeringen i budgetpropositionen en redovisning av de resultat som uppnåtts i förhållande till de mål som beslutat för respektive utgiftsområde. Därutöver följer regeringen noggrant hur statens inkomster, utgifter och upplåning utvecklas i förhållande till beräknade och beslutade belopp och förklarar i budgetpropositionen och i den ekonomiska vårpropositionen väsentliga skillnader mellan budgeterade belopp och beräknat utfall för det innevarande budgetåret. Denna uppföljning ligger sedan till grund för regeringens överväganden och förslag i budgetpropositionen och i den ekonomiska vårpropositionen. Skrivelse 2014/15:75 och Ds 2014:29 Skrivelse 2014/15:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen beslutades av regeringen och inkom till . Yrkandena 5 och 11 i den bifallna motionen 2014/15:2575 redovisas som slutbehandlade (skr. 2014/15:75 s. 194 f.). För några yrkanden (6, 9, 10, 14 och 17) anges att frågan bereds inom och att yrkandet således inte är slutbehandlat. Bland dessa frågor finns arbetet med förenklingen av det arbetsmarknadspolitiska regelverket (yrkande 6) och införandet av arbetsträning och förstärkt arbetsträning som en insats i jobbgarantin för ungdomar (yrkande 17). Någon närmare redogörelse för vidtagna åtgärder i dessa delar lämnas inte i skrivelse 2014/15:75. Som framgått ovan beslutade dock regeringen om ändringar i förordningen (2007:813) om jobbgaranti för ungdomar (SFS 2015:148). I svaret från anförs att en översyn av förordningarna för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten pågår inom (Ds 2014:29). Förslagen har remitterats, och förordningsändringar bereds inom , enligt svaret.