bet · H201KrU10 · 2015-03-20 00:00:00 — I betänkandet behandlas 42 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör kulturarvsfrågor. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. I de avstyrkta motionsyrkandena återfinns förslag om arkeologiska undersökningar och utredningar. Utskottet hänvisar bl.a. till att de nya nationella målen för kulturmiljöområdet och genomförda lagändringar måste få tid att verka. Förslag om åtgärder för att skydda kulturarvet mot bl.a. bränder och översvämningar, förslag om skärpta straff för kulturarvsbrott och omhändertagande av fornfynd avvisas med hänvisning till det aktiva arbete som bedriver på området. I de avstyrkta motionsyrkandena återfinns vidare förslag om slotten och Hovdala samt , , skydd av fiskelägen, skyddsområde för marin arkeologi och funktionshindersperspektiv i museisektorn. Utskottet avstyrker även ett antal motionsförslag om Forum för levande historia och arbete för ökad tolerans och mot rasism. Utskottet betonar att Forum för levande historia har ett mycket viktigt uppdrag att – med utgångspunkt i Förintelsen – arbeta med frågor som rör tolerans, demokrati och mänskliga rättigheter. Den senast tidens utveckling belyser återigen att detta är frågor som alltid måste stå högt på dagordningen i ett samhälle som står för alla människors lika värde. Mot bakgrund av de satsningar som såväl den tidigare regeringen som den nuvarande beslutat om är dock utskottet inte berett att föreslå ytterligare insatser. Vidare avstyrks förslag om att inrätta flera nya museer och utveckla befintliga museer. Utskottet hänvisar till bl.a. kultursamverkansmodellen och det ökade regionala och lokala inflytandet över kulturstödet. I betänkandet finns tio reservationer (M, C, FP, KD), (SD) och (V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Nationella mål för kulturmiljöområdet – bakgrund Arkeologiska undersökningar och utredningar Slotten och Hovdala samt för inlösen och bevarande av viktiga kulturarv och samlingar Skyddsområde för marin arkeologi Forum för levande historia och arbete för ökad tolerans och mot rasism Statligt stöd till vissa museer 1.Arkeologiska undersökningar och utredningar, punkt 1 (M, C, FP, KD) 2.Kulturarvsbrott, punkt 4 (SD) 3.Omhändertagande av fornfynd, punkt 5 (SD) 4.Svenskt kulturarvsår 2016, punkt 6 (SD) 5.Ideell fornminnesvård, punkt 10 (SD) 6.God ortnamnssed, punkt 11 (SD) 7.Svenskt fartygsvärn, punkt 15 (SD) 8.Funktionshindersperspektiv i museisektorn, punkt 16 (V) 9.Den transatlantiska slavhandeln, punkt 20 (V) 10.Statligt stöd till vissa museer, punkt 22 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Arkeologiska undersökningar och utredningar 2014/15:1070 av (M) och 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 13. Reservation 1 (M, C, FP, KD) 2014/15:358 av m.fl. (M). 2014/15:1384 av (M). 2014/15:2850 av (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 2 (SD) 2014/15:2904 av m.fl. (SD). Reservation 3 (SD) 2014/15:2898 av m.fl. (SD). Reservation 4 (SD) Slotten och Hovdala samt 2014/15:816 av (C). för inlösen och bevarande av viktiga kulturarv och samlingar 2014/15:1164 av och (S). 2014/15:2987 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 5. 2014/15:3001 av m.fl. (SD). Reservation 5 (SD) 2014/15:2515 av och (SD). Reservation 6 (SD) 2014/15:2282 av (M). 2014/15:887 av Skånberg (KD). Skyddsområde för marin arkeologi 2014/15:129 av (C). 2014/15:2514 av och (SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 7 (SD) 2014/15:193 av m.fl. (V) yrkande 11. Reservation 8 (V) 2014/15:445 av och i (S) yrkande 1. 2014/15:1991 av (M). Forum för levande historia och arbete för ökad tolerans och mot rasism 2014/15:498 av Lawen Redar (S), 2014/15:838 av (M), 2014/15:1620 av (KD) och 2014/15:2393 av (KD). 2014/15:141 av m.fl. (V) yrkandena 5 och 6. Reservation 9 (V) 2014/15:1251 av och (M). Statligt stöd till vissa museer 2014/15:160 av (KD), 2014/15:210 av (FP), 2014/15:247 av (SD), 2014/15:421 av (FP) yrkandena 1–3, 2014/15:439 av m.fl. (S), 2014/15:462 av i och (S), 2014/15:731 av m.fl. (S), 2014/15:921 av m.fl. (S), 2014/15:1138 av m.fl. (S), 2014/15:1533 av (M), 2014/15:2478 av (M) och 2014/15:2902 av m.fl. (SD). Reservation 10 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: Per (M), (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), Per Lodenius (C), (M), (S), (SD), (FP), (V), (KD), (S) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 42 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör kulturarvsfrågor. Nationella mål för kulturmiljöområdet – bakgrund har antagit nationella mål för kulturmiljöarbetet (prop. 2012/13:96, bet. 2012/13:KrU9, rskr. 2012/13:273). I enlighet med målen ska det statliga kulturmiljöarbetet främja – ett hållbart samhälle med en mångfald av kulturmiljöer som bevaras, används och utvecklas – människors delaktighet i kulturmiljöarbetet och möjlighet att förstå och ta ansvar för kulturmiljön – ett inkluderande samhälle med kulturmiljön som gemensam källa till kunskap, bildning och upplevelser – en helhetssyn på förvaltningen av landskapet som innebär att kulturmiljön tas till vara i samhällsutvecklingen. Arkeologiska undersökningar och utredningar Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om arkeologiska undersökningar och utredningar med hänvisning till bl.a. de nya nationella målen för kulturmiljöområdet och genomförda lagändringar. Jämför reservation 1 (M, C, FP, KD). I motion 2014/15:2953 yrkande 13 föreslår m.fl. (KD, M, C, FP) ett tillkännagivande till regeringen om att göra förändringar i kulturmiljökraven och reglerna för arkeologiska undersökningar för att underlätta för byggande. Motionärerna anser att det är angeläget att undanröja hinder och göra det enklare och snabbare att bygga bostäder. Ett av hindren är kulturmiljökraven. I motion 2014/15:1070 av (M) begärs ett tillkännagivande om behovet av en översyn av kostnadsansvaret vid arkeologiska utgrävningar. Motionären anser att många nyinvesteringar och potentiella företagsutveck-lingar inte blir av på grund av att kostnaderna för arkeologiska utgrävningar är höga och tiden från ansökan till genomförande kan vara orimligt lång. Som utskottet inledningsvis redovisat beslutade , efter förslag från den tidigare regeringen, om nya nationella mål för kulturmiljöarbetet samt om vissa ändringar i lagen om kulturminnen m.m. (1988:950) för att bl.a. förtydliga det nationella ansvaret för kulturmiljön, länsstyrelsernas ansvar, definitionen av fornlämning och regelverket om metallsökare. Ett grundläggande syfte med lagändringen var att göra bestämmelserna tydligare, enklare och mer förutsägbara – inte minst för företag. Vidare ändrades namnet på lagen till kulturmiljölagen (1988:950). Detta för att understryka kulturmiljöperspektivet. De objekt som skyddas genom lagen behöver förvaltas utifrån en helhetssyn för att kunna bevaras långsiktigt. Förvaltningen måste utgå från och ta hänsyn till det enskilda objektets kulturhistoriska och landskapsmässiga sammanhang. Utskottet noterar att () därefter har genomfört ett omfattande arbete med att utveckla nya verkställighetsföreskrifter till 2 kap. kulturmiljölagen som gäller bl.a. fornlämningar och uppdragsarkeologi. Insatserna har bl.a. handlat om fortsatt vägledning och stöd till länsstyrelsernas arbete och syftat till en mer enhetlig tillämpning av kulturmiljölagen och . De verkställighetsföreskrifter och allmänna råden som RAÄ föreslagit är en fortsättning på och utvecklande uttolkning av bestämmelserna i kulturmiljölagen. Revideringen syftar till att åtgärda ett antal problem inom det nuvarande systemet, att effektivisera och tydliggöra samt att uppdatera föreskrifterna bl.a. för att möjliggöra ett digitalt arbetssätt. De nya föreskrifterna och konsekvensutredningar remitterades . Remisstiden går ut . Utskottet vill i detta sammanhang också nämna möjligheten att få bidrag för arkeologiska undersökningar enligt förordningen (2010:1121) om bidrag till förvaltning av värdefulla kulturmiljöer. Utskottet anser att lagändringarna skapar förutsättningar för en förenkling och effektivisering av processen, såsom motionärerna efterlyser. Det är utskottets uppfattning att effekterna av de antagna målen för kulturmiljöarbetet, lagändringarna och RAÄ:s arbete med att utveckla nya verkställighetsföreskrifter bör få tid att verka och att det inte behövs något initiativ från sida med anledning av motionerna 2014/15:2953 (KD, M, C, FP) yrkande 13 och 2014/15:1070 (M). Motionsyrkandena avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om Arkeologiska Center med hänvisning till bl.a. det stöd som ges via kultursamverkansmodellen. m.fl. (M) begär i motion 2014/15:358 ett tillkännagivande till regeringen om ett större statligt intresse för . Motionären anser att bör betraktas som ett riksintresse. Genom ett ökat engagemang och finansiering från statens sida kan utvecklas och bli den stora kunskaps- och besöksplats som området förtjänar. Fornlämningen i , kommun, dateras till järnåldern (–). De första utgrävningarna av området, som är på , gjordes . har mer än 20 000 fynd dokumenterats. Utgrävningarna har främst finansierats av arkeologiska institutionen vid och med stöd från Stiftelsen och andra . Fynden är placerade i Lunds universitets historiska museum, som är en del av . På museet har man en permanent utställning: – och järnålder. har öronmärkta statliga medel för att omhänderta fynden vid historiska museet. har tilldelats för detta ändamål på anslag inom utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Stiftarna var , och Lunds kommuner, , och . I styrelsen för stiftelsen ingår bl.a. en representant från i län och en från . Av stadgarna för stiftelsen framgår att ändamålet är att främja arkeologisk, kulturhistorisk, museal och kulturell verksamhet i anslutning till fornlämningarna i . Med en sådan verksamhet förstås bl.a. arkeologiska undersökningar, information, utställningar, utbildning och andra aktiviteter som främjar fornhistorisk forskning. Vidare har Lunds stifts prästlönetillgångar skänkt mark till stiftelsen. Stiftelsen har även fått flera donationer till stöd för sitt arbete. Stiftelsen har inlett planering för ett nytt vetenskaps-/besökscentrum i . Utskottet vill framhålla att kultursamverkansmodellen som införts i hela landet med undantag av , och som inledningsvis infördes i Re-gion som en försöksverksamhet, innebär att regionen får ett större ansvar för att prioritera mellan de olika kulturverksamheterna i regionen. Utskottet kan konstatera att Arkeologiska Center får stöd från inom ramen för kultursamverkansmodellen. har regionen avsatt för pedagogiska insatser som t.ex. guidningar och byggande av mindre utställningar. Vidare har avsatt inom ramen för kulturplanen till Lunds universitets historiska museum. Här kan vidare påminnas om att kulturmiljövårdsanslaget (7:2) uppgår till , som ansvarar för, och som i huvudsak används till vård och information om kulturhistoriskt värdefulla byggnader, landskap och fornlämningar. Medlen fördelas huvudsakligen till länsstyrelserna för beslut om regionala kulturmiljöinsatser. Slutligen vill utskottet även peka på att kultur- och demokratiminister har svarat på en interpellation (intp. 2014/15:320, prot. 2014/15:72) om Arkeologiska Center. Ministern anförde att det i första hand är inom kultursamverkansmodellen som statligt stöd till denna typ av museal verksamhet ska fördelas. Hon hänvisade även till kulturmiljöanslaget som huvudsakligen fördelas av länsstyrelserna för beslut om regionala insatser. Ministern påminde också om att Lunds universitets styrelse 2002 beslutade att Lunds universitets historiska museum även fortsättningsvis skulle finnas kvar vid , och att museet skulle ta hand om arkeologiska fynd om det fick ersättning för sina kostnader. Regeringen beslutade om en särskild anslagspost för ändamålet, vilken fortfarande finns kvar. Kulturministern underströk att hon inte har fått några signaler om att Lunds universitets historiska museum är berett att avstå från att ta hand om fynd från . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion 2014/15:358 (M) inte bör föranleda något initiativ från sida. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om översyn av skyddet av det statliga kulturarvet med hänvisning till pågående arbete på området. (M) föreslår i motion 2014/15:1384 ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av skyddet av det statliga kulturavet som en prio-riterad fråga för kulturpolitiken. Motionären understryker att bränder, men också översvämningar, innebär en mycket snabb skada på kulturarvet. arbetar för att stödja sektorn med riskanalys och katastrofberedskap. Motionären anser att en översyn av statusen på de statliga institutio-nernas förebyggande arbete måste genomföras. Utskottet vill understryka att skyddet av kulturarvet är en prioriterad fråga inom kulturpolitiken. Detta framgår bl.a. av de kulturpolitiska målen (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145) och de ovan nämnda na-tionella målen för kulturmiljöområdet. () har som uppdrag att vara samordnare för vård och konservering i och arbetar inom detta uppdrag med att stödja sektorn inom riskanalys och katastrofberedskap. Detta arbete består bl.a. av att ta fram en handbok, driva ett nätverk för frågor om brandskydd för kulturarv samt arrangera seminarier om brandskydd och riskanalys för kulturvårdssektorn. RAÄ gav 2011 ut i katastrofberedskap och restvärdesräddning (RVR) för konst- och kulturhistoriska samlingar, byggnader och miljöer. Detta är en webbaserad publikation med vägledning och checklistor. Syftet med handboken är att den ska vara ett praktiskt redskap i det förebyggande katastrofarbetet, med riskanalys som en viktig ingrediens, samt i arbetet med att genomföra restvärdesräddning. Ofta är det rent organisatoriska grepp som ska till för en säkrare miljö, inte bara dyra installationer och utrustning. vänder sig till ledare och säkerhetsansvariga vid museer, arkiv, bibliotek, kyrkor och andra gudstjänstlokaler samt förvaltare av värdefulla samlingar och historiska byggnader. Vidare samverkar RAÄ med andra myndigheter och organisationer genom att vara sammankallande för ett nätverk för brandskydd och katastrofberedskap för kulturmiljöer. gjordes t.ex. en studie av hur fornlämningar och kulturhistoriskt värdefull bebyggelse kan påverkas av framtida havsnivåhöjningar på Falsterbohalvön. Målet med studien var att i studieområdet studera vilka fasta fornlämningar och kulturhistoriskt skyddad bebyggelse som påverkas av en framtida havsnivåhöjning med avseende på klimatförändringar samt dess påverkansgrad. Målet var även att se om metoden är ett bra sätt att arbeta med kulturhistoriska värden tillsammans med en nationell höjdmodell för att studera effekterna av ett förändrat klimat. Med anledning av branden på i anordnade RAÄ seminariet Brandskydd och restvärdesräddning för museer tillsammans med och Försäkringsbranschens restvärdeledare . Ett nytt seminarium om brandskydd i kulturhistoriska byggnader hölls . I sammanhanget ska också nämnas det arbete som bedriver inom ramen för sitt uppdrag att förvalta kulturhistoriskt värdefulla byggnader och miljöer som ägs av staten. Mot bakgrund av det aktiva arbete som bedriver anser utskottet att motion 2014/15:1384 (M) i huvudsak är tillgodosedd. Mo-tionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om kulturarvsbrott med hänvisning till det aktiva arbete som pågår. Jämför reservation 2 (SD). (SD) anför i motion 2014/15:2850 att stölder av kulturföremål från kyrkor och museer, olaglig utförsel av föremål med exportförbud, plundring av fornminnen och illegal handel med arkeologiska föremål är allvarliga brott mot vårt kulturarv. De ekonomiska värdena för kulturarvsbrott är enligt motionären jämförbara med narkotikahandel, handel med illegala vapen och trafficking, men straffvärdet är jämförelsevis mycket lindrigt. Denna typ av brottslighet hamnar därför långt ned på polisens och åklagarnas prioriteringslista. För att få en ändring till stånd måste straffen för kulturarvsbrott skärpas (yrkande 1) och preskriptionstiden för kulturarvsbrott förlängas (yrkande 2). Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt kulturmiljölagen (1988:950) är det förbjudet att utan tillstånd rubba, ta bort, gräva ut, täcka över eller genom bebyggelse, plantering eller på något annat sätt ändra eller skada en fast fornlämning (2 kap. 6 §). Straffbestämmelser om fornminnen innebär att den som av uppsåt eller oaktsamhet ändrar eller skadar en fornlämning kan dömas för fornminnesbrott till böter eller fängelse (2 kap. 21 §). Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsamhet tillägnar sig, förvärvar, gömmer, skadar, ändrar eller avyttrar fornfynd som ska tillfalla eller hembjudas staten. Om brottet begåtts uppsåtligen och är att anse som grovt kan personen dömas för grovt fornminnesbrott till fängelse i högst . Ett brott kan dömas som grovt exempelvis om gärningen har medfört omfattande förstörelse av ett fornminne. beslutade att godkänna Unidroitkonventionen av om kulturföremål som stulits eller förts ut olagligt (prop. 2010/11:83, bet. 2010/11:KrU10, rskr. 2010/11:285). Konventionen innehåller bestämmelser om att föremål som utgör kulturföremål i konventionens mening och som stulits eller förts ut ur en konventionsstat i strid med den statens utförselregler till skydd för kulturarvet ska återlämnas till den staten. antog de ändringar i kulturminneslagen (nu kulturmiljölagen) som krävdes för att införliva konventionen i svensk rätt. Utskottet anförde vid beredningen av ärendet (bet. 2010/11:KrU10) att det delade regeringens uppfattning att ett ökat internationellt samarbete är nödvändigt om den illegala hanteringen av kulturföremål ska kunna hejdas. För att förebygga brott mot det maritima kulturarvet har () i samarbete med Statens maritima museer och tagit fram en utbildningsplan för kustbevakare. Den första utbildningen skedde . Syftet är att förstärka övervakningen av lagskyddade fartygslämningar och förbättra kustbevakarnas kunskap om hur föremål upptagna från vrak ser ut. Utbildningen syftar även till att öka samverkan med kulturmiljösektorn. övervakar i samarbete med RAÄ ett stort antal kända fartygslämningar som är skyddade enligt bestämmelser i kulturmiljölagen. har också (tidigare ) en särskild samordnare för kulturarvsbrott. Samordnaren har till uppgift att undersöka omfattningen av brottsligheten, bl.a. eventuella kopplingar till den organiserade brottsligheten, skapa nätverk och förbättra det internationella samarbetet samt öka kunskapen om kulturarvsbrott. publicerade och konstförfalskning. En beskrivning av en brottslighet som berör alla. är i första hand skriven för anställda inom polisen och ger information om vilka externa experter som kan vara till hjälp i utredningar om kulturarvsbrott. arbetar tillsammans med bl.a. för att informera och utbilda skogs- och markägare om var man kan finna information och hur man kan hantera fornlämningar i samband med olika skogsbruksåtgärder för att inte skador ska uppstå. En redovisning av uppdraget kulturarv i skogen ska lämnas till () . Utskottet vill understryka att brott mot kulturarvet är en brottslighet som i grunden drabbar oss alla. Därför är det angeläget att kulturvårdande myndigheter samverkar kring kunskapsuppbyggnad och förebyggande insatser och att också de rättsvårdande myndigheterna är aktiva på området. är det viktigt att vara medveten om att det största hotet mot kulturarvet är okunskap och ointresse. Den som inte förstår vad som är kulturarv eller inser dess värde kan av misstag skada eller förstöra unika värden. Det kan vara föraren i en skogsmaskin, ägaren till ett gammalt hus eller en planerare. Bästa sättet att skydda kulturarvet är därför kunskap och information. Utskottet ställer sig inte bakom motionärernas förslag om höjda straff eller ändrad preskriptionstid. Med det anförda avstyrker utskottet motion 2014/15:2850 (SD) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om omhändertagande av fornfynd. Jämför reservation 3 (SD). I motion 2014/15:2904 föreslår m.fl. (SD) ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma med förslag på hur omhändertagandet av fornfynd kan förbättras. Motionärerna anför att en liten, men ändå inte obetydlig, faktor i arbetet med att stävja kulturarvsbrott är att det finns ett fungerande system för att belöna den som upptäcker ett fornfynd och väljer att lämna in det till staten. Enligt motionärerna fungerar inte dagens system tillfredsställande, vilket är ett allvarligt problem. Kulturmiljölagen (1988:950) slår fast att ansvaret för att skydda och bevara kulturmiljön delas av alla. Enligt 2 kap. kulturmiljölagen är fornfynd föremål som saknar ägare när de hittas och som antingen påträffas i eller vid en fast fornlämning och har samband med denna eller påträffas under andra omständigheter och kan antas vara från tiden . Sådana fornfynd som hittas i anslutning till en fast fornlämning tillfaller staten. Andra fornfynd tillfaller upphittaren. Denne är dock i två fall skyldig att erbjuda staten att mot betalning lösa in föremålet (hembud), nämligen när det rör sig om – fornfynd som helt eller delvis består av guld, silver, koppar, brons eller annan legering med koppar, eller – fornfynd som består av två eller flera föremål som kan antas ha blivit nedlagda . Den som hittar fornfynd som ska tillfalla eller hembjudas staten ska anmäla fyndet till eller . Fornfynd som hör till fartygslämningar kan även anmälas till . Vid inlösen av fornfynd som är hembudspliktigt ska ersättning utgå med ett belopp som är skäligt med hänsyn till fyndets beskaffenhet. För föremål av ädelmetall ska ersättningen uppgå till minst motsvarande metallvärdet efter vikt, uppräknat med en åttondel. För fornfynd får även särskild hittelön lämnas. Frågor om inlösen, ersättning och hittelön prövas av (). När det gäller de fornfynd som tillfaller staten kan RAÄ genom fyndfördelning överlåta statens rätt på ett museum som åtar sig att vårda det på ett tillfredsställande sätt. Som redovisats under avsnittet om Arkeologiska undersökningar och utredningar har RAÄ genomfört ett omfattande arbete med att utveckla nya verkställighetsföreskrifter. Insatserna har bl.a. handlat om fortsatt vägledning och stöd till länsstyrelsernas arbete och syftat till en mer enhetlig tillämpning av kulturmiljölagen och . På RAÄ:s hemsida informeras nu om att anmälan om upphittade fynd ska göras till , som sedan överlämnar fyndet med en rapport till RAÄ för bedömning om huruvida inlösensersättning eller hittelön kan komma i fråga. Den som hittar ett fornfynd ska inte röra om eller gräva vid platsen, utan ta hand om de synliga föremålen men lämna platsen orörd. Platsen bör markeras eller fotograferas för att man lätt ska kunna hitta tillbaka. Ersättningen påverkas av fyndets värde, hur och var fyndet gjordes samt hur upphittaren har agerat när fyndet anmälts. Hittelön ges för fornfynd som av en tillfällighet gjorts i eller vid en fornlämning och har samband med denna. Hittelönen motsvarar en tiondel av fyndets värde och är skattefri. Inlösensersättning ges för fornfynd som hittats under andra omständigheter än i eller vid en fornlämning. Inlösensersättningen är skattepliktig. Fornfynd som staten inte löser in återlämnas till upphittaren. Motion 2014/15:2904 (SD) avstyrks med det anförda. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett svenskt kulturarvsår 2016. Jämför reservation 4 (SD). m.fl. (SD) föreslår i motion 2014/15:2898 att man ska rikta fokus mot kulturområdet och vitalisera den kulturpolitiska debatten genom att samla det offentliga kring ett temaår med kulturpolitisk prägel. Mo-tionärerna vill att regeringen utser till ett svenskt kulturarvsår med det primära syftet att stärka den gemensamma nationella identiteten och att uppmärksamma och hylla olika aspekter av den traditionella folkliga svenska kulturen.