bet · H301UbU1 · 2015-12-11 00:00:00 — När det gäller yrkandet om en satsning på studie- och yrkesvägledning kan utskottet inledningsvis konstatera att enligt 2 kap. 29 § skollagen ska elever i grund- och gymnasieskolan ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av vägledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha tillgång till vägledning. I likhet med regeringen anser utskottet att det är centralt att elever tidigt i sin skolgång får insikter om arbetslivet och hur de olika utbildningsalternativen ser ut. Utskottet vill därför uppmärksamma regeringens satsning på att förlänga pågående fortbildningsuppdrag för att ytterligare förbättra studie- och yrkesvägledningen inom , gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Regeringen föreslår inom denna satsning . Uppdraget ska enligt regeringen syfta till att höja kvaliteten i skolornas arbete med arbetslivskunskap och dessutom byggas ut med ytterligare fokus på att stärka jämställdhetsperspektivet. Utskottet vill också nämna att utbildningsminister framfört att kompetensen hos de lärare som finns i Arbetsförmedlingens etableringsuppdrag för vissa nyanlända invandrare ska tas till vara, bl.a. kan dessa bli studiehandledare för nyanlända elever (debattartikel av utbildningsminister , , ställer upp för flyktingar). Med anledning av det anförda ser utskottet inga skäl att tillstyrka yrkanden om studie- och yrkesvägledning. Samverkan mellan skola, föreningsliv och näringsliv I fråga om yrkandet som behandlar ökat deltagande av föreningslivet och näringslivet i skolans verksamhet genom en utökning av den s.k. Bunkeflomodellen vill utskottet inledningsvis framhålla att samarbete enligt Bunkeflomodellen, som är ett samverkansprojekt mellan skolan och den lokala idrottsföreningen där barnen har fysisk aktivitet som ett obligatoriskt inslag i skolan , är en fråga för varje huvudman och skola att besluta om. Utskottet kan vidare konstatera att i avsnittet Skolans värdegrund och uppdrag i Läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet (SKOLFS 2010:37) anges att en viktig uppgift för skolan är att ge överblick och sammanhang. Skolan ska därigenom bl.a. bidra till att eleverna utvecklar ett förhållningssätt som främjar entreprenörskap. I läroplanens avsnitt Övergripande mål och riktlinjer beskrivs dessutom att skolan ska verka för att varje elev kan granska olika valmöjligheter och ta ställning till frågor som rör den egna framtiden och har inblick i närsamhället och dess arbets-, förenings- och kulturliv. För att uppnå detta ska alla som arbetar i skolan verka för att utveckla kontakter med kultur- och arbetsliv, föreningsliv samt andra verksamheter utanför skolan som kan berika den lärande miljön. Lärarna ska bl.a. medverka till att utveckla kontakter med mottagande skolor samt med organisationer, företag och andra som kan bidra till att berika skolans verksamhet och förankra den i det omgivande samhället. Studie- och yrkesvägledaren, eller den personal som fullgör motsvarande uppgifter, ska vara till stöd för den övriga personalens studie- och yrkesorienterande insatser. Utskottet noterar i detta sammanhang regeringens satsning på att förbättra studie- och yrkesvägledningen i bl.a. , som beskrivs närmare ovan under avsnittet om studie- och yrkesvägledning. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att det inte finns skäl att vidta åtgärder med anledning av yrkandet som behandlar ovanstående frågor. Samverkan mellan gymnasieskola och arbetsliv När det gäller yrkanden som behandlar frågor om en ökad samverkan mellan gymnasieskolan och arbetslivet, de gymnasiala yrkesprogrammen samt lärlingsutbildningen vill utskottet inledningsvis framhålla att det är allvarligt att ungas intresse för yrkesutbildning har minskat . Utskottet anser i likhet med regeringen att gymnasieskolans yrkesprogram är centrala för att säkra kompetensförsörjning inom både företag och välfärdens verksamheter. Utskottet ser därför positivt på regeringens insatser för att stärka yrkesprogrammens kvalitet och attraktivitet. Regeringen föreslår en särskild satsning för att höja intresset för yrkesutbildning – Yrkesutbildningens år. Kostnaden för satsningen föreslås uppgå till . Regeringen föreslår även att den nuvarande satsningen på att fler yrkeslärare ska ha rätt behörighet förlängs och att avsätts för detta ändamål 2016. Därutöver föreslår regeringen att det avsätts 2016 för att fortsätta arbetet med att främja att det i fler branscher utvecklas former för samverkan mellan skola och arbetsliv, såsom olika collegemodeller. Utskottet noterar vidare att lämnade sitt slutbetänkande (SOU 2015:97) . Regeringen har remitterat slutbetänkandet. I slutbetänkandet konstaterar utredaren bl.a. att tillgången till yrkesutbildning och utbildningens kvalitet behöver förbättras. Vidare föreslår utredaren att en försöksverksamhet med s.k. branschskolor för vissa mindre yrkesområden inrättas. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att avsätts 2016 till förberedelsearbete för att en sådan försöksverksamhet ska kunna starta . Även den pågående utredningen attraktiv gymnasieutbildning för alla (dir. 2015:31) har till uppdrag att bl.a. analysera och föreslå modeller för en starkare koppling mellan gymnasial utbildning och elevernas framtida arbetsmarknad eller fortsatta studier. Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande . När det särskilt gäller yrkandet om att införa lärlingsråd för yrkesprogrammen kan utskottet konstatera att det för vart och ett av de gymnasiala yrkesprogrammen finns ett nationellt programråd (regeringens uppdrag U2009/5399/G och redovisning av uppdraget dnr 2013:70). I de nationella programråden förs en permanent dialog mellan arbetsmarknadens parter, branscher och myndigheter kring framför allt gymnasial lärlingsutbildning och arbetsmarknadens behov. Av 1 kap. 8 § gymnasieförordningen (2010:2039) framgår det vidare att det för yrkesprogrammen ska finnas ett eller flera lokala programråd för samverkan mellan skola och arbetsliv. I fråga om yrkanden om anordnarbidraget för lärlingsutbildning vill utskottet framhålla att universitets studie av statsbidraget för lärlingsutbildning (m.fl. 2014), som genomförts på uppdrag av , visade att på närmare två tredjedelar av arbetsplatserna inom bygg, el och handel finns ingen personal som har gått en handledarutbildning, medan nästan alla har gått en handledarutbildning vid arbetsplatser inom vården. Studien visade dessutom att för en majoritet av arbetsgivarna som anställer lärlingar var det bidrag som arbetsgivarna får eller nivån på detta inte avgörande för om de väljer att ta emot en lärling eller inte. Utifrån studiens resultat föreslår regeringen att statsbidraget för gymnasial lärlingsutbildning minskas till maximalt per lärling och läsår samt att statsbidraget justeras så att en större andel av bidraget riktas till arbetsplatser som har utbildade handledare. Utskottet delar regeringens bedömning att detta bör öka incitamenten för att utbilda handledare och förbättra kvaliteten i lärandet på arbetsplatsen. Utskottet noterar dessutom att regeringen föreslår att pågående uppdrag att genomföra handledarutbildning förlängs med . När det särskilt gäller yrkandet om att göra ungdomar anställningsbara genom ytterligare gymnasieutbildning och praktik kan utskottet konstatera att regeringen föreslår en förlängning av det s.k. Tekniksprånget . Tekniksprånget är ett praktikprogram för ungdomar som genomfört gymnasieutbildning med inriktning mot teknik eller naturvetenskap. Utskottet vill i sammanhanget även nämna regeringens satsning på ett kunskapslyft, som beskrivs närmare nedan under avsnittet Vuxenutbildning. Inom föreslår regeringen bl.a. att medel avsätts för fler utbildningsplatser inom . Mot bakgrund av det som anförts finner utskottet inga skäl att tillstyrka yrkanden som behandlar ovanstående frågor. Övriga minskningar av anslag När det gäller yrkanden om minskningar av anslag som föreslås i motionerna kan utskottet konstatera att utskottet har redovisat regeringens satsningar och reformer ovan under avsnittet Anslag och bemyndiganden för barn- och ungdomsutbildning. Utskottet anser sammanfattningsvis att regeringens förslag är väl avvägda. Utskottet har här redovisat sina närmare skäl för att tillstyrka regeringens förslag om anslag och bemyndiganden och att avstyrka motionerna 2015/16:65 (SD), 2015/16:88 (SD), 2015/16:90 (SD), 2015/16:91 (SD), 2015/16:93 (SD) yrkande 1, 2015/16:122 (SD), 2015/16:160 (SD), 2015/16:161 (SD) yrkandena 1 och 2, 2015/16:164 (SD), 2015/16:170 (SD) yrkandena 2–4, 2015/16:476 (SD) yrkandena 4, 5 och 9, 2015/16:1110 (FP) yrkandena 1 och 2, 2015/16:1443 (SD), 2015/16:1468 (FP), 2015/16:1847 (SD) yrkandena 3–5, 7, 10, 12, 19, 21, 30, 36 och 39, 2015/16:1998 (SD), 2015/16:2133 (M) yrkande 1, 2015/16:2138 (M) yrkande 3, 2015/16:2258 (KD) yrkandena 14 och 15, 2015/16:2348 (SD) i denna del, 2015/16:2399 (C) yrkandena 3–6, 12, 19 och 32, 2015/16:2568 (KD) yrkande 32, 2015/16:2569 (KD) yrkandena 40 och 45, 2015/16:2736 (M) yrkandena 1 i denna del, 3–9 och 13–16, 2015/16:2740 (M) yrkande 1, 2015/16:2766 (M, C, FP, KD), 2015/16:2768 (M, C, FP, KD) yrkande 1, 2015/16:2774 (M) yrkandena 2 och 9, 2015/16:2782 (FP) yrkandena 10 och 11, 2015/16:2878 (KD) yrkandena 1 i denna del, 5, 14, 23, 37, 40 och 44, 2015/16:2978 (KD) yrkandena 12 och 14, 2015/16:2980 (KD) yrkandena 6 och 8, 2015/16:3073 (M) yrkandena 2, 6–8, 10, 12–14, 19–21 och 24, 2015/16:3095 (SD) yrkandena 18, 20, 21, 24, 27 och 31, 2015/16:3159 (C) i denna del, 2015/16:3200 (FP) yrkande 1 i denna del, 2015/16:3225 (M) yrkandena 14, 15 och 17, 2015/16:3236 (SD) och 2015/16:3241 (M) yrkandena 47 och 48 (se utskottets förslag om anslag inom utg.omr. 16 i avsnitt 2). Detta avsnitt inleds med en sammanfattning av den resultatredovisning som ges i propositionen. Därefter följer en sammanfattning av inriktningen på regeringens politik inom verksamhetsområdet för samt en närmare redogörelse för propositionen inom detta område. Sedan följer en beskrivning av de motioner som har väckts med anledning av regeringens förslag. Avslutningsvis redovisas utskottets ställningstagande med utskottets skäl för att tillstyrka regeringens förslag i propositionen och avstyrka motionerna (se avsnitt 2 Anslag inom utgiftsområde 16). Målet för utgiftsområde 16 är att ska vara en framstående kunskaps- och forskningsnation som präglas av hög kvalitet (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98). De mål som har slagit fast för vuxnas lärande är att alla vuxna ska ges möjlighet att utvidga sina kunskaper och utveckla sin kompetens i syfte att främja personlig utveckling, demokrati, jämställdhet, ekonomisk tillväxt och sysselsättning samt en rättvis fördelning (prop. 2000/01:72, bet. 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229). I skollagen (2010:800) anges att målet för de skolformer som ingår i kommunernas vuxenutbildning är att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar. För vuxenutbildning och särskild utbildning för vuxna gäller också att de som fått minst utbildning ska prioriteras. De mål som har slagit fast för innebär att det inom ska säkerställas att eftergymnasiala yrkesutbildningar som svarar mot arbetslivets behov kommer till stånd, att statens stöd fördelas effektivt, att utbildningarna håller hög kvalitet och att behovet inom smala yrkesområden av eftergymnasiala yrkesutbildningar, som avses leda till förvärvsarbete för de studerande eller till en ny nivå inom deras yrke, tillgodoses. Utbildningarna ska vidare ha en regional placering som är lämplig ur samhällssynpunkt. Regeringens resultatredovisning för verksamhetsområdena kommunernas vuxenutbildning och eftergymnasial yrkesutbildning sammanfattas nedan för de verksamheter där regeringen använder resultatindikatorer för att bedöma måluppfyllelsen: vuxenutbildning (komvux), särskild utbildning för vuxna (särvux), utbildning i svenska för invandrare (sfi) och (prop. 2015/16:1 utg.omr. 16 s. 105 f. och 115 f.). Indikatorerna belyser de delar av måluppfyllelse och resultat som regeringen bedömer är centrala. Utöver indikatorerna som sammanfattas nedan lyfter regeringen i resultatredovisningen även in övriga utvecklingsinsatser och resultat för att bedöma måluppfyllelsen. Regeringen redovisar också bl.a. indikatorer för resultat i internationella studier samt personalens behörighet och utbildning i ett övergripande avsnitt (prop. 2015/16:1 utg.omr. 16 s. 45 f.). Denna del beskrivs kortfattat i avsnitt 2 och sammanfattas i bilaga 4. Vidare sammanfattas regeringens redovisning av resultaten och verksamheten för särskilt utbildningsstöd nedan (prop. 2015/16:1 utg.omr. 16 anslaget 1:15). Regeringen redovisar resultaten för denna verksamhet inom utgiftsområde 17 Kultur, trossamfund och fritid (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17 s. 214). vuxenutbildning (komvux) Den totala kostnaden för komvux uppgick till . Det innebär att kostnaden för komvux har ökat jämfört med . Kostnaden per heltidsstuderande på grundläggande nivå i komvux uppgick till . Denna kostnad har därmed ökat jämfört med föregående år. Kostnaden per heltidsstuderande på gymnasial nivå i komvux uppgick till , vilket var en minskning jämfört med föregående år. Indikatorn Antal heltidsstuderande visar att det fanns totalt ca 216 000 elever i komvux , vilket var en ökning jämfört med föregående år. Det motsvarade av befolkningen i åldern 20–, vilket är jämförbart med 2013 när denna andel var . Av eleverna i komvux 2014 studerade 178 000 på gymnasial nivå och 38 000 på grundläggande nivå. Fördelningen mellan kvinnor och män var i stort sett densamma på gymnasial nivå och grundläggande nivå, kvinnor och män. Ökningen av antalet elever avser i huvudsak gymnasial nivå där antalet elever hade ökat med 16 000 sedan föregående år. Antalet elever som studerade på grundläggande nivå ökade med 4 000 jämfört med . En elev i komvux kan delta i flera kurser. Ett relevant mått på utbildningsvolymen och genomströmningen är därför, utöver antalet elever, också antalet kursdeltagare. Totalt fanns det ca 817 000 kursdeltagare 2014, vilket var en ökning jämfört med föregående år. Indikatorn Andel kursdeltagare som har slutfört eller avbrutit en påbörjad kurs och andel som fortsätter en påbörjad kurs visar att av samtliga kursdeltagare på grundläggande nivå 2014 avslutade sin kurs, medan fortsatte sina studier . Andelen kursdeltagare på grundläggande nivå som avbröt sin kurs uppgick , vilket var en något lägre andel än föregående år. Andelen avbrott skilde sig mycket åt mellan olika kurser (i svenska jämfört i svenska som andraspråk). Av kursdeltagarna på gymnasial nivå avbröt sin kurs 2014, en något högre andel än 2013. Andelen som slutförde sin kurs 2014 var , medan fortsatte . Indikatorn Andel kursdeltagare som uppnått lägst godkänt betyg visar att av de kursdeltagare inom komvux på gymnasial nivå som 2014 fick kursbetyg enligt ämnesplaner som tillämpas fr.o.m. fick lägst betyget E. För kursdeltagare inom komvux på grundläggande nivå som 2014 fick kursbetyg enligt kursplaner som tillämpas fr.o.m. fick lägst betyget E. Särskild utbildning för vuxna (särvux) Den totala kostnaden för särvux uppgick till , vilket var en ökning jämfört med . Kostnaden per elev uppgick till , vilket var en ökning jämfört med föregående år. Indikatorn Antal elever visar antal personer som deltagit i en eller flera kurser . Totalt studerade 4 245 elever i särvux , vilket var 54 elever färre än föregående år. Antalet elever i särvux fortsätter att minska. Av eleverna var kvinnor och män. Utbildning i svenska för invandrare (sfi) Den totala kostnaden för sfi uppgick till 2014, vilket var en ökning jämfört med föregående år. Kostnaden per heltidsstuderande var , vilket innebar en ökning jämfört med . Indikatorn Antal elever visar antal personer som deltagit i en eller flera kurser . Antalet elever i sfi har ökat kraftigt . uppgick elevantalet till 124 750 elever, vilket var det största antalet elever i sfi någonsin och en ökning jämfört med föregående år. Antalet elever har fördubblats . var drygt 48 500 elever nybörjare i sfi. Eftersom en elev kan läsa flera kurser var det totala antalet kursdeltagare i sfi knappt 164 000. Andelen kvinnor var och andelen män . Indikatorn Andel kursdeltagare som har slutfört eller avbrutit en påbörjad kurs och andel som fortsätter en påbörjad kurs visar att av kursdeltagarna avbröt studierna och att antogs fortsätta utbildningen. Av kvinnorna hade avbrutit studierna och av männen . Flest avbrott stod de elever som studerade på studieväg 3, kurs C, för. [6] Där avbröt av eleverna sina studier. Uppgifter om betyg finns för ca 60 000 kursdeltagare 2014. Av dessa fick lägst betyget E. Resultaten skiljer sig dock åt mellan de olika kurserna. Störst andel kursdeltagare med betyget A eller B fanns på den lägsta kursen på varje studieväg – kurserna 1A, 2B och 3C. Indikatorn Andel deltagare som uppnått lägst godkänt betyg på nationella slutprov visar att bäst resultat 2014 fick de kursdeltagare som deltog i prov efter kurs B där fick lägst betyget E i sammanvägt provbetyg. På C- och D-proven var motsvarande andelar . En procent av kursdeltagarna fick det högsta betyget, betyg A, i kurs D. Kvinnor och män presterade i stort sett likvärdigt på de nationella slutproven. Regeringens analys och slutsatser för kommunernas vuxenutbildning I resultatanalysen pekar regeringen på att antalet elever fortsätter att öka inom kommunernas vuxenutbildning. Både inom komvux och sfi var eleverna fler 2014 än 2013, medan särvux såg en liten minskning. Ökningen av elevantalet inom sfi kan hänföras till den ökade invandringen. Ökningen inom komvux kan till skillnad delvis hänföras till en ökning av antalet elever inom komvux på grundläggande nivå. Antalet elever på den grundläggande nivån ökade från drygt 34 000 till drygt 38 000 . Även detta kan hänföras till de senaste årens ökade invandring, eftersom mer än nio av tio elever inom komvux på grundläggande nivå är födda utomlands. Regeringen framhåller även att vuxenutbildningen är av avgörande betydelse för utrikes föddas möjlighet till etablering. Invandrare är en mycket heterogen grupp med varierande behov som ofta är helt beroende av vuxenutbildningen för att både lära sig svenska språket och få en utbildning som leder till arbete. Att kunna möta dessa behov är enligt regeringen en utmaning för alla aktörer inom vuxenutbildningen. Totalt studerade drygt 44 700 elever inom , vilket var en ökning med 2 300 studerande jämfört med . Myndigheten för betalade totalt ut 2014 i statlig finansiering till utbildningar inom . Totalt lämnades ersättning för drygt 25 300 årsplatser, vilket var en ökning med 1 000 årsplatser jämfört med (en årsplats omfattar på heltid). Genomsnittskostnaden för en utbildningsplats i 2014 var , vilket var en ökning med jämfört med (löpande priser). Indikatorn Andelen examinerade i som har ett arbete året efter avslutad utbildning visar att av de som examinerades 2013 hade , närmare nio av tio, arbete som sin huvudsakliga sysselsättning året efter avslutad utbildning. Det är samma nivå som föregående år. Det är ingen skillnad mellan mäns och kvinnors sysselsättning året efter avslutad utbildning, men de arbetar inom olika områden. Indikatorn Andelen examinerade i som har ett arbete inom utbildningsområdet visar att av de som examinerades 2013 och som året därefter hade ett arbete angav att de hade ett arbete som helt eller till största delen överensstämmer med utbildningen. Detta är en minskning med jämfört med de som examinerades 2011 och 2012, men fler än 2010. De som svarade att arbetet överensstämde till viss del ökade från . Vidare angav att arbetet inte stämmer överens med utbildningen, och den andelen har varit relativt stabil sedan mätningarna påbörjades . Regeringens analys och slutsatser Regeringen framhåller i sin resultatanalys att utbildningar visar på samma goda resultat när det gäller andelen examinerade som har ett arbete efter examen. En stor andel () av de examinerade 2013 hade ett arbete innan de påbörjade utbildningen. Av dessa återgick efter sin avslutade utbildning till samma arbetsgivare som de hade . En rapport (2015:12) från utvärdering (IFAU) visar på liknande resultat. Det skulle kunna tyda på att de examinerade har fått ett arbete där deras nya kompetens kommer till bättre användning. Det är emellertid svårt att särskilja vilken effekt utbildningen har jämfört med andra faktorer, och därför bör resultatet tolkas med viss försiktighet. Myndigheten för uppföljning visar att över hälften av dem som efter examen återgått till samma arbetsgivare hade fått mer kvalificerade arbetsuppgifter än de hade före utbildningen. Vidare lyfter regeringen fram att indikatorn som mäter måluppfyllelsen för när det gäller hur väl examinerades arbete stämmer överens med utbildningen visade ett sämre utfall än 2013. har andelen som uppgav att arbetet till viss del överensstämmer med utbildningen ökat något. Det resultatet väger till viss del upp det försämrade utfallet, men regeringen anser att det är angeläget att myndigheten fortsätter att skapa förutsättningar för att öka andelen som får ett arbete som motsvarar utbildningen. Genom att Myndigheten för numera kan samla in uppgifter om antalet unika sökande till yrkeshögskoleutbildningarna har statistiken om söktryck på förbättrats. Myndigheten får därigenom bättre förutsättningar att planera utbildningsvolymen för olika utbildningsområden utifrån bedömningen av arbetsmarknadens behov. Antalet utbildningar som varit föremål för tillsyn och som fått kritik har ökat. Det förklaras enligt Myndigheten för av att tillsyn genomförs där det antas finnas ett behov och att tillsynen i större utsträckning än tidigare genomförs med platsbesök. Om myndigheten prioriterar tillsyn över utbildningar som behöver rätta till felaktigheter är det enligt regeringen ett resurseffektivt sätt att arbeta och ger också studenterna ökade förutsättningar att gå en utbildning som motsvarar de krav som ställs i regelverken. Den kvalitetsgranskning som Myndigheten för genomfört inom visar att det finns utvecklingsområden när det gäller lärande i arbete (). Kvalitetsgranskningen har, jämfört med tillsynsverksamheten, endast omfattat ett fåtal utbildningar. Regeringen pekar på att det är viktigt att myndigheten ökar antalet granskningar och även fokuserar på kvaliteten i enskilda utbildningar för att utveckla utbildningarnas kvalitet. I resultatanalysen framhåller även regeringen att myndighetens metoder för att arbetslivet ska bli mer delaktigt i har stärkts. Det är enligt regeringen en positiv utveckling om arbetslivets engagemang finns med i hela kedjan från planering av en utbildning till det att den genomförts, eftersom det sannolikt ökar chanserna för att den studerande ska få ett arbete vars kompetenskrav överensstämmer med utbildningen. Specialpedagogiska skolmyndigheten fördelar ett särskilt utbildningsstöd för att underlätta studier för personer med funktionsnedsättning vid folkhögskolor samt universitet och högskolor (prop. 2015/16:1 utg.omr. 16 anslaget 1:15). Regeringen redovisar resultaten för denna verksamhet inom utgiftsområde 17 Kultur, trossamfund och fritid (prop. 2015/16:1 utg.omr. 17 s. 214). Regeringens redovisning sammanfattas nedan. fördelade Specialpedagogiska skolmyndigheten totalt i särskilt utbildningsstöd. Den största delen av detta stöd, , fördelades till folkhögskolorna, medan lämnades till universitet och högskolor. Av det beviljade bidraget till folkhögskolor avsåg bidrag till stödpersoner medan avsåg särskilda utbildningsinsatser. I genomsnitt kunde 5 071 deltagare per termin studera på folkhögskola med hjälp av stödpersoner. Den största gruppen var deltagare med neuropsykiatrisk funktionsnedsättning.