bet · H201UbU9 · 2015-03-06 00:00:00 — Vi skulle kunna prata mycket om finansiering och pengar, och jag förstår att det är jobbigt för en socialdemokrat att stå med facit i hand och konstatera att vi med en alliansledd regering har satsat mer på skolan än någon socialdemokratisk regering någonsin har gjort tidigare - trots att vi har sänkt skatten och därmed gjort det möjligt för människor att tjäna mer. Jag skulle också kunna konstatera det faktum att moderatledda kommuner - det är kommunerna som är huvudmän för skolan - har bättre skolresultat och att de satsar mer pengar än vad socialdemokratiskt ledda kommuner gör, men jag ska precis som du gjorde ägna den av denna replik åt att besvara din fråga. Det är absolut så att varje elev är unik. Det är absolut så att det bakom varje elev som inte klarar ligger ett misslyckande som inte är den elevens ansvar utan just ansvar. Det är också mycket möjligt så att ett miljöombyte ibland är precis det som behövs, och det måste man se över vid vartenda enskilt tillfälle. Men som du precis sa själv är det ett misslyckande och ett ansvar för , , och vår målsättning ska inte vara att göra det så enkelt som möjligt med det misslyckandet. Vår målsättning måste i stället vara att se till att misslyckandet inte sker. Genom att tydligt lägga ansvaret på och säga att den inte har alternativet att skjuta över problemet på gymnasieskolan är målsättningen att se till att eleverna når målen - inte att tvinga dem att gå kvar ett tionde grundskoleår. Det handlar om att se till att de når målen och att rätt resurser och stöd sätts in, så att detta inte blir nödvändigt. Jämför man ekonomiska satsningar med satsningar begriper ju var och en att det är klart att det är skillnad i kronor och ören. Man hade kunnat göra väldigt mycket mer; det är ändå alldeles uppenbart så. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Vad jag vill återkomma till - om vi nu ska tro att ett replikskifte kan leda till någonting - är att försöka begripa varför det är en förlängd skolplikt och inte en möjlighet att gå kvar , om det är den bästa lösningen. Ett introduktionsår på gymnasiet kanske är en bättre lösning, och det kanske finns ytterligare varianter som innebär att man på ett eller annat sätt ges förutsättningar att nå de mål man inte har lyckats med för del. Jag kan inte hjälpa att jag ser i Alliansens förslag att man vet hur man ska göra. Det är skolplikt här, och det är fler prov där. Man sänker åldern för betyg. Man har liksom den ultimata lösningen. Jag är besviken på om tydlighet i att alltid veta bäst smittar av sig på . Jag tror att det vore klokt att försöka tänka lite annorlunda och vara öppen för att fundera på hur vi på riktigt skapar en skola som ser individen och där vi inte från politiskt håll, och framför allt inte från den här kammaren, tror oss veta bäst vad som ska gälla för varje enskild elev i varje enskild skola. Det stärker nämligen inte tilliten till professionen. Man kan inte å ena sidan säga det och sedan säga någonting annat i nästa sekund. Låt mig vara tydlig med att prov, kontroller och betyg inte ger kunskap i sig. Det är dock det absolut tydligaste kommunikationsvärdet vi har i den svenska skolan. Det är det som klargör för föräldrar, lärare och elever hur eleven ligger till och vilka insatser som behövs. Jag är glad att vi har sett en utveckling där en samlad svensk vänster, med något undantag, börjar inse att betyg och prov inte är någonting farligt utan faktiskt någonting bra och någonting som behövs för att vi ska kunna garantera att ingen faller emellan. Ingen ska någonsin riskera att hamna i en situation där man inte klarar skolan för att man inte får det stöd och de insatser man behöver - helt enkelt för att vi inte lyckas identifiera de utmaningar och problem vissa elever har. Vi vill gärna tro det bästa, och vissa politiska debattörer vill gärna önska att det inte skulle vara nödvändigt. Tyvärr bevisar historien att det är fel. När det gäller frågan om ansvaret för misslyckandet i och frågan om möjligheten att göra ett tionde grundskoleår obligatoriskt för de elever som inte klarar handlar det just om en förskjutning av ansvar. Det handlar om att se till att rigga ett system som gör att måste klara av det den ska klara av i stället för att skjuta problemet framför sig, så att vi undviker att fler elever än nödvändigt behöver de åtgärderna så sent och i stället får dem tidigare. Hur den enskilda insatsen sedan organiseras för varje elev - inom vilken fysisk byggnad den äger rum och med vilken lärare - är en annan sak. Det viktiga här är frågan var huvudansvaret för inlärning ska ligga. Ska den ligga på , eller ska det vara någonting som lärare och rektorer kan välja att skjuta över på gymnasieskolan - som inte ens är obligatorisk i det här landet? Herr talman, alla ni som lyssnar och ni som sitter här inne! pratar vi lite om , som jag har jobbat inom . Det är mycket trevligt att få samtala om detta med mina kolleger i utskottet, och det kommer säkert att bli små debatter . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jag vill börja med att för tids vinnande yrka bifall enbart till reservationer 1 och 7. Det finns ett förslag här om mindre klasser. Mindre klasser kan vara fördelaktigt, men det kan också vara negativt. Man måste se till att man inte schablonmässigt säger att klasserna ska bli mindre, för det baseras mycket på lärarnas område. Om du är till exempel slöjdlärare har du oftast en gräns för hur många barn du får ha i klassrummet. Det är en arbetsmiljögräns. finns det ett antal bänkar, och det är det som styr hur många barn som ska finnas där. Inom idrott, som jag själv är lärare i, kan det vara negativt att ha för små klasser eftersom det kan innebära att vissa moment inte kan genomföras. Läxhjälp ska enligt erbjudas av skolan. I skolans uppdrag ingår att gå igenom det som ska läras in, och läxor ska bara vara till för att repetera momentet. Om man slår ihop alla de pengar som har satsats via olika statsbidrag som finns att tillgå är det 438 miljoner vi lägger på läxhjälp. Översatt blir det 730 heltidsanställda lärare - om det nu fanns några att anställa. Det finns ett förslag om en klassikerlista. Jag måste berätta ett lite roligt exempel. Jag blev av en lärarinna - hon är ej kvar på denna jord utan befinner sig någon annanstans - tvingad att i gymnasiet läsa levande själ. Jag protesterade högljutt, men jag ska faktiskt tillstå att det har lärt mig en hel del. Det är viktigt att vi vuxna visar elever en annan värld än den de är vana att leva i. Därför tycker jag att det är positivt med en klassikerlista. föreslår en matematiktimplan för varje årskurs, så att eleverna kan få den undervisning de har rätt till och få relevanta kunskaper. Matematikgruppering efter årskurs 4 är också någonting vi föreslår. Jag tillhör den generation som hade att välja mellan särskild och allmän matematik. valde eleverna matematik och teknik i mycket större utsträckning än , och vi vet att vi kommer att ha en enorm brist på ingenjörer . Samma skolor som då fick ihop tre fyra kurser får knappt ihop en klass i de här ämnena. Barnkullarnas storlek respektive är egentligen densamma; det finns ingen större skillnad på antalet elever. Möjligheten att läsa lite extra motiverade mig, och säkerligen många andra av mina elevvänner, att välja en annan inriktning senare i livet. Vi valde en matematisk inriktning. Jag är en av dem som sedan läste fyraårig teknisk utbildning. Det motiverade mig och gav mig en liten att läsa lite extra. I den här talarstolen talar vi ofta om de elever som har svårt för sig, men vi får inte glömma de elever som faktiskt motiveras av att behöva kämpa lite extra och gå framåt. Merparten av partierna har enats om att kunskapsmål i läsning och obligatoriska bedömningsstöd i svenska och matematik ska införas i årskurs 1. Regeringen avser även att bjuda in till samtal när utredningen om skolans timplan är klar. Gäller det alla partier - även tredje största? Eller ska vi sända ut signalen till alla elever att mobbning och uteslutning är okej? Jag riktar frågan till ordförande , och ett svar önskas. Det är nämligen viktigt att se alla människors lika rätt och värde och att vi lyssnar på alla. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Skola under lov är enligt ännu ett misslyckande. Har vi inte lyckats under skoltid med det vi är ålagda att göra hjälper det inte att vi sätter till mer pengar och mer tid, för vi rasar längre och längre ned på listorna ändå. Problemen ligger kanske djupare än så. Om ett badkar har ett hål i botten hjälper det inte att man öser i mer vatten. Lärarkåren och skolsystemet abdikerade och införde en flumskola där elevens ansvar ökade så kraftigt att det gick förbi kapaciteten för vad man själv har möjlighet att välja. Modern hjärnforskning visar att nötning, flit och träning är de studietekniker som får eleverna att tillägna sig bestående kunskaper i matematik, naturvetenskap och läsförståelse. Enligt mig är de två främsta orsakerna till att vi rasar i alla undersökningar ett stort grundfel i skolpedagogiken, som jag precis nämnde, och att vi tar emot extremt många elever från andra länder som har haft mycket lite eller ingen undervisning i sitt hemland. Det är självklart att det drar ned våra undersökningar. Det är omöjligt för dem att tillgodogöra sig kunskaperna på den korta tid de har innan de ska skriva sina olika prov. Min förhoppning att skolan ska resa sig ur askan finns fortfarande, men det kräver mycket större förändringar och krafttag inom skolan än regeringen föreslår. Ett lågstadielyft för 1,9 miljarder är en god väg att vandra. Vi flyttar resurserna till den tid då vi verkligen kan hjälpa barnen. För en liten summa pengar kan vi tidigt hjälpa barn som annars kostar en enorm summa pengar längre fram. bör sluta med sin konstanta navelskådning. Vi ska alltid vara världsmästare i allt och tala om för alla andra i hela världen hur de ska göra. Men vi kanske borde titta utanför våra gränser och se vad som finns. På har man Kiwimetoden. Efter årskurs 1 är det av eleverna som inte kan läsa. Det är en bättre siffra än vi har för våra nior, så vi kanske skulle titta lite utanför vårt land. SD står bakom att det ska finnas modersmålsundervisning i de fem minoritetsspråken. När det gäller övrig modersmålsundervisning ska jag ta chansen att berätta hur det går till praktiskt och varför vi ser ett problem med modersmålsundervisning. hade önskemål om att jag skulle vara tydligare, så det ska jag vara. I den skola där jag arbetade hade vi en familj som kom från . Eftersom alla kom och familjen hade fem barn var barnen berättigade till modersmålsundervisning. Barnen gick i olika årskurser på denna F-9-skola. Vad var problemet med modersmålsundervisningen för dessa barn? Jo, det var logistiken. När vi hade idrott på idrottsplatsen, i skogen eller på skridskobanan var de här barnen tvungna att gå eller kunde inte närvara alls eftersom de skulle ha modersmålsundervisning. var det nivåanpassad skolteater då inte hela skolan fick gå , och då fick några av barnen gå därifrån eftersom de hade modersmålsundervisning. Under lunchtid, , var det omöjligt att ha modersmålsundervisning eftersom barnen gick i allt från förskoleklass till nian. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jag var själv med om att dessa elever fick gå från NO-experiment. De kunde inte närvara på grund av logistikproblem. Varför lade vi inte modersmålsundervisningen först eller sist på skoldagen? Problemet var att dessa barn bodde långt ute på , och det är taxi som gäller för att komma ut dit. Vi kunde alltså inte ha några lektioner efter att de första barnen slutat . Vi fick också räkna bort de för lunch och alla andra moment. Vad hände då med de fem barnen som skulle läsa holländska? De uteblev till slut från modersmålslektionerna, för det enda de ville var att vara normala. De ville vara som alla andra i skolan, och när de tappade en massa från övrig undervisning uteblev de från modersmålsundervisningen. Den familj som är kunnig i språket och vill att det kvarlever bör själv ansvara för barnens utbildning i språket. När man flyttar till ett nytt land gäller det att lära sig språket. Om detta tvistar nog ingen i denna kammare. Det är otroligt viktigt att lära sig språket i det land man flyttar till för att kunna tillgodogöra sig allt. Enligt är modersmålsundervisning i detta fall kontraproduktivt. Vi måste skilja på modersmålsundervisning och att få stöd av sitt modersmål i undervisningen. Det är två skilda saker. av de elever som har rätt att välja modersmålsundervisning gör det. Frågan man kan ställa sig är om modersmålsundervisning är förlegat. Det kanske är ett ämne som inte uppskattas av eleverna. Frågan är om man kanske ska ta bort modersmålsundervisningen, i enlighet med åsikter. lyfte tidigare fram att utbildning är det absolut viktigaste. Ska vi ha bra samtal i utskottet och i kammaren bör alla partier delta i alla moment. I detta anförande instämde och (båda SD). (forts. § 11) Det är många tankar som väcks när befinner sig i talarstolen. Jag ska börja med den enda positiva, nämligen att det är trevligt med en sverigedemokrat som konstaterar att man gärna ska söka influenser och positiva saker utanför gränser. Fler sverigedemokrater borde inse att det finns positiva saker även utanför det här landet och att många av dem gärna får komma hit. argumenterar i sitt anförande för ett ganska underligt ovanifrånperspektiv på den svenska skolan. Det vittnar om ett väldigt lågt förtroende för både svenska lärare och svenska rektorer. Det handlar framför allt om diskussioner om att timplan ska införas för varje årskurs, att varenda kurs ska regleras ned till minsta detalj och att friheten för en rektor att utforma undervisningen på en skola ska begränsas till i stort sett noll. Det skapar enormt negativa effekter för skolor, framför allt för mindre skolor på landsbygden som av olika anledningar har svårt att anpassa sig hundraprocentigt till en timplan som ska regleras efter varje enskilt läsår eller termin när man i stället kan ha det stadieindelat, som . Jag förstår det inte riktigt, och jag tycker att det vittnar om en underlig attityd. Detsamma gäller synen på skollovsverksamhet. Om en elev, av olika anledningar, inte når målen måste ansträngningar ske för att målen ska nås. Det kan vara så enkelt att man inte har deltagit tillräckligt i undervisningen. Och måste självfallet mer undervisning till. Ska man då försöka skjuta problemen framför sig och säga "Någon skollovsverksamhet ska vi inte ha. De elever som har misslyckats har misslyckats, och de får ha misslyckats i skola"? Jag vill tacka . Jag vet inte riktigt om jag fick någon fråga. Men jag får försöka bemöta de påståenden som framfördes. Först vill jag säga att det var en spännande upplevelse när 349 ledamöter kom in under mitt anförande. Jag som lärare kände mig nästan hemma, med elever som springer ut och in i klassrummet. Du tog först upp förtroendet, . Nej, förtroendet för hur det ser ut i skolorna är inte speciellt stort. Vi har nämligen misslyckats kapitalt med det vi håller på med. Det är inte svårare än att titta på undersökningarna. av alla rektorer, eller skolledare, som vi har kommer inte från skolan. De har inte någon bakgrund i skolan. De har bakgrund från alla andra områden än skolan. Det är ett stort problem att de inte har den pedagogiska förståelsen för lärarnas vardagliga arbete. När det gäller skollovsverksamheten finns det många åtgärder som man kan ta till innan man använder skollovsverksamhet. Dessa åtgärder kan först lösas i lärarlaget, sedan i lärarlaget med hjälp av mindre externa åtgärder och sedan kan det lösas i lärarlaget med hjälp av ett totalt åtgärdsprogram. Det har skjutits på de här sakerna. behövde man använda alla resurser från dag ett. har det differentierats lite, vilket jag tycker är mycket bättre. Man ska inte använda skolloven till undervisning av elever som redan är trötta, som kanske redan har tappat stinget och verkligen behöver tanka sig. Både lärare och elever behöver använda lovtiden till att återhämta sig för att kunna komma tillbaka med lite starkare kraft. Det är precis den här typen av kanske-, om- och menmentalitet som jag vänder mig emot och ställer mig frågande till. Man kanske är skoltrött, och man kanske inte vill vara i skolan. Och ska lösningen vara att inte erbjuda någon undervisning. Det ska inte erbjudas något stöd, utan det misslyckande som , i det här fallet, har uppvisat och som du, , vill betona är ett enormt misslyckande ska helt enkelt hänskjutas till den enskilde eleven. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Samma argumentation går igen när vi diskuterar modersmålsundervisningen. Ett enskilt exempel på dålig organisation på en enskild skola ska ligga till grund för att ett helt skolämne ska försvinna för en stor grupp elever. Den grundläggande kunskapsinhämtningen, oavsett vilken del det gäller och om vi talar om matematik eller modersmål, ska hänskjutas till att vara elevens ansvar. Den ska bort från lärare och rektorer med motiveringen att rektorer och lärare är så dåligt utbildade i . De har fel bakgrund och kommer inte att klara av att driva skolan. Det skulle vara mycket bättre om riksdagsgrupp reglerade och orienterade den svenska skolan i detalj. Jag finner det inte bara orimligt att det skulle vara möjligt för 921 000 grundskolelever; jag finner det dessutom direkt olämpligt. Makten i skolan ska självfallet ligga hos rektorer och lärare. Om det finns kompetensbrister ska det såklart kompenseras för dem. Men det kan omöjligen vara på det sättet att elevens rätt till kunskap, oavsett om det är inom matematik eller modersmål, ska förverkas och anses vara förbrukat på grund av att skolans organisation är för dålig, enligt . Jag hör på att vi åtminstone brinner för samma sak, skolans välmående. Jag har lite svårt att bemöta vissa av sakerna eftersom det blandas hejvilt här. Men jag ska försöka reda ut det. nämnde exemplet som gällde att det är svårt för skolorna att erbjuda de adekvata tjänsterna. Om vi då genomför skollovsverksamhet har vi ännu större svårigheter. Jag kan nämligen inte se att lärare som verkligen behöver återhämta sig under skolloven ska kunna erbjuda de tjänsterna till elever som också behöver återhämta sig. Nej, jag tror inte att organisationen är fulländad ute på skolorna. Det finns mycket att göra. Jag tror att vi har nedmonterat skolan så kraftigt att lärarkåren gör många saker som de absolut inte ska göra. Vi har gett kommunerna mandatet att sköta skolorna. Och det har de tyvärr inte lyckats särskilt bra med. Det finns säkert undantag, där man har lyckats bra. Men man behöver bara titta på studieresultaten och på de undersökningar som finns för att se svart på vitt att vi tyvärr inte har lyckats. Jag och kommer säkert att mötas både i utskottet, i andra debatter och över en kopp kaffe när vi vill och kan då ta lite längre diskussioner om det här. Det är inte helt lätt att rekapitulera anförande när det har varit en votering emellan. Men när jag hörde anförandet tänkte jag att det finns många lärarutbildade, lärarverksamma och till och med rektorer i utbildningsutskottet. Jag hoppas och tror att vi inte låter enbart våra egna erfarenheter forma våra ställningstaganden och förslag. Det är klart att vi påverkas av det som vi själva har upplevt. Men jag tror att det vore bra om vi tittar på forskning, tittar på rapporter och låter utredningar tala och att vi använder de argument som vi då får fram. Då tror jag att det blir en enklare och mer professionell diskussion, inte minst i den här kammaren. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Jag kan ändå inte låta bli att fundera över hur och resonerar när det gäller rätten till modersmålsundervisning. De nationella minoritetsspråken är okej. Men i övrigt ska det inte vara obligatoriskt, utan familjen ska finansiera och ordna det själv. har väl hört och förstått all den forskning som säger att om man inte behärskar sitt modersmål till fullo är det svårt att addera ytterligare språk? skriver själva i sin reservation att språket är en "kulturbärare och länk mellan generationerna" och därför ska lokal dialekt vara en obligatorisk del av svenskundervisningen. Hur kan de komma till den slutsatsen och inte tycka att kulturbäraren som håller samman generationer är viktig? Det gäller inte minst människor som har flytt ett annat land och kommit hit, som ska hålla kontakten med tidigare generationer och åtminstone kunna skapa ett sätt att samtala i den egna familjen. Det är väldigt svårt att förstå. Tack för frågorna, . Jag börjar bakifrån om det är okej. Jag tar upp den fråga som du nämnde sist. Självklart har en kännedom om det lokala språket en stor betydelse. Man behöver inte gå längre än att jämföra rosengårdssvenska, som har en stark klang av skånska i sig, och tenstasvenska, som har en stark klang av stockholmska i sig. Det är självklart viktigt att man har en känsla för det lokala språket. Sedan tog du upp detta med egna erfarenheter. Nej, jag baserar inte allting på egna erfarenheter. Jag tycker bara att det är ganska roligt att kunna berätta anekdoter som stämmer överens med vad forskningen och utredningar har kommit fram till. Vi lutar ju oss alltid mot den forskning som vi själva tycker stämmer överens med vår politik. Vi kan rabbla forskarnamn fram och tillbaka efter vad som stämmer överens med de åsikter som vi har. Men framför allt är vi nog överens om en sak, , och det är att lärarkåren just nu inte simmar för att komma framåt, de simmar bara för att hålla sig över ytan. Om lärarkåren inte mår bra kommer inte heller eleverna att må bra. Då mår skolsystemet över huvud taget inte bra. Vi måste nog sätta oss alla ned gemensamt, och jag skulle gärna vilja ha svar på frågan: Är beredd att bjuda in även till allmänna diskussioner, så att vi kan komma fram till en gemensam syn? Det är i diskussioner som man kan vända och vrida på åsikter och kanske till och med byta åsikter, antingen Socialdemokraterna eller . Jag skulle kunna tänka mig att få veta något namn på någon forskare som anser att modersmålet ska vara frivilligt, en angelägenhet för den enskilda familjen och inte betydelsefullt för språkutvecklingen. Det skulle vara väldigt intressant att höra åtminstone ett namn. När det gäller den gemensamma dialogen för vi ju dialog här och . Vi hade en dialog i utskottet. Jag vet att regeringen kommer att bjuda in till samtal i olika frågor. Varje parti bestämmer naturligtvis vilka frågor och vilka andra partier som man samtalar med när man tror att det finns möjlighet att nå framgång. Det kan se lite olika ut. är det de två regeringspartierna som bjuder in något eller några partier som säger sig vara intresserade av samtal. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Men man gör det valet själv, och det är faktiskt ett politiskt ställningstagande om i vilken fråga som man tror sig komma framåt och vilken typ av lösning som man kan se framför sig. Jag vill en gång till återkomma till modersmålet. Det är ju på det området som sticker ut flagrant. Menar på fullt allvar att det ska vara obligatoriskt med lokal dialekt i skolan? Modersmål - om det inte är nationellt minoritetsspråk - ska vara frivilligt och ett intresse för den enskilda familjen. Jag tror att man har missförstått det ställningstagandet. Sedan vill jag använda min sista talartid till att säga att det är klart att den svenska skolan har problem. Jag inledde inte mitt anförande med att i negativ mening säga att skolan har jättestora utmaningar. Vi måste också tala om skolan på ett positivt sätt. Jag har besökt många skolor där det har fungerat väldigt väl och där man är optimistisk. Men man vill ha nya utmaningar och fler kolleger. Jag instämmer inte i bilden att lärarna bara simmar för att hålla sig flytande. Jag har inte besökt någon enstaka skola som skiljer sig från mängden. I grund och botten är förutsättningarna goda, men gäller det verkligen att styra skolan i rätt riktning. Jag ska referera till den senaste veckans nyheter i skolan: