bet · H201TU13 · 2015-05-22 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2014/15:120 Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. Vidare behandlas 48 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Propositionen innehåller förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra och rådets direktiv /34/EU om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. Direktivet innehåller delvis nya regler om möjligheter att undanta vissa järnvägsnät och verksamheter från delar av regelverket. Regeringen föreslår därför att järnvägslagens tillämpnings- och undantagsbestämmelser justeras. Lagen kompletteras även med ytterligare regler om tillhandahållande av järnvägstjänster. Regeringen föreslår även att den nuvarande bestämmelsen om särskilt tillstånd för den som bedriver verksamhet av mindre omfattning upphävs och ersätts av ett nytt tillstånd – nationellt säkerhetstillstånd. Utskottet anser att förslagen i propositionen är väl avvägda och tillstyrker därför propositionens lagförslag med en viss lagteknisk justering och den ändringen att tidpunkten för ikraftträdande bestäms till . Med anledning av motionsförslag om ökad kollektivtrafik finner utskottet att det finns anledning att understryka vikten av kollektivtrafikbranschens mål om en fördubblad kollektivtrafik och föreslår därför ett tillkännagivande till regeringen om statens roll i att bidra till att skapa rätt förutsättningar för att branschens mål om en fördubblad kollektivtrafik ska kunna nås. Utskottet avstyrker övriga motionsförslag med hänvisning bl.a. till den pågående utredningen om järnvägens organisation. I betänkandet finns 9 reservationer (M, C, FP, KD, SD och V) och 2 särskilda yttranden (SD och V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur Ansvar för järnvägsstationer m.m. 1.Järnvägssystemets organisation, punkt 2 (V) 2.Samhällsuppdrag, punkt 3 (V) 3.Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur, punkt 4 (M, C, FP, KD) 4.Resenärsfrågor, punkt 7 (M, C, FP, KD) 5.Vissa säkerhetsfrågor, punkt 9 (SD) 6.Ökad kollektivtrafik, punkt 10 (V) 7.Tillgänglighet inom kollektivtrafiken, punkt 12 (V) 8.Cykel på kollektivtrafiken, punkt 14 (V) 9.Gotlandstrafiken, punkt 16 (V) 1.Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde, punkt 1 (V) 2.Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur, punkt 4 (SD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde antar regeringens förslag till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) med de ändringarna att a) den nya paragrafen 1 kap. 6 § betecknas 1 kap. 7 § och b) tidpunkten för ikraftträdande bestäms till . Därmed bifaller delvis proposition 2014/15:120. 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 5, 2014/15:481 av (S), 2014/15:764 av och (S) och 2014/15:1185 av m.fl. (S). Reservation 1 (V) 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkande 6 och 2014/15:2283 av m.fl. (S). Reservation 2 (V) Underhåll av statens järnvägsinfrastruktur 2014/15:931 av m.fl. (S), 2014/15:2049 av m.fl. (S), 2014/15:2136 av Per Klarberg m.fl. (SD) och 2014/15:2318 av m.fl. (M) yrkande 4. Reservation 3 (M, C, FP, KD) Ansvar för järnvägsstationer m.m. 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 9. 2014/15:1071 av (M) yrkandena 1 och 2. 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkandena 11 och 14, 2014/15:809 av och (C), 2014/15:1263 av och (SD), 2014/15:1500 av (M), 2014/15:2199 av (S) och 2014/15:2864 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 4 (M, C, FP, KD) 2014/15:2036 av (S). 2014/15:241 av Per Klarberg (SD). Reservation 5 (SD) tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om statens roll i att bidra till att skapa rätt förutsättningar för att kollektivtrafikbranschens mål om en fördubblad kollektivtrafik ska kunna nås. 2014/15:2318 av m.fl. (M) yrkande 12, 2014/15:720 av och (S), 2014/15:1681 av (MP) yrkande 2 och 2014/15:2742 av och (C) samt 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkande 13, 2014/15:356 av (M) och 2014/15:1681 av (MP) yrkande 1. Reservation 6 (V) 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkande 12. 2014/15:100 av (M), 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkande 15, 2014/15:721 av (S), 2014/15:1346 av m.fl. (C), 2014/15:2122 av (SD) yrkande 1 och 2014/15:2333 av (M). Reservation 7 (V) 2014/15:647 av (M). 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkandena 16 och 17 samt 2014/15:607 av och (MP) yrkande 8. Reservation 8 (V) 2014/15:192 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4. 2014/15:31 av (FP) yrkande 2 och 2014/15:929 av (S). Reservation 9 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), (M), (S), (S), (S), (SD), (M), (S), (C), Per Klarberg (SD), (V), (KD), (S), (S), (M), (FP) och (M). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas regeringens proposition 2014/15:120 Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. I betänkandet behandlas även 46 motionsförslag från den allmänna motionstiden om bl.a. järnvägspolitik, kollektivtrafik, tillgänglighet i kollektivtrafiken, och Gotlandstrafiken. En förteckning över behandlade förslag redovisas i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. I samband med ärendets beredning sammanträffade utskottet med företrädare för , , Samtrafiken i , X2AB, Resenärsforum och Mälab samt Utredningen om järnvägens organisation och . I propositionen lämnas förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra och rådets direktiv /34/EU om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde (SERA-direktivet). SERA-direktivet utgör en sammanslagning och omarbetning av direktiven i det första järnvägspaketet, som antogs 2001. Stora delar av direktivet är därför redan införlivat i svensk rätt, men det innehåller också delvis nya regler. I propositionen föreslås bl.a. att järnvägslagens tillämpnings- och undantagsbestämmelser justeras och att den kompletteras med ytterligare regler om tillhandahållande av järnvägstjänster. Regeringen föreslår även att den nuvarande bestämmelsen om särskilt tillstånd för den som driver verksamhet av mindre omfattning upphävs och ersätts av ett nytt tillstånd – nationellt trafiksäkerhetstillstånd. I propositionen föreslås vidare att bestämmelser om myndighetstillstånd (auktorisation) för den som organiserar järnvägstrafik upphävs. Regeringen föreslår även regler som genomför direktivets bestämmelser om regleringsorganets (i Transportstyrelsen) oberoende. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ett gemensamt europeiskt järnvägsområde Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag ändring i järnvägslagen med en viss lagteknisk justering och den ändringen att tidpunkten för ikraftträdande bestäms till . Jämför särskilt yttrande 1 (V). Organisationsförändringar och marknadsöppning inom järnvägen fattade beslut om att infrastrukturorganisationen inom järnvägen skulle skiljas från trafikverksamheten. Dåvarande delades upp i ett affärsverk, (), med ansvar för tågtrafiken och en förvaltningsmyndighet, , med ansvar för den statliga järnvägens infrastruktur. bildades som en självständig enhet inom med ansvar för säkerheten inom järnvägssektorn. Staten tog genom det fulla ansvaret för investeringar och underhåll av infrastrukturen, och SJ blev ett järnvägsföretag som betalade banavgifter för att få använda spåren. SJ fortsatte att ha exklusiv rätt att bedriva järnvägstrafik på stambanenätet medan länstrafikhuvudmännen övertog trafikeringsrätten för den lokala och regionala tågtrafiken inom länen, varvid de kunde upphandla trafik av olika järnvägsföretag. öppnades marknaden för inrikes godstrafik nästan helt för konkurrens. /2001 bolagiserades affärsverket och delades upp i bl.a. , , , och . Den kommersiella inrikestrafiken började avregleras 2007 då SJ:s monopol på chartertrafik och nattågstrafik togs bort. beslutade om en fortsatt stegvis öppning av den svenska järnvägsmarknaden (bet. 2008/09:TU18, rskr. 2008/09:293). öppnades marknaden för veckosluts- och helgtrafik på det järnvägsnät som förvaltas av staten. Nästa steg innebar att hela det svenska järnvägsnätet öppnades för internationell persontrafik . Härigenom genomfördes direktiv /58/EG om marknadsöppning för internationell persontrafik via ändringar i järnvägslagen (2004:519). Slutligen beslutades att marknaden för persontrafik på järnväg skulle öppnas helt . SJ:s ensamrätt till kommersiell persontrafik på det järnvägsnät som förvaltas av staten avskaffades därmed. har alla tågoperatörer likvärdig rätt att verka på det svenska järnvägsnätet. Inom EU pågår ett arbete med att bygga upp ett enhetligt järnvägssystem inom . Arbetet syftar till att öka järnvägens effektivitet och konkurrenskraft i förhållande till de övriga trafikslagen. Järnvägstransporter över gränserna hindras av att den europeiska marknaden är uppdelad i nationella nät, som bygger på sinsemellan olika tekniska lösningar och som styrs av olika nationella regler. För att överbrygga dessa hinder har EU presenterat ett antal regelpaket, de s.k. järnvägspaketen. Syftet med de europeiska bestämmelserna är dels att standardisera komponenter för att sänka järnvägens kostnader och öka konkurrenskraften, dels att göra det möjligt att framföra tågen mellan olika medlemsländer utan några tekniska problem. har EU beslutat om tre olika järnvägspaket. Det första järnvägspaketet, som bl.a. innebar en ökad liberalisering av den internationella godstrafiken, införlivades i svensk rätt . Det andra järnvägspaketet syftade till att påskynda liberaliseringen av den internationella godstrafiken. Resultatet av paketet var att godstrafiken på järnvägarna i EU öppnades för konkurrens . Med det andra paketet blev det fritt fram för utländska operatörer att bedriva godstrafik i ett annat land och för cabotage i internationell trafik, dvs. lastning och lossning inom ett land där järnvägsföretaget inte har sitt säte. För att den fria marknaden inte skulle påverka säkerheten inom systemen innehöll paketet även ett direktiv om järnvägssäkerhet. Vidare uppdaterades direktiven om driftskompatibilitet och en ny europeisk järnvägsmyndighet för driftskompatibilitet och säkerhet – Europeiska järnvägsbyrån (ERA) – inrättades. Det andra järnvägspaketet syftade också till att i övrigt gå vidare med den marknadsöppning som hade påbörjats med det första järnvägspaketet. Det andra järnvägspaketet införlivades i svensk rätt genom ändringar i järnvägslagen och järnvägsförordningen . Det tredje järnvägspaketet syftade till att öppna marknaden för internatio-nell persontrafik, införa ett gemensamt regelverk för behörighetsprövning av lokförare samt reglera tågresenärers rättigheter och skyldigheter. I kommissionens förslag om ökad rörlighet för lok, det s.k. järnvägspaketet 3,5, fortsätter EU-arbetet med att underlätta järnvägstransporter över gränserna. Där föreslås bl.a. regler som underlättar s.k. ömsesidigt erkännande, dvs. att ett lok som är godkänt för att tas i bruk i ett land även får användas i andra EU-länder utan att behöva godkännas på nytt. Förslaget syftar även till att öka takten i arbetet med att införa gemensamma tekniska standarder. Arbetet har resulterat i direktiv /57/EG som är en sammanslagning av de två tidigare driftskompatibilitetsdirektiven. Genom ändringar i säkerhetsdirektivet har det bl.a. införts krav på att varje fordon ska ha en underhållsansvarig enhet (Entity in charge of Maintenance, ECM) och på certifiering av ECM för godsvagnar. Vidare har kommissionen omarbetat det första järnvägspaketet, och 2012 antogs ett direktiv om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. Det s.k. SERA-direktivet ska vara införlivat i medlemsstaternas lagstiftning . Mot bakgrund av att järnvägstrafiken trots de vidtagna åtgärderna har en låg marknadsandel i förhållande till de olika transportsättens andel av de totala transporterna inom EU valde kommissionen att lägga fram ett fjärde järnvägspaket. I paketet ingår ett paraplymeddelande, sex rättsakter och tre rapporter som tillsammans syftar till att komma ännu närmare en gemensam europeisk järnvägsmarknad och förbättra järnvägens kvalitet och effektivitet inom EU. Paketet innehåller bl.a. bestämmelser som ska undanröja administrativa och tekniska hinder, öppna marknader, skapa oberoende järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare och undvika förtäckt diskriminering. Kommissionens förslag omfattar tre huvudområden: ökade befogenheter för ERA, marknadsöppning för nationell persontrafik och starkare krav på vertikal separation och oberoende infrastrukturhållare. Det fjärde järnvägspaketet är alltjämt föremål för förhandlingar inom EU. Utredningen om järnvägens organisation riktade ett tillkännagivande till regeringen om att en utförlig utredning av järnvägssystemets organisation borde genomföras (bet. 2012/13:TU2, rskr. 2012/13:119). Regeringen beslutade att en särskild utredare skulle göra en översyn av järnvägens organisation (dir. 2013:46). Syftet med utredningen är att föreslå sådana förbättringar av järnvägssystemets organisation som på bästa sätt möter framtidens krav på ett effektivt och hållbart transportsystem. Utredaren lämnade delbetänkandet En enkel till framtiden? (SOU 2013:83). anordnade utredningen ett remissmöte i . I utredningens delbetänkande görs bl.a. en inventering och redogörelse för potentiella förbättringsområden. fattade regeringen beslut om ett tilläggsdirektiv för utredningen (dir. 2014:52). Enligt direktiven ska förslag lämnas till förbättringar av järnvägssystemets organisation inom områdena järnvägens framtida utveckling, rollfördelning och samordning, transporttjänster av god kvalitet på en öppen marknad, användning och tilldelning av kapacitet, byggande och underhåll av infrastrukturen, tillgång till tjänster samt reglering, tillsyn och uppföljning. Uppdraget ska redovisas . beslutade regeringen bl.a. att utredaren ska delredovisa vissa frågor om byggande och underhåll av infrastrukturen. Utredaren har sedermera överlämnat delredovisningen på anläggningen (SOU 2015:42). Det uttalade syftet bakom det s.k. SERA-direktivet (Area) är att förenkla, förtydliga och modernisera huvuddelen av den EU-reglering på järnvägsområdet som tillkom 2001 genom antagandet av det s.k. första järnvägspaketets rättsakter. I propositionen anges att det primära bakomliggande syftet med bestämmelserna i är oförändrat. Vidare framförs att regleringen i SERA-direktivet i huvudsak är en marknadsreglering som syftar till att öppna järnvägsmarknaden och bättre integrera järnvägen som en del av den inre marknaden. Reglerna ska ge förutsättningar för en utveckling av järnvägstrafiken som medlemsstaterna med hjälp av offentliga medel ska kunna driva och utveckla lämplig järnvägsinfrastruktur. I propositionen anges att den svenska järnvägsmarknaden och dess delmarknader består av ett förhållandevis stort antal aktörer som antingen äger och förvaltar infrastruktur och anläggningar för kringtjänster eller bedriver trafik i egen eller annans regi. Vidare finns ett flertal företag som erbjuder järnvägstjänster på andras anläggningar. Regeringen menar att endast ett fåtal av företagen bedriver verksamhet på ett sätt eller i en sådan omfattning som direktivet syftar till att reglera. I syfte att undvika detaljreglering och onödig administrativ belastning bör därför dessa förslag, där direktivet så medger, undantas från onödig marknadsreglering. Krav för att verka på järnvägstransportmarknaden Vid genomförandet av direktiven i det första järnvägspaketet infördes bestämmelser om att inte enbart järnvägsföretag utan även andra intressenter skulle få ansöka om infrastrukturkapacitet på svenska järnvägsnät. Det kunde handla om industriföretag, speditörer eller, på persontrafiksidan, trafikhuvudmän. För att säkerställa att företagen var lämpliga att organisera järnvägstrafik infördes i järnvägslagen ett krav på tillstånd i form av auktorisation för den som organiserar järnvägstrafik utan att själv utföra trafiken. I SERA-direktivet görs rätten att låta även andra sökande än järnvägsföretag ansöka om kapacitet obligatorisk, varför regeringen föreslår att järnvägslagens krav på auktorisa-tion för verksamhetsutövare som organiserar järnvägstrafik upphävs. I propositionen framhålls att framtagandet av en tågplan är en komplicerad process och det därför är viktigt att man på förhand vet att de som deltar i processen är seriösa, kunniga och har ekonomisk förmåga att organisera den trafik för vilken kapacitet tilldelas. Mot bakgrund av direktivets bestämmelser föreslår därför regeringen att fysiska eller juridiska personer med hemvist eller säte i en stat inom EES eller i , som har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av infrastrukturkapacitet och som uppfyller de krav som uppställs av infrastrukturförvaltaren, har rätt att organisera trafik på svenska järnvägsnät. Regeringen föreslår vidare att infrastrukturförvaltaren i beskrivningen av järnvägsnätet får uppställa krav på den som ansöker om infrastrukturkapacitet i syfte att säkerställa framtida avgiftsintäkter och ett effektivt utnyttjande av järnvägsinfrastrukturen. Kraven, som ska vara lämpliga, tydliga och icke-diskriminerande, får endast avse ekonomisk garanti och förmåga att ansöka om infrastrukturkapacitet. I propositionen föreslås även att bestämmelsen om särskilt tillstånd upphävs och att den som bedriver verksamhet med stöd av ett särskilt tillstånd får fortsätta med detta till utgången av 2018. Bakgrunden till förslaget är att undantaget i järnvägslagen, dvs. möjligheten att operera med stöd av ett särskilt tillstånd i stället för att inneha både en licens och ett säkerhetsintyg, omfattar fler verksamheter än vad som är tillåtet enligt SERA-direktivet. Mot bakgrund av att regeringen föreslår att bestämmelsen om särskilt tillstånd bör upphävas måste den ersättas av ett annat tillstånd, med mer begränsat tillämpningsområde. I propositionen anges att tillståndet endast kommer att gälla för verksamheter som varken behöver marknadsregleras eller omfattas av säkerhetsreglering enligt EU-rättsliga krav, utan endast omfattas av en nationell säkerhetsreglering. De verksamheter som även i fortsättningen kommer att omfattas av undantagsregeln blir persontrafik eller museitrafik på lokal och regional fristående järnvägsinfrastruktur och de verksamhetsutövare som en-dast bedriver godstrafik på s.k. industrispår. Regeringen framhåller att bestämmelsen om vilka aktörer som ska omfattas av möjlighet att bedriva verksamhet med stöd av ett nationellt trafiksäkerhetstillstånd därför bör kompletteras och omfatta både de fall då järnvägsnätet används för transporter av ägarens gods och de fall nätet används för transporter av infrastrukturförvaltarens gods. Enligt SERA-direktivet ska inget företag tillåtas tillhandahålla järnvägstransporttjänster såvida det inte har beviljats ett ”lämpligt” tillstånd (i svenska lagen licens). Regeringen föreslår att det införs en uttrycklig bestämmelse om att en licens får anpassas till verksamhetens art och omfattning. Regeringen föreslår även att dagens formulering av försäkringskrav ändras till att licens ska beviljas den som genom försäkring eller tillräcklig garanti täcker den skadeståndsskyldighet som kan uppkomma till följd av järnvägstrafiken. I SERA-direktivet återfinns ett antal detaljerade bestämmelser om krav för att beviljas licens, omprövning av licenser och förnyad prövning av licenser. Regeringen föreslår därför att det i järnvägslagen införs ett bemyndigande varigenom regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om licenser, omprövning av licenser, förnyad prövning av licenser och tillfälliga licenser. Begränsningar i trafikeringsrätt och regellättnader för infrastrukturförvaltare I propositionen framhålls att en av de viktigaste rättigheterna för dem som ansvarar för järnvägstrafik är ett icke-diskriminerande tillträde till järnvägsinfrastrukturen. Att ha trafikeringsrätt innebär inga garantier för att tilldelas tåglägen, men ger en möjlighet att ansöka om tågläge och delta i kapacitetstilldelningsprocessen. I dagens reglering undantas lokala och regionala järnvägsnät som är fristående och enbart avsedda för person- eller museitrafik, och järnvägsnät som inte förvaltas av staten och som endast används av infrastrukturförvaltaren för transporter av eget gods (s.k. industrispår). I propositionen föreslår regeringen att definitionen av vilka nät som ska anses utgöra s.k. industrispår vidgas något. Vidare upphävs det rådande generella undantaget från kraven på redovisning av järnvägsverksamhet för lokala och regionala järnvägsnät för persontrafik eller museitrafik och ersätts av en särskild undantagsbestämmelse i kapitlet om redovisning. I propositionen föreslås vidare undantag som syftar till att minska den administrativa bördan för förvaltare av infrastruktur i anläggningar för tjänster. Bland annat föreslår regeringen att när det gäller bestämmelserna om tilldelning av infrastruktur och avgifter ska endast de bestämmelser som riktar sig till tjänsteleverantörer eller till ägaren av en anläggning för tjänster tillämpas för den som förvaltar järnvägsinfrastruktur inom anläggningar för tjänster. Vidare föreslår regeringen att tillsynsmyndigheten får besluta att en förvaltare av sådan lokal järnvägsinfrastruktur som saknar strategisk betydelse för järnvägsmarknaden ska undantas från järnvägslagens bestämmelser om kapacitetstilldelning och uttag av avgifter. Regeringen framför att om infrastrukturen faller under definitionen av järnvägsinfrastruktur i bilaga I till SERA-direktivet, ska Europeiska kommissionens beslut först begäras in. Av propositionen framgår att det är oklart vad som avses med begreppen strategisk betydelse samt hur den relevanta järnvägsmarknaden kommer att definieras i det enskilda fallet. I propositionen anges att regelverket om tillhandahållande av tjänster utökas genom SERA-direktivet. Det införs en rad nya bestämmelser som syftar till att garantera alla som avser att bedriva trafik på ett visst nät tillträde till de tjänster som anses vara mest grundläggande och till de anläggningar där tjänsterna tillhandahålls, dvs. både tillträde till spåren i anläggningen och till de tjänster som tillhandahålls i anläggningen. Regeringen föreslår därför att en tjänsteleverantör på ett icke-diskriminerande sätt ska ge järnvägsföretag och andra sökande tillträde till följande anläggningar och tjänster som tillhandahålls i dessa anläggningar: tillträde till stationer för passagerare, inklusive byggnader och övriga faciliteter, även för förmedling av reseinformation och lokaler lämpliga för biljettförsäljning, tjänster i godsterminaler, tjänster på rangerbangårdar och andra tjänster för tågbildning och växling, sidospår för uppställning, tjänster i underhållsanläggningar, dock inte tyngre underhåll av höghastighetståg eller andra typer av rullande materiel som kräver särskilda anläggningar, tjänster i andra tekniska anläggningar än som avses ovan samt tjänster i anläggningar för rengöring och tvätt, järnvägstjänster i hamnanläggningar, tjänster för olycksundsättning och tjänster i bränsledepåer. Regeringen föreslår att tjänsteleverantör definieras på följande sätt i järnvägslagen: varje offentlig eller privat enhet som ansvarar för förvaltningen av en anläggning för tjänster eller för tillhandahållande av sådana tjänster som regleras i järnvägslagen. Vidare föreslår regeringen att tyngre underhåll definieras enligt följande: arbete som inte utförs rutinmässigt som en del av det dagliga underhållet utan kräver att fordonet tas ur trafik. I propositionen föreslås vidare att om en anläggning för en grundläggande tjänst inte har varit i bruk under i följd och ett järnvägsföretag eller någon annan sökande har uttryckt intresse för tillträde till anläggning, ska ägaren till anläggningen offentliggöra att den helt eller delvis kan hyras eller leasas. I propositionen anges att detta krav inte gäller om det kan visas att anläggningen ska användas för något annat ändamål.