bet · H201JuU12 · 2015-03-19 00:00:00 — Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2014/15:36 Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel . Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel Bilaga Förteckning över behandlade förslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel lägger skrivelse 2014/15:36 till handlingarna. Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet regeringens skrivelse 2014/15:36 Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel . Redovisningen bygger på uppgifter som har lämnats till regeringen av i samverkan med , och (Ju2014/3741/Å). Det har inte väckts någon motion med anledning av skrivelsen. I enlighet med önskemål redovisar regeringen hur reglerna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation (tidigare hemlig teleavlyssning) i har tillämpats (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298). I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades angavs i lagstiftningsärendet att regeringens redovisning till om tillämpningen av bestämmelserna borde bibehållas och att en motsvarande redovisning av hemlig teleövervakning (numera hemlig övervakning av elektronisk kommunikation) borde lämnas (prop. 1988/89:124 s. 55). Likaså angavs i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning – som gällde till utgången av 2008 – att en redovisning av tillämpningen av bestämmelserna i den lagen borde lämnas till (prop. 1995/96:85 s. 37). När reglerna i lagen om hemlig kameraövervakning fr.o.m. permanentades och med oförändrat innehåll fördes över till 27 kap. , utgick vid sin behandling av lagförslagen från att regeringen även i fortsättningen till skulle redovisa de brottsbekämpande myndigheternas användning av reglerna om hemlig kameraövervakning (bet. 2008/09:JuU3 s. 14). I det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brotts-bekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet uttalade regeringen att den årliga skrivelsen till om användningen av vissa hemliga tvångsmedel i brottsutredningar även borde innehålla en redovisning av inhämtningen av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet, men att Säkerhetspolisens inhämtning av uppgifter dock inte borde redovisas (prop. 2011/12:55 s. 112–113). Under riksdagsbehandlingen såg utskottet positivt på detta (bet. 2011/12:JuU8 s. 33). I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål. Skrivelsen omfattar även en redogörelse för inhämtning av uppgifter enligt lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Skrivelsen omfattar inte användningen av dessa tvångsmedel i Säkerhetspolisens verksamhet. Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel Utskottets förslag i korthet lägger skrivelsen till handlingarna. När det gäller den sammantagna bilden av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning konstaterar regeringen följande. Antalet redovisade tillstånd har minskat något. har 7 417 tillstånd till hemliga tvångsmedel meddelats. meddelades 7 643 tillstånd. När det gäller antalet förundersökningar med hemliga tvångsmedel har dessa ökat från 912 förundersökningar till 1 121 förundersökningar . Av de förundersökningar i vilka hemliga tvångsmedel användes har 680, dvs. , avsett två eller flera misstänkta. Motsvarande siffra var 460, motsvarande . redovisas i årets underlag från myndigheterna antalet personer som varit föremål för ett hemligt tvångsmedel uppdelat på respektive tvångsmedel. särredovisades endast de som varit föremål för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Myndigheterna påpekar i sin redovisning att en person kan ha varit föremål för flera olika former av hemliga tvångsmedel och att personen i dessa fall räknas med under flera tvångsmedel. En sammanräkning av antalet personer som redovisas för varje tvångsmedel ger således inte en uppgift om hur många olika individer som totalt utsatts för ett eller flera hemliga tvångsmedel. Som framgår av skrivelsen om tvångsmedelsanvändningen 2011 hade myndigheterna i sin redovisning för det året definierat begreppet tillstånd på ett annat sätt än (skr. 2012/13:47 s. 10). Mot denna bakgrund gav en jämförelse av antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning inte en rättvisande bild av hur användningen av tvångsmedlet hade utvecklats. För en redovisning av hur antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning och den genomsnittliga avlyssnings- och övervakningstiden har utvecklats –2010 hänvisar regeringen till skrivelse 2011/12:39 s. 10–14. Bestämmelserna om övervakning av elektronisk kommunikation ändrades . De nya reglerna medför att det svårligen går att redovisa nyttan i förhållande till någon person. Regeringen har därför ändrat uppdraget till myndigheterna i linje med detta. Det nya uppdraget innebär att regeringen ställer fortsatta krav på nyttoredovisning men att redovisningen anpassas till nu gällande regelverk. Nyttan ska numera redovisas genom anonymiserade exempel som illustrerar vilken nytta myndigheterna har haft vid användningen av tvångsmedlet. När det gäller tillämpningen av bestämmelserna om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet anför regeringen att det framgår av myndigheternas redovisning att det fattades 595 beslut om inhämtning av sådana uppgifter. Nyttan av inhämtningen i underrättelseverksamhet redovisas genom anonymiserade exempel, dock utan att arbetsrutiner eller spaningsmetoder som omfattas av sekretess avslöjas. Regeringens bedömning är att myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel har varit ett ändamålsenligt och nödvändigt instrument i brottsbekämpningen. Av myndigheternas redovisning framgår enligt regeringen att de hemliga tvångsmedlen fyller en mycket viktig funktion för det brottsutredande arbetet. Den visar också att de hemliga tvångsmedlen inneburit en reell nytta. Regeringen noterar att det i brottsutredningar ofta förekommer att flera telefonnummer avlyssnas eller övervakas med stöd av flera tillstånd som avser en och samma person. Det förekommer att ett tillstånd i princip enbart leder fram till att ett nytt telefonnummer behöver avlyssnas eller övervakas. Även på andra sätt samverkar resultaten av olika tillstånd och olika hemliga tvångsmedel med varandra på ett sätt som gör att det är svårt att avgöra vilket tillstånd som gett den slutliga nyttan. Mot denna bakgrund anser regeringen att det varken är ändamålsenligt eller lämpligt att slå fast vilka resultat som ska nås vid användningen av hemliga tvångsmedel i enskilda brottsutredningar eller att i förväg bestämma att en viss procentandel av samtliga fall där hemliga tvångsmedel används ska leda till vissa förväntade resultat. På samma sätt som i redovisningen har myndigheterna redovisat några av de olika åtgärder som följt av tvångsmedelsanvändningen i syfte att så objektivt som möjligt kunna bedöma nyttan av olika tvångsåtgärder. Myndigheterna har bl.a. redovisat om de inhämtade uppgifterna har lett till ett frihetsberövande av den avlyssnade, till ett annat tvångsmedel, till att någon annan frihetsberövats i ärendet eller till att den misstänkte avförts från förundersökningen. Av redovisningen framgår att användningen av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation avseende av de misstänkta har varit till nytta. Samma siffra för hemlig kameraövervakning var . Fördelningen av de olika formerna av nytta visar att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning främst har haft betydelse genom att uppgifterna har stärkt misstankarna mot den misstänkte, använts som underlag vid förhör eller lett till ytterligare tvångsmedel mot den misstänkte. Bland de minst frekventa av alla redovisade nyttor är att uppgifterna har lett till att en misstänkt har avförts från utredningen. 68 personer har kunnat avföras från utredningar på grund av uppgifter som framkommit vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation och hemlig kameraövervakning. När det gäller inhämtning enligt lagen (2012:278) om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndig-heternas underrättelseverksamhet har myndigheterna uppgett att den typiskt sett vanligaste nyttan med dessa uppgifter är att det har kunnat inledas förundersökning i stora narkotikamål efter att rörelsemönster och kontakter mellan inblandade personer kunnat kartläggas samt brottsmisstankar kunnat verifieras. Myndigheterna har också redovisat ett antal exempel för att beskriva nyttan av inhämtningen. Regeringen beskrev i skrivelsen om redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel de driftsproblem som uppstått i det digitala ärendehanteringssystemet för hemliga tvångsmedel samt att driftsproblemen har lett till att systemet inte längre används (skr. 2012/13:47 s. 9–10). Regeringen anför nu att arbetet med att ta fram ett nytt elektroniskt diarium pågår men att det inte är slutfört. Myndigheternas redovisning bygger således fortfarande på manuellt framtagna uppgifter. Det är regeringens bedömning att ett digitalt system kan bidra till en högre effektivitet och kvalitet i myndigheternas redovisning av sin användning av hemliga tvångsmedel. Regeringen påpekar att det inom bereds ett förslag från myndigheterna om redovisningen av användningen av hemliga tvångsmedel. I myndigheternas uppdrag ingick att lämna förslag på hur motsvarande redovisning av användningen av hemlig rumsavlyssning skulle kunna utformas (Ju2013/326/Å). I propositionen Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott som beslutades (prop. 2013/14:237) gjordes bedömningen att den årliga skrivelsen även bör innehålla en redovisning av den öppna polisens och tillämpning av bestämmelserna om hemlig rumsavlyssning och om preventiva tvångsmedel. Regeringen anför att dess tydliga ambition är att se till att skrivelsen till håller hög kvalitet. Det är då av stor vikt att säkerställa att myndigheternas redovisning kan tjäna som underlag för detta och att den kan tas fram på ett strukturerat och effektivt sätt. Regeringen överväger av detta skäl frågan om ett förändrat uppdrag till myndigheterna. Regeringen avser att vidta ett flertal åtgärder för att stärka skyddet för enskildas integritet. En parlamentariskt sammansatt kommitté (Ju 2014:09) arbetar utifrån ett brett uppdrag med att kartlägga och analysera riskerna för intrång i den personliga integriteten vid användning av informationsteknik i privat och offentlig verksamhet. Regeringen följer noga arbetet i kommittén som ska redovisa sitt uppdrag . Vidare ska en uppföljning genomföras för att bedöma effekterna av reglerna om hemlig rumsavlyssning, preventiva tvångsmedel och hemliga tvångsmedel vid utredning av brott inom område när det gäller integritetsskyddet för enskilda. En annan åtgärd blir att utreda hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur. Det saknas enligt regeringen tillräckligt underlag för att nu föreslå hur Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel ska redovisas. Med hänsyn till intresset av att åstadkomma så stor transparens som möjligt anser regeringen att den frågan bör belysas ytterligare. Regeringen avser därför att återkomma till hur Säkerhetspolisens användning kan redovisas. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur genom att tillsynen över behandling av personuppgifter samlas hos en myndighet. Utredaren ska kartlägga den tillsyn över behandling av personuppgifter som bedrivs av flera myndigheter. I uppdraget ingår även att lämna förslag som medför att myndigheten är förberedd för att kunna fullgöra de uppgifter som (Ju 2014:09) kan komma att föreslå att ett integritetsskyddsråd ska ha. Dessutom ska utredaren lämna de förslag som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra de uppgifter som kan bli resultatet av reformeringen av EU:s dataskyddsreglering. Uppdraget ska redovisas . Regeringen gav i uppdrag att i samverkan med , och utifrån respektive myndighets ansvarsområde en gång , med början 2015, till regeringen lämna en gemensam redogörelse för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning vid förundersökning i brottmål under föregående år (Ju2915/1607/Å). Dessutom ska redogörelsen innefatta tillämpningen av tvångsmedel enligt lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Redogörelsen ska även omfatta inhämtningen av uppgifter enligt lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet. Av redovisningen ska, i förekommande fall, framgå hur användningen har utvecklats i förhållande till . Redogörelsen ska inte omfatta Säkerhetspolisens tillämpning. Uppdraget ersätter det ovan nämnda uppdraget Ju2013/326/Å. Det framgår också av uppdraget att i samråd med ska lämna ett förslag på vilka uppgifter om effekter av enskilda tvångsmedel som kan redovisas på ett ändamålsenligt sätt när det gäller hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Förslaget ska åtföljas av en motivering och förklaring. Uppdraget ska redovisas . Regeringen gav en utredare i uppdrag att lämna förslag på hur Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel skulle kunna redovisas (Ju2015/1953/P). Utredaren ska därvid beakta dels att behovet av insyn tillgodoses, dels att nödvändig sekretess med hänsyn till Säkerhetspolisens uppgifter upprätthålls. Uppdraget ska redovisas . De brottsbekämpande myndigheterna har av staten tilldelats vissa uppgifter. Till dessa hör att förebygga, förhindra och utreda brott. För att fullgöra uppgifterna har myndigheterna behov av information. Detta behov kan vara olika starkt beroende på vilken brottslighet och vilka aktörer det är fråga om. Myndigheterna kan använda olika metoder för att skaffa sig relevant information, t.ex. genom spaning och förhör samt kontakter med anmälare eller tipsare. När användning av hemliga tvångsmedel tillåts är också detta för att tillgodose behovet av information. Vid avvägningen mellan enskildas rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv och samhällets intresse av en effektiv brottsbekämpning är det betydelsefullt att med tillräckligt god precision kunna bedöma vilka resultat användningen av hemliga tvångsmedel har lett till i berörda brottsutredningar. Utskottet delar emellertid regeringens uppfattning att det varken är ändamålsenligt eller lämpligt att bestämma i förväg t.ex. att en viss procentandel av samtliga fall där hemliga tvångsmedel används ska leda till vissa förväntade resultat. Som regeringen framhåller är det numera svårt att redovisa nyttan med hemlig övervakning av elektronisk kommunikation i förhållande till någon person, och nyttan redovisas därför i stället genom anonymiserade exempel. Detsamma gäller i fråga om de uppgifter som myndigheterna med stöd av den nya lagstiftningen hämtar in i underrättelseverksamheten. Utskottet har ingenting att anmärka mot detta, utan anser att redovisningen i denna del är tillräcklig. Utskottet anser i likhet med regeringen att det framgår av myndigheternas redovisning att de hemliga tvångsmedlen fyller en mycket viktig funktion för det brottsutredande arbetet och att de hemliga tvångsmedlen inneburit en reell nytta. Regeringen gör i skrivelsen bedömningen att ett digitalt system kan bidra till en högre effektivitet och kvalitet i myndigheternas redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel. I likhet med vad utskottet uttalade i samband med behandlingen av fjolårets skrivelse utgår utskottet från att regeringen verkar för att ett nytt digitalt system ska kunna driftsättas . Utskottet välkomnar det uppdrag som regeringen lämnat till om att med samverkan med , och lämna en gemensam redovisning av tillämpningen av hemliga tvångsmedel. Utskottet noterar särskilt att redogörelsen ska avse myndigheternas användning av hemlig rumsavlyssning och tillämpningen av tvångsmedel enligt lagen om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Det är utskottets förhoppning att arbetet kommer att resultera i ett ännu bättre underlag för kommande årliga granskningar av myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel. Utskottet noterar vidare med tillfredsställelse att förutsättningarna för en årlig redovisning av Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel utreds. Sammanfattningsvis har inte utskottet några invändningar mot årets redovisning, utan föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2014/15:36 Redovisning av användningen av vissa hemliga tvångsmedel . Att bli utsatt för hemliga tvångsmedel är en stor kränkning av den personliga integriteten. Regeringsformen är mycket tydlig om allas grundläggande fri- och rättigheter. Dessa grundläggande fri- och rättigheter får endast begränsas i lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt eller utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Ska hemliga tvångsmedel användas ska det ske med stor restriktivitet och under ordnade och beslutade former, och har också beslutat att det ska redovisas hur reglerna har tillämpats. Det gäller att hålla en balans mellan skyddet för den personliga integriteten och myndigheternas möjlighet att fullgöra sina uppgifter att förebygga, förhindra och utreda brott. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Redovisning av an-vändningen av vissa hemliga tvångsmedel Därför är denna skrivelse, herr talman, en viktig handling i granskande uppdrag. Det finns starka skäl till att i ett demokratiskt samhälle tillåta att hemliga tvångsmedel används. Det måste finnas metoder, befogenheter och medel att använda för våra brottsbekämpande myndigheter för att få en effektiv brottsbekämpning. Vi har en brottslighet som blir mer och mer gränsöverskridande och komplicerad, och framför allt är det i samband med narkotikabrott och smuggling, sexualbrott och människohandel, våldsbrott och annan grov brottslighet som nyttan är särskilt stor av att använda hemliga tvångsmedel. Det förekommer en stor mängd illegala vapen som inte har på våra gator och torg att göra. Det florerar en stor mängd narkotiska preparat som är lättillgängliga för våra ungdomar och som kan förstöra ett ungt liv genom ett livslångt missbruk och ett liv i kriminalitet. Men det är också viktigt att framhålla att det krävs ett domstolsbeslut och att straffet förväntas bli fängelse för att myndigheterna ska få använda metoderna. Det krävs också att ändamålet är klart och tydligt och tillståndet är knutet till just det ändamålet. Det ska finnas ett behov av att använda just denna metod och inte någon mindre ingripande åtgärd. Det ska finnas en proportionalitet mellan intrånget och brottsmisstanken. Antalet redovisade tillstånd minskade något , det år som redovisningen omfattar, medan antalet förundersökningar med hemliga tvångsmedel har ökat. En nyhet i årets redovisning är att myndigheterna redovisar antal personer som har varit utsatta per tvångsmedel. Det innebär inte per automatik att det är detta antal individer. En individ kan varit utsatt för både kameraövervakning, telefonavlyssning och övervakning av e-posttrafik. Detta redovisas då som tre personer om man lägger ihop de olika tvångsmedlen. Ett tillstånd är också begränsat till ett visst telefonnummer eller en adress. Om individen byter adress eller telefonnummer fordras ett nytt tillstånd. Alltså kan en individ och en utredning generera ett ganska stort antal tillstånd. Har dessa lagar om möjligheten att använda olika hemliga tvångsmedel inneburit en reell nytta? Ja, säger myndigheterna och regeringen, och utskottet instämmer. De fyller en viktig funktion för det brottsutredande arbetet. Det är av stor betydelse vid utredning av grov kvinnofridskränkning att det med hjälp av samtalslistor går att visa på omfattningen av och tidpunkten för en misstänkt mans kontakter med sin tidigare hustru. Det är av stor betydelse i polisens och tullens arbete mot grova narkotikabrott att kunna följa kommunikation mellan till exempel organisatörer och kurirer. av de beslut som rör elektronisk kommunikation rör just grovt narkotikabrott eller smuggling. Det finns en stor mängd exempel på att uppgifter från elektronisk kommunikation i kombination med underrättelser har lett till både gripande av personer och att stora partier narkotika har kunnat tas i beslag. Bland annat ledde en underrättelse om leveranser av stora mängder narkotika från till i kombination med uppgifter om elektronisk kommunikation till att en person greps på . Initialt togs marijuana i beslag. Slutligen dömdes tio personer till sammanlagt fängelse, och ca olika cannabispreparat togs i beslag. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Redovisning av an-vändningen av vissa hemliga tvångsmedel I ett annat fall ledde det till att ett kriminellt nätverk kunde kartläggas. Det finns mängder med exempel på nyttan av dessa tvångsmedel. Det finns också exempel på att underrättelser som avsåg förberedelser till mord efter analys av inhämtade uppgifter visade sig vara grundlösa och personen kunde friskrivas från vidare misstankar. Regeringens tydliga ambition är att skrivelsen till ska hålla hög kvalitet. Enligt beslut bör skrivelsen även innehålla en redovisning av den öppna polisens och tillämpning av hemlig rumsavlyssning och förebyggande tvångsmedel. Regeringen har också gett i uppdrag att i samverkan med , polismyndigheter och lämna en gemensam redogörelse av tillämpningen av tvångsmedel och hur användningen har utvecklats i förhållande till . Regeringen avser också att vidta ett flertal åtgärder för att stärka skyddet för den personliga integriteten. Det arbetet pågår just nu i en parlamentariskt sammansatt utredning. För att få en så stor transparens som möjligt bör alla myndigheter som har rätt att använda hemliga tvångsmedel redovisas i skrivelsen. Men det saknas enligt regeringen tillräckligt med underlag för att nu föreslå hur Säkerhetspolisens användning ska redovisas, och man avser att återkomma i den delen. Utskottet välkomnar att detta arbete pågår för att ska få en heltäckande redogörelse. Med det, herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och föreslå kammaren att skrivelsen läggs till handlingarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.)