bet · H201SoU7 · 2015-03-30 00:00:00 — Områdena hiv och sexuellt överförbara infektioner (eng. sexually transmitted infections, STI), oönskade graviditeter samt könsrelaterat våld behöver prioriteras i det förebyggande arbetet. Det behövs en nationell samordning för att utveckla och stärka kunskapsstyrningen inom SRHR-området, och myndigheterna föreslår därför att regeringen ger ett samordningsansvar för vissa områden. Vidare ansvarar för nationell uppföljning av aborter och för uppföljningen av målområde 8 (sexualitet och reproduktiv hälsa), men det finns ingen huvudaktör på nationell nivå för arbetet med att förebygga oönskade graviditeter utifrån ett befolkningsperspektiv. Myndigheterna föreslår därför att får i uppdrag att på nationell nivå stödja och utveckla det preventiva arbete som rör oönskade graviditeter. av abortstatistik avbröts tillfälligt men återupptogs . Av rapporten i framgår att ungefär 36 600 kvinnor genomgått inducerad abort . Det ger ett aborttal på 20,3 aborter per 1 000 kvinnor i reproduktiv ålder (15–). Det skattade aborttalet ligger på en något lägre nivå än . var aborttalet 20,7 och var det 20,9 per 1 000 kvinnor 15–. Eftersom klinikerna inte har kunnat leverera tillförlitlig statistik per åldersgrupp kan aborttalet för kvinnor i åldersgruppen inte presenteras. Eftersom datainsamlingsmetoden skiljer sig betydligt från tidigare års metoder är det osäkert om resultatet visar på en förändrad trend eller inte. (Smer) publicerade 2011 rapporten – Etisk analys för diagnostik med foster-DNA (dnr 38/11). I analysen behandlas etiska aspekter på en ny metod för fosterdiagnostik som innebär att man använder foster-dna i ett blodprov från den gravida kvinnan för att möjliggöra profylaktisk behandling och diagnostik av sjukdomar och skador hos fostret. () publicerade 2011 rapporten av foster-DNA i kvinnans blod: icke-invasiv fosterdiagnostik för blodgrupps- eller könsbestämning. Syftet med utvärderingen har varit att bedöma metodens precision när det gäller att bestämma fostrets blodgrupp eller kön på medicinsk indikation, samt att diskutera ekonomiska och etiska aspekter. På SBU pågår projektet av foster-DNA i kvinnans blod: icke-invasiv fosterdiagnostik (NIPT) för trisomi 21, 18 och 13. Publicering är planerad . Motionsyrkanden om abort och abortförebyggande arbete behandlades av utskottet i betänkande 2011/12:SoU14 Hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor. Utskottet uttalade då följande (s. 49, 1 res. Utskottet anser att det är angeläget att antalet aborter, särskilt tonårsaborter, minskar och vill därför betona betydelsen av abortförebyggande arbete. Utskottet konstaterar att för en diskussion med , och om möjligheten att ta fram ett nationellt samlingsprogram för sexuell och reproduktiv hälsa. Utskottet ser positivt på detta arbete och utgår från att regeringen även fortsättningsvis noga följer utvecklingen på området och vid behov vidtar ytterligare åtgärder. ansvarar för att följa och arbeta med frågor som rör abortverksamheten. Utskottet anser inte att abortlagen (1974:595) bör ändras. bör inte ta något initiativ på området. Motionerna […] avstyrks. Utskottet anser att det är angeläget att antalet aborter, särskilt tonårsaborter, minskar och vill därför betona betydelsen av abortförebyggande arbete. Utskottet konstaterar att och publicerade rapporten till nationell strategi för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Utskottet har fått veta att rapporten bereds inom . Utskottet ser positivt på detta arbete och utgår från att regeringen även fortsättningsvis noga följer utvecklingen på området och vid behov vidtar ytterligare åtgärder. Utskottet anser inte att abortlagen (1974:595) bör ändras. När det gäller motioner om fosterdiagnostik konstaterar utskottet att Smer och SBU 2011 publicerade rapporter om fosterdiagnostik. Utskottet vill här även särskilt lyfta fram SBU:s pågående projekt om analys av foster-dna i kvinnans blod. bör inte ta något initiativ på dessa områden. Motionerna 2014/15:881 (KD), 2014/15:885 (KD), 2014/15:1394 (KD), 2014/15:1628 (KD) yrkande 2, 2014/15:2603 (SD), 2014/15:2604 (SD) yrkandena 1–3, 2014/15:2605 (SD) yrkandena 1–3 och 2014/15:2846 (SD) yrkandena 1–3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om organdonation. I motion 2014/15:1810 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att möjliggöra anmälan till donationsregistret i samband med pass-, id-korts- och körkortsansökan. I motion 2014/15:428 av (M) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att det ska vara obligatoriskt att ta ställning till organdona-tion för att få körkortstillstånd och förnyat körkort. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att verka för att människor regelbundet får ta ställning till organdonation och i yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att vården bör inriktas på att organ ska hållas transplantationsdugliga . I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om ett ökat samarbete i EU för att förbättra tillgången på och samordningen av organ. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att se över uppgifter och organisation. Slutligen begärs i yrkande 6 ett tillkännagivande om att verka för att information om organdonationer och möjlighet att ta ställning till sådana regelbundet kommer medborgarna till del. I motion 2014/15:2347 av Finn m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om en ändring av rutinerna för organdonationer. Motionärernas förslag utgår från att det finns en vilja att låta sina organ doneras om man skulle förolyckas och att principen om att organen ska doneras ska gälla såvida personen i fråga inte antingen aktivt sagt nej till detta under sin livstid eller anhöriga inte vill låta det ske. I motion 2014/15:1373 av och (båda MP) begärs ett tillkännagivande om att en person ska betraktas som organdonator om han eller hon inte har meddelat något annat. beslutade i enlighet med utskottets förslag att tillkännage för regeringen som sin mening vad utskottet anfört om att regeringen ska återkomma till senast innan sommaruppehåll 2012 med en redovisning av en plan för vilka åtgärder som krävs i det fortsatta arbetet i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation. Därmed biföll delvis respektive avslog ett antal motioner om detta (ingen res. Utredningen om donations- och transplantationsfrågor beslutades kommittédirektivet Utredning om donations- och transplantationsfrågor (dir. 2013:25). En särskild utredare ska göra en översyn av vissa donations- och transplantationsfrågor. Syftet med utredningen är att säkerställa en fortsatt välfungerande donations- och transplantationsverksamhet i samt möjliggöra ett ökat antal och tillgängliga organ. – lämna förslag på hur informationen till allmänheten kan förbättras samt hur förutsättningarna för enskilda personer att göra sin vilja känd kan förenklas – bedöma vilket kunskapsstöd vårdgivarna behöver i fråga om organisation och arbetssätt – göra en bedömning av förutsättningarna för donationsfrämjande insatser i vården – göra en översyn och ta fram förslag till reglering av uppgiftsutbytet med Scandiatransplant. Utredningen har tagit namnet Utredningen om donations- och transplanta-tionsfrågor (S 2013:04). Utredningsuppdraget ska redovisas . Utredningen har i promemorian Att donera organ – förutsättningar för information till allmänheten och sjukvårdspersonal gjort en beskrivning av den nuvarande ansvarsfördelningen mellan olika aktörer när det gäller information till allmänheten och professionen, en genomgång av de alternativ som finns för enskilda att göra sin vilja känd samt en kartläggning av i vilka sammanhang man på ett mer rutinmässigt sätt skulle kunna aktualisera donationsfrågor. Underlaget ska ligga till grund för de slutsatser och förslag som kommer att utvecklas i det fortsatta utredningsarbetet. Motionsyrkanden om organ- och kroppsdonation behandlades senast av utskottet i betänkande 2013/14:SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Utskottet såg mycket positivt på att donations- och transplantationsfrågorna utreds och såg fram emot att ta del av utredningens resultat. Motionerna avstyrktes (ingen res. Utskottet drog 2011 slutsatsen att det fanns vissa otydligheter på området för organdonation (bet. 2011/12:SoU9). Utskottet ansåg därför att det var mycket angeläget med en översyn i syfte att förbättra tillgången på organ och vävnader för donation och föreslog ett tillkännagivande till regeringen. beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2011/12:122). Utredningen om donations- och transplantationsfrågor (S 2013:04) har fått i uppdrag att göra en översyn av vissa donations- och transplantationsfrågor. Utskottet ser mycket positivt på att donations- och transplantationsfrågorna utreds och ser fram emot att ta del av utredningens resultat. Motionerna 2014/15:428 (M) yrkandena 1–6, 2014/15:1373 (MP), 2014/15:1810 (M) och 2014/15:2347 (M) avstyrks i avvaktan på detta. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om blodgivning. I motion 2014/15:1210 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att sexuell preferens inte ska påverka om en person får lämna blod eller inte. I motion 2014/15:1598 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att sexuell läggning eller preferens inte bör ha någon inverkan på en individs möjlighet att lämna blod. Kvalitet och säkerhet kring hanteringen av blod och blodkomponenter som ska användas för transfusion på människor regleras av och rådets direktiv /98/EG av om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för insamling, kontroll, framställning, förvaring och distribution av humanblod och blodkomponenter och om ändring av direktiv /83/EG. Lagen (2006:496) om blodsäkerhet innehåller bestämmelser som syftar till att skydda människors hälsa när blod och blodkomponenter från människor hanteras för att användas vid transfusion eller tillverkning av läkemedel eller medicintekniska produkter. Enligt föreskrifter (SOSFS 2009:28) om blodverksamhet ska sexuellt riskbeteende, inte sexuell läggning eller grupptillhörighet, vara styrande för riskbedömningen för vem som ska få bli blodgivare. Motionsyrkanden om reglerna för blodgivning behandlades av utskottet i bl.a. betänkande 2010/11:SoU9 Hälso- och sjukvårdsfrågor och tandvårdsfrågor. Utskottet uttalade då följande (s. 75, ingen res. Utskottet konstaterar att nya föreskrifter om blodverksamhet (SOSFS 2009:28) innebär att sexuellt riskbeteende, inte sexuell läggning eller grupptillhörighet, ska vara styrande för riskbedömningen för vem som ska få bli blodgivare. Genom de nya föreskrifterna får motio-nerna […] anses tillgodosedda. Utskottet konstaterar att föreskrifter (SOSFS 2009:28) om blodverksamhet innebär att sexuellt riskbeteende, inte sexuell läggning eller grupptillhörighet, ska vara styrande för riskbedömningen för vem som ska få bli blodgivare. Genom föreskrifterna får motionerna 2014/15:1210 (M) och 2014/15:1598 (M) anses vara tillgodosedda. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om . I motion 2014/15:2505 av Per (M) begärs ett tillkännagivande om användning av enbart för forskning. Enligt motionären ska materialet i PKU-biobanken enbart användas för medicinska ändamål. Den som lämnat prover till ska veta att detta görs för att proverna ska användas i sjukvården och för forskningen. I 5 kap. lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. finns särskilda bestämmelser som reglerar PKU-biobanken och det personuppgiftsregister som hör till banken, . Vävnadsproverna i PKU-biobanken får endast användas för de ändamål som räknas upp i 5 kap. 2 §, nämligen analyser och andra undersökningar för att spåra och diagnostisera ämnesomsättningssjukdomar, retrospektiv diagnostik av andra sjukdomar hos enskilda barn, epidemiologiska undersökningar, uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av verksamheten samt klinisk forskning och utveckling. Betänkandet En ny biobankslag (S 2008:08) överlämnade betänkandet En ny biobanks-lag (SOU 2010:81) till . Utredningen lämnar ett förslag till en omarbetning av den nu gällande lagen om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. Bland annat ska lagen omfatta prover även från andra verksamheter än hälso- och sjukvården. Vidare ska vävnadsprover kunna samlas in och bevaras för provgivarens vård och behandling och vissa angränsande ändamål så länge provgivaren inte motsätter sig det. Provgivaren måste informeras och har kvar sin rätt till självbestämmande. När det inte är fråga om vård och behandling krävs uttryckligt samtycke. I lagförslaget anges friare former men tydligare krav för utlämnande av vävnadsprover från biobanker, och i vissa fall ska vävnadsprover kunna lämnas ut för identifiering av avlidna och för utredning av faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 § . Förslaget innehåller ett förbud mot att vävnadsprover från biobanker som omfattas av biobankslagen används för brottsutredning. Motionsyrkanden om PKU-biobanken behandlades av utskottet i betänkande 2010/11:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. Utskottet uttalade då följande (s. 28, ingen res. Utskottet noterar att överlämnat sitt betänkande 2010:81 till regeringen. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna […]. Utskottet har fått veta att betänkandet En ny biobankslag (SOU 2010:81) bereds inom . Resultatet av detta arbete bör enligt utskottets uppfattning inte föregripas. Motion 2014/15:2505 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om könsstympning. Jämför reservation 35 (SD). I motion 2014/15:1706 av och (båda M) begärs ett tillkännagivande om att införa en obligatorisk screening av flickor i syfte att upptäcka och motverka könsstympning. I motion 2014/15:2949 av m.fl. (SD) begärs ett tillkännagivande om att utreda förekomsten av könsstympning i och analysera det arbete som görs på området . I motion 2014/15:1234 av Per Ramhorn m.fl. (SD) begärs ett tillkännagivande om hälsointyg. För att skydda flickor från att utsättas för könsstympning bör enligt motionärerna införa ett hälsointyg som tydligt ska visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. I motion 2014/15:2445 av (KD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att etablera ett hälsointyg till skydd för flickor mot könsstympning. I motion 2014/15:2445 av (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att förbättra samverkan mellan skolan, polisen och hälso- och sjukvården för att förebygga och förhindra könsstympning. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att hälso- och sjukvårdspersonal bör utbildas i frågan om könsstympning så att drabbade kvinnor över hela landet kan erbjudas adekvat vård och behandling. I yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att könsstympade kvinnor bör få information om möjligheten att genomgå en operation, deinfibulering, som kan minska skador och smärta. Av 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor framgår att ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (könsstympning) inte får utföras, oavsett om samtycke till ingreppet har lämnats eller inte. Den som bryter mot bestämmelsen kan enligt 2 § första stycket samma lag dömas till fängelse i högst . Om brottet har medfört livsfara, allvarlig sjukdom eller i annat fall inneburit ett synnerligen hänsynslöst beteende ska det bedömas som grovt. Straffet för grovt brott är enligt bestämmelsens andra stycke fängelse i lägst och högst . vägledning Barn som far illa eller riskerar att fara illa – En vägledning för hälso- och sjukvården samt tandvården gällande anmälningsskyldighet och ansvar tar upp frågan om kvinnlig könsstympning. har haft i uppdrag att genomföra en studie med syfte att höja kunskapen om antalet flickor och kvinnor i som har blivit, eller som riskerar att bli, utsatta för könsstympning. I uppdraget har även ingått att kartlägga vilken kunskap om kvinnlig könsstympning som finns inom primärvården och andra relevanta delar av hälso- och sjukvården, samt att undersöka vilka förutsättningar personal inom hälso- och sjukvården har för att arbeta förebyggande mot kvinnlig könsstympning och för att på ett professionellt och respektfullt sätt bemöta flickor och kvinnor som har blivit utsatta för dessa ingrepp. redovisade sitt uppdrag i rapporten till hälso- och sjukvården om kvinnlig könsstympning. Av rapporten framgår att har tagit fram informa-tion om kvinnlig könsstympning anpassad till hälso- och sjukvårdspersonal som träffar flickor och kvinnor som är könsstympade eller riskerar att utsättas för könsstympning. Vidare infördes en ny ICD-10-SE-kod för klassificering av tillstånd som är relaterade till kvinnlig könsstympning . I det ovannämnda uppdraget ingick att uppskatta förekomsten av kvinnlig könsstympning i och storleken på riskgruppen. publicerade rapporten och kvinnor i som kan ha varit utsatta för könsstympning – En uppskattning av antalet. uppskattar att närmare 38 000 flickor och kvinnor i kan ha varit utsatta för någon typ av könsstympning, varav cirka 7 000 är flickor . i fick 2013 i uppdrag av den dåvarande regeringen att ta fram ett vägledande material för verksamheter och myndigheter i arbetet med att förebygga könsstympning (U2013/5292/JÄM). Regeringen beslutade att utöka uppdraget, och inom ramen för det utökade uppdraget ska bl.a. informationsfilmer tas fram. Uppdraget ska redovisas (U2014/6594/JÄM). Motionsyrkanden om könsstympning behandlades av utskottet i betänkande 2012/13:SoU13 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Utskottet uttalade då följande (s. 67, 1 res. Könsstympning är en allvarlig kränkning av flickors och kvinnors mänskliga rättigheter och utgör ett angrepp på såväl den kroppsliga integriteten som rätten till hälsa och sexualitet. Utskottet välkomnar därför att Natio-nellt centrum för kvinnofrid (NCK) vid inom ramen för sitt arbete har tagit fram en kunskaps- och forskningsöversikt om kvinnlig könsstympning i med syftet att stärka det förebyggande arbetet. Rapporten lämnades och bereds inom . Vidare har bl.a. ett kontinuerligt ansvar för spridning av information och utbildningsmaterial till berörda folkgrupper. Motion […] avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Vidare anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motion […]. Könsstympning är en allvarlig kränkning av flickors och kvinnors mänskliga rättigheter och utgör ett angrepp på såväl den kroppsliga integriteten som rätten till hälsa och sexualitet. Utskottet ser därför mycket positivt på arbete med denna fråga. Utskottet har fått veta att åtgärder till hälso- och sjukvården om kvinnlig könsstympning bereds inom . Vidare har publicerat rapporten och kvinnor i som kan ha varit utsatta för könsstympning – En uppskattning av antalet. Utskottet vill i detta sammanhang även nämna det pågående uppdraget till i att ta fram ett vägledande material för verksamheter och myndigheter i arbetet med att förebygga könsstympning. Motionerna 2014/15:1234 (SD), 2014/15:1706 (M), 2014/15:2445 (KD) yrkandena 1–4 och 2014/15:2949 (SD) avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om omskärelse. Jämför reservation 36 (SD). I motion 2014/15:672 av (M) begärs ett tillkännagivande om omskärelse av omyndiga pojkar. Motionären anser att det är orimligt att kräva att sjukvården ska tvingas medverka till manlig omskärelse på enbart vårdnadshavarens begäran. Ingrepp som inte behövs av medicinska skäl, med risker för oåterkallelig skada, ska inte påtvingas någon som är omyndig. När barnet fyllt kan han själv besluta om han vill låta sig omskäras eller inte. I motion 2014/15:2591 av Finn (M) begärs ett tillkännagivande om omskärelse av barn. Enligt motionären ska ingrepp som inte är medicinskt motiverade inte få genomföras förrän barnet blivit myndigt och i lagens mening kan fatta egna beslut om sin kropp. Även i motion 2014/15:1091 av m.fl. (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att förbjuda icke-medicinsk omskärelse av omyndiga pojkar. I yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att könsneutralisera lagen om könsstympning. I motion 2014/15:2118 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att i lag förbjuda omskärelse av icke-medicinska skäl på omyndiga pojkar. Lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar tillämpas på omskärelse av pojkar (1 §). Omskärelse får utföras på begäran av eller efter medgivande av pojkens vårdnadshavare och efter det att vårdnadshavaren har informerats om vad ingreppet innebär. Sådan information ska ges också till pojken, om han har uppnått den ålder och mognad som krävs för att förstå informationen. Pojkens inställning till ingreppet ska så långt det är möjligt klarläggas. Ett ingrepp får inte utföras mot en pojkes vilja (3 §). överlämnade en skrivelse om omskärelse till regeringen. Skrivelsen har sin grund i ett gemensamt ställningstagande av Barnombudsmännen i , , , och , i samt nordiska barnmedicinska experter. I skrivelsen föreslås bl.a. att regeringen vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att omskärelse utan medicinsk grund endast får utföras om en pojke som uppnått den ålder och mognad som krävs för att förstå informationen samtycker till ingreppet. Ett motionsyrkande om omskärelse behandlades av utskottet i betänkande 2011/12:SoU14 Hälso- och sjukvårdsfrågor samt tandvårdsfrågor. Utskottet uttalade då följande (s. 52, 1 res. Syftet med lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar är att förebygga att ingrepp sker på ett sätt som skadar pojkarnas hälsa. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ på området. Motion […] avstyrks. Syftet med lagen (2001:499) om omskärelse av pojkar är att förebygga att ingrepp sker på ett sätt som skadar pojkarnas hälsa. Utskottet konstaterar att 2013 överlämnade en skrivelse om omskärelse till reger-ingen. Utskottet har fått veta att skrivelsen bereds inom . Utskottet anser inte att bör ta något initiativ på området. Motionerna 2014/15:672 (M), 2014/15:1091 (SD) yrkandena 1 och 2, 2014/15:2118 (SD) och 2014/15:2591 (M) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om könstillhörighet. Jämför reservation 37 (FP). I motion 2014/15:2202 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om transpersoners rätt att bilda familj. Enligt motionärerna bör möjligheten att frysa ner könsceller vara en självklar rättighet. I motion 2014/15:1180 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om kompensation till dem som har tvångssteriliserats till följd av de tidigare bestämmelserna i könstillhörighetslagen. I motion 2014/15:2316 av m.fl. (FP) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om åldersgränsen för byte av juridisk könstillhörighet. Mo-tionärerna anser att åldersgränsen för juridiskt kön bör kunna sänkas. Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall ändrades . Ändringarna innebar att kravet på sterilisering och förbudet mot bibehållen fortplantningsförmåga inför ändring av könstillhörighet togs bort. Med ändringen blev det möjligt för personer som har ändrat könstillhörighet att använda nedfrusna könsceller för assisterad befruktning i någon form (prop. 2012/13:107, bet. 2012/13:SoU24, rskr. 2012/13:231). RFSL lämnade en hemställan till regeringen om ett lagförslag som skulle ge personer som genomgått sterilisering enligt den tidigare lagstiftningen rätt till ersättning. avslog Justitiekanslern 161 anspråk på skadestånd av staten från personer som fått ändrad könstillhörighet efter sterilisering (dnr 4243-13-40 m.fl.). Enligt motiveringen kan staten vare sig på konventionsrättslig eller på annan grund anses vara skadeståndsskyldig gentemot sökandena med anledning av det krav på sterilisering som har gällt enligt könstillhörighetslagen. Staten svarar inte heller för eventuella skador som har uppkommit med anledning av hur hälso- och sjukvården har tillämpat steriliseringskravet i praktiken. Utredningen om åldersgränsen för fastställelse av ändrad könstillhörighet