bet · H201UU4 · 2015-02-13 00:00:00 — Arbetet med regelförenklingar bör behovsanpassas och riktas för att ge bästa möjliga effekt. Dessutom bör en avvägning göras mellan samhällsnytta och kostnader för den enskilda företagaren. När det gäller strukturfondsprogrammen vill vi framföra följande. Vi ser betydelsen av att stöd går till rätt prioriterade projekt i sund konkurrens, men vi vill även inskärpa betydelsen av granskning, dvs. att projekt noggrant gås igenom för att förhindra fusk och för att optimera utfallet av projektstöd. Vi anser det vara en skyldighet att göra noggrannare löpande uppföljningar av de tematiska målen och att hänsyn tas till utvärderingar liksom att det finns en öppenhet för omvärderingar. När det gäller det gemensamma strategiska ramverket och dess strukturfonder anser vi det vara av vikt att fonderna endast ska kunna användas till projekt ämnade att stimulera tillväxt. Vi är skeptiska till om samtliga de tematiska målen verkligen kommer att bidra till smart, hållbar och inkluderande tillväxt. Vi motsätter oss principiellt strukturfonder i sin helhet, men i den situation som är nu där vi inte kan avskaffa strukturfonderna och låta medlemsstaterna själva bedöma sina behov av satsningar vill vi framhålla att det är av stor betydelse att EU:s strukturfondsmedel används på ett så effektivt sätt som möjligt genom mer noggranna kontroller. Vi anser att i vissa fall ska projektutbetalningar göras först när projekten är klara. Av samma anledning vill vi inte heller se några nya fonder av den typ som kommissionens ordförande och kommissionen försöker starta. Framför allt när hela finansieringsidén bakom fonden bygger på något som bäst skulle kunna betecknas som ett pyramidspel med EU:s skattebetalares pengar. Vi anser att prioriteringarna i bör ligga i att främja konkurrenskraft, kunskap och innovation. Dock anser vi att fördelningen av de gemensamma medlen i långtidsbudgeten som är ämnade för detta är i obalans. får därmed en ekonomiskt ofördelaktig tilldelning av medlen i EU:s struktur- och investeringsfonder. Vi ser vidare positivt på stärkta investeringar i det europeiska näringslivet och dess sektorer i sin helhet. Vi vill betona vikten av konkurrensneutrala, realistiska men även rättvisa investeringar och prioriteringar för ett långsiktigt konkurrenskraftigt . Vi vill även framhålla betydelsen av att avtal och investeringar skapar riktiga jobb samt att satsningarna inte genererar undanträngningseffekter. Vi menar vidare att problem med arbetslöshet, social utslagning och fattigdom primärt är nationella angelägenheter. Vi vill visserligen verka för ett stort mått av dialog och erfarenhetsutbyte mellan och de övriga europeiska länderna när det gäller sysselsättnings- och arbetsmarknadsfrågor. bör lägga stor vikt vid insatser för att dela med sig av sina egna erfarenheter och lära av andra i syfte att undvika deras misstag och upprepa deras framgångar. Vår grundläggande och principiella uppfattning är dock att alla former av styrning och beslutsfattande inom det arbetsmarknadspolitiska området bör vara en uteslutande nationell angelägenhet. Vi instämmer i att ökad jämställdhet på arbetsmarknaden är en viktig fråga, och det är givetvis problematiskt att det i vissa länder fortfarande finns hinder för kvinnor att delta på arbetsmarknaden. Men enligt vår uppfattning är inte en lika fördelning av deltagandet på arbetsmarknaden mellan kvinnor och män ett mål i sig självt. Snarare bör arbetet fokuseras på att skapa möjligheter till olika livsval genom exempelvis väl utbyggda föräldraledighetssystem utan tvingande regler åt något håll. Vi vill dock poängtera att vi inte anser att EU ska styra hur deltagandet på arbetsmarknaden ska se ut eller vilka regelverk som ska gälla. I sammanhanget lyfter vi gärna att de länder i som har högst deltagande av kvinnor på arbetsmarknaden har klarat detta utan regelverk från unionen, inte sällan också utan medlemskap. Lika lön för lika arbete Vi är på ett generellt plan positiva till den fria rörligheten av varor, tjänster, kapital och arbetskraft inom EES. Omkring tre fjärdedelar av all handel går till andra länder i . Vi vill dock motverka lönedumpning på den svenska arbetsmarknaden genom att kraftigt reformera utstationeringsdirektivet. Mot den bakgrunden välkomnar vi att kommissionen avser att göra en översyn av utstationeringsdirektivet. Vi avser att verka för att införa en bortre maxgräns för hur länge en arbetstagare kan vara utstationerad i . Denna bör sättas . Om en arbetsgivare behöver ha personal stationerad i ett annat EES-land längre än så medför det inget hinder eftersom den anställde har rätt att arbetskraftsinvandra i enlighet med rörlighetsdirektivet. Vi har tidigare framfört att vi anser att månadsrapportering och anmälningsplikt ska vara tvingande för samtliga företag som har utstationerad arbetskraft i . är det oklart exakt hur många utstationerade löntagare som finns i , vilka löner de jobbar för samt hur länge de har varit och kommer att vara här. Vidare anser vi att det är av stor vikt att förhindra missbruk av regler i samband med utstationering av arbetstagare. Det är t.ex. viktigt att arbetsmiljöregler respekteras och att bemanningsföretag inte används för att kringgå regelverket. Vi instämmer i att det är viktigt att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen. Vi vill värna kollektivavtalens ställning inom den svenska modellen. I sammanhanget är det också viktigt att betona att även avtalsfriheten måste respekteras – det är inte alla arbetsgivare som väljer att ha kollektivavtal. Vi delar utgångspunkten att regelförenkling inte bör ske på bekostnad av att arbetstagarnas skydd eller rättigheter påverkas negativt. Vi anser att det är viktigt att förhindra onödigt betungande administrativa bördor. Det är enligt vår mening särskilt viktigt att ta hänsyn till små och medelstora företags situation. Vi anser därför att det i vissa fall kan vara berättigat att undanta mindre företag från vissa regelkrav. Vidare ser vi positivt på en ökad digital uppkoppling och ökad användning av digitala tjänster, men vi vänder oss emot finansieringen av den digitala inre marknaden och de prioriteringar som görs i arbetsprogrammet samt ställer oss frågande till om detta alls är en fråga för kommissionen eller EU. I fråga om prioriteringsområdet En motståndskraftig energiunion och en framåtblickande klimatpolitik anser vi inte att EU är den rätta aktören, och vi motsätter oss en framtida energiunion inom EU. Vi anser att initiativet till en energiunion endast är ett nytt sätt för kommissionen att ytterligare försöka federalisera EU. Varje medlemsstat känner sina förutsättningar bäst själv. När det kommer till klimatpolitiken är det viktigast att verka för globalt bindande energimål på nationsnivå eller på sektorsnivå, exempelvis inom gruvindustrin. Här skulle EU kunna inta en ledande roll, men ett sådant arbete får inte drabba den svenska eller europeiska industrin till förmån för industrin i andra delar av världen, menar vi. Detta skulle endast snedvrida konkurrensen och öka det globala koldioxidläckaget. När det gäller kommissionens prioritering med rubriken och balanserat frihandelsavtal med välkomnar vi kommissionens arbete för ett sådant avtal. Likaså välkomnar vi att kommissionen ställt sig bakom initiativet till större öppenhet i förhandlingarna. Enligt vår uppfattning är det angeläget att öka transparensen i denna typ av förhandlingar. Vi instämmer i det kommissionen skriver om att ett handels- och investeringsavtal mellan och inte får göra avkall på EU:s eller medlemsstaternas krav på hälsoskydd, miljöskydd, socialt skydd, skydd av personuppgifter och kulturell mångfald. Vi vill också påminna om att mandatet för förhandlingarna om frihandelsavtalet med stipulerar att parterna ska arbeta för ekonomisk utveckling och full och produktiv sysselsättning samt främja efterlevnad och effektivt genomförande av internationella arbetsrättsliga standarder. Ett frihandelsavtal med ska alltså inte urholka gällande sociala, fackliga och ekonomiska rättigheter eller rättsliga regler i eller EU. Vi vill särskilt anföra att det är av stor vikt att kommissionen tydliggör hur en framtida tvistlösningsmekanism ska se ut. En starkare global aktör m.m. Vi kan se att det finns ett mervärde i att samarbeta kring stora övergripande frågor av gemensamt intresse, men vi vill understryka vikten av att bevara varje lands suveräna rätt att bedriva sin egen utrikes- och säkerhetspolitik och att denna inte undermineras. Vi kan därför inte instämma i utskottets ensidigt positiva inställning till en stärkt utveckling av EU:s gemensamma utrikes- och försvarspolitik. Vi menar att denna process både har en begränsad förankring hos det svenska folket och ger begränsade möjligheter till inflytande. Vi kan inte ställa oss bakom den utveckling som sker i EU att alltmer av utrikespolitiken ska förflyttas från respektive medlemsland till EU och EU:s utrikestjänst. Vi anser att regeringen i EU bör värna och stärka svenska utrikespolitiska intressen i stället för att överge svensk utrikespolitik åt EU. Med hänvisning till detta är det vår uppfattning att Europeiska utrikestjänsten bör avvecklas. har i sitt utlåtande uttalat sig uppskattande om den europeiska öppenheten, något som vi på ett principiellt plan kan instämma i. Om vi ska kunna värna en öppenhet i som är långsiktigt hållbar och inte äventyrar stabiliteten och säkerheten i vill vi dock framhålla att vissa krav och villkor måste skärpas. Villkoren för grannskapssamarbetet måste skärpas när det gäller såväl rörlighet och ekonomisk integration som potentiell tillgång till den fria marknaden. Kraven måste i synnerhet skärpas i fråga om den framtida utvidgningsprocessen. Vi anser dels att konditionaliteten måste bli skarpare, dels att nya medlemsländer inte ska ha en bruttonationalinkomst (BNI) som understiger medlemsländernas nivå. Vi anser även att nya potentiella medlemsländer behöver lösa eventuella konflikter med grannländer innan de blir medlemmar i . I övrigt när det gäller EU:s grannskapspolitik hänvisar vi till vårt särskilda yttrande i utlåtande /12:UU5. Vad gäller utskottets uttalande om migration instämmer vi i att flyktinghjälp inte ska begränsas till var i världen flyktingarna befinner sig. Till skillnad från utskottet anser vi dock att EU:s övergripande mål måste vara att hjälpa så många som möjligt och inte begränsa sig till att öka kapaciteten för att ta emot fler. Prioriteringen bör därför ligga i att rikta resurserna dit de flesta flyktingar befinner sig och där behoven är akuta. Vad gäller fler lagliga vägar till menar vi att EU i första hand bättre ska nyttja de lagliga vägar som finns via UNHCR och kvotflyktingsystemet där vi instämmer i att det vore positivt om fler länder tog ett större ansvar. Vi vill även tillägga att regeringen inom EU bör driva på att Dublinförordningen respekteras och efterlevs. När det gäller förslaget till en förordning om en gemensam europeisk köplag anser vi liksom tidigare att det saknas behov av en sådan reglering (se §2 civilutskottets prot. 2011/12:17). Vi har inte något att invända mot att förslaget till förordning om stadga för europeiska stiftelser dras tillbaka. Kommissionens arbetsprogram 2015 – motiveringen (V) av (V). delar flera av de synpunkter och invändningar mot kommissionens arbetsprogram som framförs i utrikesutskottets utlåtande. Vi står bakom de medskick som gjorts om bl.a. arbetet mot terrorism, bristande ambitioner i klimat- och energipolitiken och avsaknaden av tydligt fokus på jämställdhetsfrågorna. Likt utskottet anser att den fria rörligheten för arbetskraft inte får ske till priset av social dumpning, och vi välkomnar att utskottet tydligt slår fast att svenska villkor ska gälla alla som arbetar på den svenska arbetsmarknaden och att ett socialt protokoll krävs för att värna den svenska modellen. Men på ett par punkter har en annan uppfattning än utskottets majoritet, och dem redovisar vi i denna reservation. Den ekonomiska och sociala krisen i EU fortsätter att fördjupas. EU:s inriktning på att spara sig ur krisen har misslyckats. Det behövs därför en ny inriktning för den ekonomiska politiken. De åtgärder som föreslås i arbetsprogrammet är långt ifrån tillräckliga. vill se en tydligare prioritering av åtgärder för att stimulera ekonomin och målet om full sysselsättning. I enskilda fall, t.ex. , är omfattande skuldavskrivningar en förutsättning för att man ska kunna vända den ekonomiska utvecklingen och värna jobb och välfärd. ska inte till varje pris försvara eurosamarbetet. Att fortsätta ge miljarder av våra gemensamma tillgångar i stöd för att bankerna ska slippa kreditförluster är inte rimligt. EU bör därför möjliggöra för enskilda medlemsstater att återgå till nationella valutor. Den ekonomiska krisen har fått en rad konsekvenser för EU:s invånare. Bland annat ser vi hur rasism och främlingsfientlighet växer runt om i , inte minst antisemitism och islamofobi. Diskrimineringen av romer och antiziganismen är en utmaning i hela , och vi hade önskat att kommissionen hade inlett ett arbete för att värna romernas rättigheter i EU. är i grunden positiva till att det skapas förutsättningar för ökad handel och att handelshinder avvecklas. Men vi känner djup oro inför de pågående förhandlingarna om ett frihandelsavtal mellan och , TTIP. Vår kritik riktas dels mot det faktum att förhandlingarna präglats av slutenhet och begränsad insyn, dels mot delar i avtalet som kommer att påverka EU:s medborgare negativt. Vid sidan av förslaget till en tvistlösningsmekanism som ger investerare rätt att stämma en stat, en s.k. ISDS-klausul, finns det även en rad andra förslag som riskerar att på ett negativt sätt påverka livsmedelssäkerheten, den nationella miljö- och arbetsrättslagstiftningen samt den demokratiska kontrollen över välfärden. motsätter sig en generell utveckling mot en ökad samordning av utrikespolitik inom EU. Vi värnar möjligheter att föra en självständig utrikespolitik och möjligheter att självt avgöra när och med vilka andra länder vi vill samarbeta när det kommer till att möta våra stora internationella utmaningar. När det gäller EU:s bistånd är ambitionen att vända dagens utveckling med sjunkande biståndsnivå bra, men inte tillräcklig. Utöver att nå upp till målet om att utvecklingsbiståndet från EU och dess medlemsstater ska nå av EU:s BNI, bör EU ha som mål att andelen bundet bistånd ska sjunka och att kvaliteten på biståndet ska öka. Exempelvis behöver de mycket omfattande avräkningar som en rad EU-länder genomför avvecklas. Att öka samstämmigheten inom EU:s relationer till utvecklingsländerna och öka fokus på SRHR (sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter) i unionens utvecklingssamarbete är andra centrala utmaningar. Det är självklart positivt att kommissionen gör ”en union i demokratisk förändring” till en av sina huvudprioriteringar. Förslag om ökad öppenhet och att subsidiaritetsprincipen understryks är också välkommet. Men dessa förslag är långt ifrån tillräckliga för att komma till rätta med unionens demokratiska underskott. vill se en tydlig förflyttning av makt och resurser från EU tillbaka till medlemsstaterna. Vi vill se en minskad överstatlighet och att EU:s budget tydligt minskas. Kommissionens arbetsprogram i sig synliggör det demokratiska underskottet i unionen. Trots ett omfattande arbete i flera av utskott saknar riksdag i grunden möjlighet att påverka inriktningen på kommissionens arbete. Kommissionen har alla möjligheter att ignorera de synpunkter som nationella parlament framför. Förteckning över behandlade förslag Kommissionens meddelande KOM(2014)910 Kommissionens arbetsprogram 2015 En ny start Förteckning över utlåtanden/List of Statements 2014/15:FöU2 i logitjänster för turister KOM(2014) 464 2014/15:NU6 Granskning av grönbok om en utvidgning av EU:s skydd av geografiska ursprungsbeteckningar KOM(2014) 469 2014/15:NU5 Granskning av vitbok om effektivare kontroll av företagskoncentrationer i EU KOM(2014) 449 2013/14:SoU29 Granskning av grönbok om mobil hälsa KOM(2014) 219 2013/14:JuU41 EU:s agenda för rättsliga frågor till 2020 – Att stärka förtroendet, rörligheten och tillväxten inom EU KOM(2014) 144 2013/14:KU45 Granskning av kommissionsrapporter om subsidiaritet och proportionalitet m.m. KOM(2013) 565 KOM(2013)566 2013/14:NU29 Granskning av meddelande om en klimat- och energipolitisk ram 2020–2030 KOM(2014) 15 2013/14:UU4 Kommissionens arbetsprogram 2014 KOM(2013) 739 2013/14:SkU35 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om en unionsrättslig ram för tullsrättsliga överträdelser och sanktioner KOM(2013) 884 2013/14:SkU23 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater KOM(2013) 814 2013/14:NU28 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag till direktiv om skydd för företagshemligheter (minoritetsutlåtande) KOM(2013) 813 yttrande 2014/15:FiU2y yttrande 2014/15:JuU4y yttrande 2014/15:CU2y Miljö- och jordbruksutskottets protokollsutdrag yttrande 2014/15:NU2y yttrande 2014/15:AU2y Jag vill börja med att yrka bifall till reservation i ärendet. Den nya arbetsprogram har , och kommissionen har också talat om att det blir "annorlunda den här gången". Tittar man närmare på dokumentet ser man dock att det påståendet är totalt nonsens. Av totalt 23 prioriteringar ser man att endast tre är översyn av omfattande politikområden. Två är nya agendor för politikområden, och likaså handlar två av prioriteringarna om framtagandet av nya mål inom sina politikområden. Dessutom ser vi två helt nya övergripande strategier, två nya unioner, två nya planer och hela fem nya lagstiftningspaket. Vid det här laget är vi nog alla bekanta med att så kallade översyner, agendor, målframtagning, unioner, planer och paket i realiteten innebär en massa nya lagstiftningsförslag. Kommissionen fortsätter i och med detta i exakt samma gamla hjulspår som . Den nya kommissionen har också talat sig varm för att det nu ska bli mindre regelkrångel, färre regler och att kommissionen inte ska lägga sig i sådant som bäst hanteras på nationell nivå. Inte heller här blir det så att säga "annorlunda" . Av de 80 förslag som ska i papperskorgen ser det ut som att redan är genomförda på ett eller annat sätt eller ersatta av andra förordningar. Av det dryga tjugotal föreslag som inte tagit sig igenom lagstiftningsmaskineriet kommer ungefär hälften att ersättas med andra, nya förslag. I praktiken blir det 15 förslag som hamnar i papperskorgen. Det som kommissionen menar att EU inte ska reglera är ofta förslag om kvalitetsprinciper om turism och lite punktskatter och annat. Inte heller det så kallade Refitprogrammet innebär någon större skillnad utan består nästan uteslutande av utvärderingar och kodifieringar. I stället börjar hela 81 nya regelverk att gälla till följd den gamla kommissionens arbete. Det mest uppseendeväckande med dessa är dock att 21 av dem är antagna av kommissionen och således ligger helt utanför demokratisk kontroll. Av de nyheter som kommissionen presenterar framgår det tydligt att man inte har för avsikt att minska överstatligheten eller att ge tillbaka någon makt till medlemsstaterna. Man avser att ta fram fler arbetsmarknadsåtgärder för att åstadkomma en mer integrerad arbetsmarknad inom EU. Man presenterar en energiunion och en kapitalmarknadsunion. Man skapar nya strukturfonder, och man ska ta fram en ny europeisk agenda för migrationspolitiken och så vidare. Den medialt förmedlade bilden av "mindre men bättre" förefaller helt enkelt vara ren propaganda från början till slut. Man kanske skulle kunna tro att kommissionen hade lärt sig något av resultatet i Europaparlamentsvalet , där nästan en tredjedel av väljarna valde att lägga sina röster på EU-skeptiska partier, eller att kommissionen skulle lärt sig något av den kris vi haft och fortfarande har i EU, med extrem arbetslöshet, en industri som halkar efter omvärldens, och sydliga länder som är på randen till konkurs. Men nej, å nej, kommissionen har sannerligen inte lärt sig något alls. I stället för att inse att det är integrering och överstatlighet som orsakat de problem som EU-länderna har svarar kommissionen med ännu mer integrering och ännu mer överstatlighet för att komma till rätta med problemen. Hur man kan kalla det för en ny start eller hur det blir annorlunda den här gången övergår i sanning mitt förstånd. Den nya kommissionen är trots allt bara mer av samma gamla vara men i ny kostym - detta trots att den så kallade superkommissionären skulle vara en garant för att inget onödigt skulle slinka igenom och lät påskina att man tagit till sig av resultatet från valet. När Timmermans lovade ett effektivare EU var det kanske precis det här han menade, alltså en lagstiftningsfabrik som aldrig tar paus och aldrig sover. Det ser inte ut som om något egentligen kommer förändras under den här mandatperioden, och slutsatserna man kan dra av det är antingen att EU är ett självgående monster som inte kan vare sig stoppas eller hejdas eller att kommissionen inte har för avsikt att försöka stoppa eller hejda den här federalistiska utvecklingen. I stället för alla dimridåer illustreras den riktning som EU kommer fortsätta i bäst av ett citat ur just arbetsprogrammet: kommissionen ska "ta fram förslag till nästa steg mot delad suveränitet i den ekonomiska styrningen". I klartext är detta vad alltid har hävdat: EU framhärdar nu öppet i att federalisera den europeiska finansiella och ekonomiska politiken. Det handlar om att få ett och om strävan efter att federalisera vartenda område. Det är den tydligt utstakade riktningen från den nya kommissionen. Det framgår av det arbetsprogram som vi nu behandlar. Detta, herr talman, är en utveckling som är mycket skrämmande och som vi i som enda parti tydligt vänder oss emot. Jag kan försäkra kammaren om att det är något som vi kommer att förmedla till de svenska väljarna och något som vi tror att de håller med oss om. Självklart ska vi kunna samarbeta olika nationer och stater i , men att på det här sättet federalisera område efter område och helt enkelt ta bort ännu mer makt från de europeiska medborgarna är helt fel väg att gå. I detta anförande instämde (SD). Jag vill yrka bifall till vår reservation i detta utlåtande. Dagens debatt handlar om arbetsprogram. Vi i delar flera av de synpunkter och invändningar mot kommissionens arbetsprogram som framförts i utrikesutskottets utlåtande. Vi har varit kritiska mot bland annat arbetet mot terrorism, bristande ambitioner i klimat- och energipolitiken och avsaknad av tydligt fokus på jämställdhetsfrågor. Vidare anser vi i att den fria rörligheten för arbetskraft inte får ske till priset av social dumpning. Vi välkomnar en tydlig markering för att slå fast att svenska villkor ska gälla alla som arbetar på den svenska arbetsmarknaden och att ett socialt protokoll krävs för att värna den svenska modellen. anser vidare att det är oroväckande att den ekonomiska och sociala krisen i EU fortsätter att fördjupas. EU:s åtstramningspolitik har varit en katastrof för miljontals människor i unionen. Därför behövs det en ny inriktning för den ekonomiska politiken för att flera av unionens länder ska kunna ta sig ur krisen. De åtgärder som föreslås i kommissionens arbetsprogram är långt ifrån tillräckliga. anser att EU ska prioritera full sysselsättning framför den rådande åtstramningspolitiken, som slagit ut flera miljoner människor, till exempel i . När det gäller att vända den ekonomiska utvecklingen i är skuldavskrivningen en förutsättning för att landet ska hålla ihop. Vi tycker inte att till varje pris ska försvara euron. Att fortsätta ge miljarder av våra gemensamma tillgångar i stöd för att bankerna ska slippa kreditförluster är inte rimligt. EU bör därför möjliggöra för enskilda medlemsstater att återgå till nationella valutor.