bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Det finns ett territorium, ett folk och en kontroll över landet – inte hela, men det har inte krävts vid tidigare erkännanden, exempelvis Kosovo. Det finns parallellfall. Det viktiga är att beredningen gjordes på . Jag hoppas att utskottet har fått den skriftliga redogörelsen från departementet om hur beredningen gick till och vilka avvägningar som gjordes, också av ansvarigt statsråd. Jag delar självfallet bedömningen att kraven enligt folkrätten är uppfyllda. Annars hade regeringen inte fattat detta beslut. (SD): Tack! (MP): Herr ordförande! Jag tackar statsministern. Först är det viktigt att påpeka att vi i KU granskar regeringen, inte det som hände innan regeringen tillträdde. Med det sagt tycker jag egentligen att det mesta har kommit fram. Detta har också varit väldigt tydligt när vi har frågat ut utrikesministern. Men är det, när det gäller informationen, vanligt att man informerar om aktuella frågor när man träffar beskickningar och ambassader och i andra internationella sammanhang innan man fattar beslut inom regeringen? Det gäller alltså saker som man har gått ut med offentligt att man har för avsikt att göra. Är det vanligt att man gör det? : Exakt hur vanligt det är får andra bedöma, men vi tyckte att det var viktigt att ge uttryck för en sådan ambition. Det är klart att det uppstod mycket diskussioner om den, inte bara i utan runt om i världen. Det var många positiva reaktioner, och det var negativa reaktioner. Det är naturligt att man ger uttryck för vad ambitionen syftar till och att den exempelvis följer folkrättens regler och så vidare. Det har självfallet hanterats inom och utrikesförvaltningen. Jag utgår från att utskottet har fått ta del av hur detta har beretts och skötts. (MP): Tack så mycket! (C): Vi hade en utfrågning med utrikesminister . Då ville utrikesministern inte svara på den fråga vi ställde om huruvida hon deltog i arbetet med att ta fram regeringsförklaringen, som innehöll beskedet att regeringen skulle erkänna som stat. Kan statsministern svara på denna fråga: Deltog i framtagandet av regeringsförklaringen? : Herr ordförande! Det var inga nya besked. Det socialdemokratiska partiet och har gett uttryck för att vi tycker att Staten ska erkännas och att det är tid för det . När regeringsförklaringen arbetades fram gjorde vi det. Vi har ett kongressbeslut om det i vårt eget parti, och vi har motionerat om det i riksdag. Vi var eniga om att vi ville göra detta. Det är självfallet jag som står för regeringsförklaringen. Det var jag som läste upp den. Den arbetades fram, och det fanns ingen som helst överraskning i detta. Vi vet vad vi tycker, båda två. (C): Men deltog i framtagandet? : Flera personer deltog i framtagandet av regeringsförklaringen, men det skedde innan vi tillträdde som regering. Jag utgår från att den här prövningen handlar om huruvida vi har skött vårt agerande , när vi faktiskt har tillträtt. Hur regeringsförklaringen arbetades fram anser jag inte bör prövas av . (C): Jag anser att det hade varit av intresse, men vi går vidare. När det handlar om kravet på att överlägga med har statsministern klargjort att detta var en så viktig utrikespolitisk fråga att det var viktigt att förankra den i och att ett samråd skulle ske. Skrivningen i regeringsformen är: ”före avgörandet överlägga med nämnden, om det kan ske”. Avgörandet var av enormt stor betydelse – hela världen var intresserad. Var det viktigt att det skedde den dagen då regeringsförklaringen kom? Kunde det inte anstå tills man hade hunnit överlägga med ? Varför gjordes detta ställningstagande i en fråga som var av stor vikt och stort internationellt intresse, såsom regleras i regeringsformen? Varför gick man förbi det på detta sätt? : Herr ordförande! När regeringsförklaringen lästes upp hade vi inte tillträtt som regering. Det gjorde vi efter konseljen med statschefen. När det väl var gjort påbörjades beredningsarbetet . Innan beslutet fattades skedde en överläggning med . Det ingick i beredningsprocessen. Överläggning skedde innan beslutet fattades. (C): Man får väl ändå uppfatta regeringsformen på ett sådant sätt att detta närmast blir ett sätt att kringgå regeringsformen. Jag uppfattar att den är tydlig i den här typen av frågor. I alla fall för mig framstår detta som ett sätt att kringgå regeringsformen. : Herr ordförande! Jag vill understryka att regeringen inte – aldrig – tänker kringgå regeringsformen. Det kommer aldrig på fråga. Vi ska följa svenska grundlagar och lagar med tillhörande regler. Återigen: En beredning av ärendet inleddes . skedde en överläggning med . Det var för att vi självfallet ska leva upp till lagens krav. (V): Herr ordförande! Jag tackar statsministern för svaren så här långt. Det är uppenbart att vi både läser och hör olika saker när vi granskar ärenden. Jag uppfattade inte alls att utrikesministern undvek att svara på frågan. Precis som statsministern har gjort här klargjorde hon att hon vid tillfället inte var utrikesminister och inte heller behövde svara på frågor om framtagandet av regeringsförklaringen. Alla ärenden ska ju beredas på olika sätt. Det står många saker i regeringsförklaringen som man kan läsa som att de redan är beslutade. Apropå järnväg står det till exempel att anslaget till underhåll ska höjas. Det står att investeringar i infrastruktur, bostäder och klimatomställning ska öka och att det ska införas en bostadsmiljard. Det är många saker som uttrycks som att de redan är beslutade. För mig är det svårt att se hur man skulle skriva en regeringsförklaring utan att ta med vad man tänker göra. uttrycks det som att det ska göras. Hur ser statsministern på möjligheten framöver att lägga fram regeringsförklaringar där man inte säger vad man tänker göra eller där man bara tar med sådant som redan är färdigberett och beslutat? Hur skulle en sådan regeringsförklaring se ut? : Jag tänker inte ge mig in på en spekulation av hur en sådan regeringsförklaring ska se ut. Jag tycker dock att det tidigare resonemanget bekräftar det som jag sade i inledningen, att en regeringsförklaring är en ambition, en viljeförklaring. Det är också ett inslag i den allmänpolitiska debatten. Jag skulle naturligtvis ha mötts av en reaktion om den inte hade tagits med i regeringsförklaringen: Varför sa ni inte detta i regeringsförklaringen, om ni nu tänker besluta om ett erkännande? För mig är det naturligt att det är både inrikespolitiska och utrikespolitiska frågor som avges i regeringsförklaringen. Därefter måste självfallet beredning ske enligt de lagar och regler som finns. (FP): Först har jag en kommentar till detta med vilka frågor det svaras på eller inte. Statsministern hade ju inte tillträtt när han läste upp regeringsförklaringen. Ändå svarade han på frågor om det, men andra frågor som handlar om framtagandet av den svarar man inte på med hänvisning till att man inte har tillträtt. Man kan kanske välja en linje i argumentationen och hålla sig till den. Jag har också en annan fråga. Vi var tidigare inne på att det skickades dokument till utlandsmyndigheterna och som kommunicerades med andra länder. I dokumenten står det att erkännandet av är i enlighet med folkrätten. Just detta ställningstagande om folkrätten borde vara någonting som man avgör . Hur kunde ni avgöra om det var i enlighet med folkrätten innan frågan ens var beredd? : När det gäller skillnaden i framtagandet och så vidare ansåg jag att det inte hade någon betydelse. Hur regeringsförklaringen har framtagits har ingen betydelse, däremot är regeringsförklaringen en avsiktsförklaring, en ambitionsinriktning. Det tycker jag är viktigt att klargöra. Därav den skillnaden. Vi har ju självfallet haft uppfattningen att det uppfyller de folkrättsliga kraven, annars hade vi inte fattat ett sådant beslut i våra respektive partier. Men det ska ändå med hänsyn och respekt för landets lagar och regler beredas på det sätt som anges i lagen. Därför skedde den beredningen, och då gjordes dessa avvägningar av utrikesförvaltningen, och sedermera kom man till beslut. (FP): Statsministern hänvisade tidigare till andra länders bedömningar av om det var enligt folkrätten att erkänna Staten . Låg andra länders ställningstaganden till grund för statsministerns ställningstagande som han klargjorde i regeringsförklaringen och som sedan skickades ut till utlandsmyndigheterna? : Svaret är nej. Det här är regerings beslut. Däremot var det med en referens till att det ur folkrättsligt perspektiv inte har ifrågasatts av andra länder. Det kan säkert finnas en diskussion om det, men det är ganska många länder som har erkänt Staten . Jämfört med folkrättsliga beslut och andra beslut ska vi här fatta beslut. Det sägs att det är regeringen som fattar beslut. Det ska beredas enligt våra lagar och regler, och det är vi som fattar beslut, ingen annan. Skånberg (KD): Ett lite udda upplägg av försvar erbjöds när statsministern spelade ned regeringsförklaringen till att vara debattinlägg och ambition. Förstår jag statsministern rätt att han är en privatperson som undantagsvis får tala i och göra det som han anser vara debattinlägg, vad som är hans ambition och att han inte talar i egenskap av tillträdande statsminister för att ge besked om regeringens politik. Är det verkligen i egenskap av privatperson som statsministern står framför riksdag och talar? Är det inte som företrädare för regeringen? : Det var ett regeringsskifte, så när jag läste regeringsförklaringen hette landets statminister . Efter konseljen med statschefen när regeringsskiftet formellt hade bekräftats, då hette statsministern . I är jag faktiskt inte statsminister. Självfallet innebär det inte att jag betraktar regeringsförklaringen som något som jag bara står och pratar om. Den är förberedd, och den ska ange både ambitionen för och inriktningen på regeringspolitiken inklusive det utrikespolitiska området. Regeringsförklaringen ska också tjäna som ett inlägg i den allmänpolitiska debatten som kommer därefter. Skånberg (KD): Det är ändå en märklig slutsats. KU granskar inte privatpersoner. KU granskar regeringen. Om statsministern inte vill ta ansvar för vad han säger i regeringsförklaringen och inte heller vill ta ansvar för den effekt som regeringsförklaringen får när den går ut till hela världen är det mycket märkligt. Det är över huvud taget svårt att följa i vilken mening statsministern använder begreppet löfte eller vad han kommer att göra. Vi andra hörde: Därför kommer att erkänna Staten . Uppenbarligen avsåg statsministern att säga: Jag överväger och planerar att låta regeringen och erkänna Staten . : Nej, då råder det nog något missförstånd. Jag tar självfallet på mig ansvaret. Jag har ansvar för detta och för att ta fram regeringsförklaringen. Jag har ansvar för regeringsbildningen. När jag läser upp regeringsförklaringen är den allvarligt menad. Det är en mycket viktig politisk ambitionsförklaring. Vad jag ville ha sagt är dock att jag vid det tillfället ännu inte hade tillträtt som statsminister. Det gör jag efter konseljen med statschefen som konstaterar att ett regeringsskifte hade skett. Efter det och när jag har tillträtt som statsminister, då är jag ansvarig för den beredning som följer av detta. Jag sa att vi vill erkänna Staten . Det är vår ambition. Då är det mitt ansvar att se till att de beredningsrutiner som finns följs, att man följer lagar och förordningar. Så har skett, och därför fattades beslutet efter genomförd beredning. Skånberg (KD): Jag tolkar statsministerns svar som: Ja, det är min ambition att ska erkänna Staten . Men då blir det ju problematiskt. Det finns flera uttalanden av statsministern: ”Jag kommer att avgå, om min budget faller”. Det ska alltså förstås som: Jag överväger och planerar att avgå om min budget faller. ”Jag kommer att utlysa ett extraval” ska förstås som: Jag överväger och planerar att utlysa ett extraval. Hur ska vi kunna förstå statsministerns besked? Vad är det som gäller? : är det varken budgetbehandling eller någonting annat som prövas här. Ärendet gäller erkännande av och om vi har gjort den beredning som ska genomföras innan ett erkännande. Svaret är ja. Jag avgav en regeringsförklaring med en mycket tydlig ambition om att vi kommer att erkänna när vi har tillträtt som regering och påbörja ett beredningsarbete som avslutas efter hörande av . Vi har följt den beredningsprocedur som ska följas, och det är det som efterfrågas här, inte några eventuella extraval eller något annat, gissar jag. Ordföranden: Jag vill ställa ett par frågor för räkning. Det har ju förts en diskussion här om detta med ambitionsnivåer och avsiktsförklaringar. Det är viktigt att konstatera att det finns en skillnad mellan inrikespolitiska och utrikespolitiska uttalanden på så sätt att om statsministern i regeringsförklaring ger ett besked i en inrikespolitisk fråga ska den oftast i nästa steg prövas av , till exempel om man ska öka anslaget till järnvägsunderhåll. Då har makt över detta. När det gäller utrikespolitiken har regeringen ett betydande utrymme att fatta beslut på egen hand, till exempel om erkännande av stater. För att ska ha ett konkret inflytande också över viktiga utrikespolitiska ställningstaganden så finns . Det är i det ljuset som man ska se den grundlagsbestämmelsen. Det är möjlighet att utöva inflytande i viktiga utrikespolitiska frågor. Så man kan inte göra en rak parallell mellan inrikes- och utrikespolitik. På vilket sätt beaktades skyldigheten att samråda med när man valde denna väldigt slutgiltiga formulering i regeringsförklaringen? : Beredningen påbörjades och avslutades . Däremellan skedde en överläggning med . Hela den processen lades självfallet upp för att följa lagens bestämmelser. ska höras och den överläggningen skedde, och efter överläggningen med , fattades beslutet. Ordföranden: sammanträdde och beredningen av ärendet avslutades . Så blir frågan: Under de timmar som gick mellan det att sammanträde avslutades och beredningen avslutades, på vilket sätt påverkade synpunkter regeringens ställningstagande i frågan? Det fanns ju inte så gott om tid att omhänderta synpunkter. : Till att börja med kommer jag naturligtvis inte att återge någonting som sägs i , eftersom det sammanträdet sker bakom slutna dörrar. Vi hade absolut möjligheter att väga in den diskussionen i vårt beslut. Vi hade den tidsutdräkt som krävdes för att väga in diskussioner, ja. Ordföranden: efter att regeringsförklaringen hade lästs upp kom det en mängd reaktioner från omvärlden, andra länder och olika organisationer som reagerade på uttalandet. Statsministern och utrikesministern gick också in i den debatt som följde. Innebar det att regeringen hade en verklig möjlighet att backa från uttalandet och återkomma med beskedet att inte kommer att erkänna Staten ? Fanns det en möjlighet att backa i realiteten? : Ja, självfallet. Hade det framkommit något under beredningsprocessen som gjorde att vi fick anledning att ompröva detta, så hade vi gjort det, absolut. Det är det som beredningsprocessen är till för. Men för vår del gav inte beredningsprocessen något annat svar än att vi skulle fullfölja och erkänna Staten . Självklart fanns det reaktioner. Vi visste ju att det skulle komma reaktioner. Men vi påpekade tydligt offentligt att något beslut icke är fattat, och det kom jag också att göra . Ordföranden: har som sagt en viktig roll i samspelet mellan regering och riksdag. Det faktum att regeringen avslutar beredningen av ett ärende efter att har haft sitt sammanträde, ligger det då inte nära till hands att uppfatta det så att regeringen ser på det grundlagsfästa samrådet med som en oviktig formalitet? : Nej, det är en felaktig tolkning. Vi ser det som en viktig del av beredningsprocessen. låter naturligtvis lite försåtligt – med all respekt. Det går däremellan. Regeringsarbetet pågår rätt stor del av dygnet. Nej, det är självklart att vi har största respekt för de regler som finns. De ska följas, och vi kommer att följa dem. Vi har följt dem i det här ärendet, och beslutet fattades efter att överläggning hade skett med . (S): Herr ordförande! Jag tyckte i och för sig att det blev tydligt med de frågor som du själv ställde här om det var så att statsministern skulle haft möjlighet att inte gå vidare med frågan om ett erkännande i fall det kommit fram saker under beredningen. Jag måste ändå ställa en fråga mot bakgrund av vad som har framkommit här tidigare och i en del frågor. Det är om statsministern anser att en fråga enbart på grund av hur intressant ett annat land kanske tycker att en fråga är eller hur stort nyhetsvärde en fråga har borde få en särskild typ av beredning utifrån en sådan aspekt eller om alla frågor ska hanteras lika. : Herr ordförande! Alla ärenden ska beredas utifrån sina egna förutsättningar. Vad vi prövar här är huruvida vi har fullgjort det lagskyldiga kravet på att bereda så som det ska beredas. Det menar vi att vi har gjort. Beredningen påbörjades den 15 och avslutades den 28. Under den tiden skedde den beredning som skulle ske. (SD): Herr ordförande! Jag skulle vilja fråga statsministern följande. Det stämmer som statsministern säger att det redan finns väldigt många länder som har erkänt vid det här laget. De är väl 135 till antalet . Det gemensamma för dem är att de samtliga ligger utanför Europeiska unionen. Ett erkännande av är en väldigt kontroversiell fråga med tanke på . Borde man inte ha haft i beaktande att man skulle ha kunnat ta den här frågan i varje fall till EU-nivå för att se om det inte var så att man gjorde det alldeles förhastat? Man kunde ha kollat med andra EU-länder innan man tog ett sådant drastiskt beslut, just eftersom frågan är så kontroversiell som den ändå är. : Herr ordförande! Det är beslut att fatta, och det bereddes enligt den ordning som det ska beredas. Det var inget nytt att vårt parti liksom hade den uppfattningen att skulle erkännas. Båda regeringspartierna hade den uppfattningen. Vi ger i regeringsförklaringen uttryck för en ambition. är beslutet icke fattat. Under den tiden får många möjlighet att både fråga och tycka. Det har också skapat en hel del intresse. (SD): Tror statsministern att regeringsförklaringen uppfattades enbart som en ambition och inte som ett beslut av övriga världen? : Hur andra uppfattade det måste andra ge uttryck för. Men vi vet att när regeringsförklaringen lämnas har vi inte ens tillträtt. Det är den ambition som anges i regeringsförklaringen liksom i många ärenden, framför allt inrikespolitiska men även utrikespolitiska, och det är självfallet det som gäller. När vi svarade på frågor senare var vi väldigt tydliga med att något beslut inte har fattats, utan det kommer att fattas . Det ska beredas enligt svensk lag. (SD): Ska jag tolka statsministerns svar som att man egentligen inte innan man framlade regeringsförklaringen var intresserade av hur den skulle uppfattas? Man resonerade inte kring det över huvud taget när man formulerade regeringsförklaringen eftersom man inte brydde sig om hur andra länder skulle reagera på den? : Herr ordförande! Det var inte det jag sa. Jag sa att beslutet är vårt att fatta. Exakt hur beredningen gick till i och vilka avvägningar som gjordes där utgår jag från att utskottet har fått ett skriftligt svar på. Ansvarigt statsråd har svarat på frågor från utskottet. Exakt de avvägningarna avgörs där. Det är klart att vi vet att det finns olika uppfattningar i sakfrågan också ute i och runt om i världen. Det är ingen tvekan om det. Det finns de som tycker att det är jättebra. Flera andra parlament har påbörjat en diskussion i den riktningen och tycker att det är bra. Andra tycker inte att det är bra. Det var inte främmande för oss att det kommer att ske olika bedömningar huruvida detta var ett bra beslut eller inte. Men slutgiltigt är det beslut som ska fattas, och det är vi som ska fatta det beslutet. (V): Herr ordförande! Tack, statsministern. Vi diskuterar regeringsförklaringen, och det är uppenbart att vi som frågar verkar ha lite olika uppfattningar om vad en regeringsförklaring är till för. Jag vill få lite klarlagt hur statsministern ser på det. I våra underlag har vi bland annat utdrag från grundlagsutredningen inför propositionen med nummer 1973:90. Det står angivet så här: Regeringsförklaringen är tänkt som underlag för den allmänpolitiska debatt som, enligt vad beredningen hade angivet i motivavsnittet om arbetsplanering, borde följa kort efter det att har öppnats. Det är med hänsyn härtill – anförs det vidare – önskvärt att förklaringen får en viss fyllighet. del av beskrivningen av regeringsförklaringen som anges i Grundlagsberedningen. Är det en syn på regeringsförklaringen som statsministern delar, eller har statsministern en annan uppfattning om regeringsförklaringens roll? : Herr ordförande! Det är exakt den betydelse som vi refererar till. Förarbetet till lagen säger det om synen på hur regeringsförklaringen ska betraktas. Det är exakt den som vi refererar till. Skånberg (KD): Herr ordförande! som utrikesministern tillträdde , och statsministern naturligtvis också hade tillträtt, utgick till de svenska utlandsmyndigheterna regeringsförklaringen och det som hörde samman med den. Statsministern har berört skillnaden i den engelska texten mellan ”the recognition” och ”recognition”. Med det har statsministern avfärdat frågan och menat att det beskedet inte skulle gälla att man behandlade Staten som en stat. Det stämmer inte. Låt mig läsa innantill i de punkter som utrikesministern har tillsänt oss. Jag läser de tre sista punkterna: Att det internationella samfundet erkänt statsduglighet. Nästa strecksats: Att Staten har status som Non-member i FN. Att 138 stater har röstat för detta inklusive . Att ca 130 stater erkänt Staten samt att erkännandet av var i enlighet med folkrätten. Den tredje satsen: Att fortsatt ämnade odla sina goda kontakter med såväl som . Här förekommer två gånger uttrycket ”Staten ”. I den sista meningen likställs med . Hur kan statsministern säga att det inte är ett de facto-erkännande när detta skickas ut, jag utgår från med tillåtelse av statsministern, med utrikesministerns namn under? : Herr ordförande! Det står att det internationella samfundet redan erkände. Det är ett erkännande av det internationella samfundet. Sedan står det också att i FN 2012, under den förra regeringens mandatperiod, röstade också för detta erkännande av denna status. Det innebär inte att landet har erkänt Staten , utan det sker sedermera . Skånberg (KD): Herr ordförande! Två gånger, som regeringsdeklarationen, refererar utrikesministern till det territorium i som vi här pratar om som ”Staten ”. Det är helt klart. Detta gick ut till de svenska myndigheterna. Hur kan statsministern säga att det var först en månad senare som erkände Staten ? : Herr ordförande! Utrikesministern har svarat på frågor här i om hur detta hanterades. Jag har också lämnat skriftliga svar. Jag hänvisar till den delen om vad som har förevarit. Jag kan bara återigen konstatera att i det som skickades ut till beskickningarna, som jag tror att också har fått del av, framgår väldigt tydligt hur det formulerades. Där står inte ”the recognition” utan ”recognition”. Skånberg (KD): Herr ordförande! Det var inte det som frågan var här. Det tyckte jag nog att statsministern utredde. Det är att det två gånger som regeringsdeklarationen refereras till detta territorium som Staten . Det är alltså ett de facto-erkännande. : Nej, jag delar inte den uppfattningen. Erkännandet sker när regeringen fattar beslut om erkännandet. Då sker erkännandet. I övrigt hänvisar jag till vad utrikesministern har sagt här i utskottet och det skriftliga svar som utskottet har fått. Ordföranden: så mycket. Då tror jag att vi behöver gå vidare med nästa ärende. Det är granskningsärende 18 Regeringens beslut att tillsätta en förhandlingsperson för . Även i detta fall är statsministern varmt välkommen att göra några inledande kommentarer. : Herr ordförande och ärade ledamöter!