bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Kanske statsrådet nu håller med om kritiken som Lagrådet har kommit med och är beredd att ta till sig kritiken? : Det jag försökt göra både i inledningsanförandet och i de skriftliga svar jag lämnat på utskottets frågor är att förklara regeringens bedömning före beredning, under beredning och när man fattade beslut om att lägga fram propositionen. Som jag också avslutade inledningsanförandet med tog regeringen intryck av Lagrådets utlåtande och drog tillbaka propositionen. Det skedde bland annat på grund av att Lagrådet påpekade att beredningsprocessen hade varit bristfällig och att man därför inte tyckte att underlaget dög för lagstiftning. Vi hade, som sagt, en annan bedömning innan, men vi tog intryck av Lagrådets yttrande. Skånberg (KD): Herr ordförande! Statsrådet sa att ”vi menar att vi har en konsekvensanalys”, trots att Lagrådet säger att någon sådan inte finns. Hur har statsrådet där tagit intryck av kritiken? : Den samlade bedömningen av Lagrådets yttrande föranledde regeringen att dra tillbaka propositionen. Sedan kan vi ha synpunkter, till exempel i det här fallet, om att vi ansåg att vi hade en konsekvensanalys, men det är mycket möjligt att den kunde byggas ut ytterligare. Jag tror att det är den distinktionen som är viktig att göra här. Skånberg (KD): Ordförande! Propositionen drogs tillbaka, men min fråga är varför statsrådet försökte driva igenom förslaget i trots denna förödande kritik från Lagrådet när det gäller den bristfälliga beredningen och hanteringen. : Förlåt, men jag förstod inte frågan. Skånberg (KD): Det intryck som utskottet hade, och som hade, var att statsrådet försökte driva igenom förslaget i innan det blev draget tillbaka. Är det en riktig beskrivning? : Regeringen gjorde en annan bedömning efter att Lagrådet kommit med sitt yttrande. Fram till dess att Lagrådet kom med sitt yttrande stod regeringen bakom sin proposition. Vi kunde inte ha gjort en annan bedömning eftersom det inte fanns ett annat underlag att göra bedömningen på. Men efter att Lagrådet hade lämnat sitt yttrande var vi ganska snabba med att dra tillbaka propositionen. Det gjorde vi just utifrån de synpunkter Lagrådet hade lämnat. Skånberg (KD): Statsrådet sa inledningsvis att man ju har rätt att driva igenom sin politik. Ja kanske, men inte mot regelverket. Min fråga är: Vad var skälet till att statsrådet ansåg det vara så angeläget och bråttom att försöka driva igenom propositionen? Ganska snabbt, sa statsrådet , men det är inte upplevelsen från . : Det jag sa , att regeringen snabbt efter att Lagrådet hade lämnat sitt yttrande drog tillbaka propositionen, står jag fast vid. När det gäller varför det var så angeläget berodde det, som jag sa i inledningsanförandet, på att det finns flera indikatorer som pekar på att den nuvarande lagstiftningen har inneburit att vården har blivit mindre jämlik, att vissa grupper har större tillgång till vård än andra och att det till exempel är beroende av socioekonomisk status men också hälsostatus. Det är något som regeringen har funnit vara väldigt allvarligt. Därför tyckte vi att det var viktigt att snabbt gå fram med den här lagstiftningen. (S): Ordförande! De här två ärendena handlar om kort beredningstid. Det är ju inte första gången diskuterar beredningstider. Jag har läst i protokollen hur , när han tillträdde, beskriver en nytillträdd regerings iver att driva sin egen politik . KU kanske kan konstatera att det är en regerings ambition. Vid det tillfället fann KU det fullt rimligt att en ny regering vill ha det så och hade överseende med korta beredningstider. Min fråga blir: Kan det vara så att det inom och fanns en erfarenhet och kunskap om att det är fullt möjligt att ha kort beredningstid, att det så att säga var en erfarenhetsbaserad kunskap som ledde till bedömningen att även de här ärendena är fullt möjliga att genomföra på ett sådant sätt? : Jag tror att man kan säga att är ett departement där många av medarbetarna har jobbat , vilket väl är ett tecken på att man trivs. Man har jobbat under olika regeringar. Det är klart att man också har erfarenhet av den typen av processer som beskriver. I det här fallet fanns det även en del prejudikat. Inte minst fanns det prejudikat i form av att man vid tidigare regeringsskifte hade drivit igenom förslag med förkortade beredningstider. Svaret på frågan är alltså ja. (M): Jag noterar att statsrådet sa att det var viktigt att inhämta synpunkter från landstingen. Då inställer sig frågan om remisstiden. Om det nu är så viktigt att inhämta upplysningar, varför väljer man att ha en så knapp remisstid att flera landsting i efterhand säger att de inte har kunnat ge politiska svar på detta, utan det är många tjänsteyttranden som kommer in. Ser statsrådet något problem med att flera landsting känner att de inte har hunnit bereda ärendet politiskt? : Det är naturligtvis ett dilemma när man ska avgöra hur långa remisstiderna ska vara eftersom det är fråga om en avvägning mellan å ena sidan att åstadkomma den förändring man vill se och som man tycker är angelägen, inte minst i det här fallet av de skäl jag har angivit, nämligen för att skapa en mer jämlik vård och förutsättningar för landstingen att utifrån sina demokratiska mandat bestämma vårdens organisering, och å andra sidan naturligtvis att landstingen ska kunna komma in med synpunkter. Som jag motiverade tidigare ansåg vi att en kortare beredningstid i det här fallet var rimlig just med tanke på frågans art, att det rörde en mindre lagteknisk justering, att det var en återgång till en tidigare lagstiftning och att det inte innebar att landstingen inte skulle kunna fortsätta att ha valfrihetssystem. Det skulle de mycket väl kunna fortsätta med. Det handlade egentligen bara om att återföra bestämmanderätten till landstingen. Sammantaget var regeringens bedömning att den förkortade beredningstiden och remisstiden var rimlig. (M): Statsrådet återkommer till att det här är en återgång till tidigare gällande ordning. Jag vill lite grann haka på den fråga som ställdes tidigare om Lagrådet. När socialutskottet väl inhämtar Lagrådets yttrande finns där flera punkter som Lagrådet för fram kritik mot. Det handlar om att det inte finns några motiv till den korta remisstiden, att behovet av skyndsamhet inte förs fram i remisspromemorian, att valet av remissinstanser är påtagligt snävt, att många organisationer saknas samt att det saknas remissinstanser med särskild lagstiftningskompetens. Man säger också att det är kort handläggningstid mellan remissutgången och propositionen, , och att det är ett tecken på att regeringen inte har tagit beredningskravet på allvar. Lagrådet säger även att det saknas en konsekvensanalys – jag kommer tillbaka till det sedan. Vidare sägs att det saknas en utredning av behov av övergångsbestämmelser och att det dessutom saknas en definition av begreppet vårdvalssystem. Frågan till statsrådet är: Delar inte statsrådet synen att detta är ganska allvarlig kritik mot det förslag som läggs fram? Föranleder inte det statsrådet att ställa sig frågan: Hade det ändå inte varit lämpligt att ha frågat först? : Det är alltid lätt att vara efterklok. Jag har till stor del – både skriftligt och muntligt – försökt att redogöra för hur regeringen resonerade ända fram tills man drog tillbaka propositionen. Precis som jag ett antal gånger har slagit fast tog vi ju Lagrådets synpunkter på så stort allvar att vi drog tillbaka propositionen. Det är klart att Lagrådets synpunkter var viktiga, och med facit i hand hade det naturligtvis varit bra att inhämta Lagrådets synpunkter. Sedan vill jag tillägga att just för att regeringen drog tillbaka propositionen efter Lagrådets synpunkter visar det också hur viktiga vi tycker att de synpunkterna är och var. (M): I den promemoria som lämnade in till skriver man i ett svar på en fråga att remissvaren föranledde smärre ändringar och en utvidgning av skälen och konsekvensanalysen. Om man nu gör smärre förändringar beroende på vad remissinstanserna säger, borde inte detta vara en signal om lämpligheten av att inhämta yttrande från Lagrådet? Man gör förändringarna eftersom man ser att det finns kritik. Skulle det inte vara en väckarklocka om att det kanske är lite mer problematiskt än vad regeringen har förutsett? : Som sagt, det är alltid lätt att vara efterklok. Men den bedömning som vi gjorde i var just att de smärre förändringarna inte var av sådan karaktär att vi i den meningen skulle behöva gå till Lagrådet för att inhämta ytterligare synpunkter. (M): Då vill jag gå vidare till frågan om konsekvensanalys. Jag noterar att statsrådet här säger att han anser att det fanns en konsekvensanalys. Men det är faktiskt så att regeringens egen granskningsmyndighet, Myndigheten för vårdanalys, har framfört att det saknades en konsekvensanalys. Vad har statsrådet för kommentar till det? : Problemet var att i remisspromemorian var konsekvensanalysen inte tillräckligt utbyggd, men den fanns med i propositionen. Vi menar att vi byggde ut konsekvensanalysen efter remissomgången. (M): När du säger att det fanns en konsekvensanalys, menar statsrådet att den var kopplad till propositionen och inte till remissrundan? (M): I de skriftliga svaren på KU:s frågor från upprepar man anledningen till att man inte behövde Lagrådets bedömning och att det var en återgång till gällande ordning. Det har alltså gått mellan införandet och den situation där vi nu befinner oss. Min fråga till statsrådet är om statsrådet har gjort några som helst avvägningar eller bedömningar av den samhällsutveckling som har skett – det är en betydande tidsperiod – när det gäller systemförändringar, regelmässiga förändringar eller medborgarnas vilja att nyttja vårdvalet. : Jag vill börja med att återigen slå fast – precis som jag gjorde i inledningen – att medborgarnas möjlighet att välja vårdcentral inte var föremål för regeringens förändring, utan den rätten finns ju kvar och slås fast i patientlagen. Det är klart att saker hinner ändra sig . Men vår samlade bedömning var ändå att vi föreslog en smärre förändring. Just i och med att förslaget inte tvingade landstingen att avskaffa införda vårdval skulle det inte innebära så stora konsekvenser att man behövde göra någon större utredning. Det räckte med den beredningsprocess som regeringen genomförde. (SD): Alla våra frågor är redan ställda och besvarade. (MP): Tack, statsrådet, för bra information! KU hade en hearing med tre grundlagsexperter för att diskutera hur man ser på utredningsväsendet och regeringens förmåga att styra landet. En fråga som lyftes fram alldeles särskilt var detta med utskottsinitiativ och tillkännagivanden. De tre kloka experterna talade sig då varma för behov av att i form av tillkännagivanden kunna uppmana regeringen att återkomma med förslag i form av lagstiftning eller liknande. uppmärksammade de också den nyare företeelsen som inte finns särskilt mycket belagd om att ge och formulera tillkännagivanden som är negativa. Det handlar alltså om att förbjuda regeringen att göra olika saker. Det som hände efter det att regeringen drog tillbaka sin proposition var ju att formulerade ett negativt tillkännagivande, ungefär som att man här inte skulle kunna återkomma alls. Experterna varnade för den här typen av tillkännagivanden, inte bara för att det kan lägga locket på politisk utveckling, minska regeringens styrförmåga och möjligheten att leda landet. Men mest av allt kanske för att det minskar möjligheten till breda blocköverskridande överenskommelser. I frågan om vårdvalssystemet har det ju varit stor skillnad mellan blockens uppfattningar. Min fråga till statsrådet är: Hur ser statsrådet på den här typen av initiativ som kommer från och hur ska man kunna agera som den samarbetsregering som man säger sig vilja vara? Ordföranden: Jag är inte helt säker på att jag ser frågans koppling till granskningen av beredningen av den här propositionen. Vi låter förstås statsrådet svara, men frågorna bör ju vara fokuserade på själva granskningsärendet. : Det är intressanta frågeställningar som du lyfter fram. Jag är säker på att ni hade en intressant sejour . Jag är benägen att hålla med ordföranden. Jag svarar naturligtvis på de frågor som kommer från utskottet och som är viktiga för granskningen, men i det här fallet tycker jag att frågan ligger lite utanför. (C): Med tanke på Lagrådets yttrande i det här ärendet, kan statsrådet inte hålla med om att det är väldigt uppenbart att och regeringen gjorde en grov felbedömning när man skickade ut propositionen utan att ha berett ärendet bättre? : Som jag har svarat på tidigare frågor är det alltid lätt att vara efterklok. Att vi drog tillbaka propositionen visar ju att vi tog hänsyn till och intryck av Lagrådets samlade bedömning. Men jag vill ändå hävda – och det är det som jag har försökt att göra både skriftligen och muntligen här – att under resans gång, när beredningsprocessen lades upp, intrycket efter remissomgången och när det slutligen beslutades om propositionen, tyckte vi att vi hade uppfyllt kraven på en god beredning. (V): Man skulle egentligen vilja fråga Lagrådet också, eftersom man skriver saker som inte är så väldigt tydligt kopplade till det som Lagrådets granskning egentligen ska avse. Bland annat fastnade jag vid det här med konsekvenser av förslaget för patienter och så vidare. Min fråga är: Är det egentligen någonting i det här lagförslaget som ställer något tydligt krav på att landstingen ska genomföra en förändring från när den här lagen skulle ha börja gälla som på något sätt påverkar dem, om det inte är så att landstingen fattar ett aktivt beslut om att göra någonting annat? Finns det någonting som direkt riktar sig rakt in i landstingsverksamheten i den här propositionen? : Nej, det gör ju inte det, enligt vår bedömning. Det är detta som jag tycker är själva anledningen till att argumentera för en kortare beredningsprocess och också för att vi inte gick till Lagrådet. Vill landstingen inte göra några förändringar kan de fortsätta precis som . (FP): Jag tänkte på detta med motivet till den korta beredningstiden och att ni hoppade över Lagrådet. Det är till stor del en politisk motivering. Ni har uppfattningen att detta på olika sätt inte är bra, medan andra politiska partier tycker annorlunda. Då vill man naturligtvis driva igenom sin politik så snabbt som möjligt, det är ju fullständigt självklart. Men vi har också en konstitutionell praxis när det gäller beredningstider. De bör vara , och kommuner och landsting bör gärna inkopplas än så. Praxis har slagits fast av KU om att man ska skicka förslag till Lagrådet när det gäller kommunerna och att de skäl som regeringen anger inte är skäl för att hoppa över Lagrådet. Kommer regeringen att fortsätta att agera på det sättet att man låter de politiska motiveringarna – vilka man får ha all respekt för – stå över konstitutionell praxis även framöver? : Precis som jag sa i inledningsanförandet är naturligtvis lagen – självklart – och praxis i det här fallet väldigt viktiga för regeringen. Vi tycker att det är viktigt med remissomgång där det finns möjligheter att ta in synpunkter. Vi är inte heller främmande för att låta synpunkterna leda till smärre förändringar i den slutgiltiga propositionen. Jag tycker nog att just detta att regeringen drog tillbaka propositionen – vilket ju är ganska ovanligt, om man ser tillbaka på svensk politisk historia – efter Lagrådets yttrande visar på att regeringen tar beredningstider och processfrågor på väldigt stort allvar. Jag kan inte spekulera om framtiden och om vilka behov som skulle föranleda eventuellt korta beredningstider i andra fall . Men regeringens grundläggande inställning är att följa den praxis som finns. Skånberg (KD): Mitt intryck av statsrådet är att statsrådet är ambivalent. Han försvarar ställningstaganden som han säger att man tog till sig den kritik som Lagrådet framförde. har statsrådet sagt: Det är alltid lätt att vara efterklok. Det är det närmaste vi har kommit ett beklagande, förutom att propositionen drogs tillbaka. är det tillfälle för statsrådet att ordentligt svara: Håller statsrådet med om Lagrådets bedömning att ni och du inte tog beredningskravet på allvar? : Som jag har sagt föranledde den samlade bedömningen av Lagrådets synpunkter regeringen att dra tillbaka propositionen. När vi nu kan vara efterkloka och med facit i hand hade det naturligtvis varit bättre att gå till Lagrådet från början. Men det som från början eventuellt har gett ett ambivalent intryck är att jag har försökt att förklara hur regeringen resonerade fram tills Lagrådet avgav sitt yttrande. Där är bedömningen att utifrån beskaffenheten av ärendet ansåg vi att en kortare beredningstid och att inte gå till Lagrådet var befogat och överensstämde både med vad lagen säger och med god praxis. Det finns ju ett före och ett efter här. Det är det som jag försöker att beskriva. Skånberg (KD): Problemet är ju egentligen inte Lagrådet, utan det är vad Lagrådet säger. Lagrådet säger att regeringen inte har tagit beredningskravet på allvar. För fjärde gången har statsrådet sagt att det alltid är lätt att vara efterklok. Det är KU:s uppgift att hjälpa statsråden att vara efterkloka. Skulle inte efterklokheten i detta fall kunna vara att man tänker: Skulle vi ha kunnat göra ett bättre beredningsarbete och inte bara gått till Lagrådet utan också ha förekommit alla de problem som Lagrådet har pekat på? Ser statsrådet att beredningskravet inte var uppfyllt? : Jag försökte ge ett så bra svar som jag kunde på den frågan. Det handlar just om att vi, utifrån de fakta som vi hade och den bedömning som vi gjorde fram till att vi tog beslut om att lämna propositionen, var övertygade om att vi med det tillvägagångssätt som vi hade valt både följde kraven på hur en god beredningsprocess ska se ut, även om det var en förkortad process, och att det var rimligt att vi inte gick till Lagrådet med det aktuella ärendet. Men, som jag har sagt , när Lagrådet hade lämnat sitt yttrande gjorde vi en samlad bedömning, och efter det drog regeringen tillbaka sin proposition. Det betyder naturligtvis inte att vi håller med om allt som Lagrådet säger. Vi har till exempel talat om konsekvensanalyser tidigare, där jag menar att regeringen ändå utvecklar sin konsekvensanalys i propositionen. Men den samlade bedömningen gjorde ändå att vi drog tillbaka propositionen efter Lagrådets yttrande. (S): Som jag sa har inte och konsekvent kritiserat korta beredningstider. Om vi tittar tillbaka är det väl dessutom så att inte alla regeringsförslag som har varit kritiserade har I detta fall valde regeringen att återta propositionen, vilket är en lärdom i sig. Min fråga till statsrådet är: Vilka fler lärdomar kan statsrådet, regeringen och departement dra av hanteringen av detta ärende? Är det så att regelverk och praxis är tillräckligt tydliga och så vidare? Känns det som att det går att sätta punkt och gå vidare? : Egentligen är det en fråga som kanske föranleder ett eget seminarium. Men jag kan säga att när vi gick in i processen med att förändra lagstiftningen tyckte vi att vi utifrån både den lagstiftning som finns och den praxis som är etablerad kunde hantera frågan på det sätt som vi gjorde – med att ha kortare beredningstider och att inte gå till Lagrådet. Efter att Lagrådet lämnade sina yttranden, som jag också har sagt, gjorde regeringen den samlade bedömningen och drog tillbaka propositionen. Den granskning som nu gör av ärendet blir naturligtvis en del i att eventuellt svara på en del av de frågor som har funnits i samband med detta, men naturligtvis också att se över om den lagstiftning och den praxis som finns är tillräcklig när det gäller denna typ av fall. Jag vet att , precis som jag sa i inledningen, också har hanterat den komplexitet som finns när man har ett regeringsskifte. En ny regering vill naturligtvis med ett mandat från väljarna driva igenom sin politik. Då har det åtminstone tidigare funnits ett utrymme för att i dessa fall ha kortare beredningsprocesser. Det återstår att se om resonerar på samma sätt i detta fall. Men det är i alla fall en del i den praxis som regeringen har kunnat luta sig mot. (M): Jag tänker följande: Regeringen styr riket. Till sin hjälp har man ett väldigt kompetent kansli. gör man en mycket grov felbedömning när det gäller att inte skicka förslaget vidare på remiss till Lagrådet. Vad har statsrådet haft för kommunikation med sina departementstjänstemän? Hur har den kommunikationen fungerat när det gällde att få in synpunkter på huruvida ärendet skulle skickas till Lagrådet eller inte? : Även om beredningstiden var kortare än normalt, också den interna beredningen, menar jag att alla steg har uppfyllts. Det innebär naturligtvis att man har haft en diskussion och gjort en bedömning. Det är klart att i ett sådant här fall, vilket jag är den första att erkänna, behöver man naturligtvis tolka vilken som är den rätta vägen. Där gjorde regeringen tolkningen att det handlade om att vi med kortare beredningstider och utan att gå till Lagrådet ändå skulle kunna uppfylla de krav som finns både i lag och i praxis i just detta fall på grund av hur ärendet var beskaffat. (M): Har statsrådet under den kommunikationen fått in någon synpunkt om att man faktiskt borde skicka ärendet till Lagrådet? : Jag kan inte påminna mig det. Däremot har diskussionen naturligtvis rört sig om för eller emot. Det handlar ju alltid om att väga olika aspekter mot varandra när man ska gå fram med en proposition och när man ska bestämma en process, oavsett om det, som i detta fall, var just att gå fram med en proposition eller om det gäller andra politiska överväganden. Men den slutgiltiga bedömningen som regeringen gjorde var att vi inte behövde gå till Lagrådet just på grund av ärendets beskaffenhet. Ordföranden: Jag skulle avslutningsvis vilja ställa en fråga apropå den diskussion som har varit om KU:s tidigare praxis när det gäller regeringsskiften. Det är riktigt att KU granskade vissa åtgärder som den nya alliansregeringen vidtog och godtog de förfaringssätt som då användes, i och för sig med reservation från den dåvarande oppositionen med S, V och MP, vill jag minnas. Där var en viktig aspekt i KU:s bedömning att de förslag som det gällde, till exempel förändringarna i a-kassesystemet, hade statsfinansiell betydelse och därför behövde få genomslag. Det handlade ju om att den nya regeringens budget skulle antas och snabbt få genomslag – från . Min fråga blir då: Bedömde statsrådet att det förslag som vi nu diskuterar hade någon statsfinansiell betydelse? : Svaret på den frågan är nej. Däremot var det som regeringen lutade sig mot just resonemangen hos KU som handlade om behovet för en ny regering att snabbt få genomslag för sin politik och den politik som man hade gått till val på. Ordföranden: Det finns inga ytterligare frågor. Då tackar vi statsrådet för att han kom hit till oss och svarade på våra frågor. Med detta förklarar jag dagens sammanträde i KU avslutat. Granskningsärende 11 Regeringens anställning av statssekreterare Ordföranden: är nu 9.30 och jag förklarar öppna sammanträde för öppnat. Vi har två offentliga utfrågningar, först med statssekreterare och därefter med utrikesminister . Jag vill därför först hälsa varmt välkommen till utskottet. Vi behandlar granskningsärende 11 Regeringens anställning av statssekreterare. Ordningen är sådan att den vi frågar ut har möjlighet att först ge en inledning och ge sin syn på ärendet. Därefter ställer ledamöterna frågor. Då börjar vi med anmälande parti och därefter partierna i storleksordning. Varmt välkommen, . Du är välkommen att presentera din medarbetare och hålla din inledning. : Herr ordförande! Med mig har jag expeditions- och rättschefen på och , . har kallat mig för att svara på frågor om min roll som statssekreterare i och . Utskottet fyller en viktig funktion för att granska och kontrollera att regeringen följer reglerna för regeringsarbetet. Jag vill inledningsvis ge min syn på min roll och funktion som statssekreterare.