bet · H201KrU11 · 2015-06-05 00:00:00 — Utskottet ska titta på idrottsutövande bl.a. utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Utskottet beräknar att uppföljningen är klar . Som framgår ovan ges flickor och pojkar lika stort stöd när de utövar föreningsidrott, men däremot är det färre flickor än pojkar som utövar sådan idrott. Motionärens önskan om en jämställd tilldelning av resurserna får därmed till stor del anses tillgodosedd. Motion 2014/15:306 (M) yrkande 4 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att det bör ställas krav på idrottsföreningar att arbeta med hbt-frågor för att få offentligt stöd. m.fl. (S) framhåller i motion 2014/15:2258 att det inom idrotten bör vara en central fråga att arbeta aktivt mot diskriminering och ojämlik behandling. Motionärerna anser att man bör ställa krav på föreningarna att aktivt arbeta med hbt-frågor för att kunna få del av offentligt stöd, och på så sätt skapa incitament. RF antog idrottens idéprogram Idrotten vill på RF-stämman 1995 (uppdaterad 2009). Där uttrycks tydligt att alla som vill ska ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet oavsett bl.a. kön och sexuell läggning. RF har även en policy mot sexuell diskriminering. I policyn finns en handlingsplan. I denna står att RF ska sprida kunskap och information om frågor om hbt, d.v.s homo-, bi- och transsexualitet, och de berördas situation inom idrotten. RF uppger att det görs bl.a. genom information, utbildning och seminarier. I () rapport Om unga hbtq-personer anges att av de unga heterosexuella männen (16–) idrottar i en förening. Bland homo- och bisexuella män var andelen . Av de unga heterosexuella kvinnorna (16–) svarade att de idrottar i en förening. Bland homo- och bisexuella var andelen . presenterade , bisexuellas, transpersoners och queeras rättigheter (RFSL) en studie som de gjort på uppdrag av RF över hur hbtq-ungdomar upplever föreningsidrotten (Hbtq och idrott – ungdomars erfarenheter och villkor inom svensk idrott). Studien, som enligt RF är den första kvalitativa studien på området, visar att idrotten i många avseenden utan reflektion utgår från att de aktiva och ledarna är heterosexuella, vilket får negativa konsekvenser för hbtq-personer. Med utgångspunkt i studien har RF i samarbete med tagit fram ett diskus-sionsunderlag riktat till idrottsföreningarna. ) hade –2014 en extra satsning på forskning om hbtq och idrott. Detta har bl.a. resulterat i ett pågående doktorandprojekt, Gränsöverskridanden och queera handlingar inom idrotten, som ska pågå . presenterade RF och en studie över elitidrottande hbtq-personers upplevelser av idrotten (Heteronormativitet och gränsöverskridanden inom elitidrotten). Studien visar bl.a. att det finns ett stort behov av att lyfta upp de normer som idrotten upprätthåller, ofta utan att ens vara medveten om det. Dessutom framgår att den som vill tävla internationellt och kanske bo och idrotta utomlands inte bara har den svenska kulturen att ta hänsyn till utan även andra länders syn på hbtq-frågor. RF har spridit studien bl.a. via seminarier, och har gjort en utbildningsplan till studien som stöd till föreningar och förbund. RF har dessutom tillsammans med tagit fram utbildningsfilmen – att känna sig inkluderad med studieplan. Vidare kan nämnas att RF inom ramen för Idrottslyftet kan ge stöd till föreningar som vill utveckla sina anläggningar så att bl.a. transpersoner känner sig bekväma att delta. Inte minst gäller detta hur omklädningsrum utformas. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 17) anger reger-ingen att den i dialog med RF kommer att arbeta för att fler ska inkluderas i idrotten, och bedömer att arbetet med hbt-frågor är av särskild vikt. Utskottet ser positivt på det arbete som RF, och idrottsrörelsen bedriver för att leva upp till att alla som vill ska ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet. Utskottet har förhoppningen att detta arbete leder till att fler reflekterar över och diskuterar vad som behöver göras för att alla ska kunna känna sig delaktiga i idrottsverksamhet på lika villkor. Vilka krav som ska ställas på idrottsföreningar för att skapa incitament för att arbeta med hbtq-frågor är enligt utskottets uppfattning en fråga för idrottsrörelsen. Motion 2014/15:2258 (S) avstyrks. Ridning för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att värna ridningens viktiga roll som största idrottsverksamhet för personer med funktionsnedsättning med hänvisning till att yrkandet får anses tillgodosett. (M) framhåller i motion 2014/15:306 vikten av att värna ridningens viktiga roll som största idrottsverksamhet för personer med funktionsnedsättning (yrkande 3). Som framgår av budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 17) är en viktig utgångspunkt för regeringen att idrotten är öppen för alla, inklusive personer med funktionsnedsättning. Inom medlemsklubbar finns det enligt förbundet en omfattande verksamhet för ryttare och kuskar med funktionsnedsättning. Cirka 4 000 ryttare med funktionsnedsättning ägnar sig enligt förbundet åt ridsport. Ridning för ryttare med funktionsnedsättning bedrivs antingen som fritidsridning eller hästunderstödd terapi/ridterapi. I regi har man fokus på att erbjuda ryttare med funktionsnedsättning en aktiv fritidssysselsättning och sport. Tusentals ryttare erbjuds enligt ridutbildning anpassad utifrån deras egna förutsättningar under ledning av utbildade instruktörer. Det förekommer även samarbeten med olika terapeutiska verksamheter på ridklubbarnas egna anläggningar. Det statliga lokala aktivitetsstödet för barn och ungdomar mellan (LOK-stödet), som fördelas av RF, fördelas när det gäller personer med funktionsnedsättning, även till vuxna personer. Som framgår ovan bedrivs enligt en omfattande verksamhet för ryttare och kuskar med funktionsnedsättning. I likhet med mo-tionären vill utskottet lyfta fram att ridningen kan fylla en viktig funktion för dessa personer och att denna verksamhet bör värnas. Motionsyrkandet får enligt utskottets uppfattning anses tillgodosett och bör inte leda till någon åtgärd från sida. Motion 2014/15:306 (M) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att se över behoven av och kostnaderna för de investeringar som krävs för att få mer ändamålsenliga ridanläggningar med hänvisning till att det i första hand är en fråga för ägarna av anläggningarna och idrottsrörelsen att bevaka. (M) framhåller i motion 2014/15:357 att många ridskolor bedriver en bra verksamhet men att många stall, ridhus och utemiljöer är eftersatta och behöver rustas upp. Motionären anser att en översyn bör göras för att se över behoven av och kostnaderna för de investeringar som krävs för att få mer ändamålsenliga ridanläggningar. Enligt RF är upprustningsbehovet av idrottsanläggningar stort i alla kommuner oavsett om det gäller kommunala, privata eller föreningsdrivna anläggningar. Anläggningsägarna har enligt RF ofta svårt att klara kostnaderna för upprustning av alla de idrottsanläggningar som behöver rustas upp. För ridsportens del har det dessutom enligt RF via lagstiftning kommit nya krav på anläggningarna som gjort att exempelvis de flesta stall tvingas rusta upp. Ansvaret för idrottsanläggningar är i första hand en fråga för ägaren av anläggningen. RF delar dock ut anläggningsbidrag till sina medlemsföreningar. Ridsportens föreningar har fått 151 bidrag på totalt (7,av det totala stödet), och den totala investeringen uppgick på dessa projekt till nästan . Enligt RF kan föreningar endast i undantagsfall få stöd till upprustning. Stödet ska i första hand gå till nya eller utökade aktivitetsytor som ger fler idrottsaktiviteter. En av anledningarna till att stöd endast i undantagsfall ges till upprustning av idrottsanläggningar är enligt RF att behovet är så stort att risken annars blir att alla medel går till sådana projekt. Anläggningsbidraget delas ut inom ramen för statens särskilda satsning Idrottslyftet, som uppgått till . Anläggningsbidraget är ett av fyra områden som är prioriterat inom Idrottslyftet, och vars främsta syfte är att öppna dörrarna till idrotten för fler barn och ungdomar samt att utveckla verksamhet så att de väljer att idrotta högre upp i åldrarna. Även Allmänna arvsfonden delar ut lokalstöd till idrottsföreningar till verksamhet för barn, ungdomar och personer med funktionsnedsättning. Detta sker för om-, till- eller nybyggnader, och således inte i första hand för upprustning. Kravet är att verksamheten som planeras i lokalen eller anläggningen ska vara nyskapande på orten och tydligt skilja sig från föreningens vanliga verksamhet. Det kan också innebära att föreningen aktivt riktar sig till en ny målgrupp. I en enkät som gjordes bland alla SF 2012 svarade att bristande upprustning eller modernisering var det största hindret för idrotten att utvecklas och/eller expandera. Ridsporten var ett av dessa förbund. Utskottet delar motionärens uppfattning att det är viktigt att det finns ändamålsenliga ridanläggningar. Det är dock enligt utskottets uppfattning en fråga för i första hand ägarna av anläggningarna och idrottsrörelsen att bevaka. Mo-tionen bör enligt utskottet inte leda till någon åtgärd från sida. Mo-tion 2014/15:357 (M) avstyrks. Svensk damhockey på elitnivå Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att regeringen bör inleda diskus-sioner med representanter för svensk damhockey som syftar till att skjuta till ekonomiska resurser framöver, med hänvisning till att hur de statliga medlen ska fördelas till enskilda förbund inte är en fråga för och regeringen. Jämför reservation 4 (SD). och (båda SD) anser i motion 2014/15:2537 att regeringen bör inleda diskussioner med representanter för svensk damhockey som syftar till att skjuta till ekonomiska resurser framöver. Ishockey som helhet administreras av som får statligt stöd via RF. En del av detta stöd avser elitverksamheten, som också får stöd från SOK. är en självständig organisation som styrs av medlemmarna via årsmötet. Där avgörs hur verksamhet ska organiseras, prioriteras och även finansieras. Hur de statliga medlen ska fördelas till enskilda förbund är inte en fråga för och regeringen. Med hänsyn till detta avstyrker utskottet motion 2014/15:2537 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att bl.a. öka stödet till allmänna samlingslokaler med hänvisning till att stödet är väl avvägt. och (båda S) framhåller i motion 2014/15:709 vikten av tillgång till allmänna samlingslokaler. Motionärerna anser att behovet av samlingslokaler är stort och att det är angeläget att man ser över behovet av ny-, om- och tillbyggnad av dessa lokaler. och (båda C) anser i motion 2014/15:979 att stödet till allmänna samlingslokaler måste förbättras. De påtalar att dessa lokaler har stor betydelse som arenor för kulturupplevelser och kulturmöten, men också för att medborgarna ska kunna utnyttja sin yttrande-, mötes- och föreningsfrihet. Liknande synpunkter framförs i motion 2014/15:2769 av och (båda C). Motionärerna framhåller att man bör se över behovet av förbättrat stöd till allmänna samlingslokaler. Statens stöd till allmänna samlingslokaler har legat på ca (anslaget 13:2 utg.omr. beviljades i investeringsbidrag och i verksamhetsutveck-lingsbidrag. Med investeringsbidrag avses bidrag för köp, ny-, till- och ombyggnad eller standardhöjande reparationer som inte är av ringa omfattning och för tillgänglighetsskapande åtgärder för personer med funktionsnedsättning. har totalt 233 ansökningar lämnats in om investeringsbidrag, varav 94 ansökningar har beviljats bidrag. Med verksamhetsutvecklingsbidrag avses stöd för att anpassa en allmän samlingslokal till ungdomsverksamhet inom kultur- och fritidsområdet eller för att stimulera sådan verksamhet och utveckla ungdomars mötesformer inom kultur- och fritidsområdet. samlingslokaldelegation fördelar såväl verksamhetsutvecklingsbidragen som investeringsbidragen enligt förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. samlingslokaldelegation fördelar vidare statsbidrag till icke-statliga kulturlokaler för ändring, tillbyggnad och handikappanpassning av mu-sei-, teater- och konsertlokaler som tillhör någon annan än staten. Anslaget 1:5 Stöd till icke-statliga kulturlokaler inom utgiftsområde 17 uppgår till ca . Det kan också nämnas att Allmänna arvsfonden fördelar ett fast lokalstöd. Ideella föreningar kan få stöd för om-, till- eller nybyggnad av en lokal eller anläggning för att föreningen ska kunna genomföra en nyskapande och utvecklande verksamhet. För att få stöd krävs att minst en av arvsfondens målgrupper – barn, ungdomar och personer med funktionsnedsättning – medverkar i projektet. –2014 delade arvsfonden ut för sådana projekt. Allmänna samlingslokaler fyller enligt utskottets uppfattning en viktig roll i samhället genom att vara öppna och tillgängliga för bl.a. föreningslivets möten, studieverksamhet och kulturell verksamhet. Som framgår ovan beviljades bidrag till 94 av de 233 ansökningar som kom in till samlingslokaldelegation . Intresset var således större än de tillgängliga medlen. Utskottet anser dock att det statliga anslaget på är väl avvägt. Det ska noteras, vilket även redovisats ovan, att ideella föreningar också kan söka lokalstöd från arvsfonden och att det dessutom finns ett stöd till icke-statliga kulturlokaler. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2014/15:709 (S), 2014/15:979 (C) och 2014/15:2769 (C). Regeringens kontakter med trossamfunden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. vikten av att regeringen håller en regelbunden dialog med trosbaserade rörelser, med hänvisning till att yrkandena till viss del får anses tillgodosedda. Jämför reservation 5 (KD). Skånberg och (båda KD) anser i motion 2014/15:1621 att regeringen bör hålla en regelbunden dialog med trosbaserade rörelser (yrkande 3). Samma motionärer anser i motion 2014/15:1603 att regeringen bör inleda en dialog med religiösa samfund om integrationsfrågor. Motionärerna påtalar att religionen har en stor potential att mobilisera människor både socialt och politiskt. Genom att använda de kontaktytor som företrädare för dessa samfund har kan man också enligt motionärerna skapa ytterligare en kommunika-tionskanal till dessa grupper för att de på så sätt ska kunna skapa en större förståelse för varandra. Religionsfriheten räknas som en av de mänskliga rättigheterna och finns uttryckt i bl.a. artikel 9. skall äga rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro och frihet att ensam eller i gemenskap med andra, offentligt eller enskilt, utöva sin religion eller tro genom gudstjänst, undervisning, andaktsövningar och iakttagande av religiösa sedvänjor. Envars frihet att utöva sin religion eller tro må endast underkastas sådana inskränkningar, som är angivna i lag och som äro nödvändiga i ett demokratiskt samhälle med hänsyn till den allmänna säkerheten, upprätthållandet av allmän ordning, skyddandet av hälsa eller moral eller av andra personers fri- och rättigheter. I 2 kap. 1 § regeringsformen anges att var och en gentemot det allmänna är tillförsäkrad religionsfrihet, dvs. frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. inrättades Regeringens råd för kontakt med trossamfunden. Syftet med rådet är att det ska vara ett forum för löpande kontakter samt ett utbyte av kunskap och erfarenheter. Rådet består av representanter för staten och trossamfunden. Kultur- och demokratiminister (MP) anförde som svar på interpellation 2014/15:126 , om vilka åtgärder ministern avser att vidta för att fortsatt stärka villkoren för trossamfunden, bl.a. följande: När jag läser SST:s[1] senaste rapport handlingar mot trossamfund blir jag både ledsen och förbannad. Jag blir så förbannad, för det är ovärdigt vårt land att det finns så många människor, alltför många människor, som inte kan acceptera att andra människor har rätt att leva sitt liv just på det sätt de vill. Därför kommer jag att arbeta för att religionsfriheten och föreningsfriheten upprätthålls. Jag kommer att i dialog med trossamfunden i det särskilda regeringsråd som jag nämnde tidigare, där jag är ordförande, ständigt ha den frågan på dagordningen. Jag kommer ständigt att arbeta för att vi arbetar för och på olika sätt utifrån politiken för det civila samhället ska stärka trossamfundens möjligheter och människors möjligheter att i frihet utöva sin religion. interreligiösa råd () grundades och företräder åtta religioner. har som utgångspunkt att utgöra en enad röst gentemot antisemitism, islamofobi och all annan religionsfientlighet i . Regeringen beslutade att bevilja ett stöd på för att inrätta en administrativ funktion för rådet. Stödet ska användas till en administrativ heltidstjänst med uppgift att • samla och förmedla erfarenheter från interreligiösa arbeten som pågår i • fördjupa, utveckla och sprida kunskap om lika religioner i • organisera och utveckla rådets utåtriktade arbete för att motverka antisemi-tism, islamofobi och andra hot mot religionsfriheten • ge ett administrativt stöd och utgöra en samordnande länk mellan rådet och medlemssamfunden. Regeringen har ingått en överenskommelse med Kommuner och Landsting samt idéburna organisationer inom integrationsområdet. Syftet med överenskommelsen är att förtydliga relationen mellan staten, kommunerna, landstingen/regionerna och de idéburna organisationerna i arbetet med nyanländas etablering och integration. Vidare ska den bidra till utvecklandet av former och metoder för att idéburna organisationer bättre ska kunna medverka i insatser som bidrar till integration. har följande trossamfund/religiösa organisationer anslutit sig till överenskommelsen: , romersk-katolska kyrkan, , , kristna råd, Sociala Missionen, , och . Regeringen har regelbundna kontakter med trossamfunden för att utbyta kunskap och erfarenheter, bl.a. genom Regeringens råd för kontakt med trossamfunden. Kultur- och demokratiministern har uttryckt att hon ska arbeta på olika sätt för att, utifrån politiken för det civila samhället, stärka trossamfundens möjligheter och människors möjligheter att i frihet utöva sin religion. Här kan också nämnas att regeringen ingått en överenskommelse med Kommuner och Landsting samt idébundna organisationer inom integrationsområdet för att arbeta med nyanländas etablering och integration. Sammantaget gör detta att utskottet anser att motionerna till viss del får anses tillgodosedda och inte bör leda till någon åtgärd av . Motio-nerna 2014/15:1603 (KD) och 2014/15:1621 (KD) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att se över lagen om statligt stöd till trossamfunden så att den blir neutral och inte positivt särbehandlar religiösa livsåskådningsorganisationer. och (båda FP) anser i motion 2014/15:1873 att regeringen bör tillsätta en utredning som ser över lagen om statligt stöd till trossamfunden så att den blir neutral och inte positivt särbehandlar religiösa livsåskådningsorganisationer. Liknande synpunkter framförs i motion 2014/15:2539 av (M). Motionären anser att principerna och kriterierna för vilka livsåskådningssamfund som ska vara berättigade till statligt stöd bör ses över och utformas så att även samfund med en sekulär, vetenskaplig och humanistisk livsåskådning kan komma i fråga som mottagare av stöd. I lagen (1999:932) om stöd till trossamfund anges bl.a. att stöd till trossamfund kan lämnas som statsbidrag och som statlig hjälp med avgifter till registrerade trossamfund (avgiftshjälp). Stödet ska bidra till att skapa förutsättningar för trossamfunden att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänster, själavård, undervisning och omsorg. Statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på är stabilt och har egen livskraft. Regeringen bestämmer vilka trossamfund som kan få statsbidrag. Av lagen (1998:1593) om trossamfund framgår att de ovannämnda villkoren för statsbidrag gäller även för avgiftshjälp. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får utfärda föreskrifter om fördelning av statsbidrag. Före detta statsrådet lämnade följande svar på en skriftlig fråga (fr. 2011/12:341) från (S): har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att även Humanisterna kan ta del av det statliga stödet till trossamfund. De förutsättningar som gäller för att ett trossamfund ska få statligt stöd är angivna i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund. Statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingarna som samhället vilar på samt är stabilt och har egen livskraft. avses enligt lagen (1998:1593) om trossamfund en gemenskap för religiös verksamhet, i vilken det ingår att anordna gudstjänst. Av förarbetena framgår att statens stöd till trossamfund är avsett till att skapa förutsättningar för trossamfund att bedriva en aktiv och långsiktigt inriktad religiös verksamhet i form av gudstjänst, själavård, undervisning och omsorg (prop. 1998/99:124). Förbundet har hos regeringen ett flertal gånger ansökt om att bli berättigat till statsbidrag. Av ansökningarna framgår att Förbundet inte bedriver någon religiös verksamhet. Förbundet kan därmed inte komma i fråga för detta stöd. Regeringens beslut att avslå ansökan innebar inte någon värdering av den verksamhet som Förbundet bedriver. Regeringen stöder dock på andra sätt olika delar av det civila samhället och dess organisationer. Folkbildningen – av vilken Förbundet är en del bland annat genom sitt samarbete med studieförbundet – är tillsammans med idrotten den största mottagaren av statligt stöd i det civila samhället. fördelade till folkbildningen. Ett grundläggande skäl för samhällets stöd till folkbildningen är att den bidrar till en demokratisk utveckling i samhället. Förbundet har också i egenskap av förening möjlighet att ansöka om och erhålla organisationsbidrag, verksamhetsbidrag och projektbidrag i enlighet med de villkor som ställs för dessa. behandlade under /14 en motion med likartat yrkande. Ett enhälligt utskott, förutom , ansåg att en översyn av lagen om stöd till trossamfund inte var påkallad (bet. 2013/14:KrU1). Utskottet är inte av någon annan uppfattning , varför motionerna 2014/15:1873 (FP) och 2014/15:2539 (M) avstyrks. Krav på stöd till religiösa samfund Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att det statliga stödet till religiösa samfund som förminskar kvinnors roll i samhället bör dras in, med hänvisning till att det i första hand är en fråga för stöd till trossamfund (SST) att granska det statliga stödet så att målsättningen med stödet uppfylls. Jämför reservation 7 (SD). m.fl. (SD) anser i motion 2014/15:2871 att det statliga stödet till religiösa samfund som förminskar kvinnors roll i samhället bör dras in (yrkande 20). Som framgår ovan anges i lagen (1999:932) om stöd till trossamfund att statsbidrag får lämnas endast till ett trossamfund som bidrar till att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på. SST har i sitt regleringsbrev för fått i uppdrag av reger-ingen att utvidga och fördjupa dialogen med trossamfunden i syfte att stimulera arbetet med demokrati och demokratisk medvetenhet. Nämnden ska fortsatt utveckla dialogen till att inkludera ett brett spektrum av samfund och grupperingar inom samfunden, särskilt med fokus på kvinnor och ungdomar. För genomförandet av detta uppdrag, och för uppdraget med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism, får SST disponera från utgiftsområde 1 anslaget 6:1 Allmänna val och demokrati anslagspost 28 demokratin – SST. Uppdraget ska redovisas till Reger-ingskansliet . Det är i första hand SST som följer upp det statliga stödet till trossamfund och som granskar att det används så att målsättningen med stödet uppfylls.