bet · H301KU2 · 2015-10-23 00:00:00 — Några ändringar i radio- och tv-lagen I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2014/15:118 Några ändringar i radio- och tv-lagen. I propositionen föreslår regeringen ändringar i radio- och tv-lagen (2010:696), lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) och lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (tillämpningslagen). Genom den nuvarande radio- och tv-lagen som trädde i kraft genomfördes och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (AV-direktivet) i svensk lagstiftning. tog emot en formell underrättelse där Europeiska kommissionen gör gällande att det finns vissa brister i genomförandet av direktivet. Som ett led i att göra genomförandet av AV-direktivet tydligare föreslår regeringen i propositionen att nya bestämmelser om tv-företagens redaktionella oberoende vid sponsring och produktplacering införs i radio- och tv-lagen. Det föreslås också en bestämmelse som innebär att tv-företag etablerade i andra medlemsländer ska ha rätt att tillhandahålla sina tjänster till . Regeringen föreslår även en skyldighet för leverantörer av beställ-tv att spela in sina program, bevara dem och att på begäran lämna inspelningarna till tillsynsmyndigheterna. Vidare föreslås att giltighetstiden för tillståndsvillkor ska kunna vara kortare än tillståndstiden när det gäller sändning av kommersiell radio. Regeringen föreslår därutöver förtydliganden om att och tv vid Myndigheten för radio och tv i efterhand ska granska sökbar text-tv. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Inga följdmotioner har väckts med anledning av propositionen. Utskottet ställer sig bakom regeringens överväganden i propositionen och föreslår att dels antar regeringens förslag till ändringar i tillämpningslagen och upphovsrättslagen, dels antar regeringens förslag till ändringar i radio- och tv-lagen med en viss redaktionell ändring. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Ändringar i radio- och tv-lagen Ändringar i tillämpningslagen och upphovsrättslagen Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ändringar i radio- och tv-lagen antar regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) med den ändringen att det närmast före 5 kap. 13 § ska införas en ny rubrik som ska lyda ”Frihet att sända tv och tillhandahålla beställ-tv till ”. Därmed bifaller delvis proposition 2014/15:118 punkt 3. Ändringar i tillämpningslagen och upphovsrättslagen antar regeringens förslag till a) lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, b) lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Därmed bifaller proposition 2014/15:118 punkterna 1 och 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (FP), (V), Skånberg (KD) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2014/15:118 Några ändringar i radio- och tv-lagen. I propositionen föreslår regeringen att antar de förslag till lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden och lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) som regeringen lägger fram i nämnda proposition. Regeringens förslag finns i bilaga 1 och lagförslaget i bilaga 2. Regeringen har redogjort för ärendets beredning fram till dess att propositionen beslutades. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande. Regeringen har beaktat Lagrådets synpunkt, vilket medfört justerade hänvisningar i vissa bestämmelser till och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (AV-direktivet). I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har dessutom några redaktionella ändringar gjorts. I propositionen föreslår regeringen ändringar i radio- och tv-lagen (2010:696), lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk och lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Genom den nuvarande radio- och tv-lagen som trädde i kraft genomfördes AV-direktivet i svensk lagstiftning. tog emot en formell underrättelse där Europeiska kommissionen gör gällande att det finns vissa brister i genomförandet av direktivet. Som ett led i att göra genomförandet av AV-direktivet tydligare föreslår regeringen i propositionen att nya bestämmelser om tv-företagens redaktionella oberoende vid sponsring och produktplacering införs i radio- och tv-lagen. Det föreslås också en bestämmelse som innebär att tv-företag etablerade i andra medlemsländer ska ha rätt att tillhandahålla sina tjänster till . Regeringen föreslår även en skyldighet för leverantörer av beställ-tv att spela in sina program, bevara dem och att på begäran lämna in-spelningarna till tillsynsmyndigheterna. Vidare föreslås att giltighetstiden för tillståndsvillkor ska kunna vara kortare än tillståndstiden när det gäller sändning av kommersiell radio. Regeringen föreslår därutöver förtydliganden om att och tv vid Myndigheten för radio och tv i efterhand ska granska sökbar text-tv. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ändringar i radio- och tv-lagen Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i radio- och tv-lagen med en viss redaktionell ändring. Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar skyddet för yttrandefriheten i ljudradio, tv och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Enligt 1 kap. 6 § YGL är grundlagen tillämplig på sändningar av radioprogram som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel, dvs. traditionella radio- och tv-sändningar. Som sändningar av radioprogram anses också tillhandahållanden till allmänheten på särskild begäran av direktsända eller inspelade program, om starttidpunkten och innehållet inte kan påverkas av mottagaren, dvs. direktsändningar eller inspelade program ur en databas (den s.k. webbsändningsregeln). Med radioprogram avses program i ljudradio och tv samt innehållet i vissa andra överföringar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor, t.ex. överföringar från databaser via internet (1 kap. 1 § YGL). Den s.k. databasregeln i 1 kap. 9 § YGL innebär grundlagsskydd för tillhandahållande till allmänheten av information ur en databas: – direkt genom överföring på mottagarens egen begäran ur databasen, dvs. en webbplats (p. – indirekt genom framställning ur databasen på mottagarens begäran av en teknisk upptagning, skrift eller bild (s.k. print on demand-verksamhet) (p. – genom att avsändaren sänder information ur databasen till mottagaren enligt överenskommelse i förväg (s.k. push-teknik) (p. – genom en offentlig uppspelning ur en databas (digital bio) (p. Grundlagsskyddet gäller under förutsättning att innehållet i databasen endast kan ändras av den som driver verksamheten. Databasregeln är enligt sin ordalydelse tillämplig på vissa massmedieföretag (redaktioner för tryckt periodisk skrift eller radioprogram, företag för yrkesmässig framställning av tryckta eller därmed enligt tryckfrihetsförordningen jämställda skrifter eller av tekniska upptagningar samt nyhetsbyråer). Andra aktörer får grundlagsskydd om de ansöker om utgivningsbevis och överföringarna utgår från , behörig utgivare har utsetts och åtagit sig uppdraget samt verksamheten har ett namn som inte lätt kan förväxlas med en annan databasverksamhet som har grundlagsskydd. Enligt censurförbudet i 1 kap. 3 § YGL får det inte förekomma att något som är avsett att framföras i ett radioprogram eller en teknisk upptagning först måste granskas av en myndighet eller något annat allmänt organ. Inte heller är det tillåtet för myndigheter och andra allmänna organ att utan stöd i grundlagen, på grund av det kända eller väntade innehållet i ett radioprogram eller en teknisk upptagning, förbjuda eller hindra dess offentliggörande eller spridning bland allmänheten. När det gäller sändningar av radioprogram genom tråd, i dagligt tal sändningar genom kabel, råder etableringsfrihet, vilket innebär att det inte får ställas något krav på tillstånd för att sända radioprogram till allmänheten (3 kap. 1 § YGL). Etableringsfriheten hindrar dock inte att det i lag meddelas föreskrifter om vissa skyldigheter för en nätinnehavare. Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd, även kallat sändning genom etern, får enligt 3 kap. 2 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Sådana regler finns i radio- och tv-lagen (2010:696). I 3 kap. 4 § YGL finns en bestämmelse som skyddar det redaktionella oberoendet. Enligt denna bestämmelse avgör den som sänder radioprogram självständigt vad som ska förekomma i programmen. Enligt 4 kap. 1 § YGL ska radioprogram och tekniska upptagningar ha en utgivare. Utgivaren ska ha befogenhet att utöva tillsyn över framställningens offentliggörande så att ingenting får införas i den mot hans eller hennes vilja (4 kap. 3 § YGL). Radio- och tv-lagen innehåller bestämmelser om tv-sändningar, beställ-tv, sökbar text-tv och ljudradiosändningar. Lagen genomför det s.k. AV-direktivet (se nedan). Regeringen ger tillstånd att sända tv och sökbar text-tv om sändningsverksamheten finansieras med radio- och tv-avgiften. Myndigheten för radio och tv ger tillstånd i övriga fall (4 kap. 3 § radio- och tv-lagen). Ett tillstånd som har beviljats av regeringen att sända tv och sökbar text-tv ska gälla för som bestäms av regeringen. Ett tillstånd som har beviljats av Myndigheten för radio och tv att sända tv och sökbar text-tv gäller (4 kap. 12 § radio- och tv-lagen). Giltighetstiden för tillståndsvillkor får dock vara kortare än tillståndstiden. Ett tillstånd att sända kommersiell radio gäller (13 kap. 30 § radio- och tv-lagen). Om det finns särskilda skäl får Myndigheten för radio och tv besluta om att ett tillstånd ska gälla . Enligt den s.k. demokratibestämmelsen i 5 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696) ska en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändning, beställ-tv eller sökbar text-tv se till att programverksamheten som helhet präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer och principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. Program som inte är reklam får inte otillbörligt gynna kommersiella intressen. Det innebär att programmet inte får uppmuntra till inköp eller hyra av varor eller tjänster eller innehålla andra säljfrämjande inslag eller framhäva en vara eller en tjänst på ett otillbörligt sätt (5 kap. 5 § radio- och tv-lagen). Enligt 6 kap. 3 § får ett program som innehåller produktplacering endast sändas om programmet inte på ett otillbörligt sätt gynnar kommersiella intressen enligt 5 kap. 5 §. Bestämmelsen om otillbörligt gynnande i 5 kap. 5 § radio- och tv-lagen gäller även sponsrade program. Enligt 17 kap. 5 § 2 radio- och tv-lagen kan en särskild avgift påföras den som bryter mot bestämmelsen om otillbörligt kommersiellt gynnande. Genom den nuvarande radio- och tv-lagen som trädde i kraft genomfördes och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (AV-direktivet) i svensk lagstiftning. AV-direktivet, syftar till att skapa förutsättningar för fri rörlighet för audiovisuella medietjänster. Direktivet är ett s.k. minimidirektiv, vilket innebär att medlemsstaterna måste upprätthålla minst de innehållsregler som finns i direktivet för t.ex. reklaminnehåll, skydd av minderåriga, förbud mot sändningar som uppmanar till hat och främjande av europeiska produktioner. Medlemsstaterna kan dock ha egna strängare regler under förutsättning att dessa regler överensstämmer med unionsrätten i övrigt. AV-direktivet omfattar alla audiovisuella medietjänster oavsett sändningsteknik, dvs. såväl tv-sändningar som beställtjänster. En central del av direktivet är dess jurisdiktionsregler, dvs. regler för att fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig för en transnationell audiovisuell tjänst. Reglerna utgår från den s.k. ursprungslandsprincipen och anger hur etablering ska fastställas för olika typer av tjänster. Enligt artikel 3.1 i AV-direktivet ska medlemsstaterna säkerställa fri mottagning och inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av audiovisuella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som hör under områden som samordnas av direktivet. Enligt artikel 3.2 får medlemsstaterna, när det gäller tv-sändningar, tillfälligt göra undantag från principen om fri mottagning och vidaresändning om tv-sändningen från den andra medlemsstaten uppenbarligen, allvarligt och grovt överträder direktivets bestämmelser om skydd av minderåriga mot skadligt innehåll eller kravet att medlemsstaten ska säkerställa att program i tv inte innehåller något som uppammar hat, grundat på kön, religion eller nationalitet. Om medlemsstaterna utnyttjar möjligheten att föreskriva undantag från friheten ska ingripanden göras enligt ett i direktivet föreskrivet förfarande. När det gäller audiovisuella medietjänster på begäran, dvs. beställ-tv enligt svensk terminologi, får enligt artikel 3.4 AV-direktivet undantag från friheten i artikel 3.1 i direktivet göras om åtgärderna är nödvändiga av hänsyn till den allmänna ordningen, skydd av folkhälsan, allmän säkerhet eller skydd av konsumenter. Åtgärderna ska vara proportionella i förhållande till skyddsändamålen. Även dessa åtgärder ska vidtas enligt ett särskilt förfarande som anges i artikeln. Enligt artikel 10.1 a i AV-direktivet ska audiovisuella medietjänster eller program som sponsras uppfylla kravet att deras innehåll, och när det gäller tv-sändningar deras programläggning, inte under några förhållanden får påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av programtjänster. Enligt artikel 11.3 tredje stycket a) får innehållet, och när det gäller tv-sändningar deras programläggning, i de program som innehåller produkt-placering inte under några omständigheter påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster. Skydd av det redaktionella oberoendet hos leverantörer av audiovisuella medietjänster Europeiska kommissionen angav i en formell underrättelse till att den inte anser att svensk lag erbjuder ett adekvat skydd för ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantörer av audiovisuella medietjänster i enlighet med AV-direktivet. Regeringen framhöll i sitt svar på underrättelsen att när det gäller skyddet för medietjänstleverantörers ansvar och redaktionella oberoende i förhållande till det allmänna är artiklarna i AV-direktivet adekvat införlivade genom 3 kap. 4 § och 4 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen. Den anförde också att den s.k. demokratibestämmelsen i 5 kap. 1 § radio- och tv-lagen till viss del skyddar oberoendet i de redaktionella besluten. När det gäller skyddet för medietjänstleverantörens redaktionella ansvar och redaktionella oberoende i förhållande till privata sponsorer och produktplacerare bidrar förbudet mot otillbörligt gynnande av kommersiella intressen i 5 kap. 5 § radio- och tv-lagen till detta. Mot bakgrund av underrättelsen angav emellertid den i sitt svar att genomförandet av artiklarna kan göras tydligare. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att det införs nya bestämmelser i radio- och tv-lagen som uttryckligen säkerställer det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster i förhållande till sponsorer och produktplacerare, när det gäller innehållet i programmen och vid tv-sändningar deras programläggning. Genom att skydda tv-företagets redaktionella oberoende uppnås direktivets syfte att tv-företaget ensamt ska stå för ansvaret för innehållet. Det redaktionella oberoendet innebär att tv-företaget utan påverkan från andra aktörer, däribland sponsorer och produktplacerare, självständigt ska kunna avgöra vad som ska förekomma i programmet och hur det programläggs. Enligt 17 kap. 5 § radio- och tv-lagen kan en särskild avgift påföras den som bryter mot bestämmelsen om otillbörligt kommersiellt gynnande. Genom möjligheten att utdöma en särskild avgift vid överträdelse av bestämmelsen om otillbörligt kommersiellt gynnande sanktioneras även fallet att ett tv-företag låter sitt redaktionella oberoende påverkas av sponsorer och produktplacerare, både i fråga om programinnehållet och när det gäller tv-sändningar deras programläggning. Enligt regeringen finns det därför inte någon anledning att sanktionera överträdelser av de nya bestämmelserna särskilt. Frihet att ta emot och vidaresända tv från andra medlemsstater i EU Europeiska kommissionen har i den formella underrättelsen också anfört att de bestämmelser som åberopats av de svenska myndigheterna inte övertygande visar att det finns ett skydd för de friheter som garanteras i artikel 3 i direktivet, vare sig i fråga om audiovisuella tjänster på begäran (beställ-tv-tjänster) eller linjära audiovisuella medietjänster, dvs. Den har i sitt svar till kommissionen bl.a. angett att den nämnda artikeln har genomförts, både när det gäller tv-sändningar och beställ-tv, genom att de svenska myndigheterna inte har utnyttjat möjligheten i AV-direktivet att hindra vidaresändningar från andra medlemsländer. Vidare har den anfört att censurförbudet i 1 kap. 3 § YGL garanterar friheten i artikel 3.1. Denna bestämmelse gäller även vidaresändningar i av radioprogram som avses i 1 kap. 6 § YGL och som kommer från utlandet eller förmedlas hit genom satellitsändning (se 1 kap. 7 § YGL). I uttrycket radioprogram innefattas program i tv och enligt 1 kap. 9 § YGL program i beställ-tv. Den har även hänvisat till att censurförbudet innebär att det inte utan stöd i grundlagen får förekomma en förhandsgranskning av en myndighet eller ett allmänt organ av sådant som är avsett att framföras i ett radioprogram eller en teknisk upptagning. I detta ligger ett förbud mot att hindra sändningar och tillhandahållanden, om ett sådant hinder inte har stöd i grundlagen. Regeringen anförde dock i sitt svar att ett tydligare genomförande kan ske genom nya bestämmelser i radio- och tv-lagen. För att förtydliga genomförandet av AV-direktivet föreslår regeringen att en bestämmelse som garanterar friheten att i ta emot och vidaresända tv och beställ-tv från tv-leverantörer etablerade i andra länder inom EES ska föras in i radio- och tv-lagen. Regeringen påpekar att för sändningar och tillhandahållanden som faller under YGL gäller redan friheten att sända till . Den föreslagna bestämmelsen kommer att gälla sådana tjänster som inte omfattas av YGL, t.ex. sådan beställ-tv som faller utanför YGL:s tillämpningsområde. Vidare kan tv-sändningar som bara har kommersiellt innehåll falla utanför YGL:s tillämpningsområde. Bestämmelsen ska gälla inom det regelområde som AV-direktivet samordnar. Bestämmelsen ska tillämpas på leverantörer av medietjänster som är etablerade i andra EES-stater än . Den ska även gälla när tjänsten tillhandahålls genom vidaresändning inom av en leverantör av medietjänster som står under svensk jurisdiktion. Regeringen föreslår också att en upplysningsbestämmelse införs i anslutning till den nu föreslagna bestämmelsen för att påminna om att det i fråga om tv-sändningar finns bestämmelser i 16 kap. radio- och tv-lagen om samarbete mellan myndigheter. Dessa bestämmelser innebär bl.a. att en behörig myndighet i får kontakta en behörig myndighet i en annan EES-stat för att uppmana ett programföretag som är etablerat i den andra EES-staten, och vars tv-sändning som strider mot de svenska bestämmelserna helt eller huvudsakligen är riktad mot , att följa bestämmelserna. Bestämmelserna tar sikte på de fall där en medlemsstat med stöd av AV-direktivet infört bestämmelser i allmänhetens intresse i sin lagstiftning, som är mer detaljerade eller striktare än de som följer av AV-direktivet. En upplysningsbestämmelse föreslås också som ska påminna om att det i fråga om beställ-tv finns bestämmelser i lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster om att en domstol eller annan myndighet i vissa undantagsfall, om det är nödvändigt för att skydda allmän ordning och säkerhet, folkhälsan eller konsumenter, får vidta en åtgärd som begränsar den fria rörligheten för en sådan tjänst. Giltighetstiden för tillståndsvillkor för den kommersiella radion Ett tillstånd att sända kommersiell radio gäller som regel . Regeringen föreslår att giltighetstiden för tillståndsvillkor att sända kommersiell radio ska få vara kortare än tillståndstiden. finns det inte någon bestämmelse om att giltighetstiden för tillståndsvillkor får vara kortare än tillståndstiden när det gäller kommersiell radio, vilket Myndigheten för radio och tv har identifierat som ett problem vid tillämpningen av radio- och tv-lagen. Bestämmelsen om att giltighetstiden för villkor får vara kortare än tillståndstiden för att sända tv motiverades med att det med hänsyn till tillståndstidens längd borde vara möjligt att meddela villkor som gäller för . Regeringen anför att det inte synes ha varit avsikten att göra någon åtskillnad mellan de regler som gäller för tv och för kommersiell radio i detta avseende när radio- och tv-lagen infördes. Bestämmelsen 13 kap. 30 § radio- och tv-lagen bör därför förtydligas så att det anges att giltighetstiden för villkor får vara kortare än tiden för tillstånd i likhet med vad som gäller för tv enligt 4 kap. 12 § radio- och tv-lagen. Granskning i efterhand av sökbar text-tv Regeringen föreslår att det i radio- och tv-lagen ska förtydligas att och tv även har i uppgift att i efterhand granska om program i sökbar text-tv står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de programrelaterade villkor som kan gälla för tjänsten. Utskottet ställer sig bakom de överväganden som regeringen gör i propositionen och föreslår att antar regeringens förslag till ändringar i radio- och tv-lagen med en viss redaktionell ändring. Ändringar i tillämpningslagen och upphovsrättslagen Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till ändringar i tillämpningslagen och upphovsrättslagen. Enligt 5 kap. 3 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden (tillämpningslagen) ska den som sänder radioprogram till allmänheten se till att varje program spelas in. När det gäller tillhandahållanden som omfattas av 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL), däribland beställ-tv, är det tillräckligt att det dokumenteras vilken information som tillhandahålls. En inspelning ska bevaras från sändningen eller, i fråga om sådant tillhandahållande som avses i den s.k. databasregeln 1 kap. 9 § första stycket 1 och 2 YGL, från det att informationen inte längre tillhandahölls eller, i fråga om sådant tillhandahållande som avses i 1 kap. 9 § första stycket 3 YGL från uppspelningen. Enligt 5 kap. 9 § tillämpningslagen ska den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheten att spela in och bevara program dömas till böter eller fängelse i högst . Om brottet är ringa, ska han inte dömas till ansvar. Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för sådana brott. och tv är ett särskilt beslutsorgan vid Myndigheten för radio och tv.