bet · H201TU8 · 2015-03-19 00:00:00 — En utvärdering av försöksverksamheten med s.k. alkobom i hamn har visat att åtgärden har varit ett effektivt sätt att minska rattfylleriet och framgångsrikt har lett till att en anläggning tagits i drift i . I syfte att öka trafiksäkerheten på vägarna efterfrågar motionären en översyn av möjligheten att införa alkobommar vid alla färjelägen med internationell trafik. Utskottet vill inledningsvis understryka de problem som uppstår där bilförare använder alkohol och droger i samband med körning. omkommer och skadas alltför många människor svårt i alkohol- och drogrelaterade vägtrafik-olyckor. Alkoholpåverkade förare utgör en stor riskfaktor i trafiken och det finns ett klart samband mellan trafikolyckor och rattfylleri. För att minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken och nå trafiksäkerhetsmålen vill utskottet peka på att åtgärderna mot rattfylleri behöver bli mer kraftfulla och effektiva. Ett viktigt steg för ökad nykterhet i trafiken togs genom det beslut som fattade (prop. 2010/11:26, bet. 2010/11:TU7, rskr. 2010/11:83) om ett införande av ett permanent system där körkortsinnehav med alkolås kan medges som ett alternativ till körkortsåterkallelse vid rattfylleri. Syftet med det nya systemet är att minska risken för återfall i rattfylleri på grund av alkoholintag och därigenom minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken. Systemet innebär att det i princip blir obligatoriskt för den som har dömts för rattfylleri att använda alkolås för att under det eller de när-maste åren ha rätt att köra motorfordon. I Transportstyrelsens uppgifter ingår att fortlöpande följa upp de närmare effekterna av ändringen. Utskottet vill här framhålla att det är mycket positivt att andelen rattfyllerister som använder denna möjlighet har ökat avsevärt efter att det nya systemet infördes. Frågan om ett obligatoriskt införande av alkolås har beretts av utskottet , (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:181). Utskottet har då uttalat uppfattningen att andra system än tvingande lagregleringar kan vara ett bättre alternativ för ett ökat införande av alkolås. Utskottet har även ställt sig positivt till att den dåvarande regeringen angav som sin långsiktiga ambition att alkolås, eller annan teknik som förhindrar påverkade förare från att köra, ska bli standard i alla nya fordon. Utskottet har även uttalat att för att uppnå en bred användning är det angeläget att mer användarvänliga och mindre kostsamma alkolås kan tas fram. Utskottet har inte ändrat uppfattning i frågan om att användningen av alkolås behöver öka. Utskottet vill uppmärksamma de senaste årens positiva utveck-ling där allt fler kommuner har valt att ställa alkolås som krav vid upphandling, i synnerhet för skolbussar men även för t.ex. färdtjänst. Utskottet välkomnar även den samverkan som sker mellan och industrin när det gäller utveckling av ny smart teknik för att förhindra onykter körning. Utskottet noterar också att det finns andra exempel på internationellt samarbete inom detta område. deltar genom i det europeiska arbetet med standardisering av alkolås (Cenelec BTT 116-2), och ingår i en referensgrupp för utvecklingen av nästa generations passiva alkolås i för Safety (DADSS) i . arbetar även med att stödja utvecklingen av nya beröringsfria alkolås som kan vara aktuella att få in i nya bilar . är ett av få företag i världen som har valts ut av det amerikanska trafiksäkerhetsverket (NHTSA) för att ta fram prototyper på beröringsfria system. Enligt ska detta förhoppningsvis kunna provas ut i som det första landet i världen. Utskottet välkomnar detta. Utskottet finner att ett antal angelägna initiativ för att motverka förekomsten av rattonykterhet har vidtagits och pågår fortlöpande. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motion 2014/15:661 (FP). Utskottet vill utifrån trafiksäkerhetsmålen framhålla att det behövs olika kraftfulla och effektiva åtgärder mot rattfylleri för att det därmed ska bli möjligt att minska antalet dödade och allvarligt skadade i trafiken. Utskottet anser att alkobommar utgör den i särklass viktigaste kontrollen för att hindra lastbil-, buss- och bilförare som kommer med färjor från andra länder att i onyktert tillstånd köra in och trafikera vägarna. När det gäller försök med att införa alkobommar i hamnarna kan utskottet konstatera att ligger väl framme när det gäller teknik och kompetens och att det nu är hög tid att gå över från försöksverksamhet till ett införande av permanenta bommar. genomfördes ett försök med automatiska alkobommar vid i där totalt 8 700 långtradarchaufförer och personbilsförare fick testa sin nykterhet innan de fick köra ut från terminalen. Projektet genomfördes av () i samarbete med , , , , och Servotek. Utskottet noterar att den utvärdering som har genomförts av försöket visar att alkobommarna fungerade både snabbt och effektivt och att trafikflödet i hamnen inte påverkades negativt. Utvärderingen visade även att tydlig information om att det finns en automatisk nykterhetskontroll i hamnen ger en betydande minskning av andelen onyktra förare. finansierades med stöd från skyltfond, och Europeiska regionala utvecklingsfonden. Utskottet noterar vidare att invigdes alkobommar i i , där systemet har prövats med högre trafikvolymer och fler kontrollstationer. Utskottet ser positivt på att MHF därefter har beviljats ytterligare medel för att fortsätta med försöket . MHF har presenterat en resultatrapport (TRV 2013/65389) för genomförandet av försöket med automatiska nykterhetskontroller i frihamn . I uppföljningen av försöket framkom bl.a. att andelen alkoholpåverkade förare var allra högst då rattfylleriet minskade kraftigt. Utskottet delar MHF:s slutsats att detta indikerar att de automatiska nykterhetskontrollerna också fungerar förebyggande och gör att fordonsförare i högre utsträckning avstår från att dricka alkohol på färjan. Utskottet välkomnar därför att regeringen i budgetpropositionen uttalar att den stödjer de pågående försöken med alkobommar i hamnområden. I budgetpropositionen anges att regeringen med beaktande av de goda resultaten av de försök som genomförts i och erfarenheterna från de försök som genomförs i kommer att överväga möjligheterna att stödja nykter trafik från färjorna genom införande av denna teknik (prop. 2014/15:1, utgiftsområde 22). Utskottet vill här även uppmärksamma att infrastrukturministern svarat på en interpellation om alkobommar i gränshamnar (2014/15:216). Utskottet anser i likhet med infrastrukturministern att det är viktigt att dra nytta av erfarenheterna från den försöksverksamhet som har bedrivits för att kunna dra rätt slutsatser samt motverka eventuella fallgropar, dvs. om man har upptäckt saker som inte har fungerat så bra. Utskottet är väl medvetet om att det behövs en viss förberedelse för att ett införande av alkobommar i gränshamnarna ska kunna ske på ett sätt som garanterar rättssäkerheten, men vill framhålla vikten av att man nu prioriterar att snabbt gå vidare med ett införande av alkobommar. Utskottet vill i detta sammanhang även påtala vikten av att de fortsatta insatserna för att öka nykterheten för hamntrafiken utgår från att polisens och tullens resurser ska tillvaratas på ett effektivt sätt vid genomförandet av kontrollerna. När det gäller den fortsatta utbyggnaden vill utskottet peka på att den alkobomsutrustning som finns kvar efter försöken bör tillvaratas i det fortsatta införandet av alkobommar och därigenom bidra till att minska kostnaderna för den fortsatta utbyggnaden. Utskottet har ett stort engagemang i frågan om införande av alkobommar i hamnarna och efterlyser därför att regeringen med skyndsamhet bör se över frågan om hur ett införande av alkobommar i gränshamnarna ska kunna genomföras. Detta bör ge regeringen till känna. Mot bakgrund av vad som anförts ovan tillstyrker utskottet helt eller delvis motionerna 2014/15:1295 (M) yrkande 1 och 2014/15:1521 (KD). Utskottets förslag i korthet avslår motioner om mobiltelefoni och körning. Enligt utskottet behövs ytterligare åtgärder för att medtrafikanter inte ska behöva utsättas för onödiga trafiksäkerhetsrisker på grund av personer som använder mobiltelefoner utan handsfree vid bilkörning. Utskottet anger att med hänsyn till frågans stora betydelse kommer utskottet att noggrant följa regeringens fortsatta hantering. Utskottet förutsätter att det kommer att vidtas erforderliga åtgärder för att motverka användning av mobiltelefoner och annan kommunikationsutrustning utan handsfree under körning. Jämför reservationerna 1 (SD) och 2 (M, C, FP, KD) – motiveringen. har ratificerat om vägtrafik (Wienkonven-tionen). I artikel 8 i konventionen infördes en ny punkt 6 som bl.a. innehåller ett förbud mot att använda handhållna telefoner under körning med ett motorfordon. Enligt bestämmelsen, som trädde i kraft , ska en förare av ett fordon alltid minimera andra aktiviteter än själva körningen. Den nationella lagstiftningen bör innehålla regler om förares användning av mobiltelefoner. Länderna ska åtminstone införa förbud mot att föraren av ett motorfordon eller en moped använder en handhållen mobiltelefon då fordonet är i rörelse. Totalt har 26 EU-medlemsländer infört denna regel i någon form. Flertalet länder har endast infört krav på handsfreeutrustning och inget EU-medlemsland har infört ett totalt förbud mot att använda mobiltelefoner under körning. Även övriga konventionsländer har med något undantag infört regeln i någon form. tillkännagav för regeringen som sin mening att regeringen bör beakta den forskning som har gjorts och pågår på området mobiltelefonanvändande vid bilkörning, för att sedan återkomma till senast med förslag till de åtgärder som krävs, eller redovisa vidtagna åtgärder när det gäller mobiltelefonerande vid bilkörning (bet. 2010/11:TU18, rskr. 2010/11:222). I betänkandet framhölls att förarens koncentration vid bilkörning är en av de viktigaste faktorerna för att undvika olyckor, och att mobiltelefonens speciella ställning måste tas på allvar. Som ett svar på tillkännagivandet återkom regeringen med en skrivelse till (skr. 2012/13:60) med en redogörelse för de åtgärder man avsåg att vidta för att få en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning. I de aviserade åtgärderna ingick en översyn och skärpning av kraven i trafikförordningen (1998:1276) om allmän omsorg och varsamhet för förare av motorfordon. Vidare aviserades ett uppdrag till Transportstyrelsen att ta fram en plan för andra åtgärder som långsiktigt ökar förarnas medvetenhet om riskerna med att använda kommunikationsteknik under körning. riktade ett nytt tillkännagivande till regeringen där den bad regeringen att återkomma med ett förslag till lagstiftning mot sådan användning av kommunikationsutrustning vid bilkörning som tar betydande uppmärksamhet från körningen och därmed hotar trafiksäkerheten (bet. 2012/13:TU7, rskr. 2012/13:179). För att åstadkomma en mer trafiksäker användning av kommunikationsutrustning vid körning med motordrivna fordon infördes en ny bestämmelse i trafikförordningen (4 kap 10 e §) med lydelsen: ”Vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på förandet av fordonet”. Utöver den nya paragrafen gäller trafikförordningens grundbestämmelser (2 kap 1 §) som anger att ”För att undvika trafikolyckor skall en trafikant iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna.” beslutade om ett nytt tillkännagivande om kommunikationsutrustning och körning där regeringen uppmanades att återkomma till med ett förslag till lagstiftning med skärpta regler mot viss mobilanvändning vid bilkörning (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:181). (MP) pekar i motion 2014/15:1985 på att merparten av länderna i har förbud mot att vid färd använda mobiltelefon. För att öka säkerheten för cyklister och andra oskyddade trafikanter anser motionären att det ska vara förbjudet för bilförare att använda handhållen kommunika-tionsutrustning/mobiltelefoner under bilfärd (yrkande 3). Per Klarberg m.fl. (SD) påminner i motion 2014/15:2135 om att den dåvarande regeringen under den förra mandatperioden beslutade att ta fram en lag som reglerar mobiltelefonanvändningen. Motionärerna anser dock att trafikanter nu måste få en lag som är tydligare för såväl dem som ska övervaka lagens efterlevnad som för dem som har att rätta sig efter den. I motionen efterfrågas därför ett tydligt förbud mot att sända sms och använda handhållen mobiltelefon som man kör bil. Utskottet vill inledningsvis påminna om att det , 2012, 2013 och (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:181) har riktat tillkännagivanden till regeringen när det gäller frågan om användning av kommunikationsutrustning och mobiltelefoner vid bilfärd. Utskottet kan konstatera att det i trafikförordningen 2 kap. 1 § regleras att en trafikant ska iaktta den omsorg och varsamhet som krävs med hänsyn till omständigheterna för att undvika trafikolyckor. Utskottet konstaterar också att det i trafikförordningen (1998:279) infördes en ändring som innebär att det i 4 kap. 10 e § stadgas att vid färd på väg med ett motordrivet fordon får föraren ägna sig åt aktiviteter som användande av mobiltelefon och annan kommunikationsutrustning endast om det inte inverkar menligt på framförandet av fordonet. När det gäller hanteringen av senaste tillkännagivande till regeringen från om att regeringen ska återkomma till med ett förslag till lagstiftning med skärpta regler mot viss mobilanvändning vid bilkörning (bet. 2013/14:TU9, rskr. 2013/14:181) har redovisat till utskottet att den dåvarande regeringen uppdrog åt Transportstyrelsen att ta fram en långsiktig plan för information och andra åtgärder avseende förarens aktiviteter under färd (N2013/4869/TE). Transportstyrelsen redovisade uppdraget i en rapport (TSV 2013-3469) till regeringen . pekar på att det i rapporten finns en långsiktig aktivitetsplan och förslag till uppföljning vad gäller effekterna av ändringen i trafikförordningen. Vidare pekar departementet på att den skärpning av trafikförordningen som gjordes vid rättstillämpningen har lett till fällande domar för olaglig användning av mobiltelefoner under körning. pekar även på att en utvärdering av bestämmelserna och den långsiktiga aktivitetsplanen som Transportstyrelsen tagit fram kommer att göras samt att ärendet bereds vidare inom . Utskottet anser att detta är steg i rätt riktning men efterlyser ytterligare åtgärder för att motverka att personer som kör bil använder mobiltelefoner utan handsfree. Utskottet vill åter framhålla allvaret i denna fråga och peka på att mobiltelefonerande utan handsfree under bilfärd innebär påtagliga risker för trafiksäkerheten på vägarna. Enligt utskottet är den nuvarande situationen inte acceptabel och det behövs därför ytterligare åtgärder för att medtrafikanter inte ska behöva utsättas för onödiga trafiksäkerhetsrisker på grund av personer som använder mobiltelefoner utan handsfree i samband med bilkörning. Utskottet hyser stark tilltro till att den nuvarande samarbetsregeringen delar denna uppfattning och därför kommer att verka för att det införs förbud mot att använda handhållen kommunikationsutrustning och mobiltelefoner under bilfärd. Utskottet finner således inte skäl till att ta något ytterligare initiativ i denna fråga. Med hänsyn till frågans stora betydelse kommer utskottet dock att noggrant följa regeringens fortsatta hantering där utskottet förutsätter att det kommer att vidtas erforderliga åtgärder för att motverka användning av mobiltelefoner och annan kommunikationsutrustning utan handsfree under körning. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:1985 (MP) yrkande 3 och 2014/15:2135 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om behovet av mer förebyggande arbete och kontroller av avståndet till den framförvarande bilen. Utskottet pekar på att det ingår som en del i trafikpolisernas dagliga arbete att göra kontinuerliga kontroller av att lastbilar och andra fordon håller rätt avstånd till den framförvarande bilen. m.fl. (S) anför i motion 2014/15:1198 att trafikmiljön blir tuffare som går och att det har skett många allvarliga olyckor med tunga fordon. När avstånden kortas till den framförvarande bilen och olyckan är framme kan det bli svåra konsekvenser för alla inblandade. I motionen föreslås att polisen och i sitt trafiksäkerhetsarbete bör arbeta mer med kontroller och arbeta förebyggande med att tunga fordon ska hålla avståndet till den framförvarande bilen. Utskottet kan inledningsvis konstatera att tillräckligt långa avstånd mellan fordon har en avgörande betydelse när det gäller trafiksäkerheten på vägarna. I Trafikförordningen (1998:1276) stadgas att avståndet till ett framförvarande fordon ska anpassas så att det inte finns risk för påkörning om det saktar in eller stannar. Avståndet ska också anpassas så att andra trafikanters omkörning underlättas (3 kap. 2 §). När det gäller frågan om att fordon ska färdas med tillräckligt långt avstånd till den framförvarande bilen vill utskottet även peka på den positiva utveckling som innebär att allt fler fordonstillverkare erbjuder tekniska hjälpmedel som kan användas av föraren för att hålla säkrare avstånd. Att kontrollera att lastbilar och andra fordon håller rätt avstånd till den framförvarande bilen ingår som en del i trafikpolisernas dagliga arbete. Enligt den information utskottet har fått från Polisen görs bl.a. kontinuerliga kontroller ute på vägarna där poliser åker i civila bilar utrustade med videokamera. Vid dessa kontroller filmar polisen bilar och lastbilar med avseende på hur långt avstånd den bakomvarande bilen håller till den framför. Bötesbeloppet för att inte hålla tillräckligt avstånd till den framförvarande bilen är . I de allvarligare fallen där avståndet är mindre än räknas detta som vårdslöshet i trafik. I dessa fall blir påföljden indraget körkort samt dagsböter. Utskottet välkomnar att polisen lägger ett tydligt fokus på att kontrollera att bilar och tunga fordon håller avståndet till den framförvarande bilen. Utskottet avstyrker därför motion 2014/15:1198 (S) med hänvisning till polisens insatser. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att utreda en eventuell hastighetshöjning på motorväg /h. Utskottet hänvisar till uppgifter om att ökade hastigheter på vägarna medför att antalet skadade och dödade i vägtrafiken ökar liksom utsläppen av växthusgaser, partiklar, kväveoxider och buller. Jämför reservation 3 (SD). och (båda SD) pekar i motion 2014/15:1007 på att hastighetsgränsen /h länge har varit rådande på de svenska motorvägarna. har man dock provat att tillåta /h på flera motorvägar. Motionärerna konstaterar att det i flera andra europeiska länder är hastighetsgränsen /h som råder och att många människor önskar att motsvarande ska gälla som gräns även på de svenska motorvägarna. Det vore därför rimligt att på prov införa en hastighetsgräns /h på en eller ett par sträckor för att utvärdera effekterna av en hastighetsgränshöjning. Om effekterna därefter skulle visa sig positiva, eller i vart fall inte negativa, ur trafiksäkerhetshänseende skulle man enligt motionärerna kunna införa den föreslagna hastighetsgränsen /h på de motorvägar som bedöms vara lämpliga för detta. Motionärerna efterfrågar mot denna bakgrund en utredning av en eventuell hastighetshöjning på motorväg /h. Utskottet vill inledningsvis liksom tidigare betona att hastighetsfrågan är en central fråga för nollvisionsarbetet. Utskottet vill även peka på att det till uppgifter hör att utarbeta riktlinjer och föreskrifter för tillämpningen av de olika hastighetsgränserna. Sådana riktlinjer och föreskrifter ska främja en utveckling i enlighet med den nollvision och de mål för transportpolitiken som har beslutat om. När det gäller frågan om att utreda en eventuell hastighetshöjning på motorväg kan utskottet konstatera att på regeringens uppdrag har utvärderat effekterna av de nya hastighetsgränserna i förhållande till det övergripande målet om samhällsekonomisk effektivitet och långsiktig hållbarhet samt de transportpolitiska målen. I uppdraget ingick även att visa om det är möjligt att förbättra resultaten. lämnade en slutrapport till regeringen med ett antal förslag till författningsändringar som gäller nya hastighetsbegränsningar (publikationsnummer 2012:135). När det gäller förbättringar av hastighetssystemet föreslog bl.a. att översynen av hastighetsgränser bör fortsätta successivt och i samordning med investeringsplaneringen i enlighet med myndighetens hastighetsstrategi. Vidare föreslog att nästa större steg bör tas samordnat med nästa planeringsomgång där målet bör vara en fortsatt effektiv anpassning till de transportpolitiska målen och nollvisionen. I frågan om en eventuell hastighetshöjning på motorväg vill utskottet framhålla att det också är viktigt att väga in miljöaspekter och att trafiken på vägarna står för nästan en tredjedel av utsläpp av koldioxid. I sammanhanget vill utskottet peka på att har konstaterat att hastigheten har stor betydelse för bränsleförbrukningen samt att sparsam körning är ett enkelt sätt att minska bränsleförbrukningen. Enligt medför ökade hastigheter på vägarna att utsläppen av växthusgaser, partiklar och kväveoxider ökar, liksom buller samt antalet skadade och dödade i vägtrafiken. De förväntade effekterna av en hastighetshöjning /h /h i är dock inte utredd i grunden, och det är enligt därför inte möjligt att göra exakta bedömningar av hur stora miljö- och trafiksäkerhetseffekterna blir. Med beaktande av vad som anförts ovan avstyrker utskottet motion 2014/15:1007 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrad skyltning vid vägarbeten och ökat ansvar för entreprenörer när det gäller säkerhet vid vägarbeten. Utskottet finner inget behov av att vidta något initiativ i frågan men understryker vikten av att såväl ansvariga myndigheter som de entreprenörer som ansvarar för att genomföra arbeten på vägarna vidtar nödvändiga åtgärder för att vägarbetarna ska kunna utföra sitt arbete på ett tryggt och säkert sätt. Utskottet framhåller även betydelsen av att myndigheterna kontinuerligt följer upp de insatser som görs för att säkerställa en trafiksäker arbetsmiljö för vägarbetarna. Jämför reservation 4 (V). har pekat på att vägarbetare utsätts för ständiga risker vid arbeten på flerfältiga vägar. Alltför höga hastigheter och vårdslöshet från trafikanternas sida är en viktig orsak till detta. Enligt en rapport från om trafikolyckor vid vägarbeten inträffade minst 2 435 olyckor med personskador i anslutning till olika gatu- och vägarbeten –2011. Uppgifterna i rapporten bygger på vägtrafikolyckor som rapporterades in av polisen och av akutsjukvården i olycksdatabasen . Av dessa olyckor var 39 dödsolyckor, 412 olyckor med svårt skadade och övriga olyckor med lindrigt skadade. Av det totala antalet skadade var vägarbetare och av de omkomna var 4 vägarbetare. I rapporten anges att det inte framgår av olycksrapporterna om det har varit något fel på vägarbetet, på skyltsättningen eller monteringen av barriärer etc. (M) pekar i motion 2014/15:698 på att de som arbetar på vägarna är mycket utsatta då trafikanterna kör för fort förbi arbetsplatsen. För att sänka farterna förekommer en ny sorts skyltar med s.k. rekommenderad hastighetssänkning. Dessa skyltar är fyrkantiga med vita siffror på svart botten. Motio-nären konstaterar att det finns en uppenbar risk att dessa skyltar förväxlas med skyltar om vägnummer. Motionären anser dessutom att hastighetssänkningen borde vara tvingande i stället för rekommenderad. Enligt motionären bör därför den som är arbetsledare vid ett vägarbete få rätten att med tvingande verkan sänka hastigheten på den sträcka som passerar arbetsplatsen genom att tillfälligt använda de vanliga skyltarna om hastighetsbegränsning, dvs. de runda gula med röd ram. I motionen efterfrågas en renodling av skyltningen vid hastighetsbegränsning.