bet · H201FöU110 · 2015-01-01 00:00:00 — på rymdfrågor, cyber- och informationsoperationer och de delarna. Där kom- mer vi nämligen att vara nödgade att göra val – inte nödvändigtvis på egen hand, men vi måste göra val som nation och möjligen tillsammans med andra. De kommer dock väldigt fort nära oss, och vi ser dem inom ramen för modern krigföring ; det är det många benämner hybrid. Det är några exempel. Jag är beredd att återkomma i detta, men jag skulle primärt hänvisa till vår perspektivstudie. (SD): Det är i praktiken välkommet att det sker ett trendbrott. Den förra regeringen raserade Försvarsmakten totalt och lämnade spillror efter sig, och har man skapat ett trendbrott. Det tycker jag att den nya försvarsministern ska ha all heder av. I praktiken är det dock inte 10,2 miljarder. De pengarna tillskjuts ju, men för att de ska kunna användas i Försvarsmakten landar man väl på 7 eller 8 mil- jarder – någonstans där – efter att ha betalat Maliinsatser, ökade arbetsgivar- avgifter, förhyrningar inte minst vid och så vidare. Men det blir en slant över, så visst är det ett litet trendbrott. Med det sagt skulle jag vilja fråga försvarsministern om de fem steg För- svarsmakten har redogjort för. Är de nödvändiga för att nå den förra inrikt- ningen? Här går man in och petar lite grann i detalj. Man skickar in materiel- system och åtgärder på i en utsträckning som rimligtvis borde påverka de fem stegen. Hur har man förhållit sig till detta? Försvarsmakten vill införa detta i fem steg, och man ger då inte Försvarsmakten förtroendet att börja med en summa pengar utan petar i stället in de här detaljerna. Vad får det för kon- sekvenser? Försvarsministern: Jag tackar för frågan. Det är korrekt att det i de 10,2 mil- jarderna ingår kompensation även för förändringar av arbetsgivaravgiften för ungdomar och hyreskrav på . Jag vill bara notera att det här hade slagit hårt mot förbandsverksamheten om vi inte hade gått in med den kompensationen. Det hade haft en negativ effekt på möjligheten att bedriva övningsverksamhet. Pengarna är alltså verksamma och viktiga. När det gäller de fem stegen kan jag se att vi på olika sätt hanterar de frågor Försvarsmakten har lyft fram i sammanhanget. I vissa steg är det så att vi tillför pengar som hanterar det hela fullt ut, och i andra steg är det så att vi tillför pengar och hanterar det till . I ytterligare vissa delar för vi vidare det till framför allt materielutredningen. Om man tittar här ser man telekrigskapacitet, radio till hemvärnet, utbåts- jaktstorpedsfrågan och en hel del logistikfrågor. Strids- och transportfordon är sådant som kan nämnas. Det handlar också om uppgradering av fasta sensor- kedjan och om en livstidsförlängning av korvett i Gävleklass. Sedan har vi också efter 2021 en jätteutmaning framför oss vad gäller skolflygplan, trans- portflyg, minröjningsfartyg och försvarets fasta telenät. En hel del av de saker som har nämnts i Försvarsmaktens steg förs alltså till utredningen, som ska göra den samlade prioriteringen och strategin. FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING BILAGA 3 tillförs dock ytterligare saker som inte har nämnts men som vi ser som mate- riella utmaningar framöver. Vi har alltså försökt hantera de olika fem stegen. Vissa saker har gått till utredning, vissa saker har finansierats till och annat har finansierats i del. När man bedömer helheten ska man också inse att det finns ett grundpaket som ligger till grund för alltihop och där man också finansierar en hel del, t.ex. två stycken NGU – alltså nästa generations ubåt – luftvärnskapacitet samt en lång rad åtgärder när det gäller fordon, lastbilar, personlig utrustning på kom- pani- och plutonsnivå och så vidare. Det är alltså många skikt i det här sam- manhanget, men sammantaget innebär det att vi får en förbättrad militär för- måga. (MP): Herr ordförande! Min fråga går till överbefälhavaren. Vi brukar ju tala om en pendelrörelse när vi gick från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar, och går pendeln tillbaka något till följd av att säkerhetslä- get i vårt närområde har förändrats. Frågan är hur vi ser till att inte tappa bort de framsteg som har gjorts dels när det gäller våra internationella insatser för att främja fred och säkerhet utanför vårt närområde, dels när det gäller den breddade hotbilden och vår förmåga att hantera en mångfald av hot. Det kan till exempel gälla pandemier, miljöförstöring, direkta konsekvenser av global uppvärmning, tek- nologiska katastrofer – som härdsmältor – terrorism och organiserad brottslig- het. Överbefälhavaren: jag svara på alla dimensioner av detta får vi nog lägga , men jag skulle uttrycka mig så här: Den valda vägen, redan i det förra försvarsbeslutet, är ju att gå mot ett försvarskoncept där vi har en operativt rörlig organisation som – precis som jag försökte beskriva i mitt an- förande – går att applicera på olika geografiska platser beroende på det scena- rio eller den situation vi hamnar i. Det är precis samma konceptuella tanke, där man då kan ta valda delar av den organisationen och applicera på svenska internationella intressen, påverka flöden och så vidare. Det var jag också inne på. Det bästa receptet för detta är alltså att fullfölja den konceptuella tanken och se till att den organisation vi nu håller på att bygga blir operativt färdig, materielsatt och personalsatt – och övad. Då har vi skapat den bästa förutsättningen. Det finns dock en dimension kvar jag var inne och rörde vid, och den hand- lar om hur den framtida krigsmiljön ser ut. Många etiketterar det och kallar det såväl asymmetri och hybrid som det ena med det fjärde. Vi kan kon- statera att det inte är det gamla, linjära invasionskriget, utan det är någonting annat. Där måste vi naturligtvis fortsätta ett arbete med analys av och fördjup- ning i detta, för att se på vilket sätt det påverkar utbildningen av våra krigsför- band. På vilket sätt påverkar det utbildningen av våra chefer på alla nivåer? Kanske allra viktigast är dock kopplingen till att bygga ihop den militära och den civila dimensionen, alltså någonting av det vi förr tittade på och kal- lade totalt försvar. Comprehensive approach har vi använt nu i BILAGA 3 FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING och på andra platser. Det blir oerhört viktigt att vi som olika entiteter i svensk statsförvaltning kan bygga broar, se på varandras resurser och nyttja dem op- timalt beroende på var vi är på krisskalan. Det kommer också att spinna vidare internationellt – hur kan vi som en- skilda länder hjälpas åt i samma perspektiv? Där har vi mer att göra, men jag tror att vi alla är mycket medvetna om utmaningen och har börjat jobba med den. Bara för att ge ett exempel: När vi går till chefsfältövning nu kommer detta att vara en av rubrikerna, och där är de olika myndig- heterna med och för den här typen av resonemang. (C): Herr ordförande! Jag vill ställa en fråga till överbefäl- havaren. Han tangerade ju fokuset på ett starkare totalförsvar och kopplingen mellan det militära och det civila. Vi vet att det finns mycket att återhämta , inte minst ute i kommunerna. Jag tänker på hela-landet- perspektivet och hur överbefälhavaren ser att den här överenskommelsen kom- mer att innebära att vi får en starkare försvarsförmåga i hela landet, samt hur vi i det arbetet även kan stärka vinterförmågan i alla förband. Överbefälhavaren: först är att stärka den militära operativa förmågan. Precis som jag har gett uttryck för tar detta ett första viktigt steg, och vi måste vara beredda att ta fortsatta steg i samma riktning. En del av den konceptuella tanken att bygga ihop, det vill säga Försvars- maktens behov av stöd från det civila samhället i samband med höjd bered- skap, måste vi titta på också i de lägre konfliktnivåerna. Det handlar alltså om Försvarsmaktens förmåga att stödja samhället i olika former av kris. De mått och steg som tas, där MSB har gjort ett antal utredningar där man har tittat på frågorna och där vi nu successivt bygger mer och mer kunskap, måste också falla ända ned i civil planering på länsstyrelser, kommuner och så vidare för att bygga konceptet färdigt. Där ska vi vara självkritiska och konstatera att den strategiska timeout nå- gon beslöt har låtit allt detta stå för fot. Mycket av den civila planeringen har alltså inte kunnat göras, för det har inte funnits vare sig personella eller eko- nomiska resurser att göra det. Ska vi fullfölja detta kommer det alltså att ta resurser. Det kommer dock att öka försvarsförmågan, och det är det jag upp- fattar att detta signalerar – att vi vill gå den vägen. Det bedömer jag som oer- hört viktigt. (V): Herr ordförande! Jag har också en fråga till överbefälha- varen. Jag är inte så överförtjust i politisk detaljstyrning, så jag hänger kvar vid bottenplattans femstegsraket. Jag får inte riktigt klart för mig hur mycket pengar som saknas för att helt och fullt fullfölja den. Överbefälhavaren: Jag skulle först vilja säga så här: Jag gav tidigare uttryck för att bottenplattan skulle behöva ett antal åtgärder till. De är fokuserade på personlig utrustning, standardfordon och sjukvårdsmateriel. Det skulle också kräva personell redundans, alltså lite mer kontinuerligt tjänstgörande personal i olika förbandsdelar. Det är det som snabbast skulle säkerställa operativ effekt FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING BILAGA 3 Beloppen av detta , bara på det jag nämnde, skulle jag bedöma är någonstans mellan 1 ½ och 2 miljarder för perioden. tappade jag din följdfråga. (V): Tack, jag är nöjd – 1 ½–2 miljarder för hela perioden, totalt. Ordföranden: Då har turen kommit till mig. Jag tror att överbefälhavaren i gav uttryck för att det fanns en underfinansiering i Försvars- makten gällande försvarsbeslutet – en underfinansiering om i storleks- ordningen 3–4 miljarder. Överbefälhavaren menade att det fanns risk för att man skulle bli tvungen att lägga ned en av våra försvarsgrenar om anslaget inte höjdes. har ÖB i sitt underlag från begärt 4 miljarder för de kommande fyra åren. ÖB får i storleksordningen 2 miljarder – detta trots att det nu också ska sättas upp ytterligare mot- svarande ungefär två manöverbataljoner, inklusive stridsgruppen på . Det är en ökning med på mersidan av insatsorganisationer. Min fråga är om den bedömning överbefälhavaren gjorde i kvarstår. Överbefälhavaren: Den bedömningen kvarstår inte, eftersom förutsättning- arna är förändrade. När det gäller frågor vi har hanterat i närtid kan jag ta ett konkret exempel: vidmakthållandeåtgärder för två extra kustkorvetter, vilket gör att ytstridskrafterna behåller sju. Det sträcker sig till mitten av . Den resterande delen av samma tema ska hanteras i den långsiktiga materiel- försörjningsutredningen för att se hur vi sedan gör långsiktigt. Det är ett ex- empel. När det gäller det totala tillskottet utifrån de fem stegen är de tillägg som görs i ekonomiska termer av det av mig beskrivna be- hovet – som refererade till utifrån det beredningen hade beskrivit. Jag har inte krävt; jag har talat om vad det skulle kosta. Det skulle kosta ca 4 miljarder , 2017, 2018 och 2019. Sedan ligger det vissa skivor kvar som skulle komma , motsvarande ungefär 2 miljarder. Totalt var det alltså 18, och de tilläggen – inklusive det kompensationen nu ger – täcker alltså av det. Då är det ambitionsresonemang. Jag gav ett exempel i bottenplattan – per- sonlig utrustning, standardfordon och så vidare – på 1 ½–2 miljarder. Bero- ende på hur man väljer kan man alltså ta olika snabba steg för att åstadkomma det. Men för att gå tillbaka till grundfrågan gäller bedömningen inte, för vi har vidtagit åtgärder. (KD): Herr ordförande! Jag skulle vilja ställa en fråga till överbefälhavaren apropå hans ord om att han ser framför sig en stärkt förmåga i samtliga försvarsslag. Frågan är då hur många operativa plan Försvarsmakten kommer att ha att flyga med –2020, givet exportaffärer. Jag ställer frågan med tanke på att jag i medieuppgifter har sett att det totalt sett har tillverkats 230 JAS-plan. har vi 97 plan operativa, och BILAGA 3 FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING har köpt 26. , och har leasat 40 plan. Det finns också 67 som kanske är i drift; frågan är vart de har tagit vägen. Sedan tillkommer Brasilienaffären om 36 stycken samt som är på gång med 14 leasade plan. Det ska dessutom som bekant göras om till version E för svenskt bruk. Frågan blir därför: Hur många operativa plan kommer Försvarsmakten att ha att flyga med – och i värsta fall kriga med – –2020, givet exportaffärerna? Överbefälhavaren: är omöjlig att besvara på det sättet, för det kommer att avgöras utifrån tillgång till stridspiloter, skrovtillgång och hur de står . Där skiljer sig inte flygplan från varken fartyg eller strids- vagnar, utan det kommer ett stridsvärde att avgöra på den enskilda dagen. Utgångspunkten måste vara att alla 97 individer som vi har i C- och D-version så långt det är möjligt ska kunna operera i fulla flygstridsdivisioner i varje stund, på samma sätt som de 60 E-versioner vi kommer att ha när vi börjar införa dem . Om vi backar bandet vill jag påminna om att volymen aktiva flygplan i en division har varit åtta. Det är åtta man ska hålla igång på linjen. Så var det tidigare. har vi ökat volymen för att göra detta möjligt. Jag ska inte gå in på ekvationer, men man brukar resonera kring hur många som krävs för att kunna ha en på linjen längst fram. Det är samma resonemang som vi för när det gäller ubåtar. Jag kan dock inte ge någon siffra här och och säga att den kommer att stå sig, för det kommer att avgöras från dag till dag beroende på hur vi opererar och vad som händer. Precis som flygvapenchefen har gett uttryck för i det resonemang som pre- cis fördes har flygvapnet tre huvuduppgifter. De ska värna den territoriella in- tegriteten, vilket de gör , de ska träna flygdivisionerna och de ska återutbilda personal för att ersätta dem i systemet. Därutöver har vi export- stödsåtgärderna, som måste balanseras . De är ingångna i avtal, och vi ska sköta dem. Men vi har inte åsidosatt någon av de tre första uppgifterna . Jag väljer att kommentera den incident som inträffade . Den pilo- ten hade gröna värden i all träning. Han var beredd att flyga det passet . Det uppstod en incident. Kan vi garantera att det aldrig inträffar, hur mycket vi än tränar? Måste vi vidta åtgärder för att säkerställa att gapet blir så litet som möjligt? Det är det som arbetet går ut på nu i alla dimen- sioner. För att gå tillbaka till grundfrågan kan jag inte tala om exakt hur många de kommer att vara. Det kommer att avgöras respektive dag, kontinuerligt. (S): Herr ordförande! Min fråga går till försvarsministern. Det är glädjande att regeringen i inriktningspropositionen har markerat be- tydelsen av de svenska stridskrafterna i allmänhet och flottans fartyg i synnerhet. Bland annat kommer fartygen och FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING BILAGA 3 att vidmakthållas som vedettbåtar och två korvetter av Gävleklass att modifie- ras. Detta lyfte jag och andra kollegor upp i kammaren vid ett antal tillfällen under förra perioden. Det kommer dock då dessa fartyg når sin maximala livslängd och faller för åldersstrecket. Regeringen och försvarsministern har på ett konstruk- tivt och tydligt sätt skapat goda förutsättningar för kommande samarbete med när det gäller övningar, sjöbevakning med mera. Jag vill fråga försvarsministern om materielanskaffning tillsammans med kan vara ett tänkbart nästa steg i ett fördjupat samarbete. Det gäller specifikt anskaffandet av nästa generations ytstridsfartyg. Försvarsministern: för frågan! Vi arbetar nu med att fördjupa försvars- samarbetet med även när det gäller bortom fredstida förhållanden. Det är ett stort steg att ta för två alliansfria länder. Vi har en stor öppenhet när det gäller att hitta olika typer av samarbetspro- jekt och ser gärna samarbete också på materielområdet. När det gäller marinen har vi sagt att vi ska bygga upp en gemensam marin styrka som ska vara färdig 2023 men också vara delbar till sin komposition. När det gäller huruvida vi ska anskaffa korvetter eller ytstridsfartyg tillsam- mans har jag ingen grund för att ge ett jakande svar på den frågan . (M): Herr ordförande! Min fråga går till överbefälhavaren. På s. 77 i inriktningspropositionen står det: För att öka fartygsförbandens tillgänglighet i fredstid och beredskap för intagande av höjd beredskap för- stärks de sjögående förbanden med motsvarande två extra besättningar samt ett antal ytterligare extra befattningar som fördelas på förbanden. Utökningen av antalet fartygsbesättningar ökar uthålligheten och medger ökad tid till sjöss. Detta är oerhört viktigt. Min fråga är: Hur ser överbefälhavaren på utsikterna att öka personaltät- heten och hitta denna personal, och hur beräknar ÖB att det kan ta att få ökad tid till sjöss och ökad övningsförmåga? Överbefälhavaren: är ett fullföljande av det förslag som Försvarsmakten gav i sitt underlag av . Utifrån vad beredningen sa om en ökning av befattningarna med totalt 1 000 föreslog vi att 100 av dessa befatt- ningar skulle läggas på bland annat fartygsbesättningar för att öka redundan- sen. Det klarar vi med den anvisade ekonomin. Materielen kan de facto gå 24:7 på ett annat sätt än vad vi människor kan göra. Jag bedömer att det kommer att vara möjligt att göra detta inom de närm- aste åren. Jag uttrycker mig medvetet lite luftigt, för vi har bara kunnat börja planera för detta. Vi kan inte verkställa något där vi står just , utan det kom- mer att ta . Vi kan konstatera att rekryteringsdelen inte är ett bekymmer . Det finns ett stort intresse och en stor vilja att vara med i Försvarsmakten, men männi- skor har generellt sett stannat . Det gäller även inom de spe- cialistbefattningarna. Det är därför det uttrycks på detta sätt. BILAGA 3 FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING Det är inte alltid optimalt att ha en hel fartygsbesättning, utan det kan vara valda delar av besättningar där känsligheten för redundansen i systemet, att det helt enkelt är för få människor, ökar fartygen radikalt. Om det sedan är sonar- operatörer eller något annat får vi återkomma till. Se det inte explicit, bara som besättningar, utan se till att vi får så mycket effekt som möjligt av besättning- arna. kan det göras. Jag är medvetet luftig med tanke på att vi måste verkställa det också. (SD): Herr ordförande! Jag har en fråga till överbefälhavaren om luftvärnsförmågan. Vi har två luftvärnsbataljoner. Den ena ska få nytt materiel och luftvärn av modernt snitt. har vi många strategiska om- råden att skydda i händelse av höjd beredskap eller krig, såsom , , krigsflygplatser och annat. Hur ska två luftvärnsbataljoner räcka? Överbefälhavaren: luftvärnsbataljoner vi har omorganiserade vi till modulärt sammansatta bataljoner redan i anslutning till det förra försvarsbe- slutet. Bataljonerna innehåller alltså olika luftvärnssystem för att kunna skapa ännu högre flexibel användningsförmåga. Det behöver inte vara en gruppering med en bataljon, utan det kan vara olika eldenheter som kan verka över betydligt större områden ledningsmässigt. Vissa av delarna har vi testat inom ramen för det vi har gjort i den nordiska stridsgruppen, såsom system, med en ledningscen- tral där vi med hjälp av andra länder har förbättrat vår förmåga. Det är en del som blir viktig i detta. När det gäller medelräckviddigt luftvärn minns ni kanske att vi i underlaget inför uppgraderingen av stridsflygsystemet 2012 föreslog att man skulle kom- plettera den totala luftförsvarsförmågan med de delarna. Detta skapar krav och ett tvingat hänsynstagande där motståndare måste hantera båda dimensio- nerna. Man måste kunna dela upp det, och då blir det koncentrerat till både bas- områden och storstadsområden, beroende på hur vi väljer att lägga korten. Det måste sättas in i sammanhanget vilket operativt koncept vi väljer. Kan vi vara överallt ? Svaret är nej. Men jag påstår att vi inte har kunnat det historiskt heller. Denna resurs är ett oerhört viktigt steg operativt, men man måste återigen utifrån försvarskonceptet välja geografi där man nyttjar det. Det jag har understrukit och som också är en del av de fem stegen är att om man finge önska sig ett steg till skulle det vara att öka takten i införandet av denna förmåga. Just nu ligger ungefär en bataljon i de första stegen. Man kan överväga att vidta åtgärder för att få införandet att gå ännu snabb- bare. Men återigen har vi en nollbasplanering operativt som bildar grund för vilken sak vi ska ta före den andra. Då har den första bataljonen varit mycket viktig, och sedan får vi lägga dem efter varandra. FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING BILAGA 3 (MP): Jag har en fråga till överbefälhavaren som uppföljning på min tidigare fråga. När det gäller förutsättningarna för att utveckla vårt sam- hälles resiliens mot olika typer av hot, vilka ytterligare åtgärder behövs, och vilka förutsättningar finns det att bistå globalt med exempelvis civila insats- styrkor? Överbefälhavaren: Jag bedömer att den helt avgörande punkten är att vi kon- ceptuellt är överens om att det måste till en samverkan mellan det civila och det militära. Det är den miljön i ett relativt känsligt samhälle som vi lever i, och inte bara vi utan alla länder. Det är egentligen öppenheten och därmed sårbarheten som vi vill ha, men då måste vi också vara beredda att vidta åtgärder. Respekten för varandras kapaciteter över hela skalan kommer när de utvecklas. Som jag sa ställer detta krav på planeringen på enskild nivå. Om vi benäm- ner detta totalt försvar vill jag understryka att vi måste komma till totalt försvar 2.0. Det är inte den struktur som vi en gång hade utan någonting annat. Miljön och samhället ser annorlunda ut och ställer därmed andra krav. Om vi gör detta både enskilt och som land mellan myndigheter och i sam- arbete med andra länder kommer det i sig att möjliggöra hjälp ute vid olika händelser. Då kommer vi att vara bättre skickade och veta vilka resurser som måste vara mobila, både för vårt eget och andras behov. Inte minst jordbävningen i understryker hur viktigt det är att kunna hjälpas åt resursmässigt. I detta fall stod MSB och Försvarsmakten redo i hel- gen att hjälpa till och flyga, men det gick att lösa på annat sätt. Det är ett litet exempel på precis det temat. (C): Tack för möjligheten att ställa frågor. Jag har en fråga till ÖB. Jag har tidigare hört ÖB varna för att pendeln svänger alltför snabbt. Vi har haft ett tydligt inslag i försvaret när det gäller förmåga att kunna göra internationella insatser. Det är naturligtvis fortfarande viktigt för att kunna bidra. Vi gör det nu i , och vi diskuterar . Jag vill höra hur ÖB ser på förmågan och möjligheterna att kunna fortsätta att göra insatser för det internationella sam- fundet och för fred och säkerhet bortom gränser. Överbefälhavaren: som jag uttryckte i mitt anförande vill jag åter un- derstryka att det måste vara både och. Vi som i många dimensioner är ett land som är helt beroende gentemot omvärlden måste naturligtvis vara beredda att dela bördan och se till att flödena fungerar där ute, till exempel utanför Soma- lia. Det rimmar, påstår jag, väldigt väl med det försvarskoncept som vi valde redan i det förra beslutet, nämligen att skapa en organisation som är operativt rörlig och som kan användas på olika geografiska platser, nationellt men också internationellt. Med det sagt måste man alltid komma ihåg att om vi väljer att skicka fartyg eller något annat någonstans har vi dem inte på hemmaplan. Men å andra sidan är effekten av att vi är där och hjälper till respektive den kunskap som vi som BILAGA 3 FÖRSVARSUTSKOTTETS OFFENTLIGA UTFRÅGNING individer och förband tillägnar oss där ute något som gör oss vassare på hem- maplan. Det är denna balanspunkt som vi måste värdera och därmed också ta ställning till. Jag är helt övertygad om att vi måste fortsätta att göra detta när vi förlägger fartyg, förband eller flyg någonstans där ute. (V): Jag har en fråga till försvarsministern om styrning och ledning.