bet · H201MJU13 · 2015-05-21 00:00:00 — Framöver är det för svensk del särskilt viktigt att prioritera insatserna för att minska utsläppen från transportsektorn, och för det krävs en palett av åtgärder. Som moderat är jag också fast besluten om att utsläppen från transportsektorn måste minskas genom åtgärder som inte drastiskt försämrar förutsättningarna för att bo och driva företag även utanför våra större städer. Därför säger vi moderater nej till regeringens idé om att straffbeskatta avstånd genom en särskild kilometerskatt. Vad som i stället behövs är bland annat fortsatt skärpta EU-krav på fordonstillverkarna, investeringar i laddinfrastruktur, regler som möjliggör längre, tyngre och klimatsmartare transporter och en infrastruktur där de olika transportslagen kompletterar varandra. Vad som också är viktigt är att det lönar sig att göra klimatsmarta val. Därför är det viktigt att regeringen nu verkställer beslut om att införa ett så kallat bonus-malus-system och att man säkerställer goda villkor för de förnybara drivmedlen. Att höja skatten på de förnybara drivmedlen, som regeringen nu tänker göra, är ett steg i helt fel riktning. Här i är vi tämligen brett överens om att ska vara ett klimatpolitiskt föregångsland. Vi har dock väldigt olika uppfattningar om vad detta innebär i praktiken och hur vi bör utforma den svenska klimatpolitiken för att leva upp till ambitionen. För mig, för och för Alliansen är det självklart att det inte räcker med att vi kan visa upp statistik som säger att de svenska utsläppen har sjunkit. Vi måste förena sjunkande utsläpp med en stark ekonomisk utveckling för att på allvar axla rollen som föregångsland, och detta av två anledningar. För det första är själva poängen med att agera som föregångsland att få fler länder att följa efter och ta sitt ansvar, till exempel att få fler länder att sätta pris på utsläpp. Men ingen kommer att vilja följa det svenska exemplet om det inte består av sjunkande utsläpp i kombination med ekonomisk tillväxt. Inget land vill välja mellan sjunkande utsläpp och ekonomisk tillväxt, utan man vill ha både och. Därför förutsätter roll som föregångsland en politik som leder till sjunkande utsläpp som förutsättningarna för tillväxt, jobb och företagande förbättras. För det andra är ekonomisk tillväxt i sig en förutsättning för att klara av att möta klimatutmaningen. Utan tillväxt minskar nämligen möjligheterna att satsa på forskning och utveckling liksom möjligheterna att investera i ny teknik, klimatsmarta lösningar, infrastruktur och allt annat som krävs för att fortsatt sänka utsläppen och för att klara av att klimatanpassa vårt samhälle: Utan tillväxt, ingen långsiktig och ambitiös miljö- och klimatpolitik. Mot denna bakgrund är regeringens politik mycket bekymmersam. Vad regeringen nu gör i sin vårbudget är att blanda till en för jobb och företagande riktigt farlig cocktail. Borta är tankarna om en grön skatteväxling, som drev i opposition, och här är en ordentlig skattechock på jobb och företagande. Med S och MP i regering blir det nu bland annat ökade kostnader för att anställa, försämringar av ROT- och RUT-avdragen och nedtrappat jobbskatteavdrag. Sammantaget uppgår de höjda skatterna på jobb och företagande till hela . Detta är förändringar som hotar 80 000 jobb och i förlängningen också roll som klimatpolitiskt föregångsland. Detta beror på att regeringens politik kommer att bromsa svensk ekonomi som den riskerar att leda till att utsläppen inte sjunker utan snarare flyttar till andra länder när företag i inte klarar av den internationella konkurrensen på grund av regeringens försämringar av den svenska konkurrenskraften. I detta sammanhang vill jag lyfta fram reservation nr 15 om klimatekonomi, the new climate economy. Under förra mandatperioden tog genom alliansregeringen tillsammans med sju andra länder initiativ till The Global Commission on the Economy and Climate. Denna kommission gavs i uppdrag att koppla samman klimat och ekonomi och att visa på nyttan av kloka klimatåtgärder. Kommissionen har sedan analyserat hur en ansvarsfull klimatpolitik bäst förenas med olika länders ambitioner om tillväxt och utveckling. Kommissionen har lanserat rapporten , Better Climate: The New Climate Economy. Kommissionens arbete och rapport är verkligen hoppingivande, då de handlar om hur vi globalt kan skapa en hållbar tillväxt - alltså hur sjunkande utsläpp kan gå hand i hand med tillväxt och en förbättrad levnadsstandard. Regeringen bör ta till sig rapportens förslag och använda rapporten och kommissionen som ett verktyg i de internationella klimatförhandlingarna. De förslag som kommissionen har presenterat bedöms nämligen ha potential att leda till utsläppsminskningar i storleksordningen av vad som krävs för att den globala uppvärmningen ska kunna begränsas till maximalt två grader. För att ska nå framgång i de internationella förhandlingarna på EU och FN-nivå gäller det att regeringen är väl förberedd och har en tydlig, ambitiös men också realistisk linje att driva. Den nya S och MP-regeringen har tyvärr misslyckats på den punkten. Allra tydligast tog sig detta väl uttryck när statsminister kom till för att förankra den svenska positionen i förhandlingarna om EU:s klimat- och energipaket. I stället för att ge tydligt besked om vilken linje regeringen ville driva blev det en sifferbingo utan dess like. Konsekvensen av regeringens sjabbel blev tyvärr att den svenska rösten i förhandlingarna försvagades. ska vara pådrivande i det internationella klimatarbetet i syfte att nå ett ambitiöst klimatavtal vid klimattoppmötet i , och vi ska vara pådrivande för att höja EU:s klimatambitioner. Vi vill höja EU:s utsläppsminskningsmål genom att använda internationella mekanismer. På så sätt kan vi driva på för ytterligare sänkta utsläpp som vi bidrar till tekniköverföring. Därför vill jag yrka bifall till Alliansens reservationer nr 2 och 9. Jag vill inleda med att yrka bifall till reservationer 4 och 16. debatterar vi, som sagt, klimatpolitik. Det är ett ämne vars debatt ofta får lite märkliga perspektiv. Många svenska politiker tycks tro att vi här i kammaren, genom olika skattepålagor, utgiftsökningar, subventioner och annat, kan rädda världen från undergång. Det är inte sant. Vi ska vara försiktiga med domedagsprofetior, och framför allt måste vi ha en insikt om vilken värld vi lever i. När det kommer till uppvärmning till följd av en ökad mängd koldioxid i atmosfären tycker även vi sverigedemokrater att vi ska känna oro. Vi måste ta IPCC:s forskning på allvar, men måste vi vara ödmjuka inför faktumet att vi faktiskt inte vet hur dessa teoretiska modeller kommer att slå. Skillnaden mellan en och fyra graders uppvärmning är väldigt stor. Vi kan se av IPCC:s egna rapporter att forskningen är levande och att slutsatserna också förändras. Vi kan ta de tropiska cyklonerna som ett exempel. var det sannolikt att de hade med utsläpp av koldioxid och klimatförändringar att göra. hade det förändrats; det fanns ingen tydlig trend. var det helt plötsligt låg sannolikhet. På tio hade man gått från att vara väldigt säker på att detta hade med klimatförändringar att göra till att vara tämligen säker på att det inte hade med det att göra. släpper ut ungefär av världens samlade utsläpp. Tittar man på nettoutsläppen och räknar bort den mängd koldioxid som tas upp bland annat till följd av vår mycket ansvarsfulla skogspolitik skulle man kunna säga att vi hamnar på av de samlade utsläppen, vilket är en 2 500-del av världens utsläpp. Det är vad vi genom praktisk politik här i kammaren kan påverka. Vad har då svenska regeringar gjort för att påverka? Man har genom subventioner på vissa energislag - vindkraft och sol - och skattepålagor på andra - kärnkraft och vattenkraft - drivit på en utveckling mot en obalanserad energiförsörjning där det är omöjligt för marknaden att förstå inriktningen. Resultatet kommer att bli högre energipriser, mer fossil energi och investeringar i energi som inte hamnar här i utan på andra marknader, där man kan förutsäga den politiska inriktningen. Vi har en cementerad blockpolitik, där respektive i respektive block saboterar bevarandet av en koldioxidfri svensk energiförsörjning. är ingen isolerad ö. Vi påverkas i stor utsträckning av andra länders klimat- och energipolitik. Det är uppenbart att vi är tämligen unika i genom att vi har höga koldioxidskatter som vi kombinerar det med hög skatt på kärnkraft och vattenkraft och ett fullständigt unikt sätt att implementera EU:s vattendirektiv, vilket kraftigt kan försämra vattenkraftens möjligheter att agera regulator framöver. Vi har i ett gå-före-perspektiv. Det låter bra. Det ligger en fin tanke bakom. Men i praktiken fungerar det inte. Att vi beskattar oss väldigt högt kommer inte att påverka och , som kanske snart står för närmare hälften av världens samlade utsläpp av koldioxid, eller och andra utvecklingsländer vars främsta fokus ligger på att se till att befolkningen kan erbjudas rinnande vatten och elektricitet i sina hem. Vi måste ha en förståelse för att om vi ensidigt beskattar vår produktion och vårt näringsliv skapar vi incitament för vår industri att flytta till andra platser. kom en intressant rapport från Expertgruppen för miljöstudier, som ingår i . Den hette Klimatpolitik och ledarskap - vilken roll kan ett litet land spela? Den är författad av professor från . Den är läsvärd, och budskapet sammanfaller med . Höga koldioxidskatter leder fram till ökade utsläpp i andra länder. Budskapet är att generella åtgärder för minskade utsläpp av koldioxid i borde ges mindre vikt och att fokus i stället borde ligga på teknisk utveckling. genomförs det viktigaste mötet på klimatområdet . Många har förhoppningar, men en mer samlad analys borde ge att allt annat än ett urvattnat och substanslöst slutresultat av klimattoppmötet i är osannolikt. Jag hoppas att jag har fel, eftersom det för svensk del - vår konkurrenskraft riskerar att bli lidande - vore ytterst välbehövligt med legalt bindande avtal om utsläppsminskningar som gör att det råder samma spelregler över hela världen. På grund av att man ser helt olika på klimatfrågans betydelse och vilket pris som är värt att betala och på grund av osäkerhet i fråga om hur andra aktörer kommer att agera är detta inte sannolikt. Ingen har ens en idé om hur man skulle kunna applicera legalt bindande avtal på länder som , , , och , som stod för merparten av världens samlade utsläpp. Utgången av Limamötet visar också tydligt hur lite vi kan förvänta oss av Parismötet - tyvärr, måste jag understryka. är det viktigt att om man når framgång och uppnår bra avtal för utsläppsminskningar måste vi också i och vara öppna för att korrigera våra egna mål för att vår konkurrenskraft inte ska bli lidande. som vi har ett dystert läge inom den globala klimatpolitiken finns det trots allt ljuspunkter. Vi har inte sett någon signifikativ global temperaturhöjning , och de illavarslande teoretiska modellerna över framtida temperaturhöjningar fortsätter att slå fel. I stället riktas väldigt mycket forskning mot att ta reda på vad detta beror på. Uppvärmningspaus kallas det. Man får hoppas att fokus fortsätter att ligga där ett tag framöver, för det är positivt om vi inte ser den här illavarslande utvecklingen. Vi sverigedemokrater är socialkonservativa, ansvarstagande och försiktiga av vår natur. Vi måste ta det här hotet på allvar, men vi måste släppa skygglapparna. Teoretiska modeller har slagit fel i världshistorien, och blir slutresultatet en grad i stället för fyra, till exempel, har vi ett väldigt annorlunda scenario att ta ställning till. Det här manar till eftertanke. Att sänka utsläpp av klimatgaser utan att det är kopplat till nya innovationer som kan stå på egna ben i en konkurrensutsatt marknad är kostsamt. Det påverkar jobb. Det påverkar välfärd över hela världen. och fokus måste därför riktas mot energiforskning där målet är att nya energislag ska bli så billiga att de konkurrerar ut de fossila bränslena. Dagens förnybara energislag håller sällan måttet för att klara ekonomiska, tekniska och miljömässiga hållbarhetsmål. Så länge så är fallet kommer fossila bränslen, vare sig vi vill det eller inte, att vara den dominerande energin i världen, framför allt för de länder som gör en resa ur fattigdom mot förhållanden som mer liknar västvärldens. Det dör fortfarande mängder av människor för att man eldar med ved i dåligt ventilerade hus runt om i världen. Där tycker man naturligtvis att det kan vara en fördel att elda med kol i stället. Det måste man ha en förståelse för. På samma sätt måste klimatmålen förändras. ståndpunkt är liksom att klimatmål bör formuleras i termer av de miljöproblem vi vill lösa och inte i termer av de medel vi har att lösa dem med. Vi vänder oss därför mot bindande mål för förnybart och energieffektivisering och orealistiska mål om en koldioxidfri fordonsflotta. Forskning har visat att bindande mål för förnybart inom EU kraftigt kan öka kostnaderna utan att utsläppen minskar. är ett tydligt exempel, där man har byggt ut kolkraften kraftfullt trots världens mest ambitiösa satsningar på sol- och vindkraft. I ljuset av detta är det märkligt att kärnkraftens betydelse inte lyfts fram mer frekvent. Det är vår mening att regeringen ska verka för att kärnkraft ska likställas med den förnybara energin. Där har IPCC gått i helt rätt riktning. Man har givit kärnkraften en tydlig plats. Det krävs en omläggning av svensk och global klimatpolitik. Vi måste sluta upp med kortsiktiga och ofta direkt kontraproduktiva åtgärder. Att satsa på etanol får till exempel till följd att skövlingen av skog ökar och att världsmarknadspriserna på mat höjs. Det gagnar varken klimat eller världens befolkning, utan följden blir färre kolsänkor, ökad koldioxid i atmosfären och att fler människor får gå hungriga. Nej, vi måste satsa på mer forskning och utveckling i fråga om fossilfria energiformer. Först när det finns konkurrenskraftiga alternativ till olja och gas kommer förbrukningen av dessa tillgångar att minska. Då håller det inte med regeringar som på grund av och motverkar den klimatneutrala svenska energiförsörjningen. när man har läst klimatpolitik har det varit ganska snabbt gjort. Det har varit skrivningar som har rymts på en post-it-lapp ungefär. Men inför den här debatten krävdes det faktiskt lite mer läsning. Det krävdes faktiskt att jag valde dubbelsidig utskrift för att få plats med samlade klimatpolitik. I den här debatten var det ändå glädjande att höra erkänna att klimatutmaningen är ett problem att ta på allvar och en utmaning att möta. blev det därefter bara åtta minuters tal om allt som är emot och allt som man ser som problematiskt. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten om vad som är förslag för att ska driva en bra klimatpolitik. Vad är svar för att få fler länder att ta sitt ansvar? Jag upplevde nämligen att Kinnunen menar att det finns problem och att det inte räcker med att ensamt går före, vilket jag instämmer i. Om den beskrivningen är vi helt överens. Hur ska vi då agera för att få fler länder att ta sitt ansvar? Ledamoten representerar ju ett parti som vill lämna vår viktigaste miljöorganisation, det vill säga EU, och som egentligen inte tycker att vi ska söka internationellt samarbete. Då blir det väldigt märkligt när man kritiserar bristen på internationella avtal och internationellt samarbete. Vad säger ledamoten ? Vad är svar för att vi ska kunna möta den globala utmaningen? Vi utvecklar vår politik. Det blir fler sidor . Det är en utveckling som kommer att fortsätta. Det kommer att bli jobbigare och jobbigare att brotta sig igenom våra motioner framöver. Det är jag övertygad om. Jag talade en del om saker vi är emot, som vi tycker är dåliga och skadliga för klimatet och för svensk och europeisk konkurrenskraft. Jag tycker ändå att kärnan i det jag förde fram var att vi måste ha en omläggning. Vi måste fokusera på forskning och utveckling och på teknisk utveckling. Vi måste möjliggöra nya energikällor. Det är då vi kan konkurrera ut de fossila bränslena. Det är först då vi kan få med alla länder på tåget. Som politiken ser ut är det inte realistiskt att vi ska lyckas ro i land legalt bindande globala avtal, utan vi måste arbeta från grunden med att möjliggöra kostnadseffektiva energiformer som upplevs som attraktiva av alla länder i världen. Det är först då vi kan komma till rätta med de här problemen. Jag delar ledamoten syn på behovet av utveckling av ny energi, av nya energikällor och av ny teknik. Därför är jag som representant för Alliansen väldigt stolt över att vi gjorde historiska investeringar och satsningar på just energiforskning vid regeringsmakten. Vi hade forskningsanslag på 1,3 till 1,4 miljarder till energiforskningen, och det var just därför att vi delar uppfattningen att det är oerhört viktigt att vi bryter vårt beroende av fossil energi och att vi får fram effektivare solpaneler, bättre vindkraft, att vi kan göra mer av vårt gröna guld skogen och så vidare. Dessa satsningar hoppas jag att även den nya regeringen vill fortsätta att driva. Något som också är oerhört viktigt när det gäller teknik och möjligheten att bryta fossilberoendet är att vi faktiskt hjälper länder som inte har kommit lika långt och som inte har samma möjligheter som . Därför tycker jag att satsningar på klimatinvestering i andra länder genom flexibla mekanismer är ett viktigt verktyg. Därför tycker jag att det är bra att genom sin biståndsbudget kan hjälpa länder att inte fastna i samma fossilberoende som , och västvärlden i stort har gjort. Vad som också är viktigt är att man står upp för frihandel och för öppna gränser så att man kan sprida kunskap och ny teknik. Vi vet ju att ett problem i är att vi har höga tullar på import av solenergiteknik från . Det är någonting som gör det dyrare för oss i att öka vår produktion av förnybar energi. Min fråga är: Driver en öppen linje, en politik för mer frihandel och mindre slutna gränser? Det finns tydliga beröringspunkter mellan och Alliansen i synen på vikten av forskning och utveckling på energiområdet. Vi vill också forska mer på den nya generationens kärnkraft, till exempel. Det skulle verkligen behövas, och det är tråkigt att det aldrig blev av med den nya regeringen. Ett problem i svensk energipolitik och även i biståndspolitiken är att man börjar i fel ända. Man satsar på subventioner för att driva fram sol och vind, men vi har inte verktygen för att dra nytta av de här energislagen i tillräckligt stor utsträckning. Vi skulle behöva kunna lagra den här energin. I stället snedvrider man konkurrensen på marknaden och skapar en tillförsel av vind som vi egentligen inte är redo för. Det skapar obalans. Vi exporterar solpaneler och annat via Sida, och det är verktyg som egentligen inte gör någon stor nytta i utvecklingsländerna. Man skulle faktiskt rädda fler liv genom att installera kolkraft där, vilket i och för sig går emot andra mål. Frågan är vad som är viktigast att rädda. Även står upp för en fri handel. Vi är ett exportberoende land som drar nytta av att handla med andra länder. Det är således positivt om detta kan förenklas . EU:s handelstullar gagnar på intet sätt oss. Vi är lika mycket emot dem som utvecklingsländerna är. Tillväxt är en nyckelingrediens i klimatarbetet. Det handlar om tillväxt på åkern, i skogen och i ekonomin. Låt mig börja med behovet av ekonomisk tillväxt. Den centerpartistiska miljöministern tog vid makten initiativ till arbetet med new climate economy. I rapporten , Better Climate: The New Climate Economy Report poängteras hur hållbar ekonomisk tillväxt är en förutsättning för en bättre miljö och att en offensiv miljöpolitik är en förutsättning för god ekonomisk utveckling. Hållbar ekonomisk tillväxt innebär att vi kan göra mer med mindre resurser och att ny grön klimatsmart teknik kan växa fram. Hållbar tillväxt kan leda till nya innovationer som sänker utsläppen eller producerar förnybar energi. Hållbar tillväxt kan leda till nya jobb och gröna företag. Under miljö- och jordbruksutskottets besök på i lyftes new climate economy vid ett flertal tillfällen upp som en game changer när det gäller synen på det internationella klimatarbetet. För att nå framgång i det internationella klimatarbetet måste nämligen synen på klimatarbete förändras från att man ser klimatfrågan som en ren kostnad till att se den som en möjlighet till jobb och tillväxt. Därför är det viktigt att klimatarbete verkligen fortsätter i klimatekonomins anda, både nationellt och internationellt. Ett sätt är att i högre grad nyttja kraften i miljöstyrande skatter. Det är dock viktigt att arbetet med miljöstyrande skatter går hand i hand med åtgärder som underlättar för företag att skapa jobb och tillväxt. Grön skatteväxling, där skatter höjs på sådant som är dåligt för miljön som man minskar skatten på arbete, gör det möjligt att genomföra kraftfulla utsläppsminskningar som det ger utrymme för att göra satsningar på fler jobb. Tyvärr ser vi att den rödgröna regeringen väljer ett annat spår och i stället höjer skatterna på jobb och arbete. Grön skatteväxling blir röd skattechock. Där hoppas jag och att regeringen tänker om. När världens länder nu ska enas om ett nytt klimatavtal i krävs djupare och bredare åtaganden. De rikaste länderna måste fortsatt gå före och stödja de fattigaste länderna. krävs det att de stater som står för de största utsläppen vidtar större och kraftigare åtgärder. Frågan är om det internationella samfundet i av svåra konflikter verkligen kan samla sig till ett kraftfullt agerande i . För mig och är svaret att vi måste, för alternativen är oacceptabla och mångdubbelt dyrare. Just nu pågår ett arbete med att få klarhet i vilka ambitioner och tänkbara åtgärder de medverkande länderna kan tänka sig. I new climate economys anda har Alliansen drivit på för att få till stånd ett utsläppsmål innehållande flexibla mekanismer som skapar förutsättningar för större utsläppsminskningar inom de länder där utsläppen är som störst och växer snabbast. För att få tillräckliga utsläppsminskningar i kommer det att behövas olika former av stöd från i-länderna, och det är viktigt att tidigt motverka att utvecklingsländer med snabbt växande utsläpp låser in sig långvarigt i teknik och system som genererar stora utsläpp. De flexibla mekanismerna bidrar till nödvändig teknologiöverföring och kapacitetsutbyggnad i utvecklingsländerna och bidrar till hållbar utveckling och grön tillväxt. har länge varit ledande inom utvecklingen av de flexibla mekanismerna för internationell utsläppshandel och klimatfinansiering, men tyvärr har den rödgröna regeringen varit oroväckande otydlig när det gäller besked om man anser att sådana flexibla mekanismer bör vara en del av förhandlingspositionen inför COP 21. Detta är beklagligt när vi kan se att utvecklingsländerna både behöver och efterfrågar tekniköverföring för grön tillväxt. Från Alliansens sida tycker vi att detta är en otroligt viktig del att ta med i förhandlingarna, som vi också tror kan få gehör från fler länder och därmed bidra till att få ett avtal på plats. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 9. Jag nämnde inledningsvis att en annan sorts tillväxt är viktig i klimatarbetet, nämligen den på åkern och i skogen. Både i och i världen är jordbruket och skogsbruket en viktig del av lösningen. Jag har tidigare här i kammaren talat om den gröna kolatomen från åker och skog med vilken vi kan bygga i stort sett allt som vårt samhälle behöver: byggmaterial, kemikalier, målarfärg, tyg och drivmedel. På så sätt kan material baserat på den svarta kolatomen från fossila råvaror som olja och kol fasas ut och ersättas av förnybara råvaror. Det krävs klara och tydliga politiska riktlinjer inom flera av dessa områden för att övergången till det biobaserade samhället ska fungera. Ett område där vi just nu med stor tydlighet ser behovet av långsiktiga spelregler är drivmedel. Vägtransporterna stod för cirka en tredjedel av utsläpp .