bet · H201JuU15 · 2015-03-24 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet 56 motionsyrkanden som har väckts under den allmänna motionstiden . Motionerna handlar om frågor som ligger inom ramen för processrätten och andra domstolsrelaterade frågor. Med anledning av motionerna föreslår utskottet två tillkännagivanden. Utskottet anser att regeringen bör utreda möjligheterna att tydliggöra och skärpa reglerna för ordning och säkerhet i domstolarna. Utskottet anser vidare att regeringen bör överväga att införa ett undantag från tillståndsplikten för kameraövervakning av vilt. Utskottet föreslår att övriga motioner avslås med hänvisning till bl.a. pågående utrednings- och beredningsarbete. I ärendet finns 14 reservationer (M, SD, C, FP, KD) och 1 särskilt yttrande (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Frågor som rör domstolsförhandlingar Rättshjälp vid ansökan till ersättningsnämnden Stärkt skydd för den anklagades ställning 1.Anonyma vittnen, punkt 3 (SD) 2.Anonyma vittnen, punkt 3 (KD) 3.Kameraövervakning på allmänna platser, punkt 4 (SD) 4.Kameraövervakning vid skolor, punkt 7 (SD) 5.Resning till nackdel för den tilltalade, punkt 10 (SD) 6.Utökad användning av hemliga tvångsmedel, punkt 12 (SD) 7.Tillgång till abonnemangsuppgifter, punkt 13 (SD) 8.Handläggningstider i tvistemål, punkt 20 (M, C, FP, KD) 9.Beviskrav i skattemål, punkt 22 (C) 10.Prövningstillstånd i skattemål, punkt 23 (C) 11.Ersättning för rättegångskostnader, punkt 24 (C) 12.Rättshjälp för företagare, punkt 25 (C) 13.Anstånd i skattemål, punkt 26 (C) 14.Betalningsskyldighet för tolkhjälp, punkt 29 (SD) Kameraövervakning av vilt, punkt 9 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:182 av (M), 2014/15:533 av (M) och 2014/15:2174 av m.fl. (S). 2014/15:1545 av (SD) yrkandena 1 och 2. 2014/15:1397 av (KD), 2014/15:1904 av m.fl. (KD) yrkande 4 och 2014/15:2535 av och (SD) yrkande 9. Reservation 1 (SD) Reservation 2 (KD) Kameraövervakning på allmänna platser 2014/15:187 av och (M) yrkande 1, 2014/15:206 av (FP), 2014/15:1823 av m.fl. (M), 2014/15:1826 av m.fl. (M), 2014/15:2151 av m.fl. (M), 2014/15:2153 av m.fl. (M), 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 9. Reservation 3 (SD) 2014/15:187 av och (M) yrkande 2. 2014/15:56 av (SD). 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 12. Reservation 4 (SD) Kameraövervakning vid tillfälliga arbetsplatser 2014/15:560 av och (C). tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om kameraövervakning av vilt. 2014/15:2974 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 16 och 2014/15:460 av i och (S), 2014/15:2130 av (SD), 2014/15:2543 av (C) yrkande 5, 2014/15:2628 av och (C) och 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 11. Resning till nackdel för den tilltalade 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 7. Reservation 5 (SD) 2014/15:2588 av Finn och (M). Utökad användning av hemliga tvångsmedel 2014/15:340 av och (M) yrkandena 1 och 2, 2014/15:2535 av och (SD) yrkande 2 och 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkandena 3–5. Reservation 6 (SD) 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 6. Reservation 7 (SD) Ordning och säkerhet i domstolarna tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om ordning och säkerhet i domstolarna. 2014/15:2972 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 11 och 2014/15:341 av och (M). 2014/15:1887 av (M). 2014/15:532 av (M) yrkande 2 och 2014/15:1527 av (KD). 2014/15:532 av (M) yrkande 1. 2014/15:1693 av (M). Rättsprocesser om misstänkta ekobrott 2014/15:88 av (M). 2014/15:2983 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 13. Reservation 8 (M, C, FP, KD) 2014/15:265 av (M). 2014/15:2788 av (C) yrkande 6. Reservation 9 (C) 2014/15:2788 av (C) yrkande 7. Reservation 10 (C) 2014/15:2788 av (C) yrkande 8. Reservation 11 (C) 2014/15:2788 av (C) yrkande 9. Reservation 12 (C) 2014/15:2788 av (C) yrkande 11. Reservation 13 (C) 2014/15:897 av (M). Rättshjälp vid ansökan till ersättningsnämnden 2014/15:1019 av (SD). 2014/15:1112 av (SD) yrkande 1. Reservation 14 (SD) 2014/15:1157 av och (S). 2014/15:1968 av (SD) yrkande 1. Stärkt skydd för den anklagades ställning 2014/15:2631 av Finn (M). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), Arhe Hamednaca (S), (SD), (M), (S), (C), (M), (S), (SD), (FP), (V), (KD) och Lawen Redar (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 56 motionsyrkanden som har väckts under den allmänna motionstiden . Motionerna handlar om frågor som ligger inom ramen för processrätten och andra domstolsrelaterade frågor. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden med olika förslag som rör nämndemannasystemet. I motion 2014/15:182 av (M) föreslås att nämndemannasystemet bör avskaffas och i motion 2014/15:533 föreslår (M) att en omprövning av nämndemannasystemet bör genomföras. I motion 2014/15:1545 av (SD) yrkande 1 förslås att systemet med politiskt tillsatta nämndemän ska ersättas av ett system med en allmän jury i kombination med jurister och domare. I yrkande 2 föreslås att regeringen ska återkomma till med ett konkret förslag om hur nedläggandet kan verkställas. I motion 2014/15:2174 av m.fl. (S) föreslås att regeringen ska tillkännage att det nuvarande nämndemannasystemet ska behållas. Nämndemän medverkar i olika måltyper i både allmänna domstolar och allmänna förvaltningsdomstolar. I tingsrätten och hovrätten deltar nämndemän i avgörandet av flertalet brottmål (se 1 kap. 3 b § och 2 kap. 4 § [RB]). Vidare ingår nämndemän i rätten när sådana domstolar avgör familjerättsliga tvistemål med fullsutten rätt (se 14 kap. 17 och 18 §§ och 20 kap. 1 § ). I de allmänna förvaltningsdomstolarna deltar nämndemän som huvudregel när förvaltningsrätt avgör mål (se 17 § lagen [1971:289] om allmänna förvaltningsdomstolar). I kammarrätten däremot medverkar nämndemän endast om det är särskilt föreskrivet (se 12 § nämnda lag). Nämndemän i tingsrätten utses genom val av kommunfullmäktige (4 kap. 7 § första stycket RB). Val av nämndemän i hovrätten, förvaltningsrätten och kammarrätten förrättas av (4 kap. 7 § andra stycket RB och 19 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar). Valbar till nämndeman är varje svensk medborgare som är folkbokförd i en kommun eller i ett län, eller den del därav som hör till domstolens domkrets, och som inte är underårig eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Den som är t.ex. lagfaren domare, anställd vid domstol eller , åklagare, polisman eller advokat får inte vara nämndeman (4 kap. 6 § RB och 20 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar). På uppdrag av regeringen har en översyn gjorts av nämndemannasystemet. En särskild utredning, , har övervägt åtgärder för att skapa ett modernt nämndemannasystem som även kan bidra till att upprätthålla allmänhetens förtroende för domstolarna. har redovisat sina förslag i betänkandet Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49). Förslagen innebär att nämndemännens medverkan i domstolarna minskas jämfört med . Utredningen förespråkar en mer koncentrerad medverkan, där nämndemännen deltar i mål som innefattar en mer omfattande utredning eller som aktualiserar svårare skälighets- eller bevisbedömningar. Om förslagen genomförs skulle antalet nämndemän minska från ca 8 300 till 5 200. Utredningen föreslår bl.a. att nämndemän inte ska delta i tingsrättens avgörande av brottmål, om det inte föreskrivs ett svårare straff än fängelse för något av de brott som ska prövas. När det gäller nämndemännens medverkan i förvaltningsrätten föreslår utredningen bl.a. att nämndemän inte ska medverka i skattemål, vilket de gör . När nämndemän ska medverka i mål vid tingsrätten eller förvaltningsrätten föreslår utredningen att rätten ska bestå av en lagfaren domare och två nämndemän i stället för, som , tre. Utredningen framhåller att tyngdpunkten i rättsprocessen ligger i första instans. Därför föreslås att nämndemän inte ska delta i hovrätten och kammarrätten. När det gäller rekrytering och val av nämndemän föreslår utredningen att nämndemännen även framöver ska utses genom val av kommun- och . För att kåren ska kunna föryngras måste dock rekryteringen breddas till andra kretsar än de politiska. Utredningen föreslår därför ett reformerat rekryteringsförfarande. Var och en som är intresserad av uppdraget som nämndeman ska kunna ansöka på ett särskilt formulär. Det ska även vara möjligt för var och en att nominera någon annan till uppdraget. Den som har blivit nominerad till ett nämndemannauppdrag ska bekräfta nomineringen genom att underteckna ett särskilt formulär. För att bredda rekryteringskretsen och föryngra nämndemannakåren föreslår utredningen också att det införs ett lagfäst krav på att fullmäktige ska välja minst hälften av nämndemännen från den grupp av kandidater som inte är nominerade av ett politiskt parti som är representerat i fullmäktige (en s.k. fri kvot). Utredningen framhåller att arvodet är en viktig markör för nämndemannauppdragets vikt och ställning i samhället. ska ersättningsnivån återspegla att det är fråga om ett lekmannauppdrag. Med dessa utgångspunkter föreslår utredningen att nämndemännens dagarvode dubbleras. Förslaget innebär att nämndemännen får för tjänstgöring under högst inklusive pauser. Om tjänstgöringen överstiger uppgår arvodet till , och för tjänstgöring efter ska extra betalas ut. Utredningen föreslår också att det införs en målsättningsregel som innebär att varje nämndeman ska tjänstgöra och inte . Enligt utredningen bör tjänstgöringsfrekvensen för nämndemännen vara jämn och förutsebar för att en allsidig sammansättning av nämndemannakåren ska uppnås. Regeringen lämnade proposition 2013/14:169 Nämndemannauppdraget – stärkt förtroende och högre krav till , i vilken de av förslag behandlas som rör nämndemännens lämplighet och kompetens för uppdraget samt tydliggörande av att nämndemannauppdraget inte är ett politiskt uppdrag. beslutade att anta propositionen, och lagändringarna trädde i kraft (bet. 2013/14:JuU32, rskr. 2013/14:391). Lagändringarna innebär i huvudsak följande. Kravet på en nämndemans lämplighet skärps genom att domstolarna får möjlighet att begära utdrag ur belastningsregistret i fråga om nämndemän samt att konkursfrihet införs som ett behörighetskrav för nämndemän. Domstolen ska entlediga en nämndeman som genom att begå brott eller på något annat sätt har visat sig olämplig för uppdraget. Innan lagändringen krävdes det uppenbar olämplighet för entledigande. Introduktions- och repetitionsutbildning för nämndemän är obligatorisk. Val av nämndemän ska hållas än i anslutning till val till kommun- och för att det ska vara tydligt att nämndemannauppdraget inte är ett politiskt uppdrag. Regeringen anför i propositionen att det, till skillnad från det förslag som lämnades av , inte bör införas någon reglering av hur många dagar en nämndeman bör tjänstgöra. Pågående utrednings- och beredningsarbete lämnade Statskontoret sin rapport av nämndemän – Konsekvensanalys av förslaget om en fri kvot. Statskontorets uppdrag var att ta fram det ytterligare underlag som behövs för att kunna ta ställning till om förslag om ett förändrat rekryteringsförfarande med införande av en s.k. fri kvot bör genomföras (Ju2014/1025/DOM). Statskontorets slutsatser är bl.a. att införande av en fri kvot skulle öppna upp för en bredare rekrytering men att det troligen inte skulle leda till en föryngring av nämndemannakåren och att det skulle innebära svårigheter med att kontrollera den personliga lämpligheten. För att åstadkomma en föryngring föreslår Statskontoret att nämndemännens arvoden ska höjas i enlighet med förslag och att antalet tillåtna sammanhängande tjänstgöringsperioder begränsas till två. De förslag som lämnade men som inte behandlas i proposition 2013/14:169 bereds vidare inom . I två betänkanden från , Brottmålsprocessen (SOU 2013:17) och Brottmålsprocessen – en konsekvensanalys (SOU 2015:4), lämnar utredaren förslag på bl.a. hur handläggningen av brottmål såväl i tingsrätten som i hovrätten i högre grad kan anpassas till vad som behövs för sakens prövning i det enskilda fallet, t.ex. genom att skapa mer flexibla regler och alternativa former för avgörande av mål. Förslagen innebär bl.a. att nämndemäns medverkan i avgöranden minskas jämfört med . Betänkandena bereds inom . har tidigare behandlat motioner om att avskaffa nämndemannasystemet, senast i bet. 2013/14:JuU16 (s. 17 f.). Utskottet avstyrkte då motionerna mot bakgrund av den kommande propositionen om nämndemannauppdraget (prop. 2013/14:169) och ovan nämnda uppdrag till Statskontoret. biföll utskottets förslag (prot. 2013/14:86). Som framgår ovan pågår alltjämt beredning av de utredningar som har lämnats om nämndemannasystemet. Endast en del av de förslag som lämnades i betänkandet Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49) har färdigbehandlats och beredning pågår även av två betänkanden. I betänkandena har förslag lämnats som bl.a. innebär en minskning av antalet nämndemän i brottmålsförhandlingar. I avvaktan på vad dessa utredningar resulterar i, samt regeringens beredning av Statskontorets avlämnade rapport, bör inte göra något tillkännagivande om nämndemannasystemet. Utskottet avstyrker därför motionerna 2014/15:182 (M), 2014/15:533 (M), 2014/15:1545 (SD) yrkandena 1 och 2 och 2014/15:2174 (S). Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsyrkanden om anonyma vittnesmål. Jämför reservationerna 1 (SD) och 2 (KD). I motion 2014/15:1397 av (KD) föreslås att vittnen i vissa fall ska få lämna sina vittnesmål anonymt i domstolsförhandlingar. Ett liknande förslag lämnas i kommittémotion 2014/15:2535 av och (båda SD) yrkande 9. Även i partimotion 2014/15:1904 av m.fl. (KD) yrkande 4 föreslås att det i vissa typer av brottmål ska finnas en möjlighet att vittna anonymt, som ett led i prioriteringen av kampen mot den organiserade brottsligheten. Frågan om anonymitet för vittnen var föremål för överväganden av . I betänkandet Brottsoffer – Vad har gjorts? Vad bör göras? (SOU 1998:40) övervägdes om det borde införas en ordning där bevispersoner under vissa förutsättningar fick vara anonyma i förhållande till den tilltalade. I utredningen (s. 22 och s. 318–320) anfördes att undersökningar hade visat att hot och andra övergrepp mot målsägande och vittnen förekom relativt sällan och inte hade ökat i någon större omfattning samt att de övergrepp som hade förekommit främst hade riktats mot personer som den tilltalade hade en relation till. Vidare konstaterade utredningen att försvararen hamnar i en konfliktsituation gentemot sin klient om försvararen måste förtiga identitetsuppgifter som han eller hon har fått kännedom om under förhören med målsäganden eller vittnet. Mot bakgrund av dessa omständigheter, och då principen om offentlighet och parts rätt till fullständig insyn inte bör åsidosättas utan mycket starka skäl, ansåg inte utredningen att en ordning med anonymitet för målsägande och vittnen var motiverad. Något sådant förslag lades inte heller fram av regeringen. (Brå) har i en rapport om brottsutvecklingen i redovisat en specialstudie av anmälningar om brottet övergrepp i rättssak (2008:23). I 17 kap. 10 § definieras detta brott på följande sätt: ”Den som med våld eller hot om våld angriper någon för att denne gjort anmälan, fört talan, avlagt vittnesmål eller annars vid förhör avgett en utsaga hos en domstol eller en annan myndighet eller för att hindra någon från en sådan åtgärd, […]”. Av Brås studie framgår att anmälningarna om övergrepp i rättssak har ökat. ökade antalet anmälningar om övergrepp i rättssak från drygt 2 400 till drygt 4 100. Detta motsvarar en ökning med . Om ökningen speglar en reell ökning eller om den beror på en ökad anmälningsbenägenhet är dock, enligt Brå (s. 401), svårt att avgöra. Brå anför att det finns en rad faktorer som kan påverka anmälningsstatistiken. Frågan om att förebygga våld och hot mot målsägande och vittnen har behandlats av Offentlighets- och sekretesskommittén i dess betänkande Ny sekretesslag (SOU 2003:99) och av i betänkandet Ett nationellt program om personsäkerhet (SOU 2004:1). infördes en ny bestämmelse, 2 a §, i polislagen (1984:387). Enligt bestämmelsen får polisen bedriva särskilt personsäkerhetsarbete i fråga om vittnen och andra hotade personer. Föreskrifter om ett sådant säkerhetsarbete meddelas av regeringen. I lagstiftningsärendet anförde regeringen bl.a. att avsikten var att särskilt personsäkerhetsarbete skulle bedrivas i förhållande till en begränsad krets särskilt hotade personer som har rätt att stadigvarande vistas i landet (prop. 2005/06:138 s. 13–14). I första hand skulle arbetet bedrivas i förhållande till bevispersoner, dvs. misstänkta, tilltalade, målsägande och vittnen, som medverkar i en rättegång eller förundersökning om grov eller organiserad brottslighet. I samma lagstiftningsärende infördes bestämmelser om sekretess för uppgifter om verksamhet som avser särskilt personsäkerhetsarbete och för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som kan hänföras till en sådan verksamhet. Den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelserna ges företräde framför meddelarfriheten. Två ändringar gjordes också i bestämmelser om vittnesförhör. Dels infördes ett s.k. frågeförbud när det gäller den som har tystnadsplikt i förhållande till uppgifter som kan hänföras till verksamhet som avser särskilt personsäkerhetsarbete, dels infördes en möjlighet för vittnen att avstå från att yttra sig om uppgifter om en enskilds personliga förhållanden som hänför sig till ett sådant arbete (prop. 2005/06:138, bet. 2005/06:JuU36, rskr. 2005/06:297). Pågående utrednings- och beredningsarbete I slutbetänkande Partsinsyn enligt (SOU 2010:14) föreslås bl.a. ett förstärkt skydd för informatörer och andra uppgiftskällor mot att bli röjda genom vittnesförhör i domstol (s. 167–171). Förslaget innebär att ett frågeförbud införs i 36 kap. för sekretesskyddade uppgifter som kan röja en informatörs eller en annan uppgiftslämnares identitet. Av rättssäkerhetsskäl föreslår utredningen vissa undantag från frågeförbudet. I den delen anför utredningen bl.a. att det inte har framkommit tillräckliga skäl att låta frågeförbudet omfatta även identiteten på uppgiftslämnare vars uppgifter faktiskt åberopas till stöd för åtalet under förundersökningen. Enligt utredningens förslag ska det alltså inte vara möjligt att skydda en uppgiftslämnares identitet och åberopa dennes uppgifter, t.ex. genom vittnesförhör med en polis som återger uppgifterna under rättegången. Utredningen anför (s. 168) att ”ett sådant förfarande utgör ett kringgående av det i svensk rätt gällande förbudet mot anonyma vittnen, något som vi inom ramen för vårt arbete inte ansett lämpligt att föreslå”. Betänkandet bereds inom . Regeringen () gav en utredare i uppdrag att föreslå åtgärder som ger ett förstärkt skydd för hotade och förföljda personers personuppgifter (dir. 2014:98). Uppdraget innefattar bl.a. att ta ställning till om det finns ett behov av att ändra sekretessreglerna för att förstärka hotade eller förföljda personers adressuppgifter som angetts i en förundersökning. Uppdraget ska redovisas . har tidigare behandlat och avstyrkt motionsyrkanden om anonymitet för vittnen, senast i bet. 2013/14:JuU16 (s. 21). Utskottet hänvisade då till slutbetänkande och till att utskottet inte ville föregripa regeringens beredning av betänkandet. biföll utskottets förslag (prot. 2013/14:86). Yrkanden om anonyma vittnen har tidigare behandlats och avstyrkts av vid ett flertal tillfällen. Utskottet finner inte något skäl att ändra sitt tidigare ställningstagande (bet. 2013/14:JuU16) och anser alltså att inte bör göra något tillkännagivande i enlighet med de framställda yrkandena. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:1397 (KD), 2014/15:2535 (SD) yrkande 9 och 2014/15:1904 (KD) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör överväga att införa ett undantag från tillståndsplikten när det gäller kameraövervakning av vilt. avslår ett antal motionsyrkanden om bl.a. generellt utökade möjligheter till kameraövervakning, kameraövervakning för privatpersoner, kameraövervakning vid tillfälliga arbetsplatser och kameraövervakning vid skolor. Jämför reservationerna 3 (SD) och 4 (SD). I ett flertal motioner efterfrågas åtgärder för att göra det enklare att få tillstånd för övervakningskameror. I motion 2014/15:187 av och (båda M) yrkande 1 föreslås att möjligheterna till kameraövervakning ska utökas i vissa utsatta områden med dokumenterat hög brottslighet och där ändamålet är att skapa en tryggare miljö. I motion 2014/15:206 av (FP) föreslås att lagstiftningen bör moderniseras så att kameraövervakning på allmänna platser kan användas för ökad trygghet och som ett brottsförebyggande verktyg. I motion 2014/15:2151 av m.fl. (M) föreslås en översyn av möjligheten att förenkla reglerna för kameraövervakning av brottsutsatta områden. I motion 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkande 5 föreslås att kameraövervakning utanför butiker och företag ska tillåtas efter anmälan till . Vidare föreslås i samma yrkande att storstadskommuner ska uppmuntras att kameraövervaka platser som kvinnor upplever som otrygga, t.ex. gångtunnlar, ingångar till stadsparker och joggingstråk. I motion 2014/15:1823 av m.fl. (M) föreslås en översyn av regelverket i syfte att förenkla tillståndsprövningen av kameraövervakning på allmän plats. I motion 2014/15:1826 av m.fl. (M) föreslås en översyn av möjligheten till förenkling av reglerna för tillstånd för övervakningskameror. I motion 2014/15:2153 av m.fl. (M) föreslås en översyn av regelverket för kameraövervakning i syfte att förenkla tillståndsprövningen. I kommittémotion 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 9 föreslås att det ska göras betydligt lättare än att få tillstånd för kameraövervakning på platser som allmänheten har tillträde till. I motion 2014/15:56 av (SD) föreslås att privatpersoner fritt ska få montera övervakningskameror på sin fastighet. I motion 2014/15:187 av och (båda M) yrkande 2 anförs att är angeläget att handläggningstiderna vid tillståndsgivning för kameraövervakning avsevärt kortas. I motion 2014/15:560 av och (båda C) föreslås en lagändring vad gäller krav på tillstånd vid användning av övervakningskameror i syfte att motverka skadegörelse, olyckor och stölder vid tillfälliga arbetsplatser som handhas av entreprenörer, lantbrukare och skogsmaskinföretagare. I kommittémotion 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 12 föreslås vidare att kommunala eller statliga skolor alltid ska få tillstånd för kameraövervakning när de ansöker om det, utom när det finns synnerliga skäl mot det. Flera motionärer pekar på behovet av en regelförändring i fråga om kameror som används för att övervaka vilt. I motion 2014/15:460 av i och (båda S) föreslås att det görs en översyn av kostnaderna för att ansöka om tillstånd för viltövervakningskamera och att möjligheten att ta bort rapporteringsskyldighet för varje enskild kameras placering analyseras. I motion 2014/15:2130 av (SD) föreslås att kravet på tillstånd inte ska gälla för övervakningskameror som satts upp med markägarens tillstånd när syftet är att övervaka vilt. I motion 2014/15:2543 av (C) yrkande 5 föreslås att det inte ska krävas något tillstånd för att sätta upp s.k. åtelkameror. I motion 2014/15:2628 av och (båda C) föreslås att användningen av åtelkameror för övervakning av främmande arter ska underlättas. I motion 2014/15:2974 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 16 föreslås att man bör överväga om kameraövervakning av vilt ska undantas från tillståndsplikten. I kommittémotion 2014/15:2977 av m.fl. (M) föreslås yrkande 11 att åtel- och viltkameror ska undantas från tillståndsplikten. trädde kameraövervakningslagen (2013:460) i kraft och ersatte då lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning samt vissa bestämmelser i personuppgiftslagen (1998:204) (prop. 2012/13:115, bet. 2012/13:JuU22, rskr. 2012/13:252).