bet · H201KrU10 · 2015-03-20 00:00:00 — Utskottet behandlade i betänkande 2012/13:KrU9 en motion med begäran om ett svenskt kulturarvsår 2016. Utskottet anförde då att det ansåg att en satsning på ett särskilt år riskerar att bli kortsiktigt och innebära en onödig byråkrati. Utskottet vidhåller denna uppfattning och vill understryka att det är viktigt med ett långsiktigt arbete för att främja ett levande kulturarv som är angeläget för medborgarna och som bevaras för kommande generationer. Mo-tion 2014/15:2898 (SD) avstyrks därmed. Slotten och Hovdala samt Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att bevara slotten Bäcka-skog och Hovdala samt i statlig ägo med hänvisning till att frågan bereds. I motion 2014/15:816 begär (C) ett tillkännagivande till regeringen om betydelsen av att bevara slotten och Hovdala samt i i statlig ägo för att bevara kulturvärdena och hålla fastigheterna öppna för allmänheten. Motionären konstaterar att har lagt fram förslag på fastigheter som kan säljas av staten. De nu nämnda fastigheterna har stor betydelse för kulturlivet och turismen i . De som bedriver turist- och restaurangverksamhet och annan verksamhet på slotten och kungsgårdarna kan inte ekonomiskt bära de kostnader som ligger i att underhålla de byggnader och parker som tillhör fastigheterna. Motionären anser att det är oförenligt att exploatera fastigheterna för annan verksamhet och att hålla dem öppna för allmänheten. lämnade betänkandet Statens kulturfastigheter – urval och förvaltning för framtiden (SOU 2013:55) till regeringen . Utredningen hade regeringens uppdrag att klarlägga vilka fastigheter och byggnader som ägs av statliga myndigheter och är så kulturhistoriskt värdefulla att de även i fortsättningen bör ägas av staten. Uppdraget omfattade också att identifiera de kulturfastigheter som av olika skäl inte behöver ägas av staten utan kan avyttras. För de senare skulle oberoende marknadsvärden uppskattas. Utredningen föreslog att ett antal fastigheter och byggnader ska avyttras av staten. Skälen uppgavs inte främst vara ekonomiska, utan bygger på mer principiella, kulturpolitiska och förvaltningsmässiga överväganden. I utredningen framhölls att statens intäkter från avyttringar och minskade driftsunderskott bör vägas mot de ökade bidragskrav som kan komma att ställas från framtida ägare för den typ av skyddade fastigheter det gäller. Betänkandet remitterades i de delar som gäller de bakomliggande principerna och resonemangen som presenteras i betänkandet. Förslagen om vilka statligt ägda kulturhistoriskt värdefulla fastigheter på objektsnivå som även i fortsättningen bör ägas av staten omfattades inte av remissen. Utredningen föreslog bl.a. att en sammanhållen förvaltning av statens kulturfastigheter borde eftersträvas och främst ske genom att den myndighet som i första hand har till uppgift att förvalta statens fastigheter av denna typ, , skulle få detta uppdrag. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 17) redovisade regeringen att () och lämnat in en begäran till regeringen om att regeringen skulle godkänna en överföring av förvaltningsansvaret för fastigheter från RAÄ till . Regeringen avsåg att godkänna denna överenskommelse och att ansvaret skulle överflyttas per . Som en konsekvens av detta föreslog regeringen att anslaget till RAÄ skulle minskas med och att dessa medel skulle överföras till för förvaltningen av dessa fastigheter. Detta blev också beslut (bet. 2014/15:KrU6, rskr. 2014/15:92–96). I budgetproposition (prop. 2014/15:1, utg.omr. 2, s. 132) redovisas också att de förslag som lämnats i betänkandena Staten som fastighetsägare och hyresgäst (2011:31), Försvarsfastigheter (SOU 2013:55) och Statens kulturfastigheter – urval och förvaltning för framtiden (SOU 2013:55), och som regeringen ännu inte har tagit ställning till, bereds vidare. Regeringen avser att återkomma till med förslag om den statliga fastighetsförvaltningen. Utskottet konstaterar att ansvaret för de kulturfastigheter som tidigare förvaltats av RAÄ fr.o.m. överflyttades till . Härigenom uppnås en sammanhållen fastighetsförvaltning för statens kulturfastigheter. Utskottet konstaterar att övriga förslag i utredningen om statens kulturfastigheter även i fortsättningen bereds inom och att regeringen aviserat att den avser att återkomma till med förslag om den statliga fastighetsförvaltningen. Utskottet anser inte att det finns skäl att föregripa regeringens förslag på området. Motion 2014/15:816 (C) avstyrks därmed. för inlösen och bevarande av viktiga kulturarv och samlingar Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande med förslag om att inrätta en nationell stiftelse med uppgift att lösa in och bevara viktiga kulturarv och samlingar för eftervärlden. I motion 2014/15:1164 pekar och (båda S) på att i och med införandet av avvecklingslagen 1964 blir det vanligare att fideikommiss upphör. På grund av bristande resurser finns det sällan någon statlig möjlighet att lösa in dessa kulturskatter. Detta innebär enligt mo-tionärerna att betydande kulturarv och konstsamlingar riskerar att gå förlorade genom att de genom avyttring styckas upp och sprids, ofta utanför gränser. De föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att denna ska se över möjligheten att bilda en nationell stiftelse med uppgift att lösa in och bevara viktiga kulturarv och samlingar för eftervärlden. Enligt lagen (1963:583) om avveckling av fideikommiss (avvecklingslagen) ska fideikommiss upphöra när den som vid lagens ikraftträdande () är innehavare av fideikommisset avlider. Till skydd för kulturhistoriska värden kan regeringen besluta om förlängning av fideikommiss eller att exempelvis en samling möbler eller andra föremål ska inlösas av staten. Utskottet konstaterar att staten har möjlighet att lösa in kulturskatter i de fall man finner det särskilt angeläget. I något fall har man också beviljat undantag och förlängt fideikommissen för att på så sett tillse att kulturskatter inte skingras. I andra fall har arvtagarna själv löst det genom att bilda stiftelse eller liknande för att hålla ihop helheten. Utskottet är för sin del inte berett att föreslå bildandet av en nationell stiftelse. Utskottet anser inte att motion 2014/15:1164 (S) bör ge anledning till något initiativ från sida. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om Hus med historia med hänvisning till en pågående satsning på hembygdsgårdar. I flerpartimotion 2014/15:2987 yrkande 5 föreslår m.fl. (M, C, FP, KD) ett tillkännagivande till regeringen om att förlänga satsningen på projektet med historia, som handlar om underhåll och utveck-ling av hembygdsgårdar. Projektet med historia pågick och var en regeringssatsning på totalt för hembygdsgårdar. Fler än 800 vård- och informationsinsatser har genomförts på hembygdsgårdar runt om i . Syftet med projektet var att möjliggöra vårdinsatser på byggnader som förvaltas av hembygdsrörelsen, att ge fler människor tillgång till viktiga delar av kulturarvet samt att skapa förutsättningar för besöksnäringen. Utskottet konstaterar att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1, utg.omr. 17, s. 41) informerat om att det –2018 avsätts medel för en betydande satsning på hembygdsgårdar inom ramen för Landsbygdsprogrammet 2014–2020. har fått i uppdrag att genom informationsinsatser, riktade utlysningar eller på annat sätt genomföra satsningen så att medel allokeras till projekt som syftar till att ta till vara och vårda kulturhistoriskt värdefulla byggnader på hembygdsgårdar inklusive därtill kopplade trädgårds- och gårdsmiljöer så att de kan utvecklas som mötesplatser, mål för turism och andra verksamheter och därmed bidra till social sammanhållning och en levande landsbygd. Erfarenheterna från arbetet med projektet med historia ska utgöra grunden för uppdraget. Utskottet har noterat att satsningen beräknas uppgå till . Utskottet anser att motion 2014/15:2987 (M, C, FP, KD) yrkande 5 därmed är tillgodosett och avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ideell fornminnesvård med hänvisning till att många museer och kommuner redan arbetar aktivt med att sprida information om fadderverksamhet. Jämför reservation 5 (SD). m.fl. (SD) föreslår i motion 2014/15:3001 att regeringen sna-rast möjligt bör återkomma med förslag om hur omfattningen av den ideella fornminnesvården ska kunna öka. Motionärerna anför att det på flera håll i landet bedrivs projekt där enskilda medborgare, skolklasser och föreningar erbjuds att bli ”fadder” för ett fornminne. Som fadder får man en kortare utbildning, ofta i eller ett länsmuseums regi, i vård och skötsel och åtar sig sedan att göra fornminnet tillgängligt genom att röja sly, kontrollera informationsskyltar m.m. Motionärerna anser att det här finns en outnyttjad potential inom den ideella fornminnesvården och att staten med förbättrad marknadsföring och information skulle kunna uppnå stora vinster för fornminnesvården. () redovisar i i fornminnesvård att fornminnesfaddrar som frivilligt hjälper till att vårda och skydda fornlämningar finns över hela . En fadder hjälper markägaren att hålla fornlämningen snygg och städad genom att klippa gräs och ta bort skräp. RAÄ eller kan ge information om fadderverksamheten. Fadderverksamhet kan organiseras av , , kommunen eller . Att vara fadder innebär ofta ett långsiktigt åtagande. Engagemang och ideellt arbete är av stor betydelse för att vårda och bevara kulturarvet. Utskottet konstaterar att det redan finns många fornminesfaddrar och att länsmuseerna liksom många kommuner aktivt arbetar med att sprida information om fadderverksamhet. Utskottet anser inte att det behövs något ytterligare initiativ i frågan. Motion 2014/15:3001 (SD) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om god ortnamnssed. Jämför reservation 6 (SD). I motion 2014/15:2515 begär och (båda SD) ett tillkännagivande om hur tillämpningen av de lagreglerade bestämmelserna om god ortnamnssed ska kunna skärpas. Motionärerna anför att Lantmäteriet började stryka många av de svenska ortnamnen på landets fjällkartor och bara ha kvar de samiska namnen. Motivet för förändringen är att man från Lantmäteriet upplevt att det varit ”rörigt” att ha med både den svenska och den samiska stavningen. Utskottet anser inte att det behövs något tillkännagivande till regeringen om att det bör bli obligatoriskt att märka ut svenska namn på fjällkartor. Utskottet konstaterar att lagstiftningen redan är tydlig på denna punkt. I 1 kap. 4 § kulturmiljölagen (1988:950) föreskrivs att god ortnamnssed ska iakttas vid statlig och ortnamnsverksamhet. Det innebär bl.a. att man inte får ändra hävdvunna ortnamn utan starka skäl. Vidare ska ortnamn normalt stavas enligt vedertagna regler för svensk språkriktighet. Svenska, finska och samiska ortnamn ska så långt möjligt användas på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Motion 2014/15:2515 (SD) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om . I motion 2014/15:2282 föreslår (M) ett tillkännagivande till regeringen om att fastslå som ett kulturarv av na-tionellt intresse och därmed också fastslå att det finns ett nationellt ansvar för dess bevarande. Utskottet konstaterar att stora delar av redan är förklarade som statligt byggnadsminne och förvaltas av . Därmed har staten tagit ett nationellt ansvar för fästningen. Motion 2014/15:2282 (M) får anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om fiskelägen. I motion 2014/15:887 begär Skånberg (KD) ett tillkännagivande till regeringen om att skydda fiskelägen enligt kulturminneslagen. Mo-tionären anser att den ekonomiska kapaciteten för att underhålla fiskelägenas hamnar minskar i takt med att fisket går allt sämre och fiskelägenas ursprungliga charm riskerar att gå förlorad. Han anser att fiskelägena är av riksintresse och att de därför bör bevaras för kommande generationer. Områden av riksintresse är enligt mark- och vattenområden som har nationell betydelse för bevarande och utveckling (3 kap. 6 § , förkortad MB). Det kan gälla såväl kulturmiljövård som naturvård, friluftsliv, rennäring, yrkesfiske, industri, energiproduktion, kommunikationer eller vattenförsörjning. Avsikten är att låta statliga intressen få ett styrande genomslag i den kommunala fysiska planeringen och i andra beslut om markanvändning. Områdena ska skyddas mot åtgärder som påtagligt kan skada de värden som är av riksintresse. Utskottet vill framhålla att i 4 kap. MB utpekas vissa områden i sin helhet som riksintresse med hänsyn till de natur- och kulturvärden som finns där. Ett sådant område är kustområdet i från Örnahusen söder om till . Turismens och friluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressen ska särskilt beaktas vid bedömningen av tillåtligheten av exploateringsföretag eller andra ingrepp i detta områdes miljö. I i läns kommentarer till särskilt värdefulla kulturmiljöer i lyfts bl.a. fram att i fiskelägena är såväl det äldre byggnadsbeståndet som gatumönstret och hamnanläggningarna med tillhörande öppna planer viktiga element. Utskottet vill vidare peka på att enligt 3 kap. kulturmiljölagen (1988:950) har möjlighet att byggnadsminnesförklara en byggnad som är synnerligen märklig genom sitt kulturhistoriska värde eller som ingår i ett kulturhistoriskt synnerligen märkligt bebyggelseområde. Bestämmelserna om byggnadsminnen får också tillämpas på park, trädgård eller annan anläggning av kulturhistoriskt värde. Utskottet konstaterar att det aktuella kustområdet och fiskelägena redan är utpekade som riksintressen på grund av de natur- och kulturvärden som finns där. Utskottet anser att motion 2014/15:887 (KD) är tillgodosedd med det anförda och avstyrker den därmed. Skyddsområde för marin arkeologi Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om skyddsområde för marin arkeologi med hänvisning till den pågående beredningen av utredningsförslag. I motion 2014/15:129 anför (C) att förmågan att exploatera fynd på allt större vattendjup har fört sökandet av nya arkeologiska fynd ut på internationellt vatten. Motionären anser att bristen på och behovet av ny na-tionell och internationell lagstiftning för skydd av fyndplatser har blivit högaktuell. Inte minst är det tydligt i att det behövs en ny internationell lagstiftning alternativt en internationell överenskommelse med denna inriktning. Motionären föreslår ett tillkännagivande till regeringen om att skapa en lagstiftning för marint skyddsområde med ett robust regelverk för hur marinarkeologiska fynd ska hanteras och som gör övrig marin verksamhet i skyddsområdet möjlig. Utskottet konstaterar att den särskilda utredare som har haft i uppdrag att se över den nuvarande lagstiftningen om den svenska sjögränsen och ekonomiska zonen, bl.a. mot bakgrund av havsrättskonvention och andra länders gränslagstiftningar, och ta fram förslag till en reviderad havsgränslagstiftning presenterade sina förslag i betänkandet Gränser i havet, SOU 2015:10. I betänkandet föreslås även en ny lag genom vilken en angränsande zon inrättas längs utanför territorialhavet i enlighet med artikel 33 i United Nations Convention on the of the Sea (UNCLOS). Syftet med att inrätta en angränsande zon är att göra det möjligt för att utöva nödvändig kontroll inom den angränsande zonen för att förhindra och bestraffa överträdelser inom svenskt territorium av lagar och andra författningar som rör tullar, skatter, invandring eller hälsoskydd. får därmed rätt att skydda det kulturarvet inom det havsområde som omfattas av den angränsande zonen, en skyddsmöjlighet som saknas . Utskottet anser att den fortsatta beredningen av förslaget bör avvaktas. Mo-tion 2914/15:129 (C) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om bl.a. svenskt fartygsvärn med hänvisning till att möjlighet till stöd finns. Jämför reservation 7 (SD). och (båda SD) föreslår i motion 2014/15:2514 tillkännagivanden till regeringen om att utreda möjligheten att införa ett svenskt fartygsvärn (yrkande 1) och att utreda möjligheterna att stärka lagskyddet för kulturhistoriskt skyddsvärda fartyg (yrkande 2). Motionärerna anför att privata entusiaster lägger ned enorma mängder tid och pengar för att bevara och restaurera kulturhistoriskt värdefulla fartyg, men allt fler ger upp på grund av kostnaderna. Om utvecklingen ska kunna vändas behövs ett större statsstöd liknande det som finns i . Vidare anför motionärerna att lagskyddet för bevarade och restaurerade fartyg är svagare än lagskyddet för vrak. Regeringen bör möjligt utreda möjligheterna att stärka lagskyddet för kulturhistoriskt skyddsvärda fartyg för att säkerställa att de stannar i landet. Utskottet konstaterar att Statens maritima museer ger råd och stöd till regio-nala och lokala museer, ideella föreningar, organisationer och enskilda som arbetar med maritim historia och kulturmiljö. , som ingår i Statens maritima museer, har flera utvecklade nätverk och anordnar träffar på olika teman inom maritim historia, arkeologi och kulturmiljövård såsom fartygsforum, varv och Varvsforum, nätverk för sportdykare och arbetsmöten för sjöfartsmuseer. Vidare kan bidrag utgå med stöd av förordning (2011:1565) om statsbidrag till kostnader för vård av kulturhistoriskt värdefulla fartyg. Ändamålet med statsbidraget är att främja en långsiktigt hållbar förvaltning av kulturhistoriskt värdefulla fartyg i . Statens maritima museer prövar frågan om statsbidrag. avsattes i fartygsstöd. Utskottet anser inte att det behövs något initiativ med anledning av motion 2014/15:2514 (SD) yrkandena 1 och 2. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om funktionshindersperspektiv i museisektorn med hänvisning till det aktiva arbete som pågår på området. Jämför reservation 8 (V). I partimotion 2014/15:193 föreslår m.fl. (V) att tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma till med förslag på hur museisektorn ska införa och tillämpa ett funk-tionshindersperspektiv på samma sätt som uppdrag getts om genusperspektiv (yrkande 11). Tyvärr är funktionshindersperspektivet fortfarande osynligt i mängder av dokument med koppling till kultur och kulturpolitik, anför mo-tionärerna. Tillgängligheten inom kulturen är av grundläggande betydelse inom kulturpolitiken. Detta är också en fråga som utskottet under den förra mandatperioden arbetade mycket aktivt med. En uppföljnings- och utvärderingsgrupp inom utskottet följde upp och utvärderade tillgängligheten till kultur för personer med funktionsnedsättning. Som en del i detta arbete genomförde utskottet en offentlig utfrågning om funktionshindersperspektiv i kulturarvet (2013/14:RFR4). Vid utfrågningen presenterades slutrapporten av det treåriga samarbetsprojekt i kulturarvet (Haiku 2010–2013) mellan Stiftelsen och och med finansiering av Allmänna arvsfonden. hade som syfte att synliggöra hur historien har sett ut och ser ut för personer med funktionsnedsättning. En central fråga i projektet var att belysa historien med ett funktionshindersperspektiv både för individen och för samhällets syn på mänskliga rättigheter . Vid utfrågningen deltog även , () och . har senare följts upp i projektet – Funktionshinder och Kulturarv, Utbildning, Samverkan, ett tvåårigt samarbetsprojekt mellan och som inleddes och som finansieras av Allmänna arvsfonden. Syftet är att utbilda museipersonal från olika delar av landet och att skapa ett nätverk. Utbildningen kommer att ha ett nära samarbete med funktionshindersrörelsen. Följande frågor kommer att aktualiseras i projektet: Hur kan mångfaldsperspektivet bli nyanserat? Hur får man in funktionshindersaspekten i ett helhetsperspektiv? Vad finns det i museernas samlingar? Vems historia berättas? Utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp presenterade sin uppföljning av tillgängligheten inom kulturen i rapporten /14:RFR14 För, med och av – en uppföljning av tillgängligheten inom kulturen. Rapporten redovisades vid en offentlig utfrågning (2013/14:RFR20). Enligt utvärderingsgruppens rapport finns mycket kvar att göra för att uppnå det kulturpolitiska målet om att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. I rapporten framhålls att det är viktigt att myndigheter och andra aktörer möjliggör en fortsatt och långsiktig verksamhet för utvecklingsprojekt som har visat sig vara framgångsrika i tillgänglighetsarbetet. Det är vidare betydelsefullt att funktionshindersorganisationernas synpunkter får gehör och genomslag i myndigheternas verksamhet. resultat är mycket positivt, och det är viktigt att det arbete som har inletts får en fortsättning och att museernas insatser för att vidga kulturarvet och synliggöra alla människors historia fortsätter. I rapporten konstateras slutligen att resultatredovisningen av funktionshinderspolitiken på kulturområdet har utvecklats i budgetproposi-tionen . Utskottet kan nu konstatera att arbetet med att tillgängliggöra kulturen för alla fortsätter. Den tidigare regeringen antog en strategi för genomförandet av funktionshinderspolitiken i –2016. Syftet med strategin är att presentera politikens inriktning och konkreta mål för samhällets insatser samt för hur resultaten ska följas upp . På kulturområdet är RAÄ och sektorsansvariga myndigheter med uppgift att vara samlande, stödjande och pådrivande i arbetet för att nå de funktionshinderspolitiska målen. tillsattes en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av den statliga museipolitiken (dir. 2014:8). Utredaren ska framför allt se över de statliga museernas uppdrag samt myndighets- och institutionsstruktur och regeringens styrning av dem samt lämna förslag på nationella museipolitiska mål. I tilläggsdirektiv (dir. 2015:14) har utredaren även fått i uppdrag att analysera och föreslå hur verksamhet och samlingar vid de centrala museerna i högre utsträckning kan göras tillgängliga för människor i hela landet. Uppdraget ska redovisas . I regleringsbreven till samtliga myndigheter inom kulturområdet, bl.a. de centrala museerna, föreskrivs att de ska redovisa de åtgärder som vidtagits för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Vissa stiftelser inom kulturområdet har motsvarande uppdrag. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att ett aktivt arbete pågår för att göra kulturarvet relevant och tillgängligt för alla. Motion 2014/15:193 (V) yrkande 11 är därmed i huvudsak tillgodosett och avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om det minoritetsspråkliga kulturarvet. och i (båda S) föreslår i motion 2014/15:445 att regeringen ska se över behovet av att säkerställa samlingarna av det minoritetsspråkliga kulturarvet – såväl det materiella som det immateriella (yrkande 1). Motionärerna oroas av att och folkminnen koncentrerar sin verksamhet och att avdelningen i ska läggas ned och arkivmaterialet flyttas. Att flytta arkivet från innebär att tillgängligheten minskar och att kompetent och engagerad personal skingras. Dessutom har ingen hänsyn tagits till minoritetsperspektivet då man arbetat särskilt med meänkieli och samiska, anför motionärerna. och folkminnen har enligt förordningen (2007:1181) med instruktion för och folkminnen bl.a. till uppgift att på vetenskaplig grund öka, levandegöra och sprida kunskaper om språk, dialekter, folkminnen, namn och immateriella kulturarv. Institutet genomförde en översyn av institutets verksamhet och ekonomi. Syftet med översynen var, enligt myndigheten, att med utgångspunkt i myndighetens uppdrag åstadkomma en ändamålsenlig, flexibel och kostnadseffektiv organisation och verksamhetsstruktur. beslutade myndigheten att verksamheten inom myndigheten skulle koncentreras till , och . Inom myndigheten ingick tidigare bl.a. Dialekt- och folkminnesarkivet i , Dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i , Dialekt- och ortnamnsarkivet i och Dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i . Beslutet innebar att verksamheten i omlokaliseras till och verksamheten i till .