bet · H201JuU9 · 2015-02-04 00:00:00 — Tydligare reaktioner på ungas brottslighet I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2014/15:25 Tydligare reaktioner på ungas brottslighet samt 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör unga lagöverträdare. Motionerna tar bl.a. upp frågor om brottsförebyggande arbete och påföljder. Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen, och utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag. Inledningsvis föreslår regeringen en lagreglerad samverkan för kommuner och de myndigheter som handlägger ärenden om unga lagöverträdare i syfte att förbättra samarbetet kring dessa. Regeringen behandlar vidare hur en mer enhetlig tillämpning av påföljden ungdomsvård kan främjas, och föreslår förstärkningar av insatserna efter verkställigheten av sluten ungdomsvård. Regeringen föreslår också att verkställigheten av ungdomstjänst som huvudregel ska inledas från det att domen vunnit laga kraft. Anledningen är att ju som går från det att brottet begicks tills påföljden verkställs, desto tydligare blir konsekvenserna av brottet för den unge. Regeringen föreslår även att det inte längre ska krävas att den unge samtycker för att ungdomstjänst ska kunna väljas som påföljd. Påföljden blir på så vis tydligare och tillämpningen mer konsekvent. Slutligen föreslår regeringen att åtalsunderlåtelse för unga ska benämnas straffvarning. Därigenom tydliggörs att det är fråga om en reaktion på ett brott och en varning om att en mer ingripande påföljd kan komma att dömas ut. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet föreslår dessutom ett tillkännagivande till regeringen med anledning av en av motionerna från den allmänna motionstiden . Utskottet anser att regeringen bör se över hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkomma med ett sådant förslag till . I betänkandet finns fem reservationer (S, M, SD, MP, C, V, KD) och ett särskilt yttrande (M). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Tydligare reaktioner på ungas brottslighet 1.Ökad samverkan, punkt 3 (M, C, KD) 2.Helgavskiljning med fotboja, punkt 5 (S, MP, V) 3.Straffrabatten för unga lagöverträdare, punkt 8 (SD) 4.Sänkt straffmyndighetsålder, punkt 9 (SD) 5.Medling, punkt 10 (M, C, KD) Straffrabatten för unga lagöverträdare, punkt 8 (M) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut Tydligare reaktioner på ungas brottslighet 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, 4. lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, 5. lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister, 6. lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål, 7. lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453), 8. lag om ändring i lagen (2005:500) om erkännande och verkställighet inom Europeiska unionen av frysningsbeslut. Därmed bifaller proposition 2014/15:25 punkterna 1–8 och avslår motionerna 2014/15:877 av Skånberg (KD) yrkande 2 och 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkandena 1 i denna del, 7 och 8. 2014/15:877 av Skånberg (KD) yrkande 1. 2014/15:1808 av och (M) och 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkandena 2–5. Reservation 1 (M, C, KD) Nationell strategi mot kriminalitet bland unga 2014/15:435 av (S). tillkännager som sin mening vad utskottet anför om att regeringen bör se över hur ungdomspåföljden helgavskiljning med fotboja kan utformas och återkomma till med ett sådant förslag. Därmed bifaller delvis motion 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 1 i denna del. Reservation 2 (S, MP, V) 2014/15:596 av och (M). Förbättrad behandling för dömda till sluten ungdomsvård 2014/15:1385 av (M). Straffrabatten för unga lagöverträdare 2014/15:6 av (SD) och 2014/15:2524 av m.fl. (SD) yrkandena 4 och 5. Reservation 3 (SD) 2014/15:2524 av m.fl. (SD) yrkande 6. Reservation 4 (SD) 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 6. Reservation 5 (M, C, KD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (MP), i (S), (S), (M), Arhe Hamednaca (S), (SD), (M), (S), (C), (S), (SD), (V), (KD), (S), (M) och (M). I proposition 2014/15:25 Tydligare reaktioner på ungas brottslighet lämnar regeringen förslag på lagändringar som gör påföljderna för unga lagöverträdare tydligare och mer konsekventa. Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Vidare behandlas 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden tillsammans med propositionen. Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Tydligare reaktioner på ungas brottslighet Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag samt avslår fyra motionsyrkanden som får anses tillgodosedda med de förslag som lämnas i propositionen. Regeringen anför i propositionen att det måste ställas särskilda krav på samverkan i ett påföljdssystem för unga där huvudansvaret för verkställigheten ligger på . insatser för att stödja och hjälpa barn och unga som far illa är väsentliga för att förhindra att de utvecklar en kriminell identitet. Dessutom har ansvaret för verkställigheten av ungdomsvård och ungdomstjänst. Utifrån det övergripande målet att förhindra att unga begår eller återfaller i brott är det enligt regeringen nödvändigt med ett välfungerande samarbete mellan de berörda myndigheterna. Det behövs också fungerande strukturer för handläggningen av enskilda ärenden. En strukturerad samverkan på det lokala planet i övergripande frågor kring unga som begår brott är därför angelägen. Regeringen föreslår i linje med detta att det införs en skyldighet för kommuner och de myndigheter som handlägger ärenden om unga lagöverträdare att verka för att det regelbundet sker lokal samverkan mellan företrädare för kommunerna och myndigheterna i övergripande frågor om unga lagöverträdare. När det gäller påföljden ungdomstjänst föreslår regeringen att kravet på samtycke från den unge ska tas bort. Regeringen pekar på att ungdomstjänst är en straffrättslig reaktion som ska följa på att den unge har begått ett brott och att det därför inte är rimligt att den unge genom kravet på samtycke får ett formellt inflytande och kan förfoga över valet av påföljd. Att den unge ges ett sådant inflytande över påföljdsvalet innebär också en risk för att det intresse av enhetlighet och likabehandling som så långt som möjligt bör upprätthållas sätts åt sidan. Starka skäl talar därför mot att kravet på samtycke från den unge ska finnas kvar. Ju som går från det att brottet begicks tills påföljden verkställs, desto tydligare blir konsekvenserna av brottet för den unge. Regeringen föreslår därför att verkställigheten av ungdomstjänst som huvudregel ska inledas från det att domen vunnit laga kraft. Tillsammans med slopandet av kravet på att den unge samtycker för att ungdomstjänst ska kunna väljas som påföljd leder detta till att påföljden blir tydligare och tillämpningen mer konsekvent. Regeringen föreslår vidare att åtalsunderlåtelse för unga ska benämnas straffvarning. Därigenom tydliggörs att det är fråga om en reaktion på ett brott och en varning om att en mer ingripande påföljd kan komma att dömas ut. Dessutom föreslår regeringen dels att socialnämndens ansvar för att tillgodose det särskilda behov av stöd som unga kan ha efter verkställd sluten ungdomsvård tydliggörs i socialtjänstlagen, dels att möjligheterna till s.k. mellantvång efter avslutad ungdomsvård ökas genom att insatser inom ramen för sådant tvång ska kunna beslutas utan något krav på aktualitet. I motion 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 7 begärs att verkställigheten av ungdomstjänst som huvudregel ska inledas från det att domen vunnit laga kraft. Det begärs vidare (yrkande 8) att åtalsunderlåtelse ska benämnas straffvarning alternativt påföljdsvarning. Vidare anförs i yrkande 1 i motionen bl.a. att fler än ska dömas till ungdomstjänst. I motion 2014/15:877 av Skånberg (KD) yrkande 2 anförs bl.a. att det bör utredas hur fler ska kunna dömas till ungdomstjänst med en tydlig koppling till brottet. Enligt motionären bör brottet och det efterföljande straffet ligga nära varandra . Utskottet välkomnar att regeringen lämnar förslag som syftar till att samarbetet kring unga lagöverträdare förbättras och att reaktionerna på ungas brottslighet blir tydligare. Utskottet instämmer i de bedömningar som regeringen har gjort. Propositionen har inte lett till några motionsyrkanden eller andra invändningar under utskottsbehandlingen. Utskottet finner att regeringens lagförslag är ändamålsenligt utformade och att de bör antas. Med detta föreslår utskottet att antar de lagförslag som läggs fram i propositionen. Vidare föreslår utskottet att motionerna 2014/15:2971 (M, C, FP, KD) yrkandena 1 i denna del, 7 och 8 samt motion 2014/15:877 (KD) yrkande 2 från allmänna motionstiden avslås då de får anses tillgodosedda med de förslag som lämnas i propositionen. Utskottets förslag i korthet avslår sju motionsyrkanden om brottsförebyggande åtgärder. Jämför reservation 1 (M, C, KD). I motion 2014/15:877 av Skånberg (KD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att betydelsen av trygga familjer ska beaktas i det brottsförebyggande arbetet. Motionären anför att för en ung person är familjens betydelse stor när det gäller att ge en identitetsskapande gemenskap, etisk vägledning och som stöd för att bygga upp en inre självkontroll. I motion 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 efterfrågas en ökad samverkan i det brottsförebyggande och trygghetsskapan-de arbetet där skolan, , polisen, civilsamhället och föräldrarna har ett gemensamt ansvar. I yrkande 3 anförs att polisen bör ha ett utvecklat samarbete med varje skola, gärna med en särskild polisman knuten till skolan. I yrkande 4 efterfrågas ett fortsatt stöd till sociala insatsgrupper för att säkra att samverkan mellan polisen och de berörda lokala aktörerna blir en självklar del av den ordinarie verksamheten. Slutligen föreslås i yrkande 5 att polisen och ska kunna kontakta föräldrarna för ett s.k. orossamtal när de upptäcker unga i riskzonen för kriminalitet. I motion 2014/15:1808 av och (båda M) anförs att polisen bör ges i uppdrag att eftersträva samarbete med samtliga kommuner med utgångspunkt i den modell som skapats genom de sociala insatsgrupperna. I motion 2014/15:435 av (S) efterfrågas en nationell strategi för att motverka kriminalitet bland unga. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 9 s. 148) att den nationella strategin för ett utvecklat föräldrastöd syftar till att stödja och stärka det universella föräldrastödet i kommunerna. För att genomföra strategin har ca avsatts på stimulansmedel riktat till kommuner i samarbete med lärosäten. Stimulansmedlen har syftat till att stödja huvudmännen i deras föräldrastödjande arbete och att få ökade kunskaper. En central del har varit att bidra till att stärka samverkan mellan föräldrastödjande aktörer. Vidare anförs i budgetpropositionen att lämnade en slutlig redovisning av hur arbetet inom ramen för satsningen med stimulansmedel bedrivits och vilka resultat som uppnåtts. Sammanfattningsvis kan sägas att stimulansmedlen resulterat i ökad kunskap och evidens såsom kunskap om att föräldrastödsprogram är hälsoekonomiskt motiverade, framför allt för kommunen. Stimulansmedlen har resulterat i fler mötesplatser för föräldrar, ökad samverkan mellan aktörer, ökad integrering av föräldrastödet i det hälsofrämjande arbetet och utvecklade stödformer, metoder och arbetssätt. I skrivelsen 2013/14:87 Ett stärkt föräldrastöd – för barnets rätt till föräldrastöd lämnades en redogörelse för insatser som vidtagits för att stärka stödet till föräldrar i deras föräldraskap. Regeringen redovisade där också sina bedömningar och insatser när det gäller att ytterligare förbättra stödet till föräldrar (bet. 2013/14:SoU21, rskr. 2013/14:225). Av regleringsbrevet för framgår att regeringen (dnr S2014/4634/FST) gav ett uppdrag om fortsatt utbildning i föräldrastödjande arbete. Uppdraget ska slutredovisas till () . Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 4 s. 26) att insatser mot ungas kriminalitet bör prioriteras. Det anförs att när unga fastnar i kriminalitet är det ofta en del av en större problembild med exempelvis ogiltig frånvaro från skolan och missbruk av alkohol eller narkotika. Föräldrar har huvudansvaret för att deras barn inte begår brott, men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd. Det är också viktigt att de aktörer som möter och identifierar barn och ungdomar med olika problem, exempelvis inom skolan, hälso- och sjukvården, och polisen, samordnar sina insatser och ser till helheten. Regeringen anför vidare i budgetpropositionen (s. 17) att rättsväsendets myndigheter inte bara behöver stärka samverkan sinsemellan utan också med myndigheter och aktörer utanför rättsväsendet, såsom kommuner och landsting. Det gäller inte minst i det brottsförebyggande arbetet och i arbetet med att stödja brottsutsatta. För att insatserna på dessa områden ska bli heltäckande och konsekventa ställs det stora krav på samordning mellan olika aktörer. I detta avseende bedömer regeringen att det finns en utvecklingspotential. I budgetpropositionen (s. 27) anför regeringen också att samhället behöver agera med särskild kraft när det gäller ungdomar vars negativa utveckling har gått så långt att det enligt bedömningar finns risk för långvarig och allvarlig kriminalitet. Det är också bland dessa ungdomar som den organiserade brottsligheten har sin rekryteringsbas. Inom ramen för arbetet med s.k. sociala insatsgrupper har polisen, och andra aktörer som kan stödja och vidta åtgärder kring unga med allvarlig problematik samlats runt varje enskilt fall och samordnat sina insatser. Arbetet går ut på att stärka hela det sociala skyddsnätet kring den unga personen. Tillsammans med den unge bedömer aktörerna gemensamt hur situationen bäst kan hanteras. Flera av de ungdomar som har haft stöd från en social insatsgrupp har minskat eller helt upphört med sin kriminalitet. För att stimulera till spridning och utveckling av arbetssättet har haft i uppdrag att fortsätta stödja arbetet med sociala insatsgrupper. redovisade uppdraget i rapporten . Därutöver ska låta utvärdera resultatet för de ungdomar som varit föremål för arbetet i en social insatsgrupp. I uppdraget ingår också att utvärdera hur själva samverkansformen fungerar. Från har följande information inhämtats. Inom ramen för den pågående omorganisationen är en huvudsaklig inriktning att polisen ska komma närmare medborgarna och att polisen ska byggas underifrån, utifrån lokala behov och med hög synlighet och närvaro i lokalsamhället. Om en given problembild visar att det finns särskilda problem kopplade till ungdomar och/eller skolor ska såväl polisen som andra aktörer vidta särskilda åtgärder, gemensamt och enskilt, mot detta problem och genom den metod som erfarenhetsmässigt är bäst. Detta arbetssätt innebär att skolor med problem kan ha en väldigt hög närvaro av poliser, medan andra har en lägre polisnärvaro. Det är det lokala behovet som avgör, och det behovet bedöms tillsammans med kommunen och skolan. kommer att påbörja arbetet med att implementera detta arbetssätt inom hela polisen . Inom varje lokalt polisområde ska det finnas en kommunpolis. Denna funktion, som kan bestå av en eller flera poliser, har som uppdrag att fokusera på samverkan med kommunen. Vidare ska varje lokalt polisområde också ha en områdespolis. Områdespolisen, som inte kommer att arbeta med ingripandeverksamheten, kommer att ägna sig åt att aktivt samverka med lokala aktörer såsom skolor, socialtjänst, ideella föreningar och religiösa samfund etc. Orossamtal har förekommit i många kommuner och kan komma att användas som ett verktyg även efter den pågående omorganisationen. Ett motionsyrkande likalydande med 2014/15:877 yrkande 1 behandlades och avstyrktes av utskottet i det av godkända betänkandet 2013/14:JuU19 Unga lagöverträdare (s. 5–6, rskr.2013/14:233). I betänkandet redovisade utskottet att regeringen utarbetat en nationell strategi för föräldrastöd. Utskottet har tidigare, bl.a. i bet. 2010/11:JuU12 (s. 5–7), behandlat mo- tioner som efterfrågar bekymringssamtal, som torde motsvara de orossamtal som efterfrågas i motion 2014/15:2971 (M, C, FP, KD) yrkande 5. Utskottet betonade då betydelsen av den form av brottsförebyggande samverkan som bekymringssamtal innebär men såg inte skäl att ställa sig bakom det begärda riksdagsinitiativet. följde utskottet (rskr. 2010/11:175). Familjen har stor betydelse för en ung persons utveckling, och det är viktigt att familjen har tillgång de olika former av stöd som den kan behöva. Utskottet konstaterar att det finns en nationell strategi för föräldrastöd och att föräldrastödjande åtgärder vidtagits inom rättsväsendet. Utskottet ser därför inte skäl att ställa sig bakom det initiativ som efterfrågas i motion 2014/15:877 (KD) yrkande 1. Att förebygga att ungdomar hamnar i kriminalitet är enligt utskottet utomordentligt viktigt. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att åtgärder för att förebygga brott och minimera återfall i brott bland unga är något som prioriteras av regeringen. Ett väl fungerande samarbete och samverkan mellan myndigheter och kommuner m.fl. för att förhindra att ungdomar inleder eller befäster en kriminell bana är naturligtvis viktigt i sammanhanget. Utskottet ser därför positivt på att regeringen i den proposition som behandlas i detta ärende föreslår en lagreglerad samverkan för kommuner och de myndigheter som handlägger ärenden om unga lagöverträdare. Vidare anser utskottet att det arbete som bedrivs inom ramen för de sociala insatsgrupperna är värdefullt. Utskottet konstaterar också att den nya genom inriktningen att polisen ska komma närmare medborgarna torde ha goda förutsättningar att fortsätta med ett arbetssätt vars fördelar motsvarar fördelarna med den ordning med kontaktpoliser som förekommit tidigare. Enligt vad utskottet fått veta är s.k. orossamtal en form av samverkan som funnits före omorganisationen och som även kommer att kunna förekomma efter denna i de fall där så bedöms lämpligt. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att något initiativ från sida inte är motiverat med anledning av vad som anförs i motion 2014/15:2971 (M) yrkandena 2–5 och motion 2014/15:1808 (M). Något tillkännagivande om en nationell strategi för att motverka kriminalitet bland unga är inte heller nödvändigt. Även motion 2014/15:435 (S) avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet bifaller ett motionsyrkande om att helgavskiljning med fotboja bör införas som en påföljd för unga. avslår fem motionsyrkanden som handlar om påföljder för ungdomar. Jämför reservation 2 (SD) och särskilt yttrande 1 (M). I motion 2014/15:6 av (SD) föreslås att straffrabatten för gärningsmän mellan respektive minskas vid grova våldsbrott. Enligt motionären bör den nuvarande rabatten åtminstone halveras för att stå i samklang med den allmänna rättsuppfattningen. I motion 2014/15:2524 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås att straffrabatten för gärningsmän ska tas bort. I yrkande 5 i motionen föreslås att det vid grova vålds- eller sexualbrott av personer men under ska införas en möjlighet att pröva om gärningspersonen ska dömas som en vuxen. I motion 2014/15:2971 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 1 i denna del föreslås att helgavskiljning med fotboja ska kunna användas som påföljd för unga mellan . I motion 2014/15:596 av och (båda M) föreslås att de nya ungdomspåföljderna kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning som föreslagits av (SOU 2012:34) ska införas. I motion 2014/15:1385 av (M) efterfrågas en förbättrad behandling av unga som dömts till sluten ungdomsvård. Motionären föreslår att ska få i uppdrag att genomföra försök med att introducera hundar i behandlingen av unga. För ett brott som någon begått innan han eller hon fyllt får rätten döma till fängelse endast om det finns synnerliga skäl. För ett brott som någon begått efter det att han eller hon fyllt men innan han eller hon fyllt får rätten döma till fängelse endast om det med hänsyn till gärningens straffvärde eller annars finns särskilda skäl (30 kap. 5 § ). , vars betänkande Nya påföljder (SOU 2012:34) ligger till grund för de lagförslag som behandlas i detta betänkande, hade enligt sitt uppdrag bl.a. att ta ställning till om lagöverträdare som har fyllt 18 men inte ska behandlas som vuxna lagöverträdare vid straffmätning och påföljdsval eller i något av dessa avseenden. Utredningen skulle även analysera på vilket sätt ungdom bör beaktas vid straffmätningen i de fall då straffnedsättning ska ske. Utredningen skulle även se över var och en av påföljderna sluten ungdomsvård, ungdomsvård och ungdomstjänst i fråga om påföljdens ställning, huvudmannaskapet för påföljden, valet av påföljden, dess innehåll och utformning i övrigt samt uppföljning och reaktion vid återfall i brott eller annan misskötsamhet. Vidare skulle utredningen även lämna förslag till en slopad eller mer begränsad användning av dagsböter för lagöverträdare i åldersgruppen 15–. Av betänkandet framgår att utredningen föreslår att påföljdsvalet för ungdomar i åldern 18–i princip ska göras som för vuxna. Utredningen föreslår att det inte ska förutsättas särskilda skäl för att döma lagöverträdare i åldersgruppen 18–till fängelse oavsett om fängelsestraffet är villkorligt eller ovillkorligt. De särskilda ungdomspåföljderna ungdomsvård, ungdomstjänst och sluten ungdomsvård ska vara förbehållna personer som inte fyllt för brottet. Den som begått brott efter att ha fyllt men inte ska dock kunna dömas till ungdomsvård om det finns särskilda skäl. Om straffvärdet är sådant att fängelse kan följa på brottet och gärningsmannen är ska hans eller hennes ungdom även fortsättningsvis beaktas vid straffmätningen. Vid brott vars straffvärde endast motiverar ett bötesstraff ska dock inte gärningsmannens ungdom beaktas särskilt vid straffmätningen, om han eller hon fyllt för brottet (SOU 2012:34, Band 1 s. 41). I betänkandet föreslås vidare att en ny ungdomspåföljd kallad kontaktskyldighet för unga införs. Innehållet i påföljden ska så långt möjligt fyllas med vad som kan ingå i åtgärden särskilt kvalificerad kontaktperson enligt socialtjänstlagstiftningen. i den unges hemort ska vara huvudman för påföljden. Kontaktskyldighet för unga ska väljas som påföljd i de fall brottets allvar och den unges tidigare brottslighet motiverar en mer ingripande påföljd än låga böter eller ett varningsstraff men det inte finns förutsättningar för vare sig ungdomsvård eller ungdomstjänst. Av betänkandet framgår vidare att det finns ett förslag om att införa en ny ungdomspåföljd kallad ungdoms-övervakning. Påföljden ska tillämpas i de situationer där vare sig ungdomsvård, ungdomstjänst eller kontaktskyldighet för unga är en tillräckligt ingripande straffrättslig reaktion. När någon dömts till ungdomsövervakning ska det göras en individuellt utformad verkställighetsplan, baserad på en omfattande och allsidig kartläggning och utredning av den unges förhållanden. Verkställighetsplanen ska kunna reglera frågor om den unges boende, skolgång, sysselsättning och fritid, missbruksbehandling, annan vård och behandling eller andra motsvarande åtgärder som syftar till att den unge ska avhålla sig från brott och annars utvecklas gynnsamt. Verkställighetsplanen ska dessutom innehålla tvingande beslut om skyldighet för den unge att hålla kontakt med en särskilt förordnad koordinator samt vissa rörelseinskränkningar. Inskränkningarna i rörelsefriheten ska bestå av antingen förbud att lämna bostaden under helgkvällar och helgnätter eller andra rörelseinskränkningar som kan antas verka brottsförebyggande, t.ex. förbud att vistas på vissa platser eller inom vissa områden.