bet · H201AU8 · 2015-06-01 00:00:00 — har redan börjat agera annorlunda för att göra det svårare för skrupelfria arbetsgivare att ta in arbetare under falska förevändningar och försätta dem i en farlig beroendeställning. Det finns också positiva signaler från regeringen om en del av de regelskärpningar som vi i länge har påtalat behovet av, till exempel att arbetserbjudande måste bli bindande. Det är nämligen precis i situationer av maktlöshet för de arbetande som de värsta arbetsmiljöfarorna ofta finns. På andra områden finns det mycket kvar att sätta igång med. Det behövs ett förtydligande av ansvarsförhållanden vid kedjor av underentreprenörer. Det måste ske en modernisering av arbetsrätten så att de osäkra anställningsformerna mönstras ut. Det behövs inte minst omfattande investeringar i välfärdssektorn så att de som arbetar där, oftast kvinnor, inte ska behöva betala ett allt dyrare pris med sin fysiska och psykiska hälsa. Det kommer vi i att arbeta aktivt för i många olika sammanhang. Det lugnar säkert också vår kamrat från som undrade över de tillkännagivanden som gavs till den förra regeringen. Vi följer nog upp dem. Vi har också en reservation i det här betänkandet, reservation 4, som rör preskriptionstid för arbetsmiljöbrott. Den vill jag yrka bifall till. Men jag vill säga några ord om varför. Låt mig ta exemplet med den fruktansvärda kalkolyckan vid Nordkalks anläggning i . En arbetare dog. Den då 19-årige överlevde med 55-procentiga brännskador och blev märkt för livet. Situationen på arbetsplatsen var, som ofta i sådana sammanhang, komplicerad. De som drabbades jobbade långt ned i en kedja av entreprenörer. Dessutom handlar det om komplicerade saker som det inte är självklart att poliser och åklagare har kompetens för. Resultatet blir att den juridiska processen tar . I det här fallet ledde det till att preskriptionstiden för brottet vållande till kroppsskada eller sjukdom, som är , hann passera. Alltså kan ingen ställas till svars för just det brottet. Arbetsmiljöbrott är speciella. Det krävs en översyn av preskriptionstiderna för brotten, eftersom de får en speciell behandling och eftersom utredningarna ställer speciella krav på rättsväsendet. Jag yrkar alltså bifall till reservation 4, som för övrigt bygger på en motion av några socialdemokratiska ledamöter. I övrigt yrkar jag bifall till utskottsmajoritetens förslag i betänkandet. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3. och har också ett särskilt yttrande i betänkandet. ska ha en modern arbetsmarknad och en trygg och säker arbetsmiljö på våra arbetsplatser. Det kräver kontinuerliga satsningar från det offentliga och inte minst från näringslivet. Det kräver forskning, kunskap och regelbunden uppföljning och utvärdering. ska vi ha lagstiftning som skyddar arbetstagare och som ställer krav på en väl utvecklad arbetsmiljö och en fungerande vård, rehabilitering och försäkringssystem. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö När industrialiseringen tog fart förändrades samhället i grunden. En jättelik folkomflyttning in till städerna tog fart när storskalig produktion kunde förläggas där. Men livet var hårt. Arbetsdagarna var långa. Arbetarna betalade ett högt pris med ben, armar, värk och sjukdomar. Då saknades demokrati och fackliga rättigheter, vilket är fallet på många håll i världen fortfarande. , , har inte minst det svenska samhället utvecklats enormt, såväl ekonomiskt, politiskt som socialt. Vår arbetsmiljö är på ett generellt plan bland den mest utvecklade i världen . Men vi har förstås stora utmaningar, vilket också har beskrivits i tidigare anföranden. Det sker dödsolyckor på svenska arbetsplatser. Det finns trygghetsproblem. I en del yrken är risken för våld påtaglig, inte bara bland poliser och inom försvaret. I dagens samhälle finns det också en annan sorts press på många av oss. Det gäller pressen att prestera, stressen över att känna att man inte räcker till, att inte kunna få jobb och familjeliv att gå ihop, rädslan över att inte hitta ett nytt jobb om man blir arbetslös och så vidare. Det finns en tendens till att se en hel del av dessa problem som individuella misslyckanden snarare än att de till största delen har att göra med arbetsmiljön och hur arbetsplatsen fungerar. Under en vanlig arbetsvecka i går i genomsnitt en person till jobbet för att sedan aldrig komma hem igen. Det borde vara en självklarhet att ingen ska dö på jobbet på grund av en riskfylld arbetsmiljö. Ytterst är det fråga om samhällets anständighet. Tack vare förebyggande arbete, forskning och tillämpning av ny kunskap har antalet dödsolyckor på arbetsplatser - sett - minskat , men varje olycka med dödlig utgång är förstås en för mycket. Utöver den nollvision för arbetsplatsolyckor med dödlig utgång, som regeringen har aviserat, handlar det också om andra satsningar, bland annat på mer forskning, utbildning och tillsyn. Sedan vill jag bara avsluta med en sak. Jag har följt den här debatten . Framför allt visar vänsterpartierna och delar av fackföreningsrörelsen i ord ett oerhört engagemang för de utländska arbetarna, papperslösa och andra som på olika sätt blir väldigt utsatta på sina arbetsplatser. är det nästan inte ett enda fackförbund i som välkomnar dem att bli medlemmar. Det här handlar om personer som man talar mycket om, men man är inte någonsin beredd att utfärda ett medlemskort för dem. Då resonerar facket så här: De här personerna har inte rätt att vara i . De ska ut ur landet. Sedan går man och demonstrerar. Sanningen är att det nu finns personer här som har den största utsattheten på sina arbetsplatser. En del av dem har tillstånd att bo i ett annat land, en del av dem har inte tillstånd att vara här, en del har kommit hit inom ramen för den reform som kritiserade , andra vet vi inte hur de har kommit hit, en del har papper, en del har inte papper. Men de har ofta en sak gemensam. De har i praktiken något som man kan kalla för någon sorts anställning. De har en plats där de jobbar och får lön ifrån, och de arbetar i den makthierarki som socialister ofta kritiserar i arbetslivet, vilket betyder att de har en chef och så vidare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö Vore det inte rimligt att någon människa i fackföreningsrörelsen i , som är så stor och stark, säger att dessa personer borde också omfattas av det fackliga engagemanget. I andra länder finns det många fackföreningar som ansluter papperslösa människor, men i ger man dem kalla handen. Man har i stället upprättat något slags jourtelefonlinje dit människor ska ringa. Ska fackföreningarna vara trovärdiga borde de i så fall låta dessa människor bli medlemmar i fackföreningarna. Då skulle de kunna sätta en annan press på arbetsgivarna. De skulle kunna förbättra villkoren för dessa personer och kanske få igenom en regulariserad arbetskraftskraftsinvandring där dessa människor fick tillstånd att bo och arbeta i . Det vore en bättre utveckling, tror jag. Jag har svårt att låta bli att begära ordet. förakt för fackföreningsrörelsen är så stort att det bubblar fram i vilken debatt det än är. I det här fallet blir det nästan parodiskt. Om det är någon kraft i det svenska samhället som verkligen har arbetat för att de människor som utnyttjas av skrupelfria arbetsgivare ska få rätt till gemenskap och värdighet är det ju svensk fackföreningsrörelse. Man har inte bara startat en jourtelefon, utan det finns ju ett ordentligt, organiserat och viktigt arbete för att de personer som utnyttjas ska kunna få hjälp med sina rättigheter och med att kunna få en värdigare tillvaro. Det tror jag inte att har gjort särskilt mycket åt. Har ni varit med och hjälpt de fackliga organisationer till exempel här i som har arbetat med dessa frågor? Är ni beredda att stödja till exempel förslaget om att fixa den överenskommelse som har lett till de här problemen så att man ger rätt till den som påtalar ett utnyttjande eller andra missförhållanden att inte bli utvisad ? Det skulle ju hjälpa. Det är ett krav som bland annat LO har drivit. Skulle det kunna få stöd av ? I grunden är poängen att om menar att det är rätt att värna dessa människors kollektiva rättigheter som arbetstagare, varför har ni då så envist stött en uppgörelse som har varit en så tydlig orsak till att de problemen har uppstått? Till att börja med är det sannolikt en väldigt liten andel av de här människorna som har kommit inom ramen för den reformen. Väldigt många människor som har kommit till och som arbetar på vår arbetsmarknad har kommit hit av helt andra skäl. Det är klart att vi hade kunnat säga nej till den reformen, vilket förespråkade. Då hade de här personerna i stället aldrig kommit hit till . De brister som finns inom den reformen för att regularisera arbetskraftsinvandringen och i praktiken ta bort den fackliga vetorätten är i grund och botten bra. Men givetvis måste man följa upp alla reformer. Finns det skeva ekonomiska incitament i detta? Finns det personer - som det fanns exempel på i den granskning som gjordes i - som på olika sätt utnyttjar systemet? Det är klart att det inte ska vara tillåtet. Det är självklart att man ska utbetala de löner som man har utlovat. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö Jag har inget som helst förakt för fackföreningar. Tvärtom, jag tycker att de är väldigt viktiga, så viktiga att även de som är mest utsatta på arbetsmarknaden skulle kunna få en större hjälp av dem. Jag skulle vilja se ett större fackligt engagemang för dessa människor, för jag vet att facket har förmåga och kapacitet att pressa oseriösa arbetsgivare som inte uppfyller rimliga krav. var väl LO:s första ordförande. Han var mycket angelägen om att alla på arbetsmarknaden skulle kunna vara medlemmar i en fackförening. Men är det tydligen så att de som lever under jorden, som lever lite vid sidan om, som befinner sig på de arbetsplatser som leds av de mest ljusskygga figurerna får inte blir medlemmar i ett fackförbund i . Är inte det märkligt, ? Detta är ju upp-och-nedvända världen. Här pratar vi om problem som i hög grad skapats av den politik som mycket entusiastiskt har förespråkat, nämligen ett system som gör det möjligt och inbjuder till ett yttersta utnyttjande av människor i nöd. Det var inte så svårt att gissa att om man kunde dra tillbaka ett arbetserbjudande, skulle det utnyttjas. Det kunde vem som helst ha talat om för er. Vi gjorde ju det. Det var många som talade om det för er. Oj, om det sedan uppstår problem får man utreda dem. Kanske fackföreningsrörelsen kan lösa detta, fackföreningsrörelsen som vi i andra fall alltid ogillar och föraktar. ska vi prata om fackföreningsrörelsens historia och referera till det tidiga då det var nödvändigt att slåss mot just den typen av orättvisor som högern senare gång på gång har stött. Det är ju den konkreta situationen. I den situationen är det ganska magstarkt av - det var därför som jag begärde ordet - att försöka vända på steken och fråga: Varför kan inte fackföreningsrörelsen lösa problemen? Fackföreningsrörelsen har kommit med massvis av konstruktiva förslag. Den gör en massa saker, som jag redogjorde för tidigare, och den kommer att behöva göra ännu mer. Kom inte och vänd på steken och säg att det är fackföreningsrörelsen som skapat problemen! Tvärtom är det den nödvändiga, grundläggande solidaritet som fackföreningsrörelsen bygger på som i det här fallet också är lösningen. Det är precis enligt de grunderna som fackföreningsrörelsen i arbetar . Sedan får även riksdag och regering gärna vara till viss hjälp. Det var de inte under tid. kanske det blir bättre. Jag har bara lite försynt framfört tanken att det kanske inte vore helt orimligt att dessa människor också fick bli medlemmar i en fackförening. Alla andra arbetstagare får ju det. Det är personer som har en arbetsplats att gå till, de får lön, de har en chef. Däremot kan det vara andra papper som de inte har i ordning, papper på ifall de får uppehålla sig i eller inte och så vidare. Mig veterligen är fackföreningsrörelsen inte passpolis i . Mig veterligen finns det myndigheter som sköter sådant. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö I andra länder finns papperslösa som kan omfattas av det fackliga engagemanget. En person som bor i och tar sig in och jobbar i kan få stöd från fackföreningar där. De har dessutom drivit upp minimilönerna på en del håll, vilket även hjälpt inhemska amerikanska arbetare att få bättre lön. Jag noterar att man applåderar när det passionerat argumenteras för att dessa människor inte ska få vara medlemmar i en fackförening, och det förvånar mig en aning. Avslutningsvis: Jag tror att dog , så det var inte det tidiga jag diskuterade utan snarare slutet av . Jag är mycket glad att vi har den här debatten . Arbetsmiljö kan för en del låta som ett smalt ämne, men det är det sannerligen inte. Den här debatten utgår från en av de mest centrala delarna av vårt liv, nämligen vårt arbete. För mig som socialdemokrat är arbete någonting bra. Det ger mål och struktur. Det ger mening. Vi vill och ska arbeta inte bara för att stärka företagen, få lön och skapa skatteintäkter, utan också för att det utvecklar oss som människor. Vi har faktiskt byggt hela vårt samhälle kring arbetet. Vi har organiserat vårt samhälle kring en arbetsgemenskap. I detta sammanhang är arbetsmiljöarbetet det kitt som säkerställer att arbetet får oss att må bättre, som gör att vi orkar och kan jobba ett helt arbetsliv utan att slita ut oss. Arbetarrörelsen, den rörelse som jag representerar här i , grundades just för att slå vakt om arbetet och det goda arbetslivet. Det är därför jag står här . Trots att har gått sedan vi började vårt arbete är våra paroller från början av om goda arbetsvillkor, till exempel åtta timmars arbetsdag, åtta timmars fritid och åtta timmars vila, på många sätt lika aktuella än . För inte så länge sedan var världsbäst på arbetsmiljö. Genom lagstiftning, samarbete mellan parterna, forskning och ett stort engagemang av tusentals arbetsmiljöansvariga upprätthölls ett enastående arbete. En oerhört viktig del i det arbetet var insatser. Företagen visste att inspektörer kunde dyka upp för att kontrollera säkerheten på arbetsplatsen, och då skärpte de sig. Företagen fick också kontinuerlig inspiration och stöd från inspektörerna, vilket i sig stärkte det systematiska arbetsmiljöarbetet. gjordes över 40 000 tillsynsbesök av drygt 360 inspektörer. Men något allvarligt hände då regeringen tog över. , året efter valet, började den borgerliga regeringen att attackera . Verket bantades rejält, och då drabbades huvudkontoret hårdast. Där jobbar experter och administratörer. Hälften av dem försvann. Men också inspektörerna attackerades. Var fjärde fick sluta i första omgången, och därefter tvingades ytterligare inspektörer bort. minskade antalet inspektörer . Det var en cynisk politik, kallblodigt genomförd av borgerliga politiker, utförd med ideologiska skygglappar, utan någon respekt för vilka allvarliga konsekvenser det skulle få. Jag kan inte tänka mig att syftet var något annat än viljan att försämra löntagares arbetsliv. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö Resultaten har inte låtit vänta på sig. Under de två gångna mandatperioderna har antalet arbetsskador och arbetssjukdomar ökat. Sjukfrånvaron ökar oroväckande snabbt, särskilt bland kvinnor. Människor sliter ut sig. I stället för att arbetet bidrar till det goda livet får det en negativ inverkan. Det håller inte, för står arbetslivet inför stora förändringar med en fortsatt ökad global konkurrens och med krav på att fler måste orka jobba längre. För att möta utvecklingen och återigen skapa en positiv trend kommer vi att försöka sätta stopp för den skadliga borgerliga politiken genom att rösta igenom vårbudgeten, en vårändringsbudget som kommer att vända utvecklingen och verkligen ge vind i seglen då det gäller arbetsmiljöarbetet. För det första kommer nya pengar till att avsättas så att fler inspektörer kan anställas. För det andra avsätts mer pengar till de viktiga regionala skyddsombuden runt om i landet. För det tredje avsätts nya resurser för arbetslivsforskningen och det förebyggande arbetet. Med morgondagens beslut går vi äntligen mot ljusare tider. Men, herr talman, hade vi i chansen att vända utvecklingen. Det finns ett parti i som ofta påstår sig stå upp för arbetstagares arbetsmiljö men aldrig gjort det. Inte helt oväntat heter det partiet . Det går inte att hitta något annat parti i riksdag som påstår sig stå för så mycket men då det väl kommer till kritan aldrig gör något, förutom att skapa kaos och sprida hat förstås. var det extra tydligt. Då hade chansen att påverka. stod den borgerliga nedmonteringslinjen mot den rödgröna regeringens budget med stora satsningar på arbetsmiljöområdet. Faktum är att hade sitt bästa tillfälle någonsin för att förbättra arbetsmiljön för löntagare. Då låg det i händer om det skulle bli möjligt att avsätta till , vilket skulle ha kommit till del , 13 miljoner i extra stöd skulle ha gått till de regionala skyddsombuden, 10 miljoner skulle ha satsats på arbetsmiljöforskningen. Och miljonanslag skulle ha tillförts företagshälsovården. Men det föll inte i smaken. I stället för att rösta för en förbättring, i det här fallet för alla löntagare, valde att rösta emot detta. Varför gjorde de det? Jo, för att och deras riksdagsledamot , som är med i dagens debatt, egentligen inte bryr sig om arbetsmiljön. De kan rösta bort 60 miljoner till med en axelryckning. För dem är det ointressant att stötta de regionala skyddsombuden eller förstärka arbetsmiljöforskningen. Jag skulle vilja fråga riksdagsledamot om han vet att , , i gjort något konkret som förbättrat arbetsmiljön i det här landet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö En sak är säker. Arbetsmiljöfrågorna är alldeles för viktiga, alldeles för betydelsefulla, för vår framtid för att borgarna eller ska få förstöra dem. Arbetsmiljöfrågorna är mycket högt prioriterade för mitt parti och för den rödgröna regeringen. Vi står inför stora utmaningar då det gäller arbetsmiljön, och vi kommer att ta dem på allra största allvar. Vi vill göra folk friskare, inte bestämma att de blivit friska, som den förra regeringen gjorde. Vi vill genom ett aktivt och förebyggande arbetsmiljöarbete minska den stress och den press som gör att många i dagens arbetsliv känner sig otillräckliga. Vi vet att det går, att saker och ting kan bli bättre, till och med mycket bättre, för vi har gjort det förut. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i motionsbetänkandet gällande AU8. I detta anförande instämde (S). Jag tyckte att det var en väldigt trist ton som plötsligt smög sig in i debatten om arbetsmiljö och dessutom med en lite märklig anstrykning. Det talades om cynisk politik, ideologiska skygglappar och att målet skulle ha varit att försämra svenskt arbetsliv. När man påstår något sådant är man varken hederlig eller seriös. Vi kan ha olika sätt som vi vill jobba på, men jag är helt övertygad om att alla partier i kammaren har ett bra arbetsliv för ögonen, vill att det ska vara färre olyckor, färre dödsfall och färre som är sjukskrivna på grund av sitt arbete. Det måste vi väl ändå kunna enas om. Skadlig borgerlig politik? Statistiken visar tydligt att kurvorna pekar åt rätt håll. Det enda jag kan hålla med om är att kvinnors sjukskrivningar ökar när det gäller psykosociala besvär. Men om man tittar och beaktar antalet arbetade timmar i går alla kurvor åt rätt håll. Oavsett vilken budget vi haft och vilken regering som styrt landet har det sett ut så . Då kan man inte tala om en skadlig borgerlig politik. Det har ju blivit så mycket bättre i ! Vi ska vara stolta över den arbetsmiljö vi har. Den är kanske bäst i världen. Då tycker inte jag att man ska använda den sortens retorik. Det kanske går på hemmaplan, men här blir det både pinsamt och ohederligt. Det är intressant att höra beskriva verkligheten och försöka påskina att det är någon typ av retorik från min sida. Jag satt precis och läste om detta igen bara för att vara säker till , och egna siffror visar att arbetsplatsolyckorna ökade . Det är fakta, och det är kanske inte så svårt att förstå. Det går upp och ned med arbetsplatsolyckorna. Vissa år har det faktiskt gått nedåt också. Men det har ökat. Jag skulle vilja säga att det beror på de borgerliga regeringsåren. Det har hänt väldigt mycket på arbetsmiljöområdet , framför allt mycket dåligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö Alliansen lade ned och minskade anslagen till . Man såg också till att antalet inspektörer hamnade under ILO-snittet, vilket flera har nämnt här . Det är inget nytt. Faktum är att inte längre ens lever upp till minimistandard för vad som anses behövas för att säkra arbetsmiljön ute på företagen. Enligt ska det finnas en arbetsmiljöinspektör per 10 000 anställda. I är det 0,6. I och är motsvarande siffra 1,85 respektive 1,78. Det är klart att en sådan politik får allvarliga konsekvenser. Jag vill verkligen veta varför ni valde att försämra för , . Varför valde ni att skära ned på detta arbete? Tycker ni att de gör ett dåligt arbete? Som vän i beskrev har ni själva ändrat möjligheten för arbetsmiljöinspektörerna att jobba förebyggande. talar mycket om det förebyggande arbetet, herr talman. beskriver det som att det förebyggande arbetet är det viktiga. Varför väljer man då att försämra - dels för forskningen genom att ta bort , dels för ? Varför gör man det? Det är riktigt att arbetsplatsolyckorna har ökat, men det är bara ett litet avbrott i nedgången. Statistiken visar också att mer än hälften av anmälningarna - jag har läst hela rapporten och kan den - inte har någonting att göra med någon som helst sjukskrivning eller frånvaro från arbetet. Det kan vara en liten rispa på en nagel som anmäls. Vad som helst anmäls, och det blir statistik. Det har också införts ett helt nytt anmälningsverktyg, så det är mycket lättare att göra anmälningar . Man går in och gör några knapptryckningar på datorn, och så har man anmält en arbetsplatsolycka. Det ska vi komma ihåg när vi jämför statistik. Det är inte så att det allvarligt har blivit sämre på våra svenska arbetsplatser. Det har blivit så mycket bättre tack vare det förebyggande arbetet för information och kunskap, som alliansregeringen riktade all kraft på. Vi måste jobba modernt . Vi ska inte komma efteråt och inspektera en dålig arbetsmiljö. Vi ska se till att den dåliga arbetsmiljön aldrig uppstår. Kunskap, information och ett starkt tryck på varje arbetsgivare att hålla ordning och reda, så att man vet om vad det är för skyddsregler som gäller, är det viktiga. Antalet inspektörer på ett statligt verk har ingen eller väldigt liten påverkan på arbetsmiljön. Arbetsgivarnas sätt att jobba samt sanktioner mot dem som inte sköter sig kan ha en mycket större effekt. Vänta och se tills er politik går igenom, så ska ni få se att den inte kommer att göra någon skillnad! Jag skulle vilja att träffade några av alla de skyddsombud och arbetsmiljöombud som jag träffat när jag själv varit ute på många arbetsplatser och att hon beskrev för dem att hon inte tycker att det är viktigt att inspektörerna kommer ut till deras arbetsplatser. Jag kan säga att det är en väldigt viktig del av hela deras arbete att ha det stödet och veta att det faktiskt kommer ut någon. Efter att man skurit ned så mycket på , så att antalet inspektörer och regionala kontor minskat, har bara möjlighet att komma ut till de ställen där det finns stora risker. Det har gjort att det systematiska arbetsmiljöarbetet minskat. Det visar en rapport av Unionen som jag har här. Deras arbetsmiljöbarometer visar att det systematiska arbetsmiljöarbetet har minskat just för att man inte kan vara ute på alla arbetsplatser utan bara kan gå till dem där det verkligen finns risk för dödsfall eller där det till exempel finns asbest, vilket vi fick en beskrivning av här tidigare. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmiljö Jag har svårt att hitta ord för att beskriva det som borgerligheten gjort.