bet · H201KU21 · 2015-06-03 00:00:00 — i regeringens redogörelser /92–2014/15 Ej slutbehandlade rskr. (andel)† Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som anges i tabellen. † Andelen uttrycks i procent. har nämnts att en tänkbar förklaring till de lägre noteringarna är att en ny regering som hade stöd av en riksdagsmajoritet tillträdde (bet. 2011/12:KU21 s. 29). En annan delvis sammanhängande förklaring torde kunna vara att aktiviteten i (och eventuellt i regeringen) är lägre under det första i en mandatperiod (bet. 2012/13:KU21 s. 29). En sådan hypotes finner visst stöd i antalet propositioner och skrivelser som överlämnas till , vilka följer samma trend. Riksdagsskrivelser följer huvudsakligen på riksdagsbeslut som kräver verkställighet, t.ex. utfärdande av lagar eller beslut om regleringsbrev, vilka normalt har sin grund i förslag från regeringen. Enligt det offentliga riksdagstrycket överlämnades endast 133 respektive 168 propositioner och skrivelser under riksmötena /07 respektive 2010/11. Detta kan jämföras med t.ex. riksmötena /09 och 2009/10, då regeringen överlämnade 232 respektive 248 propositioner och skrivelser. Under alla omständigheter påverkar aktiviteten i i hög grad antalet riksdagsskrivelser som överlämnas till regeringen. Årets redovisning innebär att andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser åter hamnar något . Liksom föregående år måste dock framhållas att variationen under de senaste fem riksmötena vad gäller andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser är för stor för att någon klar och obruten trend ska kunna skönjas. I sammanhanget kan noteras att andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser vid fem tillfällen som redovisas i tabell 2 ovan har varit , varav två inträffat . Trots att andelen ej slutbehandlade riksdagsskrivelser ökat något kan detta alltså inte anses vara utmärkande för en långsiktig trend. tillkännagivanden /96–2014/15 Utskottets granskning av regeringens redogörelser som lämnats , dvs. riksmötena /96–2014/15, visar att såväl det totala antalet som antalet och andelen tillkännagivanden som slutbehandlats har minskat sett över hela den undersökta perioden (se tabell 3 nedan). Viss variation förekommer dock inom perioden, och i årets skrivelse har det totala antalet tillkännagivanden ökat jämfört med föregående år och är det högsta . Även antalet slutbehandlade tillkännagivanden uppvisar en svag ökning i årets skrivelse, men andelen har minskat ytterligare något – från – jämfört med föregående år. över hela den aktuella är den genomsnittliga andelen slutbehandlade tillkännagivanden i skrivelserna . Av förra årets skrivelse framgick att andelen slutbehandlade tillkännagivanden hade minskat i jämförelse med närmast föregående år, som den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandling av tillkännagivanden var oförändrad () och medianen för tidsåtgången ökade. Årets skrivelse visar, som konstaterats ovan, att andelen slutbehandlade tillkännagivanden har minskat ytterligare något, men även att den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandlade tillkännagivanden, liksom medianen för tidsåtgången, har minskat jämfört med föregående år. Den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandling av tillkännagivanden i årets skrivelse är och den lägsta . Redovisningen i tabell 3 antyder vidare en långsiktig trend med ökad genomsnittlig tidsåtgång för slutbehandling av tillkännagivanden års skrivelse. Genomsnittstiden gick från –1998 och strax –2003 till –2008. utgör avvikelser i sammanhanget då den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandling av tillkännagivanden låg på cirka fem till . Därefter har en markant minskning skett, och för den senaste fyraårsperioden –2014 är den genomsnittliga tidsåtgången . Med undantag för de skrivelser som regeringen lämnade 2009–2012 (även skrivelse är ett gränsfall i sammanhanget) ligger den genomsnittliga tiden för slutbehandlingen av tillkännagivanden som redovisas i skrivelserna i tabellen ovan inom ramen för tidigare uttalande om att det borde höra till undantagen att tillkännagivanden inte kan slutredovisas (bet. 2005/06:KU34 s. 19). Tabell 3 Antal och andel slutbehandlade tillkännagivanden (tkg) och genomsnittlig tidsåtgång för slutbehandling /96–2014/15 Antal slutbehandlade tkg (totala antalet) gång (median)a 157 (324) 403 (207) 86 (238) 467 (304) 165 (283)b 543 (359) 66 (189) 478 (193) 72 (208) 820 (393) 82 (221) 788 (472) 67 (232) 678 (468) 86 (267) 688 (314) 86 (247) 724 (449) 69 (216) 999 (793) 49 (196) 1 045 (1 008) 61 (240) 1 081 (560) 43 (185) 1 059 (705) 34 (145) 1 261 (1 015) 45 (121) 1 775 (1 696) 33 (98) 2 071 (1 759) 21 (125) 1 186 (449) 53 (155) 856 (446) 38 (141) 856 (668) 42 (176) 666 (481) Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som anges i tabellen. I de fall brister i redogörelsen för skrivelserna har upptäckts (t.ex. som en följd av felaktig redovisning av slutbehandling av vissa tillkännagivanden) har dessa rättats till i tabellen. † Andelen uttrycks i procent. a Här anges både medelvärde och medianvärde (det sistnämnda inom parentes och kursiverat). Extrema värden som har stor inverkan på medelvärdet påverkar inte medianvärdet i samma utsträckning. Median-värdet kompletterar därför den information som ges av medelvärdet när det gäller den genomsnittliga beredningstiden för de slutbehandlade tillkännagivandena. Beräkningarna av genomsnittlig tidsåtgång är utförda i Excel och grundar sig på programmets antagande om månader (dvs. att ett kalenderår har ). b Omfattningen av regeringens redogörelse under /98 – övergångsvis 18 månader – förklarar avvikelsen i antal och andel tillkännagivanden. Omfattningen bestämdes i samråd med konstitu-tionsutskottets kansli för att bättre stämma överens med de granskningsrutiner då hade börjat tillämpa och det statliga budgetårets nya förläggning. De långa tiderna för slutbehandling förklaras bl.a. av att äldre tillkännagivanden slutbehandlades i högre utsträckning än tidigare under dessa år, som redovisas i 2010 och skrivelser. Flera av de äldre tillkännagivanden som slutbehandlades då var kopplade till frågeställningar som kan anses vara av mer krävande karaktär, t.ex. konstitutionella frågor. Dessa tillkännagivanden slutbehandlades genom (SOU 2008:125) och (SOU 2009:14) överväganden eller regeringens förslag till riksdagsbeslut med anledning av dessa utredningar (prop. 2009/10:80 och prop. 2009/10:81). Andra äldre tillkännagivanden som redovisades som slutbehandlade i 2010 och skrivelser rörde utbildningsfrågor samt plan- och byggfrågor. Dessa slutbehandlades genom regeringens beslut om propositioner i omfattande lagärenden på dessa områden, t.ex. förslag till en ny skollag (prop. 2009/10:165) och en ny plan- och bygglag (prop. 2009/10:170). Utskottets granskning av regeringens redogörelser innefattar även en kvantitativ mätning av de åtgärder genom vilka regeringen slutbehandlar tillkännagivanden. Resultatet av granskningen i denna del redovisas i tabell 4 nedan. Tabellen redogör för andelen åtgärder från regeringen m.fl. som medfört att regeringen har redovisat riksdagsskrivelserna med tillkännagivanden som slutbehandlade. Granskningen innebär att endast den senast vidtagna åtgärden, som därmed innebär en slutbehandling, registreras som orsaken till slutbehandlingen. I många fall har flera åtgärder vidtagits för att slutbehandla ett tillkännagivande (t.ex. har flertalet av de propositioner som regeringen åberopar som skäl till en slutbehandling föregåtts av någon utredningsåtgärd, dvs. SOU eller Ds). De kategorier som redovisas i tabellen är propositioner (Prop. ), skrivelser (Skr. ), genomförda utredningar (SOU/Ds), utredningsdirektiv (Dir.), regeringsbeslut om förordning eller ändring av förordning (För. ), regeringsupp-drag till myndigheter inklusive ändring av regleringsbrev (Uppd. ), övriga re-geringsbeslut (Övr. samt övriga åtgärder (Övr.). Övriga regeringsbeslut innebär t.ex. regeringsbeslut om avtal med intresseorganisationer eller för-ordnande av styrelseledamöter. Övriga åtgärder kan vara t.ex. myndighetsåtgärder och myndighetsbeslut (bl.a. utfärdande av allmänna råd eller föreskrifter), domstolsavgöranden och åtgärder från andra aktörer (riksdagsutskott eller EU-institutioner). I denna sistnämnda kategori ryms även fall när regeringen lagt skrivelsen till handlingarna. I kategorin utredningsdirektiv har även räknats in de tillfällen då regeringen beslutat att överlämna ärendet eller en kopia av riksdagsskrivelsen till en pågående utredning. Redovisningen i tabell 4 antyder en trend med en svag ökning av andelen tillkännagivanden som slutbehandlas genom propositioner. Att det är fråga om en sådan trend stöds också av den redovisning som lämnades i uppföljnings- och utvärderingsarbete (bet. 2005/06:KU34 bil. 7, se ovan). Genomgången visade bl.a. att andelen slutredovisningar med hänvisning till propositioner var –1979//89–1992/93 (s. 117). Av redovisningen i tabell 4 kan utläsas att den genomsnittliga andelen tillkännagivanden som slutbehandlades genom en proposition var i tidsserien, under den andra, under den tredje och under den fjärde och senaste femårsperioden. En möjlig förklaring till denna ökning skulle kunna vara att fler tillkännagivanden ställer krav på att regeringen återkommer med förslag till . Propositioner kräver ofta ett omfattande och långvarigt utredningsarbete, och en viss samvariation kan utläsas i de övergripande trenderna när det gäller ökningen av andelen tillkännagivanden som slutbehandlats genom proposi-tioner och ökningen av den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandling av tillkännagivanden. De minskade genomsnittstiderna utgör emellertid noterbara undantag i sammanhanget. Det återstår att se om detta är avvikelser i en långsiktig trend eller ett trendbrott. Tabell 4 Sista vidtagna åtgärd från regeringen m.fl. som lett till slutbehandling av tillkännagivanden, 1995/96–2014/15, andelar uttryckt i procent Källa: kanslis genomgång av de skrivelser som anges i tabellen. *Avser andelarna för samtliga tillkännagivanden (1 365 stycken) som redovisats som slutbehandlade i de skrivelser som anges i tabellen. Även om de ovan redovisade statistiska uppgifterna om regeringens slutbehandling av såväl riksdagsskrivelser som tillkännagivanden möjliggör vissa iakttagelser kan dessa uppgifter inte på ett mer precist sätt beskriva hur väl regeringens åtgärder svarar mot de begärda åtgärderna och mot upp-fattningar i skrivelser och tillkännagivanden. För att besvara en så-dan frågeställning krävs en mer kvalitativ granskning, i nära samarbete med samtliga fackutskott, av såväl skrivelser och tillkännagivanden som regeringens åtgärder. En sådan granskning torde kräva en omfattande arbetsinsats i likhet med tidigare genomförda uppföljnings- och utvärderingsarbeten (se bet. 2005/06:KU34 bil. I slutbetänkande och i ett tidigare ställningstagande av har uttalats att det vore värdefullt för arbete om det framgick tydligt av redovisningen av regeringens åtgärder att de rör ett tillkännagivande eller om en viss åtgärd enligt regeringen innebär att ett tillkännagivande slutbehandlas. En genomgång av de propositioner, skrivelser och direktiv genom vilka ett tillkännagivande uppges ha slutbehandlats visar att det endast i enstaka fall förekommer att en hänvisning till det aktuella tillkännagivandet saknas. Exempelvis saknas i proposition 2014/15:6 Minskat svartarbete i byggbranschen en hänvisning till riksdagsskrivelse 2013/14:169, och i proposition 2013/14:181 Lättnad i lagen om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel saknas hänvisning till riksdagsskrivelse 2009/10:228. Regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser har förbättrats och ger med enstaka undantag en fullständig och korrekt bild av skrivelser och tillkännagivanden. I likhet ser positivt på denna utveckling och förutsätter att redogörelsens kvalitet kommer att behållas i kommande redogörelser. Det finns dock fortfarande enligt utskottets mening utrymme för vissa förbättringar. Överlag är redogörelsen mer utförlig än tidigare i fråga om pågående och planerade åtgärder med anledning av tillkännagivanden som inte slutredovisas, vilket utskottet välkomnar. konstaterar utskottet att enstaka men noterbara undantag förekommer i detta avseende. Utskottet vill också fortsatt framhålla vikten av att regeringen så långt som möjligt redovisar sin bedömning av när riksdagsskrivelser antas bli slutbehandlade. noterar en negativ utveckling när det gäller andelen slutbehandlade riksdagsskrivelser och tillkännagivanden. Andelarna minskade något i förra årets skrivelse, och av årets skrivelse framgår att de har minskat ytterligare något. kan utskottet konstatera att utvecklingen av den genomsnittliga handläggningstiden för slutbehandling av tillkännagivanden har varit positiv . För de tillkännagivanden som redovisas som slutbehandlade i årets skrivelse är den genomsnittliga tidsåtgången för slutbehandling , den lägsta . Vad gäller slutbehandlingen av äldre tillkännagivanden konstaterar utskottet att samtliga fyra tillkännagivanden som var äldre än och kvarstod som ej slutbehandlade i förra årets skrivelse alltjämt kvarstår som ej slutbehandlade. Vidare tillkommer i årets skrivelse ytterligare ett ännu ej slutbehandlat tillkännagivande där tiden för slutbehandling nu överstiger . Det gäller ett tillkännagivande om vissa frågor om aktivitetsersättningen från /04 inom socialförsäkringsutskottets område. I sammanhanget noteras att socialförsäkringsutskottet redan i sitt yttrande med anledning av förra årets skrivelse från regeringen (yttr. 2013/14:SfU5y) konstaterade att ärendet tagit alltför att behandla. har tidigare uttalat att inte kan anses vara en acceptabel tidsåtgång för behandlingen av ett tillkännagivande. Utskottet noterar emellertid att olika beredningsåtgärder har vidtagits med anledning av dessa tillkännagivanden . Därtill gäller alltjämt enligt utskottet att handläggningstiden för slutbehandlingen av ett enskilt tillkännagivande är avhängig tillkännagivandets innehåll och de beredningsåtgärder som förutsätts för en sådan slutbehandling. Utskottet anser det dock vara bekymmersamt att det för några av de äldre tillkännagivandena alltjämt saknas en tydlig bedömning av när de kan antas bli slutbehandlade. Vad gäller ej slutbehandlade tillkännagivanden bör följande nämnas. noterar att antalet ej slutbehandlade tillkännagivanden har ökat jämfört med föregående års skrivelse och konstaterar att samtliga sju ärenden som utskottet då uppmärksammade (yttr. 2013/14:SkU6y) ännu inte är slutbehandlade. Utskottet framhåller att det är angeläget att skrivelser behandlas med nödvändig skyndsamhet och att det är önskvärt att regeringen så långt som möjligt försöker ange när ett ärende som är under behandling kan tänkas vara avslutat. När det gäller ett tillkännagivande om införande av tonnageskatt betonar utskottet liksom tidigare att det finns en samstämmighet i om att det är angeläget att frågan snart får en lösning och förutsätter att beredningen av frågan fortgår utan dröjsmål. lyfter fram ett tillkännagivande om deltidsbrandmän, där regeringens beredningsåtgärder enligt utskottet inte svarar fullständigt mot innehållet i tillkännagivandet. konstaterar att regeringen avser att lägga den aktuella skrivelsen till handlingarna och påminner om att det redan i förra årets yttrande (yttr. 2013/14:FöU2y) underströk vikten av att regeringen framöver skulle vidta de beredningsåtgärder som svarar mot tillkännagivandet och att det inte har någon annan uppfattning. förväntar sig att regeringen framöver vidtar de beredningsåtgärder som behövs och sedan redovisar dem för . I trafikutskottets yttrande uppmärksammas att ett tillkännagivande från /05 inom utskottets område ännu är under beredning, och utskottet framhåller att det är angeläget att skrivelser behandlas med den skyndsamhet som krävs och att de handläggs samvetsgrant, samt att det är önskvärt att regeringen så långt som möjligt försöker ange när ett tillkännagivande kan komma att slutbehandlas. konstaterar vidare att regeringens redovisning av hanteringen av några ärenden, såväl slutbehandlade som ej slutbehandlade, är tämligen summarisk. Särskilt anmärkningsvärd är enligt utskottet regeringens redovisning av behandlingen av ett tillkännagivande om tillsättandet av en förhandlingsperson för avveckling av citynära flygplatser. Utskottet framhåller att avsaknaden av en närmare redovisning av vidtagna eller planerade åtgärder är mycket otillfredsställande och förväntar sig tydliga besked om vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att tillmötesgå tillkännagivande. Utskottet noterar också att det förekommer mer omfattande tillkännagivanden och förutsätter att regeringens behandling beaktar samtliga delar av tillkännagivanden. Med hänvisning särskilt till två tillkännagivanden från /09 om granskning av effekter av olika klimat- och energipolitiska styrmedel samt om utvärdering av lagstiftningen för civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område påminner näringsutskottet om vikten av att regeringen undviker onödig tidsåtgång när det gäller att hörsamma tillkännagivanden och lämnar fullgod information i redogörelsen om orsakerna till eventuella fördröjningar. delar de ovannämnda utskottens bedömningar och förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder som krävs för att utskottens syn-punkter ska beaktas. Sammantaget kan bl.a. konstateras att beredningsåtgärder med anledning av några tillkännagivanden har fördröjts. vill i detta sammanhang upprepa sitt tidigare uttalande om att det inte bör förekomma att tillkännagivanden inte är slutbehandlade utan att det redovisas en bedömning av när de kan bli slutbehandlade. I fråga om redogörelsens utförlighet vill vidare understryka den betydelse som regeringens redogörelse för genomförda eller planerade beredningsåtgärder har för att ska kunna avgöra om regeringen har genomfört de beslut som har fattat. En omsorgsfull redogörelse är ett viktigt politiskt uppföljningsdokument för den parlamentariska kontrollen. På sitt eget område noterar när det gäller tillkännagivandet om definitionen av en bidragsgivares identitet (bet. 2013/14:KU35) att regeringens beredningsåtgärder inte synes svara fullständigt mot tillkännagivandet. I det aktuella ärendet tillkännagav för regeringen som sin mening vad utskottet anförde om att vissa aspekter av uppgifter om en bidragsgivares identitet borde förtydligas. Utskottet framhöll i betänkandet att frågan om vilka uppgifter som avses med bidragsgivarens identitet inte hade berörts i propositionen och menade att det finns vissa risker för förväxling av enskilda bidragsgivare, vilket kan innebära en olägenhet för den enskilda, och försvåra möjligheterna för väljare att avgöra vilka intressen som står bakom ett parti. Mot den bakgrunden ansåg utskottet att frågan borde förtydligas närmare. I direktiven till den utredning som regeringen hänvisar till i sin skrivelse anges att kommittén bör analysera och överväga om det behövs ett förtydligande i författning av vilka uppgifter som avses med bidragsgivarens identitet eller om det är lämpligare att överlämna till rättstillämpningen att utveckla närmare praxis kring denna fråga. Utskottet konstaterar att inriktningen i direktiven i denna del inte överensstämmer fullt ut med tillkännagivandet och förutsätter att regeringen i den fortsatta beredningsprocessen vidtar de åtgärder som behövs för att efterkomma tillkännagivandet. Utskottet noterar också att två skilda tillkännagivanden om regionalt utvecklingsansvar (bet. 2013/14:KU30 mom. 2 a och b, rskr. 158 ) återges i regeringens skrivelse som ett tillkännagivande. Vad gäller de tillkännagivanden som regeringen bedömer som slutbehandlade bör följande nämnas. anser när det gäller ett tillkännagivande om förbättrad styrning, uppföljning och samverkan i fråga om Försvarsmaktens stöd till samhället vid kriser att det är positivt att regeringen redovisar en förbättrad återrapportering och uppföljning inom området. Utskottet vill dock understryka att tillkännagivandet även tar sikte på förbättrad styrning och betonar vikten av att regeringen även framöver vidtar de beredningsåtgärder som svarar mot krav. delar försvarsutskottets bedömning och förutsätter att regeringen vidtar de åtgärder som krävs för att försvarsutskottets synpunkter ska beaktas. I sammanhanget vill allmänt framhålla vikten av att regeringen vid sin behandling av tillkännagivanden beaktar samtliga eventuella delmoment och att en riksdagsskrivelse inte redovisas som slutbehandlad utan att samtliga delar av ett tillkännagivande har redovisats. kan avslutningsvis konstatera att de propositioner, skrivelser och direktiv genom vilka ett tillkännagivande uppges ha slutbehandlats i enlighet med utskottets önskemål i regel innehåller en hänvisning till det aktuella tillkännagivandet, vilket är värdefullt för uppföljningsarbete. Riksdagsstyrelsens redogörelse för behandlingen av skrivelser Utskottets förslag i korthet lägger riksdagsstyrelsens redogörelse till handlingarna. Av riksdagsstyrelsens redogörelse (redog. 2014/15:RS5) framgår att styrelsen redovisar behandlingen av skrivelser till riksdagsstyrelsen i en redogörelse till . I årets redogörelse redovisas tio riksdags-skrivelser, två från /13, sju från /14 och en från /15. Alla riksdagsskrivelser utom två som innehåller tillkännagivanden redovisas som slutbehandlade. En riksdagsskrivelse som inte är slutbehandlad innehåller ett tillkännagivande om minnesår för demokratins genombrott (bet. 2012/13:KU16 mom. 7, rskr. Tillkännagivandet innebär att gett riksdagsstyrelsen i uppdrag att närmare överväga hur och i lämplig form kan uppmärksamma att har förflutit sedan demokratin fick sitt genombrott i . beslutade riksdagsstyrelsen att ge i uppdrag åt riksdagsdirektören att återkomma till riksdagsstyrelsen med förslag på åtgärder för att förbereda och genomföra ett jubileum med anledning av demokratins genomförande i . Av riksdagsstyrelsens redogörelse framgår, i likhet med föregående år, att chefen för enheten besök, utbildning och evenemang i () har haft i uppdrag att tillsammans med en arbetsgrupp inom RDF ta fram förslag på åtgärder för att förbereda och genomföra ett jubileum. Vidare anges i årets redogörelse att arbetsgruppen lämnade information till styrelsen om det pågående arbetet och att en slutrapport lämnades till riksdagsdirektören . Ambitionen är att tillsätta en kommitté i enlighet med tillkännagivandet. Slutligen anges i redogörelsen att riksdagsstyrelsen återkommer till i frågan. Den andra skrivelsen som inte är slutbehandlad avser ett tillkännagivande om att låta översyn av det ekonomiadministrativa regelverket för myndigheter () ta fram författningsförslag som tydliggör att det är som har arbetsgivaransvaret och det ekonomiska ansvaret för riksrevisorernas chefspensioner (bet. 2013/14:FiU35 mom. 2, rskr. Av redogörelsen framgår att riksdagsstyrelsen beslutade om tilläggsdirektiv till . Enligt tilläggsdirektiven ska kommittén dels reda ut om sådana oklarheter kring ansvaret för chefspensioner som finansutskottet påtalat i det aktuella betänkandet om årsredovisning 2013 även finns hos övriga myndigheter under , dels föreslå hur regelverket kan förtydligas när det gäller ansvaret för och redovisningen av de aktuella pensionerna. Kommitténs uppdrag ska redovisas . Vid behandling av riksdagsstyrelsens redogörelse för behandlingen av skrivelser noterade utskottet att det var första gången denna redovisningsform användes av riksdagsstyrelsen (bet. 2011/12:KU21). Utskottet påpekade då att styrelsens beslut att redovisningen till av vidtagna åtgärder ska följa samma form som regeringens redovisning är värdefullt, inte minst eftersom det säkerställer en enhetlig behandling av samtliga riksdagsskrivelser vid ett och samma tillfälle. Utskottet noterade att det fanns ett visst utrymme för ökad tydlighet i redogörelsen, t.ex. när det gäller redovisningen av beredningsåtgärder och hur skrivelser slutbehandlats. Vidare påpekades att två ännu ej slutbehandlade tillkännagivanden hade fallit bort från redogörelsen.