bet · H201AU3 · 2015-02-26 00:00:00 — Därmed har DO en viktig roll vad gäller jämställdhetsarbetet. Utskottet vill vidare hänvisa till den ovannämnda och pågående utredningen av utvecklingen mot jämställdhet samt jämställdhetspolitikens genomförande och effektivitet (dir. 2014:55). Utredaren har fått i uppdrag att bl.a. analysera utvecklingen av jämställdheten och bedöma effektiviteten i jämställdhetspolitikens genomförande. Om utredaren finner att organisatoriska eller andra strukturella förändringar kan effektivisera stöd, uppföljning och utvärdering av politikens genomförande får utredaren enligt kommittédirektiven lämna förslag till en sådan struktur. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser att det saknas skäl att föregripa pågående utredningsarbete och avstyrker därför motion 2014/15:258 (V) yrkande 2. Våld i nära relationer Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om våld i nära relationer. Jämför reservation 8 (C) samt särskilda yttrandena 4 (SD) och 5 (KD). (S) noterar i motion 2014/15:465 att det på arbetsplatser saknas beredskap för våld i nära relationer på motsvarande sätt som det finns beredskap för missbruk av alkohol eller narkotika. Motionären vill därför att arbetet mot våld i nära relationer görs till en fråga för arbetsplatsen. och (båda C) anser i motion 2014/15:2324 att det ännu inte arbetas hårt nog för att förebygga mäns våld eller hantera den som slår. Motionärerna betonar därför det förebyggande och rehabiliterande arbetet gällande mäns våld och förespråkar bl.a. att detta arbete ska prioriteras samt att det ska råda nolltolerans mot våld eller hot om våld. (C) anför vidare i motion 2014/15:2600 att insatser från samhällets sida vad gäller våld mot kvinnor kan och bör utvecklas för att ingen ska utsättas för övergrepp. Motionären betonar att bättre samordning och ett aktivt samarbete mellan ansvariga myndigheter är av stor vikt för detta (yrkande 10). Utskottet vill inledningsvis framhålla att våld och andra former av övergrepp mot kvinnor är ett allvarligt hinder för jämställdhet och kvinnors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter. Av statistik från (Brå) framgår att i genomsnitt 17 kvinnor mördas i av sin nuvarande eller f.d. partner och att antalet misshandelsbrott mot kvinnor som är eller äldre uppgick till 27 100 brott . Av dessa brott avsåg 17 000 misshandelsbrott som begåtts inomhus av en bekant. Utskottet är positivt till att regeringen i sitt jämställdhetsarbete prioriterar att förebygga och motverka våld och andra former av övergrepp mot kvinnor. Utskottet vill betona att de nationella insatserna för att bekämpa mäns våld mot kvinnor rör olika politikområden och utförs av flera myndigheter och aktörer. I uppdragen ingår att samordna arbetet med andra myndigheter. Länsstyrelserna har genomfört flera uppdrag som syftat till att stödja och utveckla samordningen av det lokala och regionala arbetet för att motverka bl.a. mäns våld mot kvinnor. Länsstyrelserna har i sina årsredovisningar återrapporterat ett aktivt arbete för att förbättra samordningen. Utskottet ställer sig bakom regeringens avsikt att fortsätta stödja länsstyrelsernas arbete och att detta stöd tydligare inriktas mot förebyggande insatser för att motverka mäns våld mot kvinnor. Utskottet vill dessutom framhålla vikten av att det förebyggande arbetet bedrivs aktivt även på andra områden, exempelvis genom att det skapas beredskap för våld i nära relationer på arbetsplatser runt om i landet. Utskottet vill också betona att en utredare har fått i uppdrag att föreslå en samlad nationell strategi för att nå målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra (dir. 2014:25, 2014:114). Strategin ska bidra till att öka effektiviteten, kvaliteten och långsiktigheten i insatserna på området. Utredaren ska också analysera och bedöma behovet av att inom befintlig myndighetsstruktur samla och sprida kunskap och erfarenheter av arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor samt att ge konsultativt stöd till myndigheter och andra relevanta aktörer på området. Uppdraget ska slutredovisas . Som en del av utredningens uppdrag ingick även att utvärdera och bedöma de insatser som den dåvarande regeringen genomförde –2014 för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Detta har redovisats i delbetänkandet Ett jämställt samhälle fritt från våld – Utvärdering av regeringens satsningar 2010–2014 (SOU 2014:71). Även den nationella samordnaren mot våld i nära relationer lämnade sitt betänkande Våld i nära relationer – en folkhälsofråga (SOU 2014:49). Utskottet noterar också att har i uppdrag att utveckla bedömningsinstrument och stödinsatser för personer utsatta för våld eller andra övergrepp av närstående. Uppdraget ska slutredovisas . Utskottet delar vidare regeringens uppfattning att det är viktigt att stärka de ideella kvinnojourernas arbete genom att bidra till ökad långsiktighet och bättre planeringsförutsättningar. Utskottet ställer sig därmed bakom regeringens åtgärder för att förebygga och förhindra våld i nära relationer och anser att pågående utredningar och uppdrag bör avvaktas. Utskottet avstyrker därför motionerna 2014/15:465 (S), 2014/15:2324 (C) och 2014/15:2600 (C) yrkande 10. Hedersrelaterat våld och förtryck Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om hedersrelaterat våld och förtryck. Jämför reservationerna 9 (SD) och 10 (FP) samt särskilt yttrande 6 (SD). beslutade , på förslag från arbetsmarknadsutskottet, om ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med konkreta förslag till långsiktiga och hållbara strukturer för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck. menade att det måste vara en prioriterad uppgift att se till att sådana strukturer byggs upp i hela landet (bet. 2013/14:AU4, rskr. 2013/14:166). I motion 2014/15:2871 av m.fl. framhåller åtgärder som bör vidtas för att bryta upp hederskulturens fäste i (yrkande 19). Som exempel anger partiet åtgärder mot könssegregerad simundervisning i skolan, mot separata badtider för kvinnor och män i offentliga badhus och mot bärandet av heltäckande slöjor i skolan och på offentliga arbetsplatser. uppmärksammar i motion 2014/15:2316 av m.fl. att den hederskultur som råder i vissa familjer även drabbar unga hbt-personer. Det är därför viktigt att kommunerna har handlingsplaner mot hedersrelaterat våld och förtryck som också har ett hbt-perspektiv (yrkande 11). (M) anför i motion 2014/15:1829 att regeringen bör överväga mer förebyggande arbete mot förtryck, diskriminering och våld i hederns namn. Motionären anger bl.a. som förslag på åtgärder att information om diskriminering och våld i hederns namn bör öka i skolan och att frågorna bör tas upp inom EU. och (båda FP) anser i motion 2014/15:416 yrkande 2 att det bör tillsättas en utredning om ett nationellt kunskapslyft genom spetsutbildningar och kompetensutveckling inom hedersrelaterat våld och förtryck. Detta bör gälla för sjuksköterskor, kuratorer, psykologer, socionomer, poliser, jurister och lärare så att de på ett bättre sätt kan arbeta med individer som drabbas av hedersrelaterat våld och förtryck. Hedersrelaterat våld och förtryck drabbar både kvinnor och män, flickor och pojkar. De drabbade lever i ofrihet och rädsla för att utsättas för hot, tvång eller våld av föräldrar, syskon eller andra anhöriga. Barn och unga utgör en särskild riskgrupp, men även homosexuella, bisexuella och transpersoner löper en större risk. Utskottet välkomnar regeringens avsikt att fortsätta stödja länsstyrelsernas arbete med bl.a. hedersrelaterat våld och förtryck, att det fortsatta stödet tydligare bör inriktas mot förebyggande insatser samt att situationen för unga kvinnor och män uppmärksammas. Utskottet noterar vidare att i har i uppdrag att utveckla ett nationellt kompetensteam mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt hedersrelaterat våld. Kompetensteamets uppgift är att bistå berörda myndigheter och organisationer med kunskap och kompetens på området. Uppdraget pågår (U2014/2666/UC). Utskottet vill även hänvisa till utredningen som nämns ovan om en samlad nationell strategi för att nå målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra (dir. 2014:25, 2014:114). Uppdraget omfattar förutom våld som drabbar kvinnor i nära relationer även våld som utövas mot kvinnor av bekanta eller helt okända män. Utredaren har också i uppdrag att uppmärksamma homosexuellas, bisexuellas och transpersoners utsatthet för våld i nära relationer. Inom ramen för uppdraget ska utredaren dessutom utvärdera de insatser som genomförts i fråga om hedersrelaterat våld och förtryck under föregående mandatperiod samt ge förslag utifrån tillkännagivande att regeringen bör återkomma med konkreta förslag till långsiktiga och hållbara strukturer för det förebyggande arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck (bet. 2013/14:AU4, rskr. 2013/14:166). Uppdraget, som ska slutredovisas , kommer att ligga till grund för regeringens överväganden. Mot bakgrund av det som anförts ovan avstyrker utskottet motionerna 2014/15:2871 (SD) yrkande 19, 2014/15:2316 (FP) yrkande 11 och 2014/15:1829 (M) och 2014/15:416 (FP) yrkande 2. Diskrimineringslagen, nedan DL, bygger på principen om icke-diskriminering som är central i internationella regelverk och grundar sig på alla människors lika värde och rättigheter. Diskrimineringslagens ändamål är att motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder. Lagen är tvingande, vilket innebär att ett avtal som inskränker någons rättigheter eller skyldigheter enligt lagen är utan verkan i den delen. , nedan DO, utövar tillsyn över att lagen följs. Med diskriminering avses enligt 1 kap. 4 § DL direkt diskriminering, indirekt diskriminering, trakasserier, sexuella trakasserier och instruktioner att diskriminera. är bristande tillgänglighet också en uttrycklig diskrimineringsgrund enligt bestämmelsen. Diskriminering på grund av bristande tillgänglighet innebär att en person med en funktionsnedsättning missgynnas genom att åtgärder för tillgänglighet inte har vidtagits för att den personen ska komma i en jämförbar situation med personer utan denna funktionsnedsättning. Åtgärderna ska vara skäliga utifrån krav på tillgänglighet i lag och annan författning. Vid denna bedömning ska hänsyn tas till de ekonomiska och praktiska förutsättningarna, varaktigheteten och omfattningen av förhållandet eller kontakten mellan verksamhetsutövaren och den enskilde samt andra omständigheter av betydelse. Diskrimineringslagen gäller för arbetslivet, utbildningsverksamhet, arbets-marknadspolitisk verksamhet och arbetsförmedling utan offentligt uppdrag, start eller bedrivande av näringsverksamhet, yrkesbehörighet, medlemskap i vissa organisationer, tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder, anordnande av allmän sammankomst och offentlig tillställning, hälso- och sjukvård, , socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, statligt studiestöd, värn- och civilplikt och i vissa avseenden för dem som har offentlig anställning. I 2 kap. 12 c § DL finns vissa undantag från förbudet mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet för den som utanför privat- och familjelivet tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder till allmänheten. Detta innebär att förbudet inte gäller i fråga om bostäder, för privatpersoner och för företag som vid det senaste sysselsatte färre än tio arbetstagare. Förbudet gäller inte heller i fråga om tillhandahållande av varor och tjänster där det krävs åtgärder för fastigheter och byggnadsverk som går utöver de krav på tillgänglighet och användbarhet som har ställts i bygglov eller startbesked för den aktuella fastigheten eller byggnadsverket enligt (2010:900). Den som bryter mot diskrimineringslagen ska enligt 5 kap. 1 § DL betala diskrimineringsersättning för den kränkning som överträdelsen innebär. En arbetsgivare kan också, under vissa förutsättningar, bli ersättningsskyldig för den ekonomiska förlust som uppkommit på grund av överträdelsen av diskrimineringslagen. Om det finns särskilda skäl kan båda typerna av ersättning sättas ned helt eller delvis. Förebyggande arbete mot diskriminering m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om förebyggande arbete mot diskriminering. Jämför reservationerna 11 (SD), 12 (V) och 13 (FP). framhåller i motion 2014/15:2316 av m.fl. att det är nödvändigt att samtliga diskrimineringsgrunder i diskrimineringslagen omfattas av reglerna för aktiva åtgärder för få en likställd diskrimineringslagstiftning (yrkande 1). anför i motion 2014/15:141 av m.fl. att det bör utredas hur antidiskrimineringsbyråer kan upprättas i varje län och hur minst en jurist kan knytas till varje byrå (yrkande 1). Partiet anser också att alla arbetsgivare med fler än tio anställda bör omfattas av skyldigheten att upprätta mångfalds- och likabehandlingsplaner i fråga om samtliga diskrimineringsgrunder (yrkande 4). Diskrimineringslagen ställer krav på att arbetsgivare ska främja lika rättigheter och möjligheter i arbetslivet oavsett kön, etnisk tillhörighet eller religion eller annan trosuppfattning. Enligt partiet finns det också starka skäl för att arbetsgivare bör arbeta förebyggande för att förhindra diskriminering som har samband med könsidentitet eller könsuttryck, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder. m.fl. (S) noterar i motion 2014/15:2201 bl.a. att har lagt fram ett förslag om antidiskrimineringslagstiftning. Motionärerna anser att det är viktigt att aktivt verkar för att EU antar förslaget samt att detta kompletteras med ett skydd för transpersoner, inom ramen för det aktuella antidiskrimineringsdirektivet (yrkande 3). I motion 2014/15:1925 av (S) betonas att strukturell diskriminering är ett svåråtkomligt problem. Motionären anser att det behövs en nationell strategi för det fortsatta arbetet mot olika former av diskriminering (yrkande 1). Möjligheten att låta lagstiftningen mot diskriminering ta sin utgångspunkt i människors likheter snarare än i olikheter bör också prövas (yrkande 2). Per och (båda M) föreslår i motion 2014/15:2558 att regeringen ska överväga att inom ramen för gällande diskrimineringslagstiftning göra en översyn av genetisk konstitution som diskrimineringsgrund. Motionärerna anför att om diskriminering inte kan uteslutas finns bl.a. risk för folklig ovilja att delta i tester, vilket kan ge negativa följdverkningar för den medicinska utvecklingen i stort. I motion 2014/15:2869 anser (SD) att diskrimineringslagen bör utredas så att rätten att behandlas lika oavsett grupptillhörighet men inte oavsett agerande förtydligas. Enligt motionären är det en allvarlig brist att dagens diskrimineringslagstiftning tolkas på så sätt att personers agerande kan ursäktas med identifiering med en utsatt grupp. Att skyddas mot diskriminering är en mänsklig rättighet och inte en förhandlingsbar förmån. Enligt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna är alla människor fria och lika i värde och rättigheter. Utskottet anser att det är självklart att det ska bedrivas ett kontinuerligt arbete med att förebygga diskriminering i alla dess former. Det skydd mot diskriminering som diskrimineringslagen föreskriver och DO:s tillsyn över bl.a. arbetsgivare är viktiga verktyg i arbetet för att förebygga och förhindra diskriminering. DO informerade vid utskottets sammanträde bl.a. om den granskning av små arbetsgivare som DO genomförde 2013. Resultatet visar att arbetet med aktiva åtgärder i princip var obefintligt bland de arbetsgivare granskningen omfattade. Utskottet menar att detta är oacceptabelt och anser att ett fortsatt och intensifierat arbete kring aktiva åtgärder är nödvändigt för att komma till rätta med den diskriminering som förekommer. Ytterligare exempel på betydelsefulla åtgärder är de antidiskrimineringsstrategier med sikte på att motverka diskriminering som ett antal statliga myndigheter arbetar med. Utskottet vill även framhålla att lokala aktörer, såsom antidiskrimineringsbyråer, spelar en viktig roll när det gäller att uppmärksamma och synliggöra olika former av diskriminering. När det gäller frågan om aktiva åtgärder uppmärksammar utskottet betänkandet Nya regler om aktiva åtgärder mot diskriminering (SOU 2014:41). I betänkandet lämnas förslag på hur aktiva åtgärder ska utformas och göras tydliga för att bli ett effektivare medel i arbetet med att förebygga diskriminering och uppnå lika rättigheter och möjligheter. Betänkandet bereds i , och regeringen har aviserat att den avser att lämna en proposition om ett systematiskt arbete med aktiva åtgärder mot diskriminering . Utskottet anser inte att regeringens arbete med anledning av utredningen bör föregripas utan att den pågående beredningen bör avvaktas. Utskottet välkomnar vidare att regeringen tillsatte en utredning om bättre möjligheter att motverka diskriminering. Utredningen har till uppgift att föreslå hur arbetet mot diskriminering kan organiseras och effektiviseras (dir. 2014:10, 2014:79). Syftet med utredningen är att ge förslag som säkerställer goda förutsättningar för personer som utsätts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter. Uppdraget ska redovisas . Utskottet kommer att följa det fortsatta arbetet med stort intresse. Vad gäller frågan om genetisk konstitution som diskrimineringsgrund har frågan behandlats i exempelvis bet. 2012/13:AU1 (s. 58 f.). Utskottet finner inte skäl att på nytt upprepa vad som angavs där utan hänvisar till den tidigare behandlingen. Utskottet noterar vidare att en samlad strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck (2013/4750/A/DISK) antogs . Syftet med strategin är att främja hbt-personers lika rättigheter och möjligheter i . Utskottet anser att strategin är ett viktigt steg i arbetet med att uppnå lika rättigheter för hbt-personer. Strategin fokuserar på , men även internationellt har åtgärder vidtagits för att främja hbt-personers rättigheter och för att utöka skyddet mot diskriminering i alla dess former. Som exempel kan nämnas att på EU-nivå deltar aktivt i förhandlingsarbetet med förslaget till nytt antidiskrimineringsdirektiv. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att fortsätta att arbeta aktivt inom EU och i andra internationella forum för att utöka skyddet mot all form av diskriminering. Utskottet anser sammantaget att det bedrivs ett aktivt och omfattande arbete för att förebygga diskriminering i alla dess former. Det är viktigt att fortsätta arbetet med att skapa en lagstiftning som är så effektiv och heltäckande som möjligt för att lagstiftningen fullt ut ska få genomslag. Utskottet sätter sin tilltro till regeringens arbete på området och anser inte att den typ av åtgärder och insatser som föreslås i motionerna 2014/15:2316 (FP) yrkande 1, 2014/15:141 (V) yrkande 1 och 4, 2014/15:2201 (S) yrkande 3, 2014/15:1925 (S) yrkande 1–2, 2014/15:2558 (M) och 2014/15:2869 (SD) ger skäl till något initiativ från sida. Motionerna avstyrks därför. Bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund. Jämför reservation 14 (V). framhåller i motion 2014/15:257 av m.fl. yrkande 1 att den lagstiftning om bristande tillgänglighet som trädde i kraft är otillfredsställande och behöver förbättras. Förslag till en förbättrad lagstiftning bör tas fram, med en modell för skälighetsbedömning enligt den lagstiftning som föreslås i Bortom fagert tal – om bristande tillgänglighet som diskriminering (Ds 2010:20). Partiet anför också att rekvisitet om att hänsyn ska tas till varaktigheten och omfattningen av förhållandet eller kontakten mellan verksamhetsutövaren och den enskilde bör avskaffas eftersom tolkningen riskerar att bli mycket begränsad (yrkande 4). Vidare vill partiet att rekvisitet om att hänsyn ska tas till ekonomiska förutsättningar avskaffas (yrkande 5). Detta rekvisit riskerar att leda till oacceptabla konsekvenser. anser också att undantaget för företag med färre än tio anställda är olyckligt och innebär att diskrimineringsskyddet i stort sett blir verkningslöst. Undantaget bör därför avskaffas (yrkande 2). Partiet framhåller också att undantaget för privatpersoner är olämpligt av det principiella skälet att en lagstiftning mot diskriminering ska vara restriktiv med på förhand angivna undantag. Därför anser partiet att undantaget för privatpersoner bör avskaffas (yrkande 3). Partiet anför vidare att undantaget för tillhandahållande av bostäder bör avskaffas (yrkande 6). Enligt partiet är det olyckligt att den som tillhandahåller en bostad till allmänheten helt undantas från diskrimineringsförbudet. Partiet uppmärksammar även att det i diskrimineringslagstiftningen inte infördes ett andrahandsansvar för den som hindrar åtgärder mot bristande tillgänglighet, vilket föreslogs i den bakomliggande utredningen (Ds 2010:20). Partiet delar Lagrådets bedömning att om inte antingen den verksamhetsansvarige får ett ansvar för att åtgärder vidtas oavsett om fastighetsägaren ger sitt samtycke, eller ett särskilt ansvar läggs på fastighetsägaren, kan följderna för tillgängligheten bli oacceptabla. Partiet anser därför att ett andrahandsansvar för den som hindrar åtgärder mot bristande tillgänglighet bör införas (yrkande 7). m.fl. (S) hänvisar i motion 2014/15:1173 till proposition 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikappolitiken. I propositionen fastställdes målet att skulle vara tillgängligt för alla 2010. Motionärerna menar att det är viktigt att de fastställda målen uppnås och att regeringen därför bör se över möjligheten att utveckla tillgänglighetsarbetet. och (båda MP) framhåller i motion 2014/15:1979 vikten av att undanröja undantagen i diskrimineringslagen vad gäller diskriminering mot personer med funktionsnedsättning. I motion 2014/15:526 framhåller (S) att diskrimineringslagen även måste omfatta personer med ledarhund eller assistanshund i offentliga miljöer. Liknande resonemang förs också av (M) i motion 2014/15:1892. (KD) anför i motion 2014/15:2991 yrkande 2 vikten av att diskrimineringslagstiftningen kontinuerligt följs upp bl.a. vad gäller bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund. Utskottet anser att delaktighet i samhällslivet för personer med funktionsnedsättning är en grundläggande mänsklig rättighet. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning är en förutsättning för att uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Ett sådant synsätt är även i linje med vad som kommer till uttryck i flera internationella konventioner som har tillträtt. Diskriminering förekommer dessvärre fortfarande inom olika samhällsområden, och arbetet med att skapa bättre förutsättningar för de som utsatts för diskriminering att ta till vara sina rättigheter behöver därför fortsätta. Utskottet delar därmed regeringens bedömning om behovet av att ytterligare stärka diskrimineringslagstiftningen får att nå målet om ett samhälle fritt från diskriminering. Utskottet är i och för sig positivt till den lagändring som trädde i kraft innebärande att bristande tillgänglighet numera är en uttrycklig diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen. Lagändringen har sin upprinnelse i ett tillkännagivande på förslag från arbetsmarknadsutskottet, enligt vilket regeringen skyndsamt skulle återkomma till med ett lagförslag om bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. Utskottet kan dock konstatera att lagändringen om bristande tillgänglighet är omgärdad av en rad undantag. Detta är också något som DO påpekade vid sitt besök i arbetsmarknadsutskottet . Utskottet välkomnar därför regeringens avsikt att utreda hur diskrimineringslagens skydd mot bristande tillgänglighet kan stärkas ytterligare.