bet · H201MJU13 · 2015-05-21 00:00:00 — Den långsiktiga vision som alliansregeringen antog är att 2050 ska ha en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Alliansregeringen tillsatte en utredning, Klimatfärdplan 2050, för att ta fram en strategi för hur ska nå dit. I motion 2014/15:2525 av (MP) yrkande 1 anförs att det finns ett behov av en nationell klimatanpassningsstrategi. Kommunerna kan inte klara klimatomställningsarbetet på egen hand. Problem är för stora och för kostsamma. Därför är en nationell samordning, ett gemensamt ansvarstagande och medfinansiering en grundförutsättning för att skydda liv och egendom. Enligt samma motion yrkande 7 bör instruktionerna för ett flertal myndigheter ses över och förtydligas så att myndigheterna inom sina respektive verksamhetsområden tar initiativ till, stöder och följer upp arbete med anpassning till ett förändrat klimat. Även om radikala åtgärder för att minska klimatpåverkan skulle vidtas i närtid så kommer de klimatförändringar som redan har påbörjats att ge upphov till negativa effekter. Hur stora skador som uppkommer beror delvis på om förebyggande åtgärder vidtas. I motion 2014/15:2834 av m.fl. (SD) yrkande 14 anförs att ett större finansiellt fokus bör läggas på att förbereda för eventuella framtida klimatförändringar. Enligt motionärerna måste förbereda sig för att klimatet kan bli betydligt varmare redan under detta århundrade. Motionärerna anser vidare att det är tämligen säkert att klimatet kommer att variera och att kommer att ställas inför utmaningar till följd av extremväderhändelser. behandling och kompletterande uppgifter nuvarande utsläppsmål beslutades av (prop. 2008/09:162, bet. 2008/09:MJU28, rskr. 2008/09:300). Enligt beslutet ska utsläppen för vara lägre 2020 än de var 1990. Målet gäller för de verksamheter som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter. För de verksamheter som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter bestäms ambitionen för minskningen av utsläppen gemensamt på EU-nivå inom ramen för handelssystemets regler. Vidare preciserades miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan så att den globala ökningen av medeltemperaturen begränsas till högst jämfört med den förindustriella nivån. ska verka internationellt för att det globala arbetet inriktas mot detta mål och för att klimatpolitik utformas så att den bidrar till att koncentrationen av växthusgaser i atmosfären på lång sikt stabiliseras på nivån högst 400 miljondelar koldioxidekvivalenter. Visionen är att 2050 inte har några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. I höstens budgetproposition (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20) framhåller regeringen att alla länder måste vidta åtgärder för att nå målet om högst två graders global temperaturökning jämfört med förindustriell nivå. ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och ska minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. Långsiktig styrning och uppföljning behövs. Därför ska ett klimatpolitiskt ramverk inrättas med etappmål , med tydliga mål för sektorerna, bl.a. transporter, jordbruk och bostäder, och med en årlig redovisning av framstegen till . ska växthusgasutsläppen i tydligt minska. Stimulanser och ekonomiska styrmedel ska användas för att ställa om . Miljöskatternas styrande effekt ska öka. Regeringen avser att i samband med kontrollstation 2015, som ligger fast, återkomma till frågan om hur ytterligare åtgärder kan bidra till att sänka de svenska utsläppen av växthusgaser. Enligt tilläggsdirektivet till Miljömålsberedningen (dir. 2014:165) ska beredningen föreslå ett klimatpolitiskt ramverk som reglerar mål och uppföljning. Beredningen ska även utveckla en strategi med styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. Beredningen ska belysa för- och nackdelar med en klimatlag och om lämpligt föreslå hur en sådan bör utformas. Beredningen ska bl.a. föreslå ett definierat miljökvalitetsmål för minskning av nationella utsläpp av växthusgaser till 2050 med en ungefärlig utsläppsbana och med de mål i övrigt som beredningen finner lämpligt. Uppdraget ska redovisas . I regeringens strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i () drar regeringen upp linjerna för det nationella klimatarbetet. ska bl.a. skärpa den nationella klimatpolitiken och minska utsläppen i den takt som behövs för att bidra till en globalt hållbar utveckling som håller den globala temperaturökningen så långt som möjligt under två grader. Regeringen ska identifiera ytterligare åtgärder som kan minska utsläppen till 2020, för att nå etappmålet om att minska utsläppen till 2020 jämfört med för de verksamheter som inte omfattas av EU:s utsläppshandel. Regeringen ska även arbeta med att etablera ett klimatpolitiskt ramverk. Visionen om att 2050 inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären är en viktig utgångspunkt. Strategin slår även fast att ska vara ett föregångsland och dela med sig av sin erfarenhet av att agera tidigt i klimatfrågan. ska även stödja andra länder när de utformar sin klimatpolitik. Främjande av svensk miljöteknik är också viktigt. ska även ta del av andra länders och aktörers arbete i syfte att utveckla den svenska klimatpolitiken. Regeringen ska stärka dialogen och samarbetet med externa aktörer, t.ex. civilsamhället, näringslivet, regionerna och kommunerna. I vårändringsbudgeten (prop. 2014/15:99) föreslår regeringen ett lokalt klimatinvesteringsstöd på (utg.omr. 20 anslaget 1:18) och därefter , 2017 och 2018. Stödet ska gå till klimatinvesteringar i kommuner och regioner. investeringsstöd har gett tydliga resultat genom att bidra till utvecklingen av miljöteknik och gröna innovationer. Utsläppsminskningar i storleksordningen koldioxid beräknas ha uppnåtts genom stödet. Projekt som kan finansieras är exempelvis ökad kollektivtrafik och cykling, laddinfrastruktur för elfordon, utbyggnad av fjärrvärme, biogasanläggningar och andra innovativa tekniska lösningar. Regeringen vill också öka det existerande stödet till metangasreducering med –2019. Det är ett pilotprojekt som handlar om att göra om metangas från bl.a. gödsel till el, värme och fordonsbränsle. Metangasreducering ger dubbla miljöfördelar, dels genom minskade utsläpp av växthusgaser, dels genom produktion av förnybar energi som kan ersätta fossil energi. När det gäller frågan om hur man ska ta hänsyn till utsläppskrediter via CDM och JI när det nationella målet till 2020 för klimatutsläpp ska uppnås har regeringen bl.a. ekonomiska vårproposition (prop. 2014/15:100) anfört att regeringens ambition är att i ökad utsträckning genom nationella insatser nå etappmålet. I ett svar på interpellation 2014/15:123 (debatt , 7 §) anförde klimat- och miljöminister bl.a. att vid behandlingen av den klimatpolitiska propositionen (prop. 2008/09:162) har bedömt att en tredjedel av utsläppsminskningarna, när det gäller målet om , kan ske genom flexibla mekanismer, inklusive internationella krediter. Regeringens grundläggande princip är dock enligt ministern att klimatmål ska nås genom inhemska utsläppsminskningar. Enligt uppgift från Miljö- och har , tillsammans med några andra länder, tagit initiativ till ett betydande internationellt projekt (The New Climate Economy) för att kartlägga klimatarbetets ekonomiska dimensioner. Till projektet har knutits åtta ledande forskningsinstitut och en internationell kommission (The Global Commission on the Economy and Climate) bestående av inflytelserika och namnkunniga personer inom politik, forskning och näringsliv. The New Climate Economy har kommit med en första rapport (Better Growth Better Climate) som fått ett stort internationellt genomslag. Det internationella forskningsprojektet visar i sin första rapport att man kan förstärka ekonomin genom att satsa på klimatåtgärder. Rätt utformade leder också åtgärderna till stora fördelar för samhället vad gäller energisäkerhet, förbättrad luftkvalitet, hälsa och livskvalitet i stort. Rapporten har rönt stor uppmärksamhet sedan den lanserades internationellt och spelar nu en viktig roll för att sprida kunskap och erfarenheter om klimatåtgärder. Därigenom påverkar projektet diskussionen inför ett nytt globalt klimatavtal i . deltog klimat- och miljöminister , tillsammans med ministern för strategi- och framtidsfrågor , i ett samtal om rapporten – Better Growth Better Climate. Ministrarna anförde att det synsätt som framförs i rapporten kommer att förankras i regeringens arbete. Det framgår även av budgetpropositionen att regeringen avser att använda resultaten från utvärderingen i det nationella arbetet och vid konsekvensbedömningar (prop. 2014/15:1 utg.omr. Rapporten framhålls också i regeringens strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i (), delmål 3, under rubriken klimatavtal m.m. Effekterna av svensk klimatpolitik I slutbetänkande Vägar till ett effektivare miljöarbete (SOU 2015:43) presenteras en forskningsöversikt över miljöpolitikens organisering. Utredningen hänvisar bl.a. till granskning av miljöpolitik: 2014 – utvärdering och rekommendationer. Enligt genomgång och bedömning av olika länders miljöpolitik är en föregångare inom många områden inom miljöpolitiken. anför att långvariga engagemang för miljön har avsevärt minskat utsläppen av växthusgaser, luftföroreningar och kväveläckage. Regeringen anför i tilläggsdirektiven till Miljömålsberedningen (M 2010:04) – förslag till klimatpolitiskt ramverk (dir. 2014:165) att ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och ska minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. Klimathotet möts enligt regeringen bäst genom effektiva styrmedel som bidrar till både teknikutveckling och ett förändrat beteende. Beredningen ska föreslå ett klimatpolitiskt ramverk som reglerar mål och uppföljning. Därtill ska beredningen utveckla en strategi som innehåller styrmedel och åtgärder för en samlad och långsiktig klimatpolitik. ska skapa förutsättningar för en transparent och kraftfull styrning och uppföljning av arbetet för att nå klimatmålen på ett samhällsekonomiskt effektivt sätt. I arbetet bör enligt direktiven särskild hänsyn tas till samhällsekonomisk effektivitet, konflikter och synergieffekter med andra miljökvalitetsmål och mål inom andra politikområden, liksom möjliga konflikter och synergier mellan åtgärder för utsläppsminskning och åtgärder för anpassning till klimatförändringar. Hänsyn ska tas till förutsättningarna inom olika sektorer. Vid utformningen av förslagen ska hänsyn tas till riskerna för koldioxidläckage där det är relevant, och till möjligheten att hantera de riskerna och till effekter på sektorer och regioner. Klimat- och miljöminister har i sitt svar på fråga 2014/2015:365 anfört att Miljömålsberedningens uppgift är att föreslå hur miljökvalitetsmålen ska nås genom politiskt förankrade förslag till strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder, som en grund för regeringens miljöpolitik. Syftet med den parlamentariska beredningen är att ta fram politiskt förankrade betänkanden som underlag för regeringens framtida beslut och propositioner. När det gäller , som inrättades , är uppgiften enligt miljöministern en annan. Här handlar det om att stärka myndigheterna i genomförandet av miljöpolitiken inom deras olika verksamhetsområden och mandat. består av myndighetscheferna vid de myndigheter som är strategiskt viktiga för att nå miljömålen. Syftet är driva på och öka takten i myndigheternas arbete för att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet, inom ramen för deras verksamhetsansvar. Vidare anförde ministern att regeringen har format en analysgrupp för Grön omställning som består av ett tiotal experter med hög kompetens från olika delar av samhället. Gruppen ska redovisa en delrapport före . Enligt ministern fyller de tre organen – Miljömålsberedningen, och Analysgruppen för grön omställning – olika behov för regeringens samlade politik. Alla dessa konstellationer har dessutom i uppdrag att samverka med varandra. Det är enligt ministern en stor och grundläggande samhällsuppgift vi står inför och regeringen har valt att engagera många kompetenta människor. Regeringen kommer att lägga stor vikt vid att söka nå en bred politisk förankring och debatt där den parlamentariska Miljömålsberedningen är central. Utskottet har tidigare uttalat sig om att utreda ett system med individuella utsläppsrätter (bet. 2011/12:MJU25). Utskottet pekade då på att den svenska klimatstrategin lägger stark tonvikt vid generella ekonomiska styrmedel som koldioxidskatt och utsläppshandel. Vidare anförde utskottet att syftet med styrmedlen är att uppnå ett pris på koldioxid som ska avspeglas i priset på varorna. Ett system med individuella utsläppsrätter skulle kräva uppgifter om hur stora växthusgasutsläpp alla varor orsakar. Dessutom skulle enligt utskottet ett sådant system leda till en mycket stor administrativ börda. Utskottet hänvisade vidare till det arbete som bedrivs för att de globala klimatförhandlingarna ska leda till ett globalt, rättsligt bindande ramverk som innebär att världens länder tar på sig tydliga utsläppsåtaganden. På detta sätt skulle enligt utskottet ett globalt pris på koldioxid skapas. Enligt uppgift från Miljö- och planeras ingen utredning om koldioxidransonering inom . Påverkan från livsmedel m.m. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 23) anför regeringen att har goda förutsättningar att bli ett globalt föregångsland med bättre miljö och snabbt minskande utsläpp av växthusgaser, som en stabil ekonomi bibehålls. En långsiktigt hållbar livsmedelsproduktion kräver att naturresurserna brukas på ett ansvarsfullt sätt. En ansvarsfull jordbruks-, skogs- och fiskeripolitik är avgörande i arbetet med att nå de nationella miljökvalitetsmålen, liksom för åtaganden i miljöarbetet gentemot EU. Genom ett aktivt jordbruk bevaras ett öppet odlingslandskap och den biologiska mångfalden, vilket stärker ekosystemens förmåga att leverera ekosystemtjänster. Det finns dock utmaningar i att balansera de gröna näringarnas miljöpåverkan och deras centrala roll som livsmedels- och skogsråvaruproducenter. Ett viktigt verktyg för att hantera utmaningarna är bl.a. landsbygdsprogrammet. Världen står inför förändringar av klimatet. För de gröna näringarna kommer det att innebära en anpassning till delvis nya betingelser som kommer att variera inom landet beroende på hur temperaturen och nederbördsmönstren förändras. Det innebär också utmaningar i att minska de gröna näringarnas klimatpåverkan, t.ex. genom minskad användning av fossil energi och minskade utsläpp av växthusgaser. ska vara en aktiv och ledande förebild i arbetet med att uppnå en bioekonomi med ett konkurrenskraftigt och hållbart jord- och skogsbruk. Därigenom kan miljöpåverkan minska nationellt och globalt samt nya jobb skapas i både stads- och landsbygdsregioner. I Förslag till åtgärder för en mer hållbar konsumtion (NV-00685-14) anförs att livsmedelsproduktionen påverkar miljön både på ett negativt och ett positivt sätt. Exempelvis sker påverkan genom bidrag till övergödning, utsläpp av växthusgaser och utarmning av resurser. Ängs- och hagmarker bidrar dock till ett rikt växt- och djurliv. Andra aspekter som påverkas av vår konsumtion av främst importerade livsmedel är vattenanvändning, arbetsmiljö och hälsa, samt risken för antibiotikaresistens. Dagens livsmedelskonsumtion har beräknats medföra växthusgasutsläpp på drygt koldioxidekvivalenter per svensk och år. Utsläpp inom jordbruk, livsmedelsindustri och godstransporter ingår i denna beräkning, men inte hushållens tillagning och inköpsresor. Två viktiga orsaker till livsmedelskonsumtionens klimatpåverkan är matsvinn och en ökande köttkonsumtion. Klimatpåverkan av dagens kost domineras av animaliska livsmedel som kött och mejeriprodukter. I de flesta kulturer uppskattas kött och med ökande inkomster stiger köttkonsumtionen, ett fenomen som varit mycket tydligt i under . En stor del av den mat vi äter, , är importerad och för kött är andelen i flera fall ännu större. Därför är utformningen av styrmedel inom detta område komplex. föreslår i rapporten en översyn av om det går att öka de miljöanpassade inslagen i skattesystemet inom livsmedelsområdet, så att skatterna styr mot en hållbar konsumtion av mat. Enligt uppgift från Miljö- och är den frågan under beredning i . Vad är det? Hur når vi dit? (rapport 2013:1) anförs bl.a. att man i västvärlden bör äta mindre kött främst med hänsyn till att köttproduktion är resurskrävande och orsakar höga växthusgasutsläpp. Vi bör också välja det kött vi äter med omsorg. Det räcker troligen inte med frivilliga åtgärder för att nå klimat- och miljömålen, utan de behöver kompletteras med offentliga styrmedel. Administrativa styrmedel i form av tvingande regler samt ekonomiska styrmedel som miljöskatter och subventioner är möjliga alternativ, men bör i första hand införas på EU-nivå. Dessa styrmedel kan kompletteras med information och utbildning samt satsningar på forskning och utveckling. Svensk köttproduktion ligger relativt bra till i flera hållbarhetsperspektiv, exempelvis antibiotikaanvändning och djurvälfärd, men i såväl som övriga världen behövs åtgärder för att stimulera producenterna att använda mer hållbara produktionsmetoder. Av rapporten framgår även att köttproduktion inte bara har negativ miljöpåverkan. Det behövs betande djur för att bevara naturbetesmarkerna, som är värdefulla för den biologiska mångfalden och landskapsbilden. För alla djurslag har det också betydelse hur djuren föds upp. Långsam uppfödning utomhus innebär i många fall större utsläpp än intensiv produktion inomhus. Här finns emellertid en målkonflikt mellan klimatpåverkan och andra hållbarhetsaspekter, exempelvis djurskyddet, vilket gör att det är svårt att generalisera och säga att en högproduktiv produktion alltid är bra. Miljö- och har hänvisat till att styrmedel för att nå klimatmålen behandlas i tilläggsdirektiven till Miljömålsberedningen (M 2010:04) – förslag till klimatpolitiskt ramverk (kommittédirektiv 2014:165) och den planerade redovisningen av kontrollstation 2015 som ska ske . När det gäller en skrotningspremie för kylskåp tas frågan om energieffektivisering upp i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. Regeringen anför att en effektivisering av användningen av energi är ett viktigt medel för att minska belastningen på klimatet, miljön och hälsan. Regeringen bedömer att en stärkt konsumentroll är viktig också för en energieffektivisering. En grund i den inriktningen är den kommunala energi- och klimatrådgivningen, som syftar till att ge oberoende råd inom området. Rådgivningen har utvärderats och regeringen avser att vidta åtgärder för att utveckla den. Den offentliga sektorn bör leda utvecklingen mot mer energieffektiva varor, byggnader och tjänster, samt åstadkomma förändringar av medborgarnas och företagens beteende när det gäller en effektiv energianvändning. För kylskåp gäller producentansvar enligt förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning. Det innebär att de som tillverkar eller importerar elutrustning till har ansvar för insamling och omhändertagande. Utskottet har tidigare utförligt redogjort för de flertalet åtgärder som har vidtagits för att förenkla och samordna miljöprövningen och korta handläggningstiderna (se bet. 2012/13:MJU15). Utskottet redogjorde även för EU:s reformarbete vilket resulterade i att IPPC-direktivet och sex befintliga sektorsdirektiv som rör industriverksamhet och energiproduktion omarbetades till ett enda direktiv om industriutsläpp (och rådets direktiv /75/EU av om industriutsläpp, förkortat IED-direktivet). De lagändringar som behövs för att genomföra direktivet har beslutats genom att proposition 2012/13:35 Nya regler för industriutsläpp har antagits av (bet. 2012/13:MJU5, rskr. 2012/13:101). Utskottet redogjorde för det uppdrag som lämnades åt i att utveckla och använda metoder, mätningar och samverkansformer för att främja en effektivare miljötillståndsprocess med bibehållen rättssäkerhet. Utskottet hade även fått information om att man inom höll på att ta fram ett förslag till nya bestämmelser i om miljökonsekvensbeskrivningar (se bet. 2011/12:MJU11). En promemoria hade utarbetats inom med förslag till ett helt nytt 6 kap. och en miljökonsekvensförordning. Det framgick att kommissionen hade lämnat ett förslag till ändring av det s.k. miljökonsekvensbeskrivningsdirektivet, eller MKB-direktivet (förslag om ändring i direktiv /92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, KOM(2012) 628, 2012/13:FPM27). Förslaget syftar till att skärpa bestämmelserna om miljökonsekvensbedömningens kvalitet, att förbättra samstämmigheten med annan EU-lagstiftning och internationell rätt samt att förenkla procedurerna. Enligt uppgift från Miljö- och har ett nytt MKB-direktiv nu antagits (och rådets direktiv /52/EU av om ändring av direktiv /92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt). Arbetet med ändringar i 6 kap. kommer att samordnas med arbetet att genomföra det nya MKB-direktivet, som ska vara genomfört 2017. Enligt regleringsbrevet för länsstyrelserna för (uppdrag 60) ska länsstyrelserna redovisa hanteringen av tillståndsärenden vid länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer och vilka åtgärder som vidtagits för att effektivisera hanteringen. Länsstyrelserna ska redovisa och kommentera handläggningstiden för fullständiga prövningar av miljöfarlig verksamhet i ärenden som avgjorts , 2014 och 2015. Redovisningen ska avse den totala handläggningstiden samt hur i procent uppfyllt regeringens målsättning att ett ärende ska beslutas från det att en fullständig ansökan lämnats in. Det ovannämnda uppdraget till i redovisades till . I rapporten framhålls bl.a. att god kunskap och kompetens bidrar till en snabb och effektiv process. Tillståndsmyndigheterna framför enligt rapporten ofta att om handlingarna i högre grad var kompletta från början skulle handläggningen gå fortare. Väl genomförda samråd pekas ut som en nyckelfaktor för att åstadkomma detta. Både myndigheter och verksamhetsutövare har ett viktigt ansvar för samrådet. Dessutom behöver alla inom systemet ha tillräckliga resurser. I slutbetänkande föreslås att en ny myndighet inrättas med huvuduppgift att bevilja tillstånd enligt kap. 9, 11 och 13–15 i . Myndigheten ska enligt förslaget också bedriva tillsyn inom dessa områden samt svara för tillsynsvägledning till kommunerna. Betänkandet är under beredning i . När det gäller lagstiftningen om utsläpp från flygplatser så regleras dessa frågor bl.a. i . Civila flygplatser med en instrumentbana som är längre än är tillståndspliktiga enligt . Flygplatser av den storleken är s.k. A-verksamheter som tillståndsprövas av mark- och miljödomstolen. En dom som innebär att tillstånd ges till en verksamhet ska i förekommande fall innehålla bestämmelser om bl.a. de villkor om utsläpp, begränsningsvärden och bästa möjliga teknik som behövs för att anpassa tillämpningen av sådana föreskrifter om försiktighetsmått som har meddelats med stöd av , om föreskrifterna medger eller förutsätter en sådan anpassning, eller annars behövs för att hindra eller begränsa skadlig påverkan på grund av föroreningar (22 kap. 25 § 6 ). Under vissa omständigheter kan större flygplatser bli föremål för regeringens tillåtlighetsprövning enligt 17 kap. . I sådana fall får regeringen besluta om särskilda villkor för att tillgodose allmänna intressen. Det villkor som begränsar utsläppen av koldioxid och kväveoxider (det s.k. utsläppstaket) vid har prövats av . Villkoret omfattas av regeringens beslut för att utvidga verksamheten på flygplatsen med en tredje bana. Beslutet är taget enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m. konstaterade att det saknades grund för att med stöd av 24 kap. 8 § ändra eller mildra det aktuella villkoret för .