bet · H201MJU12 · 2015-04-21 00:00:00 — Rödlistan används på ett sätt som en värdemätare för läget för djur, svampar och växter i vår svenska natur. Enligt rödlistan är nu nära var femte art hotad, av dem som man har bedömt. På rovdjurssidan kan vi se att björnen återvänder till rödlistan, och lodjuret graderas upp från nära hotad till den högre graden av hot: sårbar. Det här visar att det behövs en sammanhållen och ansvarsfull svensk rovdjurspolitik. Men det är någonting som jag återkommer till. Men det är också värt att påpeka, tycker jag, att det finns några ljuspunkter i Artdatabankens rapportering som gäller tidigare hotade arter. Det gäller bland annat groddjuren, som har fått en bättre situation . Det är direkt kopplat till tidigare genomförda naturvårdsinsatser som har genomförts i våtmarker. Men samlat kan man säga att situationen för biologisk mångfald kan bli bättre. Det är något som vi måste bidra till. Samarbetsregeringen gör nu kraftfulla satsningar genom en progressiv miljö- och klimatpolitik. Det är värt att nämna att när det gäller satsningarna på naturvård och biologisk mångfald ökar investeringarna till skydd av värdefull natur med . Det innebär i praktiken att skyddet för biologisk mångfald utökas, att vi kan skydda fler naturskogar och att vi kan inrätta fler reservat. Budgeten för skötsel av värdefull natur utökas med , som ska användas till skötsel av bland annat naturreservat och vandringsleder. Arbetet med den miljön utökas med 20 miljoner. Tillsammans med till myndigheter och arbete för en friskare miljö satsas det under detta år på svensk natur. Totalt blir det . Det tycker vi inte är så illa. Det är faktiskt riktigt bra. Gällande de satsningar på skötsel av naturreservat som görs innebär de flera kliv framåt. Den tidigare alliansregeringen lät ju det här gå i stå. Summan för skötsel stod stilla, trots att antalet naturreservat blev större. Det som den nya regeringen skjuter till innebär alltså inte bara förbättrad skötsel. Det kan också bidra till att skapa fler jobb, inte minst på landsbygden. Vi är stolta över vårt arbete, som genom vårpropositionen nu kommer igång. Vår budget har också mottagits positivt av flera aktörer och organisationer inom miljösfären. Jag väljer här att citera ordförande , som säger så här: "Det är mycket bra att regeringen nu föreslår förstärkningar inom natur- och miljöområdet om . Förstärkningen med till skydd av värdefull natur är särskilt värdefull, och nödvändig mot bakgrund av det hål i anslaget som det blev av den unika och mycket positiva satsningen på reservatsbildning i brandfältet i . Utan den här förstärkningen hade många värdefulla skogsområden riskerat att avverkas." Jag kan glädjande nog konstatera att alla partier i utskottet har kunnat ställa sig bakom ett tillkännagivande om att stärka den biologiska mångfalden. vill jag ändå nämna - jag tycker att det är värt att notera - att de borgerliga partierna tillsammans med föreslår ambitionssänkningar på flera områden. Det gäller det gemensamma arbetet inom EU angående art- och habitatdirektivet. Det gäller vargfrågan, och det gäller strandskyddet. Vi vet dessutom att den borgerliga regeringen röstade igenom sin budget tillsammans med . Där var det betydligt mindre medel för miljöarbete och klimatarbete. Att vara i opposition verkar innebära att man i retoriken kan säga att man arbetar väldigt väl för biologisk mångfald medan man i praktiken, uppenbarligen, i de konkreta förslag som man lägger fram föreslår flera ambitionssänkningar. Så kan det vara. Det är inte särskilt bra. behöver en sammanhållen och ansvarsfull rovdjurspolitik. Det visar inte minst den senaste rödlistningen, som har genomförts av Artdatabanken, som jag inledningsvis talade om. Vårt övergripande mål för den rovdjurspolitik som vi vill ha är att ska ha långsiktigt livskraftiga stammar av rovdjur som ger en biologisk mångfald och att vi ska uppnå miljökvalitetsmål som är förenliga med som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras. Vi ska också ta socioekonomisk hänsyn. När det gäller vargen vill vi passa på att understryka att den var näst intill utrotad i . har den återhämtat sig, men den är fortfarande upptagen som en hotad art och är strikt skyddad enligt EU:s art- och habitatdirektiv. Från regeringens sida lanseras en permanent vargkommitté. Den kommittén ska vara en referensgrupp till regeringen vid utarbetandet av en hållbar nationell vargpolitik. ska i samråd med utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera befintlig sårbarhetsanalys för varg och med den som grund utreda vad som krävs för att vargpopulationen i ska anses ha gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet. Vårt svenska strandskydd är tillsammans med allemansrätten unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna skapar förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i strandnära områden. ska det finnas en flexibilitet i reglerna för att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Strandskyddsreglerna har redan ändrats i flera steg. Första gången var 2009, då det beslutades om ändringar som utökade möjligheterna till dispens och upphävande av strandskyddet i syfte att underlätta sjönära byggande och boende på landsbygden. beslutade om ytterligare uppluckring av strandskyddet som skulle öka möjligheten till bebyggelse intill små sjöar och vattendrag. De förändringarna trädde i kraft så sent som . Därför tycker vi att det nu är viktigt att konsekvenserna av dessa regler utvärderas. Utan eftertanke riskerar nämligen fler förändringar att skada landsbygdens attraktivitet för såväl bofasta som turister. Vi socialdemokrater värderar den biologiska mångfalden högt, och vi är beredda att i regeringsställning ta ansvar för den natur som kommande generationer ska leva i. Vi höjer därför vår ambitionsnivå jämfört med den tidigare alliansregeringens, inte bara i ord utan också i handling. Självklart står vi från vår sida bakom våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 21, som rör översynen av strandskyddet. I övrigt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet om naturvård och biologisk mångfald. Vi debatterar nu ett motionsbetänkande som innehåller, som ledamoten sa, hela 100 motionsförslag från allmänna motionstiden. Det är motionsförslag som rör naturvård och den biologiska mångfalden. Att motionerna och förslagen är många är ett starkt bevis på att engagemanget i denna kammare är mycket stort för dessa oerhört viktiga och fundamentala frågor. Det är bra och glädjande. För alliansregeringen var arbetet med att förstärka naturvården och arbetet med den biologiska mångfalden högt prioriterat. Det var en prioritering som gav mycket tydliga resultat. Låt mig bara ta några exempel. Alliansregeringen drev på för mer konkreta och ambitiösa mål på global nivå i förhandlingarna om konventionen om biologisk mångfald. Tack vare bland annat insatser blev Nagoyaöverenskommelsen en framgång och ett viktigt steg framåt i arbetet med den biologiska mångfalden internationellt. Alliansen tog ett samlat grepp om rovdjurspolitiken. kom propositionen En hållbar rovdjurspolitik, som gav sitt gillande och som därmed innebär att vi har en beslutad och väl avvägd politik. Under Alliansens tid bildades över 400 nya naturreservat som tillsammans motsvarar en yta större än . Vidare fastställdes åtgärdsprogram för ett femtiotal hotade arter. Dessutom tog Alliansen fram en samlad strategi för det fortsatta arbetet med den biologiska mångfalden och ekosystemtjänster. Den strategin antog , och därmed finns nu en bra grund för det fortsatta arbetet framåt. Tack vare strategin är nu förutsättningarna bättre för att nå några av våra 16 nationella miljökvalitetsmål. Det finns en plan för hur de tio etappmål som särskilt rör den biologiska mångfalden ska nås med konkreta åtgärder för att bland annat ytterligare utveckla miljöhänsynen inom skogsbruket, för att rädda hotade arter och naturtyper och för att lyfta fram betydelsen av den biologiska mångfalden och värdet av ekosystemtjänster. Jag är övertygad om att en nyckel till framgång är just att tydliggöra värdet av den biologiska mångfalden och av de tjänster som vi har ekosystemen att tacka för, i form av allt från vattenrening till pollinering och virkesproduktion. Det är min förhoppning att den nya regeringen prioriterar arbetet med naturvård och biologisk mångfald lika högt som alliansregeringen gjorde. Att ett helt enigt miljö- och jordbruksutskott vill göra ett tillkännagivande till regeringen om att stärka arbetet med den biologiska mångfalden lovar gott. Det är bra att regeringspartiernas ledamöter har gått samman med oss från Alliansen för att sätta press på regeringen. Detta betänkande är mycket omfattande, och jag har därför tyvärr inte möjlighet att gå in på alla dess delar. Jag kommer särskilt att fokusera på de fem tillkännagivandena - ett har jag redan nämnt - som vi från utskottets sida vill göra och på några av reservationerna från och Alliansen. Som jag nämnde i min inledning fattade beslut om en väl avvägd rovdjurspolitik i och med att man biföll propositionen En hållbar rovdjurspolitik. Alla våra stora rovdjur har uppnått en gynnsam bevarandestatus. Men arbetet med att till exempel förstärka den svenska vargstammens genetik behöver fortsätta. Förvaltningen av vargstammen genom en selektiv jakt behöver också fortsätta för att stammen ska kunna hållas på en rimlig nivå. Därför är tillkännagivandet om att regeringen ska säkerställa en fortsatt selektiv jakt på varg viktigt. Även tillkännagivandet om att förstärka viltförvaltningsdelegationerna är viktigt. Vi moderater menar att en lokalt accepterad rovdjurspolitik förutsätter en lokal förankring. I strävan efter att flytta beslut närmare dem som på allvar berörs av våra viltstammar i allmänhet och av våra rovdjursstammar i synnerhet tror vi att viltförvaltningsdelegationerna spelar en central roll. Delegationerna är helt enkelt viktiga verktyg för att regionalisera förvaltningen, vilket är en central målsättning för oss. Jag beklagar att regeringspartierna tyvärr motsätter sig detta. Från Alliansens sida vill vi också se en förändring och en modernisering av EU:s art- och habitatdirektiv. Direktivet och dess annex är föråldrade och för statiska, vilket missgynnar naturvårdsarbetet. Det måste i större utsträckning bli möjligt för oss i att göra klassificeringar av hotade arter. Apropå hotade arter är handeln med just hotade djur och växter ett stort problem. Mycket bra arbete görs, bland annat inom ramen för EU och inom ramen för Cites, konventionen om internationell handel med utrotningshotade djur. Arbetet behöver dock utvecklas, både i och internationellt. Inte minst behövs tuffare tag mot dem som skor sig på våra hotade djur och växter genom till exempel tjuvjakt och illegal handel. Därför vill Alliansen skärpa lagstiftningen om artskyddsbrott. Jag måste tyvärr konstatera att Socialdemokraterna, vill stoppa ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för att ekosystemtjänster ska värderas bättre utifrån den nytta de bidrar med, att den svenska lagstiftningen om artskyddsbrott ska stärkas och att det internationella samarbetet för att bekämpa handeln med hotade arter ska prioriteras. Jag hoppas dock att regeringspartierna kommer på bättre tankar och röstar ja till reservation 13, som jag härmed vill yrka bifall till. Det femte tillkännagivandet som detta betänkande innehåller handlar om att utveckla strandskyddsreglerna. Alliansen reformerade strandskyddet 2009, och gjordes vissa ytterligare justeringar. Syftet med reformerna var att skapa ett mer ändamålsenligt regelverk, ett regelverk som verkligen skyddar värdefull natur och känsliga naturområden men som gör det möjligt att bygga strandnära där miljön så tillåter. Trots de regelförändringar som har gjorts och trots att har minst sagt gott om stränder är det inte många som får lov att bygga strandnära. Bara i mitt eget hemlän, , finns det omkring 1 100 små och . Runt dessa sluter sig mer än 1 stränder. I har vi totalt stränder. Det motsvarar tio varv runt jorden. Dagens strandskyddsregler, och kanske framför allt tillämpningen av dem, bromsar bostadsbyggande och landsbygdsutveckling. För oss moderater är det självklart att en landsbygdskommun måste kunna dra nytta av sina möjligheter att erbjuda ett attraktivt och naturskönt boende genom att bygga i strandnära områden. Vi är övertygade om att det är möjligt att förena med ett starkt skydd av områden som är verkligt känsliga. Jag hoppas därför att regeringen tar till sig det tillkännagivande som utskottet gör om att utveckla strandskyddet, så att det blir mer ändamålsenligt i hela landet i syfte att förbättra förutsättningarna för byggande, boende och näringsverksamhet i strandlägen. Detta borde regeringen göra om man menar allvar med sina fagra ord om att öka bostadsbyggandet. Ett mer ändamålsenligt strandskydd hade bidragit till bättre förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande, och då särskilt utanför våra större städer. Just nu pågår en intensiv och ganska infekterad debatt om de förslag till åtgärdsprogram som våra fem vattenmyndigheter har lämnat när det gäller att nå vattendirektivets målsättningar. Känslorna är mycket starka på grund av att många av dem som berörs inte känner att man lyssnar på dem och inte känner sig delaktiga i processen. Samma starka känslor riskerar att rivas upp när man ska bilda olika vattenskyddsområden eftersom det också är beslut som i mycket stor utsträckning påverkar markägarna. Därför är det oerhört angeläget att försöka skapa en välfungerande dialog och en delaktighet i de processerna, herr talman, och därför yrkar jag bifall till reservation 18, som handlar om att finna dialogmodeller och om att kostnaderna för vattenskyddet måste kunna fördelas på ett rimligt vis. Avslutningsvis - jag ser att min talartid börjar rinna ut - vill jag lyfta fram reservation nr 16, som handlar om skötseln av naturreservat. Naturvårdsarbetet reduceras ibland i den politiska debatten till att nästan bara handla om en jakt på nya hektar att skydda. Det är djupt olyckligt. Grunden för en rik biologisk mångfald är ett hållbart brukande av mark och vatten. Vi behöver också skydda mark och undanta mark från produktion, men då är det centralt att vi sköter den på ett bra sätt för att bibehålla och utveckla höga naturvärden. Vi moderater vill att staten bättre följer upp hur vi sköter redan avsatta områden och utvecklar en central uppföljnings- och utvecklingsstrategi. För tids vinnande yrkar jag dock inte bifall till den reservationen, utan jag nöjer mig alltså med att yrka bifall till reservationerna 13 och 18. I detta anförande instämde (M). Vi har hört ledamoten beskriva Alliansens miljöpolitik. Man får tolka din beskrivning som att du är ganska stolt också över den politik Alliansens bedrev i regeringsställning, . Tyvärr är det kanske en beskrivning ni är ganska ensamma om - Alliansen i allmänhet och i synnerhet. När vi frågar det samlade Miljösverige är de ganska besvikna på det som har gjorts. I stället för att fokusera på aktiva åtgärder som hade behövts för att nå miljökvalitetsmålen har man ägnat sig åt att i stor utsträckning göra om system. Ni moderater är inte heller kända för att vara särskilt drivande i miljö- och klimatfrågor. Ni brukar hamna i botten i olika typer av mätningar, inte minst när och andra listar de olika partiernas miljö- och klimatpolitik på såväl nationell som europeisk nivå. Jag noterar också att ni tillsammans med har lämnat en reservation, tror jag, om Århuskonventionen. Ni vill försämra miljöorganisationernas talerätt. krävs det ju att miljöorganisationer har 100 medlemmar för att ha talerätt i olika typer av frågor, och ni vill alltså se över Århuskonventionen för att försämra talerätten. För mig som socialdemokrat är det viktigt att man när man bedriver miljöpolitik har ett såväl ekonomiskt och socialt som ekologiskt perspektiv. Det gäller att kunna hålla alla bollar i luften . Därför måste viktiga aktörer också ha den här möjligheten, och jag vill fråga ledamoten varför ni vill försämra talerätten. Ja, ledamot , jag är väldigt stolt över det arbete alliansregeringen och Alliansen levererade i regeringsställning. Det är jag utifrån de resultat vi ser i verkligheten och i praktiken. När det till exempel gäller klimatpolitiken lyckades vi närapå fördubbla utsläppsminskningstakten, och det i kombination med en stark ekonomisk utveckling. Det blev minus i utsläpp och 60 procents ökning av bnp:n. Det är en god utveckling har haft under bland annat vår tid. Vi lyckades få fart på omställningen av vår fordonsflotta, och även skyddet av värdefull natur tog fart under Alliansens tid. Det tog fart bland annat tack vare det nya sätt att arbeta vi införde, nämligen att använda statens mark - i form av markinnehav - som utbytesmark. Det fick fart på omställningsarbetet och gjorde att vi kunde skydda mer värdefull natur . Vi etablerade första naturreservat, bildade Havs- och vattenmyndigheten, tog ett samlat grepp om havspolitiken, drev på för att reformera EU:s fiskeripolitik och mycket annat. Jag är alltså rätt stolt över det arbete som gjordes, men vi har jättemånga och stora utmaningar kvar att ta tag i. När det gäller Århuskonventionen är det inte så att vi vill försämra den, utan vi vill se över hur den kan implementeras på ett bra sätt i svensk lagstiftning. Jag tycker att det är djupt problematiskt hur den ibland faktiskt används . När vi tar skyddsjaktsbeslut när det gäller rovdjuren är det ibland så att de överklagas av väldigt små organisationer, med kanske 101 medlemmar eller så, vilket då stoppar ett skyddsjaktsbeslut. Jag tycker faktiskt inte att detta är en särskilt bra ordning när man har en akutsituation att hantera. Det kan vara en djurhållare som får sina djur rivna och som har fått ett skyddsjaktsbeslut, vilket helt plötsligt stoppas i en väldigt långdragen process på grund av att en ganska liten naturorganisation har rätt att överklaga. Jag tycker att det finns anledning att se över hur konventionen ska implementeras i svensk lagstiftning. I detta anförande instämde (M). Jag respekterar dina svar, ledamot , men jag delar naturligtvis inte dina uppfattningar. missar flera miljömål. Vi har en situation där vi måste ta itu med miljö- och klimatarbetet, och vi såg att ni hade betydligt lägre ambitioner. Det ser vi både i de reservationer ni har lämnat och i den budget ni röstade för . En särskild reservation ni har lämnat och som har anslutit sig till handlar alltså om Århuskonventionen. Jag kan notera att ni är relativt isolerade i att tycka att man ska begränsa talerätten för mindre miljöorganisationer. Även om man kan tycka att 100 medlemmar är lite tycker vi att den här rättigheten är viktig, för det handlar trots allt om information och om allmänhetens möjlighet att delta i olika beslutsprocesser. Jag har respekt för dig och dina uppfattningar, , men jag kan konstatera att vi inte står eniga. Jag tycker att ni moderater har lägre ambitioner när det kommer till miljö- och klimatarbetet. Det var då för väl att ledamoten respekterar mina uppfattningar och åsikter. Det är en bra utgångspunkt för en konstruktiv debatt. Jag har naturligtvis ingen fråga till ledamoten eftersom han inte har möjlighet att svara, herr talman. I stället bara konstaterar jag att det naturligtvis är lätt att påstå än det ena, än det andra om ambitioner men att jag tycker att verkligheten talar för sig själv. var en del av alliansregeringen levererades väldigt goda resultat inom miljö- och klimatpolitiken, och det är jag stolt över. Jag och kommer att fortsätta driva att vi i ska ha en ambitiös och effektiv miljö- och klimatpolitik. Där tycker jag att det gång efter annan brister när det gäller den nya regeringens politik. Om vi till exempel tar det nya klimatinvesteringsprogram man har föreslagit finns det i budgetpropositionen eller vårbudgeten inte ett ord om en redovisning av hur stora utsläppsminskningar man beräknar att programmet ska kunna leverera. Man vet helt enkelt inte, och jag tycker att det är anmärkningsvärt att man vill spendera på någonting man inte vet effekten av. Av historien vet vi däremot följande: När vi tidigare hade ett klimatinvesteringsprogram, det så kallade Klimpsystemet, gick en stor andel av medlen åt till administrativa kostnader. Vi vet också att de organisationer som utvärderade systemet var väldigt kritiska till hur pengarna användes och pekade på möjligheterna att utforma ett betydligt mer effektivt stöd. Jag konstaterar alltså att den nya regeringen måhända har högre anslag till miljöpolitiken men att frågan är om man levererar större nytta. Man föreslår nämligen ineffektiva åtgärdsprogram. står såklart bakom alla sina reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 10 om regional rovdjursförvaltning och reservation nr 16 om allemansrätten. Fördröjning av skydds- och licensjakt genom rutinmässiga överklaganden av demokratiskt fattade beslut har blivit ett stort problem. Att få undantag för skyddsjakt, där ett snabbt agerande är huvudsyftet, är angeläget för att få stopp på den skada och olägenhet som annars kan åsamkas boende och tamdjur. Det har konstaterats av att Århuskonventionens regler om tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor inte har den direkta effekten inom . Alltså har inte kommissionen rätt att lägga sig i medlemsländernas regler för överklaganden, som när beslutat om licensjakt på varg. Här gjorde också förvaltningsrätten i ett stort fel när den stoppade årets vargjakt, som vi minns. Det finns två domar där klargör att eftersom Århuskonventionen inte har implementerats i är det upp till medlemsstaterna att själva bestämma hur de ska hantera konventionen. fastställer att Århuskonventionen ger myndigheter, inte enbart domstolar, rätt att vara överklagandeinstans, som i det svenska fallet . Därför ska svensk lagstiftning gälla vid överklagande av beslut som när det gäller den utlysta vargjakten. Den svenska lagstiftningen säger att , inte domstolar, ska avgöra överklaganden av länsstyrelsernas beslut. har beslutat att ge prövningstillstånd i saken, där överprövat beslutet om licensjakt på varg, angående rätten till domstolsprövning, trots att § 58 i jaktförordningen föreskriver att det inte får överklagas vidare. Detta bör gälla även vid skyddsjakt. Frågan ligger just nu i för avgörande. Vi får se hur detta fortlöper. Att organisationer så enkelt kan få talerätt och därigenom kan försvåra, förhala och förhindra myndighetsbeslut är också ett stort problem. Det kan tyckas alltför lättvindigt att klassa organisationer med olika vargliknande namn som miljöorganisationer vilkas syfte är att förhindra och försvåra att myndighetsbeslut verkställs. Det bör starkt övervägas om kravet på medlemsantal för talerätt verkligen ska vara så lågt som 100 och även ses över om verksamhetsarten är att klassa som miljöorganisation. Här kommer vi att återkomma med en egen motion , om så är behövligt. I de rovdjurstäta länen finns ofta en samstämmighet över partigränserna gällande inställningen i rovdjursfrågan, i linje med kommuninvånarnas erfarenheter. Den kommunala lokalkännedomen borde därför värderas högre i beslutsgången när incidenter och angrepp på hundar och tamboskap får befolkningen att reagera. Det kan vara svårt för att bedöma en privatpersons ansökan om skyddsjakt och värdera den problematik som beskrivs och upplevs i närområdet, med ett rutinmässigt avslag på ansökan som följd. Därför bör aktuell kommun vara remissinstans i ärenden om skyddsjakt där tvekar om att bevilja ansökan. Det är alltid bättre med ett grundligt beslutsunderlag än att folk på långt håll sitter och beslutar om något som de kanske inte är så insatta i.