bet · H201NU7 · 2015-02-13 00:00:00 — Statliga myndigheter är viktiga arbetsgivare för kompetent arbetskraft som de utgör ett betydelsefullt kundunderlag för småföretag i arbetsmarknadsregionen. Placering av statliga myndigheter kan på så vis leda till tillväxt och utveckling i hela landet och därmed motverka den starka urbaniseringstrend som pågår. En bättre geografisk spridning av de statliga myndigheterna skulle även kunna bidra till att effektiviteten i statens lokalförsörjning ökar genom att lokalkostnadernas andel av de totala kostnaderna för statens egen verksamhet minskar. Det är också utskottets uppfattning att fler myndigheter, eller delar av myndigheternas verksamhet, skulle kunna lokaliseras utanför än vad som är fallet . Utskottet noterar därför med tillförsikt att regeringen i budgetpropositionen uttalat att en tydlig utgångspunkt ska vara att nya myndigheter i första hand bör lokaliseras utanför och att de myndigheter som behöver vara lokaliserade i bör pröva om delar av verksamheten kan lokaliseras på någon annan plats. Vidare noterar utskottet att regeringen när det gäller lokalförsörjning har aviserat fler åtgärder som syftar till att sänka kostnaderna för statens administration. Mot den bakgrunden anser utskottet att ett riksdagsuttalande kan besparas. Utskottet vill dock betona vikten av att regeringen, i linje med sin avsikt, går från ord till handling i denna fråga, och utskottet kommer att följa regeringens fortsatta arbete inom detta område noga. Utskottet vill även slutligen påminna om att myndigheterna enligt förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete är skyldiga att beakta möjligheter till decentralisering av sina verksamheter och noterar att ett antal myndigheter ska redovisa sina långsiktiga strategier för myndigheternas medverkan i det regionala tillväxtarbetet –2020. Med det sagda avstyrker utskottet samtliga motionsyrkanden i detta avsnitt. Kommersiell och offentlig service på landsbygden Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om kommersiell och offentlig service på landsbygden. Detta görs mot bakgrund av pågående och aviserade åtgärder och uppdrag, bl.a. den pågående utredningen om stöd till kommersiell service och den aviserade satsningen på s.k. servicepunkter. Jämför reservationerna 5 (M, C, FP, KD) och 6 (SD). I motion 2014/15:2987 av m.fl. (M, C, FP, KD) framhålls behovet av ökade satsningar för att förbättra servicen på landsbygden (yrkande 1). Vikten av att det finns tillgång till en fungerande, grundläggande service på rimligt avstånd för att människor och företag ska vilja bo och verka i hela betonas, och motionärerna understryker att detta gäller såväl myndigheter som och kommersiell service. Servicelösningar som bygger på lokala förutsättningar och samverkan med företagare och civilsamhället framhålls särskilt. Vidare lyfter motionärerna fram behovet av att stötta lanthandlare och bensinmackar, öka tillgängligheten till offentlig service i glesbygd, förbättra livskvaliteten på landet genom att t.ex. ge stöd till idrottsanläggningar och elljusspår och fortsätta samordna insatser för att öka tillgängligheten till lokal service (yrkande 2). Motionärerna menar dessutom att regelverken bör ses över och efterlyser en ökad samordning mellan myndigheter och en förbättrad samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet (yrkande 3). I motion 2014/15:935 av m.fl. (S) förordas ett riksdagsuttalande om att se över behovet av att höja ersättningen för lanthandlare som är ombud för statligt ägda bolag. En väl fungerande lanthandel är ofta både livsmedelsbutik, post, apotek, bank samt ombud för Systembolaget, och lanthandlarna spelar därmed en avgörande roll för en levande landsbygd. I motionen uttrycks en farhåga över att denna grundläggande service är hotad genom en ständigt vikande lönsamhet och tuff konkurrens från städernas köpcentrum. Motionärerna menar att den ersättning som ombuden får inte alls svarar mot den nytta det innebär för de statligt ägda bolagen eller samhället och att staten därför bör överväga att se över dagens ersättningssystem. Tillgången till god kommersiell service och samhällsservice är en viktig förutsättning för tillväxt och utveckling av resurserna på landsbygden, sägs det i motion 2014/15:2251 av och (båda S). För att servicen ska kunna upprätthållas i hela landet krävs enligt motionärerna tydliga politiska styrmedel och särskilda åtaganden från statens sida. I motionen framhålls bl.a. samordning av verksamheter, tillgång till modern it-infrastruktur, väl fungerande telefoni och att de gemensamt ägda företagen, som t.ex. Posten och SJ, används för att få en fungerande service i hela . bör därför genom ett uttalande framhålla vikten av att regeringen överväger möjligheterna till en översyn av en acceptabel samhällsservice även i de glest befolkade delarna av landet. I motion 2014/15:912 av (M) framhålls problemet med att antalet bensinmackar runt om i landet minskar kraftigt. En utveckling som enligt motionären hotar att urholka glesbygdens service och attraktionskraft. I motionen påtalas olika orsaker till utvecklingen, och förslag på olika lösningar diskuteras. Motionären menar sammantaget att det krävs att betraktar frågan som viktig och säkerställer att insatser tas för att bryta utvecklingen som annars riskerar att slå hårt mot landsbygden. För att människor och företag ska vilja bo och verka i hela är det viktigt att det finns tillgång till en fungerande, grundläggande service på rimligt avstånd, sägs det i motion 2014/15:1850 av m.fl. (M). Motionärerna föreslår en översyn av regelverken och efterlyser en ökad samordning mellan myndigheter (yrkande 26). Vidare förordar motionärerna ett riksdagsuttalande om förbättrad samverkan mellan offentliga och kommersiella aktörer för att åstadkomma en god offentlig och kommersiell service i hela landet (yrkande 29). I motion 2014/15:2226 av m.fl. (M) konstateras att många bensinmackar försvunnit på landsbygden och att det i flera fall sker en liknande utveckling med lanthandlarna runt om i . Motionären konstaterar dock att det fortfarande finns entreprenörer runt om i landet som satsar på att driva vidare lanthandeln, starta en bymack eller liknande. Detta är positivt för en levande landsbygd och bör enligt motionären underlättas ytterligare. Motionären framhåller det stöd som den förra regeringen tillförde för att underlätta kommersiell service på landsbygden men påtalar att det är få som känner till att dessa stöd existerar, vem de ska vända sig till och hur man söker dem. I många fall är det länsstyrelserna runt om i landet som sköter detta, och motionären framhåller att det därmed är angeläget att länsstyrelserna på ett bättre sätt koordinerar sitt arbete med olika landsbygdsstöd och tydligare informerar om vilka stöd som finns och hur man ansöker om dem. bör därför genom ett uttalande uppmana regeringen att se över hur information och koordination av landsbygdsstöd kan förbättras. För att människor ska kunna bo och verka på landsbygden krävs en god service, sägs det i motion 2013/14:N335 av (MP). En basservice ska, enligt motionären, garantera att det i alla landets kommuner finns tillgång till godtagbar sjuk-, åldrings- och barnavård, apotek, polis, skola, räddningstjänst, infrastruktur, m.m. Servicegraden kan variera beroende på kommunernas invånarantal. Motionären föreslår att genom ett uttalande ska be regeringen ta fram en strategi som garanterar basservice. I partimotion 2014/15:2587 av m.fl. (C) deklareras att vill skapa världens modernaste landsbygd och världens grönaste städer. Partiet vill att hela landet ska kunna utvecklas. Det handlar om möjligheterna till jobb, god välfärd och grön tillväxt oavsett var i landet man bor. När det gäller offentlig service såsom polis, försäkringskassa och post framhålls att dessa är viktiga delar för att hela landet ska behålla sin livskraft. I motion 2014/15:1 av och (båda C) förordas att det inrättas en nationell servicegaranti som innebär rätt till offentlig service i hela landet. Det innebär, enligt motionärerna, att det fastställs en lägsta nivå på tillgången till samhällsfunktioner och tjänster som medborgare i har rätt till, oavsett var i landet de bor. Motionärerna anför att ett första steg på vägen mot en sådan garanti är att förverkliga den rapport om myndigheternas service i samverkan som Statskontoret presenterat. Viktiga steg mot service i hela landet som nämns i motionen är bl.a. fortsatta bredbandssatsningar, en definierad rätt till postservice samt tillgång till , arbetsförmedling och polis. Även i motion 2014/15:558 av (C) framhålls att det behövs en servicegaranti som anger en lägsta nivå för samhällsfunktioner och tjänster som medborgare har rätt att kräva. Motionärerna förordar ett riksdagsuttalande om att det genomförs en översyn av en eventuell lagstiftning som garanterar en lägstanivå för grundläggande offentliga och kommersiella samhällsfunktioner i hela landet. I motion 2014/15:986 av och i (båda C) föreslås att det inrättas en servicegaranti i enlighet med vad som uttrycks i de båda föregående motionerna. Även i denna motion pekar motionärerna på att ett förverkligande av Statskontorets rapport om myndigheternas service i samverkan skulle utgöra ett första steg på vägen mot en sådan garanti. Även i motion 2014/15:1566 av Per Åsling (C) framförs behovet av en översyn av förutsättningarna för att inrätta en servicegaranti i hela landet för att ge varje medborgare i en fungerande grundläggande service på ett rimligt avstånd. Liksom i flera av de föregående motionerna framhålls Statskontorets rapport om myndigheterna service i samverkan. ska enligt 2 § förordningen (2009:145) med instruktion för främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Myndigheten ska vidare enligt 4 § i den nämnda förordningen delta i, samordna och följa upp strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet, däribland program för kommersiell och offentlig service för företag och medborgare. ska även förmedla kunskap till andra myndigheter och relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete, inklusive god tillgång till kommersiell och offentlig service, och om gles- och landsbygders särskilda tillväxtförutsättningar. Av regleringsbrevet framgår att ska redovisa till hur myndigheten har främjat tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. För att möjliggöra en fysisk närvaro i mindre tätbefolkade områden samverkar statliga myndigheter med varandra och med kommunala myndigheter. I vissa fall kan det vara fråga om s.k. samtjänst enligt lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor, där en handläggare företräder flera myndigheter. Samverkan kan också ske i form av lokalsamverkan, dvs. då flera myndigheter är företrädda i samma lokal eller då en myndighet använder en annan statlig eller myndighets lokaler för möten. Det förekommer även lösningar för fjärrservice, där medborgare via en terminal kan komma i kontakt med myndigheter som inte finns företrädda med personal på plats. Enligt förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete bör det regionala tillväxtarbetet utformas och bedrivas i sektorsövergripande samarbete mellan aktörer på lokal och nationell nivå. Servicefrågorna i den förvaltningspolitiska propositionen I regeringens förvaltningspolitiska proposition (prop. 2009/10:175) konstaterades det att många myndigheter arbetar med att kontinuerligt utveckla sin verksamhet, bl.a. i syfte att förbättra servicen och tillgängligheten samt öka effektiviteten. Enligt vad regeringen då anförde bör utgångspunkten vara att alla myndigheter eftersträvar en så likvärdig servicenivå och tillgänglighet som möjligt. Vidare framhölls att varje myndighet har ansvar för utvecklingen av sin egen service och att myndigheter med lokal närvaro kan behöva samverka med varandra. Likvärdig tillgång till service för alla kan uppnås bl.a. genom ökad samverkan och bättre uppföljning samt genom en ökad användning av ny teknik. Utredning om samverkan m.m. tillkallade regeringen en särskild utredare (generaldirektör ) som fick i uppdrag att stödja de statliga myndigheterna i deras arbete med att inrätta lokala servicekontor och att stödja andra samverkansinitiativ. överlämnade utredaren sitt slutbetänkande Se medborgarna – för bättre offentlig service (SOU 2009:92). I betänkandet föreslogs bl.a. en ny servicestruktur där gemensamma statliga och kommunala servicecentrum och servicepunkter utgör en grundstruktur över hela landet för service till medborgare och företag. Insatser för utveckling av teknikstödd service föreslogs också. Utredaren berörde även den ideella och den privata sektorn som leverantör av service och tjänster inom skilda områden i samhället. Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. Uppdrag till Statskontoret om att utreda myndigheternas service i samverkan gav regeringen i uppdrag att ta fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. I uppdragsbeskrivningen refereras bl.a. till den tidigare omnämnda utredningen medborgarna – för bättre offentlig service (SOU 2009:92). Det konstateras att utredningens förslag hade mött ett blandat remissutfall. Flera remissinstanser ansåg att utredningens underlag var bristfälligt när det gällde medborgarna och företagens faktiska behov och att en sådan behovsanalys borde ingå i regeringens beslutsunderlag. Statskontoret redovisade sitt uppdrag i rapporten i medborgarnas och företagens tjänst (2012:13). På kort sikt menar att regeringen bör formulera tydligare mål för vissa myndigheters servicegivande i syfte att klargöra vilka servicenivåer och vilken tillgänglighet som myndigheterna förväntas leva upp till. Kraven på samverkan bör tydliggöras i de berörda myndigheternas instruktion. Vidare menar att regeringen bör se över finansieringsformerna för service i samverkan. Dagens lösning med frivillig samverkan som finansieras via myndigheternas förvaltningsanslag gör myndigheterna alltför beroende av varandra. I rapporten föreslås även att Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser får i uppdrag att analysera medborgarnas och företagens tillgång till offentlig service i olika delar av landet. På menar att regeringen bör inrätta en servicedelegation som får i uppdrag att ta ett samlat grepp om utvecklingen av myndigheternas servicegivande. I ett längre perspektiv anser Statskontoret att kommunerna bör inkluderas i samverkan om servicegivandet. Stöd till kommersiell service I arbetet med att främja en god tillgång till kommersiell service kan ekonomiskt stöd beviljas enligt förordning (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i gles- och landsbygd. gäller en reviderad förordning för stöd till kommersiell service. Den medger bl.a. högre stöd till hemsändning och servicebidrag. Stöd till kommersiell service kan även ske inom ramen för förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken och landsbygdsprogrammet. Med anledning av vad som sägs i motion 2014/15:935 (S) om ersättningen till lanthandlare som är ombud för statligt ägda bolag kan nämnas att den ersättning som utgår beslutas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Vidare kan det även nämnas att den som ansöker om servicebidrag enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service ska ange i ansökan om de agerar som ombud för Apoteksbolaget, , samt utlämningsställe för Systembolaget. Rätten att besluta om stöd till kommersiell service enligt förordningen ligger hos olika aktörer på regional nivå i de olika länen och stöden tillämpas på något olika sätt. Det kan t.ex. handla om att det endast utgår stöd till verksamheter som ligger på ett visst avstånd från nästa närmaste verksamhet, men här finns även möjlighet att prioritera de lanthandlare som eventuellt även agerar som ombud. Utredning om stöd till kommersiell service beslutade den förra regeringen att tillsätta en utredning om stöd till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden (dir. 2014:4). Utredningen (särskild utredare: f.d. statssekreterare och stabschef i ) ska se över hur man ytterligare kan stödja tillgången till kommersiell service i särskilt utsatta och sårbara glesbygder. Syftet med stödet är att ge medborgare och företag i dessa områden tillgång till en grundläggande nivå av sådan service. Utredare ska även ta ställning till vilka former av service som kan omfattas samt klargöra hur ett stöd skulle kunna bidra till ökad tillgänglighet till och samordning av olika typer av service. Uppdraget ska slutredovisas . I ett delbetänkande som lämnades till pekar utredningen ut viktiga områden som den kommer att arbeta med den återstående utredningstiden. Med anledning av vad som sägs i de här aktuella motionerna kan nämnas att utredningen i sitt slutbetänkande bl.a. kommer att • överväga om det finns skäl att föreslå förändringar i reglerna för nuvarande stöd • redovisa erfarenheter från de regionala serviceprogrammen 2014–2018 samt dra slutsatser utifrån programmen • beskriva vad som kan anses vara en grundläggande nivå av kommersiell service • överväga dels om det är rimligt att avgränsa ”särskilt sårbara och utsatta områden” till de delar av landet som har låg och mycket låg tillgänglighet till tätorter, dels hur skärgårdsområden ska behandlas • överväga vilka kriterier som ska gälla för att stödet ska kunna utgå för de stödformer som föreslås • överväga hur ett statligt stöd kan utformas för att främja samordning av olika servicefunktioner och långsiktigt hållbara lösningar • studera möjligheten till ett statligt stöd för samordnade transporter i glesbygd • behandla frågor som rör samordning av service, vilket även omfattar apoteksombud och betaltjänster • beskriva posttjänsternas betydelse som en grundläggande service i glesbygd • följa regionala insatser som tryggar tillgången till grundläggande samhällsservice i områden där stora avstånd till servicefunktioner allvarligt försvårar för boende och företagande • överväga förslag om hur samordningen mellan AB , , och Systembolaget kan förstärkas vad gäller ombudsverksamheten. Av delbetänkandet framgår även att utredningen kommer att överväga om det går att ange ett lägsta godtagbart avstånd för att en grundläggande nivå av service ska anses vara tillgodosedd. antog regeringens förslag (prop. 2013/14:181, 2013/14:TU13) till ändringar i lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla drivmedel, den s.k. pumplagen. Förslaget innebar lättnader i kravet att tillhandahålla förnybart genom en höjd volymnivå samt även att möjligheten till dispens från kravet på att tillhandahålla förnybara drivmedel i det enskilda fallet permanentas. En dispens får ges för så som skälen för dispens kan antas finnas kvar. Lagändringarna trädde i kraft . Uppdrag till och Tillväxtanalys har haft i uppdrag att stödja länen i framtagandet och genomförandet av regionala serviceprogram. De regionala serviceprogrammen ska samordna aktörer och insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag. I uppdrag för perioden –2013 har det ingått att rapportera om arbetet. lämnade en delrapport om verksamheten som bl.a. visar att samverkan och dialog är viktiga mål för arbetet med servicefrågor på regional nivå. Tillväxtanalys har i uppdrag att utvärdera programmen. En slutrapport som överlämnades visar att samtliga län har genomfört insatser som direkt eller indirekt syftat till att stödja dagligvarubutiker och drivmedelsstationer. Insatsernas omfattning och bredd har dock varierat stort mellan länen. Samordning av service, insatser för tillgänglighetsanpassningar av lokaler, kommunala servicestrategier, kompetensutveckling och tekniska lösningar för bättre bredband och betaltjänster har varit viktiga och prioriterade områden. En slutsats Tillväxtanalys drar är att det har varit svårt att bedöma programmens måluppfyllelse eftersom det har saknats konkreta och uppföljningsbara mål för programmen. Myndigheten har därför analyserat utveckling och tillgänglighet till dagligvaror och drivmedel både länsvis och i ett nationellt perspektiv. (Några iakttagelser från den senaste analysen framgår under avsnittet Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service nedan.) Enligt Tillväxtanalys bedömning har utvecklingen i stor utsträckning styrts av faktorer som inte kan påverkas inom ramen för serviceprogrammen. En negativ befolkningsutveckling gör t.ex. att kundunderlagen minskar i många områden, som den ökade rörligheten och konkurrensen från stora butiker bidrar till en minskad köptrohet. I rapporten konstateras att de mest strategiska serviceställena har en stor betydelse för tillgängligheten, och förändringar i befintliga servicenät ger ofta omedelbara avtryck i tillgänglighetsmätningar. Inom ramen för programmet har det gjorts en rad olika insatser för att på olika sätt stärka de mest strategiska serviceställena i tätortsnära landsbygder och glesbygder, och Tillväxtanalys framhåller att en del av den negativa utvecklingen i många fall har kunnat förhindras genom stöd till lokala initiativ och satsningar på nya serviceställen på strategiska orter. En annan slutsats myndigheten drar är därför att tillgängligheten till både drivmedel och dagligvaror hade varit betydligt sämre i många gles- och landsbygder utan dessa insatser. I utvärderingen av programmen framkommer även att de mest hållbara servicelösningarna är de som har ett långsiktigt perspektiv och där många olika aktörer tar ett gemensamt ansvar för att utveckla och bevara servicen på mindre orter. Myndigheten menar att kommunerna här har en central roll för att samordningslösningarna ska bli bärkraftiga och långsiktiga. Slutligen problematiserar Tillväxtanalys det faktum att många program har brister när det gäller formuleringar av mål och indikatorer. I de program där det har varit möjligt att mäta måluppfyllelse finner myndigheten att målen uppfyllts i några fall, men inte i andra. Tillväxtanalys anser att det behöver ställas tydligare krav på de programansvariga på detta område inför den kommande programperioden om det bedöms som intressant att kunna följa upp programmens måluppfyllelse. Vidare menar man att det även funnits brister i länens arbete med att följa upp sina egna insatser, och man anser att de regionalt ansvariga myndigheterna bör förbättra den egna uppföljningen och utvärderingen, samt på ett bättre sätt göra det möjligt att ta till vara resultat och erfarenheter. –2018 genomförs en satsning på nya regionala serviceprogram. har haft i uppdrag att i dialog med Tillväxtanalys utarbeta riktlinjer för framtagande och genomförande av de nya programmen. Regeringen har uppdragit åt att genomföra insatser som stärker den lokala nivåns arbete med att effektivisera och samordna både kommersiell och offentlig service. –2014 genomförs en satsning där ett antal pilotkommuner får möjlighet att arbeta konkret med samordnade servicelösningar. Insatsen omfattar och riktas till kommuner med serviceglesa områden i gles- och landsbygder. Uppdraget ska slutredovisas . I en första delredovisning drar , som ansvarar för satsningen, bl.a. slutsatsen att behovet av innovativa servicelösningar framgår alltmer klart i samband med programmets fortskridande. Tillgängligheten till dagligvaror och drivmedel är fortfarande mycket viktig, men ytterligare incitament i form av tele, bredband och betallösningar/kontanthantering visar sig vara en mycket betydande faktor för bygdens attraktivitet och fortlevnad. Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service