bet · H301UU1 · 2015-11-27 00:00:00 — Vilka andra är det som ekonomiskt bidrar till de här insatserna? Jo, det är bland annat . Vi har en beräkning som jag inte ska gå in på. De fem permanenta medlemmarna i säkerhetsrådet har ett särskilt ansvar, men de som tar det största ekonomiska ansvaret i de här sammanhangen är , och . Det är de som ekonomiskt bidrar mest till den här verksamheten. Jag vill också tala om roll i det här. Vi har historiskt sett haft över 500 soldater ute . Åren 2000–2010 hade vi 878 soldater i internationella insatser, varav 111 i FN-ledda insatser. var det, som jag nämnde, 23 soldater eller personal som var ute. är det 339, och vi har i 254. Det är naturligtvis välkommet. Jag vill också lyfta fram genderperspektivet. Om vi nu har en feministisk utrikespolitik, som regeringen talar om, kan vi ändå notera att av de 339 soldater som vi har ute är det 20 som är kvinnor. Det finns möjlighet att förbättra den balansen av många goda skäl. Som jag sagt tidigare är inte ensamt, utan detta är en allmän trend. var det 25 000 FN-soldater som var från , och de utgjorde . är det knappt 6 000, och de utgör av FN-trupperna. Man kan fråga sig om det är rimligt att vi har den uppdelningen. Några kan säga att det är bättre att Afrikanska unionen sköter sina angelägenheter själv, men någonstans finns det ändå en polarisering – att vi kan betala oss fria från vårt ansvar. Det behöver nog finnas en bättre balans mellan den rika världen – även västvärlden – och utvecklingsländerna. Men om vi ska vara ärliga handlar det även i detta sammanhang om kvalitet och ledarskap i missionerna. Där är det också viktigt att det finns en större blandning av bidragande länder. När det gäller del vill jag bara kommentera kurvan på bilden ”i internationella insatser” så att ni förstår. Den första, blå delen innehåller sex observatörer mellan och . I övrigt är det FN-personal. Vi har lite olika insatser i , och . Den svarta delen är insatser utanför FN-ledda insatser, inte minst i . Det finns ett litet undantag 2004–2006. Det var vår insats i , som har fått mycket beröm och som har hävdat är ett exempel som vi borde ta efter. Detta så att ni får den historiska bilden av roll. Det är viktigt att panelen som tillsattes av bland andra generalsekreteraren ser över de fredsfrämjande insatserna. Den översynsrapporten har andra organisationer lämnat in synpunkter på. Jag vill också kort säga något, herr ordförande, om fredsframtvingande insatser, snabbinsatsstyrkor, skydd av civila och ökat internationellt ansvarstagande. Det är aspekter jag redan delvis har berört, men det är fyra punkter som rapporten bland annat tar upp. Det är någonting som vi i står bakom och som vi tycker att riksdag och inte minst regeringen bör beakta i samverkan med andra länder och även nu när man kandiderar till säkerhetsrådet. Jag ska avsluta med att säga att är en del av en global värld och tala om vikten av att vi inte pratar om vi och de eller säger att vi primärt ska titta på vårt närområde. Vi tycker att det är viktigt att vi ser värdet av att är den globala aktör som vi historiskt sett har varit och att vi fortsätter att se detta som ett värde för att stärka FN:s arbete inom olika områden. Det handlar om att i den globala världen hantera flyktingkriser, det handlar om internationell terrorism och det handlar om att påverka olika skeenden. Det finns klimathot och annat som är inom ramen för FN:s arbete. Svenskt truppbidrag till tillsammans med utbildningsstöd till i kampen mot IS är välkommet och nödvändigt i en turbulent omvärld. Trenden måste fortsätta, som vi i ser det, och detta perspektiv måste stärkas. Vi tycker som sagt att vi inte ska ställa dem mot varandra. Flera försvarsberedningar har ju just i fråga om internationaliseringen av försvaret talat om värdet av att vi får erfarenhet, riktig erfarenhet, och gör nytta i internationell miljö, vilket vi kan använda vid en eventuell kris på hemmaplan. Det argumentet är fortfarande giltigt, både i och i andra länder. Vi har också framfört att Nordic Battlegroup, som vi på ett sätt förtjänstfullt har ställt upp med och lett bland annat 2008, 2011 och 2014, borde antingen användas eller avskaffas. När FN ständigt ropar efter stöd och hjälp borde de resurserna i stället användas i det sammanhanget och i det som jag har nämnt. Jag vill också säga att de nya globala målen är någonting väldigt positivt. Som FN-vän kan man säga att det är glädjande att de 17 målen har antagits. Mål 16 talar om frihet från våld, vilket är grundläggande med tanke på dagens krig och konflikter och flyktingströmmar. När det gäller arbetet mot terrorism tycker vi att det här är en möjlighet att koppla in det fredsfrämjande arbetet även i det viktiga perspektivet, som finns i bland annat mål 16. Åtgärder som är särskilt angelägna för svenskt vidkommande är som vi ser det att fortsatt arbeta i den riktning som inleddes i och med truppbidraget till och att bidra även militärt till att hantera de konflikter i och som orsakar den pågående flyktingkrisen. Jag tror att den diskussionen behöver fortsätta i andra forum, men det är viktigt att koppla det perspektivet till det här även om säkerhetsrådet är blockerat. kan man väl också säga att det bombas från olika håll i , men frågan är varför man inte använder FN, varför inte tar tag i det och varför man inte använder generalförsamlingen som vi har lyft fram som ett påtryckningsmedel för att detta ska ske. Avsluta Nordic Battlegroup eller använd den! Inrätta gärna också, som panelen talar om, en snabbinsatsstyrka till FN:s förfogande! Ni i publiken som är lite äldre vet att var en av de första att tala om behovet av en snabbinsatsstyrka. Det brukar sällan nämnas, men jag vill med tanke på att FN fyller påminna om denna ikon. var före sin tid i många olika frågor. Att satsa på fredsförebyggande insatser inom ramen för FN:s globala mål för hållbar utveckling är också en möjlighet, som jag nämnde. Jag vill avsluta med denna positiva anklang – att de 17 nya målen även inkluderar de fredsfrämjande perspektiven. Där kan vi spela en positiv roll för att skapa en bättre värld. Ordföranden: Då ska vi gå vidare i vårt program till allas möjlighet att ställa frågor till våra inbjudna gäster och talare. Dock behövde bege sig tillbaka till UD, så får äran att svara på de frågorna. (M): Ni är ju en ganska artig panel. Jag tänkte höra om ni möjligen kan tycka lite olika . Det är ett problem att FN-insatserna sker först när det bränner till, alltså när konflikten är ett faktum. Det har ju fått en del kritik. Till det kan man koppla det som bland annat tar upp – att det finns en tröghet i systemet eftersom det är en politisk organisation. var också inne på svårigheten att få säkerhetsrådet att leverera. Därför har vi ryska bombningar i av både det ena och det andra. Jag tänkte fråga er: Vilka ser ni som viktiga reformer inom FN? Behovet finns ju, och det är ganska stort. Vilka är de viktigaste reformerna för att antingen snabba på arbetet eller förändra arbetssättet? Ordföranden: tar några stycken frågor. (MP): Tack för informationsdigra och intressanta anföranden! Det som lyfter fram, gamla tanke om att FN skulle få en egen snabbinsatsstyrka, är intressant. Vilket internationellt stöd finns det för det? Det skulle jag gärna vilja höra lite mer om. En fråga till: När säkerhetsrådet är blockerat hör man ju ibland den gamla tanken om Uniting for Peace – att generalförsamlingen har ett instrument kallat Uniting for Peace som skulle kunna aktiveras och användas mer. Det skulle jag gärna vilja få en kommentar till. (C): Jag kan knyta an till snabbinsatser. De är ju sällan tillräckliga. Det krävs någonting post snabbinsatsen. Är det realistiskt att tala om en snabbinsatsstyrka utan att ha en backupstyrka som så att säga säkrar den snabba insatsen? Annars kanske man bara bidrar till en förstärkt konflikt. Jag har också en fråga kopplad till frågan om folkrättslig grund. Vi har haft samtycke i . Vi har en inbjudan till , men där har vi bara ett brev från till FN om att man vill ha hjälp. Vi ser nu inbjudan till . Hur bedöms den folkrättsliga utvecklingen i det här sammanhanget? Det här har ju pågått , så det är inte bara det handlar om. I stället för ett säkerhetsrådsmandat, som är omöjligt att få, blir det den stat som äger konflikten som bjuder in dem som man ser kan bidra till den egna framgången. Vilken blir i så fall effekten för FN-systemet som sådant och förutsättningarna för att arbeta post detta? Ordföranden: börjar med fråga om viktiga reformer. Jag tror att vill börja. Sedan kan det finnas fler som vill lägga till saker. , : Tack för viktiga frågor! Jag tror att det handlar om det som jag nämnde tidigare och det som panelen talade om – att man också måste ha ett fredsframtvingande perspektiv. Här nämndes ju kapitel 6, som vi vurmat mycket för i . De flesta missioner är egentligen kapitel 7. Man kanske också ska säga att det är viktigt att kapitel 7 inte behöver användas fullt ut militärt men att det skapar mycket större förutsättningar för att avskräcka vissa av de här aktörerna från att agera om det mandatet finns med. Den typen av formmässig förstärkning och politiskt stöd tror jag är viktig, och den trend som redan finns är välkommen. Snabbinsatsstyrkan, kan jag också svara på, är en annan sak. Om vi ska vara ärliga: Varför inrättade vi en battlegroup på europeisk nivå? Det är kanske den frågan man ska ställa. Jo, det var för att den skulle kunna användas snabbt i FN-mandaterade insatser. Det var själva bakgrunden. Det har slarvats bort lite grann i diskussionerna, men jag tycker ändå att den goda idén är aktuell. Det visar också att det finns ett behov av gamla idé om att ha en snabbinsatsstyrka, som panelen tar upp. Vi har själva skapat en battlegroup som vi aldrig har använt; det är också viktigt att säga. Någonstans där ligger det alltså – detta skulle kanske behöva vidareutvecklas för att kunna användas akut i insatser. Jag delar kloka reflektioner. Det är klart att detta inte är lösningen på det hela, men det är en beredskap som måste finnas. Det är alltid frågan om en tidsfaktor. Jag tycker att det är viktigt att det sägs att detta också är en del av ett möjligt reformarbete som ligger i tiden, och jag tror faktiskt att det är mer rationellt att göra det inom ramen för FN än att göra det utanför. Det skulle vara välkommet att driver det här mer tydligt genom att bidra med fler FN-soldater men också genom att politiskt tillsammans med andra länder driva på reformarbetet för den här kapaciteten. Det vore också välkommet att vi blev bättre på att inte skylla ifrån oss och låta andra länder ta huvudansvaret. Vi måste göra det gemensamt med andra länder. Jag tror att det är viktigt. Något som också kan vara viktigt eftersom vi brukar bli påverkade av vad andra gör: ökade bidrag till FN är en viktig signal till oss alla. Det innebär inte att det bara är godhjärtade syften kineserna har, om jag får lov att säga det. Det är i alla fall en fråga som behöver ställas. , : Herr ordförande! Jag vill bara lägga till några ord om de viktigaste reformerna. Många reformer är nödvändiga. Det är svårt att rangordna dem, skulle jag säga. Många samspelar dessutom och täcker olika typer av frågor. Men en av de viktigare ur vårt perspektiv är att FN helt enkelt behöver bli bättre på konfliktförebyggande. Det är svårt med konfliktförebyggande. Man ser sällan resultaten. Det är svårt att mäta dem. Det är en av anledningarna till att säkerhetsrådet sällan sysslar med det. Men det finns vissa format som säkerhetsrådet skulle kunna använda mer vad gäller tidig varning och så vidare. Jag tycker att en av de viktigaste slutsatserna av den här översynsrapporten, som också generalsekreteraren plockar upp i sin så kallade implementeringsrapport, är just att vi måste se till hela konfliktcykeln när vi planerar mandat. Vi måste också kunna säkerställa att när vi går över från en fredsfrämjande insats måste vi redan i mandatdesignen planera för fredsbyggande, det vill säga vad som händer därefter. Hur ska vi se till att stater inte återfaller i krig och konflikt? Vi måste ligga steget före mycket mer. Det är en viktig poäng. Det finns också vissa handgrepp som man kan tycka är enklare. FN:s fredsfrämjande insatser är inte riktigt uppbyggda för att agera snabbt. Vi har en snabbinsatsstyrka, som vi har varit inne på tidigare, men också bara en sådan sak som vilket stöd insatserna får i fält. Just nu kan inte den militära befälhavaren i en insats själv bestämma över logistiken. Det är en civil fråga. För varenda flytt, för varenda transport, måste han eller hon be logistikavdelningen, som är civil, om lov. Det är givetvis extremt frustrerande i insatser som den i , där transportvägarna är väldigt underutvecklade. Det tar därmed mycket tid. En sista fråga som jag ska nämna är vikten av ny teknologi och nya typer av förmågor i FN:s fredsfrämjande insatser. Det knyter också an till frågan om skydd av civila. Där ligger vi i framkant i vårt bidrag till med ett underrättelsebidrag. Vi bidrar även med UAV:er, som i sin tur ökar effektiviteten i insatserna och förmågan att implementera mandaten. Ordföranden: har vi fråga om den folkrättsliga utvecklingen. , Försvarshögskolan: Samtycke är ju en folkrättslig grund i sig. Det är något som har följt i alla fredsinsatser. Jag kan på rak arm bara tänka mig tre insatser med FN-mandat där man inte haft samtycke, och det skulle vara , och Libyeninsatsen 2011 – så samtycke har egentligen alltid funnits, även i kombination med kapitel 7. Men som påpekar har man använt sig av samtycke även utan FN-mandat. Ett problem med det är att samtycket när som helst kan dras tillbaka från världsstaten. Då är det bara att packa ihop och åka tillbaka. Då är den folkrättsliga grunden borta, så det är ett problem i sig. Det kanske större problemet som vi ser med den här trenden är att säkerhetsrådet blir irrelevant om det inte kan fatta de här besluten. Det är där de ska gås igenom och fattas, men så hittar man andra vägar. Än så länge är det folkrättsligt korrekta vägar, men det går ju att tänka sig en annan utveckling där man kanske agerar mot en stats vilja för att säkerhetsrådet trots allt är blockerat. Där är vi inte , men att det finns en besvärande trend i det här får jag nog hålla med om. , tidigare : Jag har en kommentar och en fråga. När jag hör diskussionen om vad den viktigaste reformen är kan jag efter mina som FN:s rättschef inte underlåta att säga att den absolut viktigaste reformen är att de fem permanenta medlemmarna i säkerhetsrådet böjer sig för den lag de är satta att övervaka, nämligen . FN:s starkaste organ är säkerhetsrådet, men när det verkligen behövs är det dess svagaste länk. Det är fullständigt oförlåtligt. Vi såg hur och agerade i , och vi ser hur agerar nu i och . Det är fullständigt oförlåtligt. Om de drog en gräns någonstans och sa: ”Skrider ni över den gränsen kommer vi att räcka varandra handen”, då skulle de uppnå precis det som det talas om här, nämligen förebyggande. Men så länge statschefer och våldsverkare ser att ingenting händer fortsätter konflikterna. Kommentaren jag har gäller . Det är helt riktigt som säger att konventionen om mänskliga rättigheter formellt inte gäller för FN. Men jag kan säga att det inte råder något tvivel om att den tillämpas. var mycket bestämd – jag var hans rättschef tillämpade vi . Till exempel när vi regerade Kosovo och granskade vi lagstiftningen som FN utfärdade i de provinserna enligt samma system som jag hade i UD här i : En tjänsteman läste varje lagförslag med mänskliga-rättigheter-glasögon så att man inte utfärdade regler som inte stämde. När det gällde den internationella humanitära rätten var också mycket bestämd: Den gäller FN-operationer. Han utfärdade en bulletin, 1999/13, som innebär att man tillämpar den internationella humanitära rätten i FN-operationer. Det finns också en bulletin, 2003/13, som innebär att man särskilt övervakar att vissa brott inte begås i FN-operationer. Svagheten här är att militär som ligger ute i FN-operationer lyder under den sändande statens lagstiftning. De har inte alltid jurisdiktion. Den här frågan diskuteras i generalförsamlingen , och utfärdas en resolution om det. Jag ville bara nämna detta som ett klargörande. Frågan jag har är egentligen riktad till utskottets ledamöter. Jag vet att känner till den här publikationen, men jag vill ställa frågan: Känner utskottets ledamöter till en kort publikation, utfärdad av i och ett systerinstitut i , som heter Rättsstaten – En handledning för politiker? Jag frågar eftersom vid ett möte med tidigare stats- och regeringschefer ställde frågan om politiker förstår vilket ansvar de har för rättsstaten. Jag har ställt den frågan ofta. Den här guiden finns nu översatt till 20 språk, och det är min förhoppning att varje ledamot av riksdag läser den. Jag ställer också frågan mot bakgrund av det som sas om sustainable development goals, de hållbara målen. Bland de 17 målen finns ett som är en förutsättning för att alla de andra ska uppnås, och det är mål 16 om rättsstaten. Om inte det kan säkerställas kommer de andra att försvinna i korruption, inaction och så vidare. Det är väldigt viktigt, så jag vill ställa den frågan till utskottets ledamöter. De får själva avgöra om de vill svara. , tidigare Försvarshögskolan: När det gäller frågan om behov av reformer var det intressant att i medierna se att i hade föreslagit en ny FN-styrka för kulturskydd. Vi tänker på hur har förstört kulturegendom i och och hur en bro i och andra kulturvärden förstördes i . Det finns ingen beredskap i FN-systemet, preventivt eller reaktivt, för att skydda kulturföremål. Jag tycker att det vore en bra idé att från svensk sida stödja det italienska förslaget. Det är kanske en fråga till UD, om de är beredda att göra det, och till , om de är beredda att puffa för det. Det behöver finnas en form av beredskap i FN-systemet. Det behövs inte bara soldater som är på plats preventivt och gör någonting, utan det behövs även experter som kan gå igenom vilka föremål det är fråga om och hur de bäst skyddas. Det går inte att tillämpa i det är för sent att rycka in i det getingboet av skjutande – men när det gäller att förutse nya konflikter skulle det kunna vara någonting att tänka på. Jag vill gärna också säga någonting som rör fråga om enskilda, kanske diktatorer, som unilateralt ger samtycke till andra stater att involvera sig i inbördeskrig. Enligt klassisk folkrätt är det inte rättsenligt att utfärda en sådan inbjudan. Man kan i och för sig utfärda inbjudan, men att ta emot hjälp i ett pågående inbördeskrig, som hjälper den sittande regimen eller en annan part i inbördeskriget, är en inblandning i andra staters angelägenheter. I det pågående Syrienfallet har exempelvis inte uppmärksammats att Putins inblandning där är folkrättsvidrig. Den inblandningen borde multilateraliseras genom FN och inte ske på det sätt som sker. Låt mig även helt kort säga något om sustainable development goals och mänskliga rättigheter. Även om punkt 16 talar om rule of law talar punkterna 4 och 5 alldeles för lite om de politiska och medborgerliga rättigheterna. En viss tonvikt läggs på utbildning och på jämlikhet mellan könen, men ingenting sägs om yttrandefrihet. Ingenting sägs heller om dialog som en form för utveckling och för att uppmärksamma behovet av politiska reformer. Det är en brist i sustainable development goals. , : Jag vill rikta ett särskilt tack till utrikesutskottet, som arrangerar den här utfrågningen. Jag tänkte följa upp det som utrikesrådet inledde med att kommentera, nämligen de tre stora utvärderingar som har skett - framtida fredsinsatser, fredsbyggande och implementeringen av artikel 1325. uttryckte viss oro för att nästa generalsekreterare för FN kanske inte har samma intresse för de här frågorna, för att driva dem vidare. FN består som vi vet av sina medlemsstater. Där har som stor givare till FN ett ansvar att driva frågor. Mina frågor är: Vilka rekommendationer, av dem som lyfts fram i utvärderingarna, driver särskilt? Vad tycker vi är extra intressant i dessa viktiga utvärderingar? Jag kan givetvis inte låta bli att notera det viktiga val av ny generalsekreterare för världsorganisationen som sker . kan jag inte låta bli att påminna om att var kompromisskandidat nummer elva. I av stora globala spänningar hoppas vi att det blir en ny generalsekreterare. Man hoppades att skulle vara mer av sekreterare än av general, men han visade sig vara av en helt annan kaliber. Ordföranden: börjar med fråga, ifall utrikesutskottets ledamöter känner till skriften Rättsstaten – En handledning för politiker. var generös nog att säga att det var upp till varje ledamot att avgöra om han eller hon ville svara. Jag kan för egen del säga att jag ser fram emot att läsa publikationen. Sedan har vi fråga om FN-styrka för kulturskydd. , : Herr ordförande! Tack, , för frågan! Det handlar om utveckling. Den ständiga diskussionen om reformer av FN:s fredsfrämjande arbete är viktig. Det är ett uttryck för det som italienarna tar upp om de ohyggliga brott mot kulturen som har begåtts, nu framför allt i , men tidigare också i andra delar av världen. Jag vill säga att man skulle kunna inkorporera det i ett större perspektiv, i ett helhetsperspektiv. och jag var i och träffade representanter för Programme, men vi hade också diskussioner med folk från italienska UD. Deras fokus är . Om det blir fred mellan de två rivaliserande regeringarna i Tobruk och är berett att skicka in ett stort truppbidrag, vilket de framfört i . Vi talar om kanske fler än 10 000 soldater för att försöka skapa stabilitet i . Som jag nämnde i min inledning är det viktigt också när det gäller flyktingkrisen och transittrafiken av allt möjligt, alltså inte bara av människor utan också av vapen och annat. Jag skulle vilja sätta in det i ett större perspektiv. Det handlar om att ta ett helhetsgrepp där kulturvärdena finns med som en del av det som vi ska skydda och som är av intresse för mänskligheten, om jag får uttrycka det så. Det är ett intressant initiativ. , : För att komplettera det som sagts tycker också jag att det är ett intressant initiativ. Jag hade inte hört någonting om det tidigare. Det presenterades i samband med att firade som FN-medlem. Jag känner inte till tillräckligt mycket om initiativet, men det blir intressant att se hur de tänkt sig att det ska implementeras, om det är något som får ett eget mandat, har en egen uppgift som skickas ut oberoende av FN:s övriga engagemang i landet, eller om man kan tänka sig att lägga till kulturaspekter. Det fanns med även i Minusmainsatsen. Under ett tidigare skede fanns det element i mandatet där skydd av kulturarv fanns med. Jag vet inte om något skedde i praktiken, men det fanns med som ett element. Det här kan då tänkas bli ett slags vidareutveckling. Det är definitivt någonting som vi kommer att följa med intresse. Ordföranden: har också fråga om vilka rekommendationer kring 1325 och annat som vi överväger att följa. Så kan man väl sammanfatta det. , : Det nämndes en viss oro, och jag tror att den oron delvis har att göra med att det just nu inte finns någon sammanhållen genomförandeprocess i FN för hur de tre översynerna ska tas om hand. Varje översyn har sin egen process; somliga översyner har flera processer. Vad gäller fredsinsatsöversynen faller en hel del på generalsekreteraren att genomföra. Tittar vi på den rapport som han själv har presenterat ser vi att han skjuter upp många av de svårare frågorna till nästa generalsekreterare. Han anser inte att han har möjlighet att genomföra något under det år han har kvar. Det kan man möjligen förstå. När det gäller genomgripande förändringar handlar det väl om att en ny person vill ha möjlighet att sätta sin prägel på arbetet, men det är viktigt att signalera att det här bör börja genomföras . Vad det gäller medlemsstaterna så absolut, medlemsstaterna har en oerhört viktig roll.