bet · H201FiU30 · 2015-04-10 00:00:00 — Det kan jämföras med budgetprocessutredningen som också var parlamentarisk, en av de få som den borgerliga regeringen över huvud taget tillsatte. Den utredningen gick betydligt snabbare, och den behandlade en fråga som verkligen handlade om ramverket. Målnivån är inte ramverket. Målnivån är en del av budgeten och beslutas . Det läggs fram förslag om den i budgeten som sedan beslutar om i det första steget, som jag beskrev i mitt anförande. Det var något som alla var överens om i . Jag frågade i mitt anförande och i flera replikskiften om ni står bakom detta, om ni tycker att det är så man fattar beslut i de här frågorna. Jag fick inget svar från , men jag hoppas att kan ge mig ett besked. Den tolkning som jag beskrev förut, och som ni skriver om i ert eget initiativ, är att det som regeringen föreslår är det som gäller. Är det så? Den här debatten får inte handla om huruvida man kan hitta ett halmstrå som säger att det är juridiskt och tekniskt möjligt att göra detta ensidigt. Vår invändning handlar om huruvida det är lämpligt att göra det ensidigt. Är det inte betydligt lämpligare att låta en sådan här process ta tid och eftersträva största möjliga enighet? Reducera inte diskussionen till en juridisk och teknisk fråga, för det här handlar om vad som är politiskt rätt. Jag har svårt att få ihop det säger. I ena stunden är det en viktig fråga som ni vill ha samtal kring. I andra stunden är det en fråga som är som vilken som helst och som regeringen kan ändra på en kafferast om man så önskar. Vad är det som gäller? Om det är en sådan liten fråga, varför ska vi över huvud taget tala om den? Jag tycker att det är en viktig fråga. Det är något som kräver långsiktighet, lugn och ro. Därför föreslår jag och Alliansen en sådan här utredning. säger att man vill föra samtal. Vi presenterar nu infrastrukturen för dessa samtal. Fem partier tycker att det ska genomföras i en parlamentarisk utredning. Det är en riksdagsmajoritet. Låt oss sätta igång arbetet! Tolka inte detta som att jag tror att inte kommer att göra ett bra jobb. Myndigheten kommer att kunna leverera ett bra underlag till en sådan här utredning. Så sent som refererade jag till att har sagt att era förändringar på arbetsmarknadssidan och er höjning av arbetsgivaravgifterna för unga kommer att dämpa sysselsättningen. Jag litar på det säger. Men denna fråga är så viktig att fler måste få komma till tals. Inte minst måste en politisk process sättas igång och avslutas där vi eftersträvar största möjliga enighet och breda koalitioner innan vi gör några förändringar och innan vi bestämmer oss. Det är så vi bygger förtroende för den svenska ekonomin. Som jag har varit tydlig med har vi inga som helst problem med samarbete och breda lösningar i denna fråga. Det har varit regeringens inriktning att skaffa sig ett rejält sakligt underlag för att sedan ha en diskussion med partierna. har svårt med frågan eftersom de bröt mot överskottsmålet och absolut ville hålla fast vid det oavsett vad en sådan här utredning kom fram till. har de ändrat sin position, och har säkert haft en roll i den positionsförändringen. Det är bra. Vi har gärna samtal om detta och kommer gärna överens brett. Det är dock viktigt när vi har slutit en överenskommelse i en budgetprocesskommitté och kommit överens i en decemberöverenskommelse att vi kan lita på att innehållet i det också gäller. Självklart vill vi ha breda överenskommelser, men budgetlagen, riksdagsordningen och decemberöverenskommelsen är tydliga med att detta är något som regeringen kan genomföra ensidigt. Jag säger inte att regeringen ska göra det, för det är mycket bättre med breda lösningar på detta område liksom på många andra. Men om vi vill ha en bred överenskommelse finns det väl en poäng i att vi också hedrar de överenskommelser vi har ingått tidigare och det som blir konsekvenserna av dem, nämligen att det här finns en sådan möjlighet för regeringen. Det är bra om , Socialdemokraterna, och alla andra partier kan diskutera denna fråga och komma fram till en bra lösning för det som ska gälla framåt i tiden. Så har vi gjort fram tills , och det har varit bra för . Skulle det visa sig vara en dum position att stå kvar i det aktuella läget kan man inte ge ett enda parti vetorätt i en förändring. Det är inte en rimlig utgångspunkt för dessa samtal. Men vi har gärna breda samtal. Huruvida Alliansen bröt mot överskottsmålet är ett halmstrå som både och griper efter. Den budget som vi lade fram och som gick igenom visade en väg till överskott till 2018. Banan var klar, vilket vet. Låt mig vara ärlig och säga att om Alliansen hade vunnit valet och haft makten är det inte alls säkert att vi hade klarat det. Det finanspolitiska ramverket är så upplagt att det finns en flexibilitet, och när det sker förändringar i ekonomin och omvärlden måste en regering kunna möta det. Vi har lagt fram budgetar under en rad år som har gått med underskott för att stimulera den svenska ekonomin och för att freda jobb i välfärden och annat. Det är därför sant att vi har befunnit oss en bit från överskott, men det viktiga är att om vi hade röstat igenom socialdemokratiska budgetar hade vi varit ännu längre från ett överskottsmål eller balansmål. Vi hade haft betydligt mindre pengar i ladorna. och decemberöverenskommelsen gäller. Allt vi har kommit överens om gäller. Jag utgår därför från att det vi kommer att rösta om - att en riksdagsmajoritet säger att vi ska ha en parlamentarisk utredning om detta som ska vara klar senast - också ska gälla. Eller hur, ? Det du undvek att ta upp, , var att ni i praktiken lämnade överskottsmålet. För varje budget ni lade fram sköt ni fram tiden för när ni avsåg att nå målet. Så såg det ut. Det kan ta lite tid innan man vågar se verkligheten i vitögat. Det valde den borgerliga regeringen på ett sätt eftersom man lämnade överskottsmålet i praktiken, men man ville inte erkänna det offentligt. Det tycker vi att man borde ha gjort. drev denna fråga och fick även in den i den politiska debatten. Efter finns det nu en rätt stor samstämmighet bland ekonomer på både höger- och vänstersidan och bland arbetstagare och arbetsgivare om att det är dags att lämna detta mål. Ni har till slut också kommit dit, vilket är bra. Ni är också i ett skede där ni anser att överskottsmålet ska lämnas därhän. Vi borde diskutera varför överskottsmålet har spelat ut sin roll. Som dagens samhälle ser ut kan vi inte ha pengarna i sig som mål. Vi måste ha mål som gör att vi tar itu med de samhällsproblem vi har , inte dem vi hade . försökte i sitt anförande glömma bort att vi har 760 miljarder i nettoförmögenhet i staten. Det är alltså knappast statsskulden som är det stora samhällsproblemet . Att vi har massarbetslöshet, att unga inte kan flytta hemifrån och att barn går ut skolan utan fullständiga betyg är det stora samhällsproblemet tillsammans med den nödvändiga klimat- och miljöomställningen. Det vore bättre att föra en politisk diskussion om detta och utgå från vilka redskap vi behöver för att lösa det. kanske har en poäng. Ska vi verkligen låta vara med i denna process med tanke på att det inte finns ett enda område där de inte vill lägga mer pengar och därigenom dränera svenska statens ekonomi? sa att jag undvek att ta upp överskottsmålet, men det var väl precis det jag och debatterade. Jag erkände att alliansregeringen lade fram ett antal budgetar som visade underskott för att vi ville värna jobben i välfärden och göra satsningar på jobb och företagande, för det är sådant som bygger starkt. Det kunde vi göra för att det fanns gott om pengar i ladorna tack vare att vi hade en låg statsskuld. Om vi går väg och öppnar upp kranarna helt när det gäller vad man kan lägga pengar på och kalla för en investering kommer vi snart att hamna i den situation som många länder i vår närhet är i, nämligen att vi helt plötsligt inte har något utrymme att satsa när så krävs. Vi kommer inte att kunna värna jobben utan måste sparka lärare, sjuksköterskor och andra för att pengarna helt enkelt är slut. är inte i det läget. Vi kan gå med underskott i våra budgetar eftersom vi har det så gott ställt tack vare det finansiella ramverket. Jag blir orolig när raljerar över att ha mål för det ekonomiska sparandet. Det finns ett egenvärde i att hålla hårt i pengarna när tillfälle ges och att lägga undan pengar i ladorna för att ha utrymme när krisen slår till. Detta ska man inte raljera över, utan det ska värnas. Det måste finnas kvar i oavsett vad vi kallar det eller vad vi kommer fram till i utredningen. Varför är så ovillig att tala om detta? Varför röstar emot den process som vi initierar där vi ska sitta ned och resonera om vad som är det långsiktigt bästa för staten ? De lador som var fulla när ni tog över, , hade vi varit med att bygga upp. Vi var med och lämnade över överskottet 2006. Det gjorde ni väldigt snabbt av med. Det kliade helt enkelt så mycket i fingrarna att få sänka skatten. Du säger att om man nu skulle lämna överskottsmålet så skulle hela statsfinanserna raseras. Det är väl ingen som någonsin har påstått att vi inte ska ha sunda statsfinanser. Alla argumenterar för att vi måste ta itu med de stora samhällsproblemen och därmed också ändra på de mål som styr finanspolitiken och ta itu med dem med de verktyg vi har. Det säger , TCO, och . Alla de har föreslagit att vi i stället borde ha ett mål om budget i balans. Det är värt att lyssna på dem. Om du inte vill lyssna på våra argument borde du kunna lyssna på deras argument, även om de är ungefär exakt desamma. Vi behöver investera för att ta itu med dagens stora samhällsproblem. Du borde se de problemen. Hur många unga är det som inte har en förälder som kan köpa en bostad åt dem? Hur många unga är det som över huvud taget inte får flytta hemifrån? Hur många grader ska temperaturen stiga med innan vi tar itu med problemen på allvar och gör de klimatinvesteringar vi behöver? Hur många tåg ska stå still på järnvägen och hur länge innan vi försöker ta itu med de verktyg vi har? Det var vad jag försökte diskutera. Jag tycker att vi har ett ansvar som politiker att se de samhällsproblem vi har och titta på vilka verktyg vi har för att åtgärda dem. Vi sträckte ut en hand till er 2012 och sa: Låt oss sätta oss tillsammans och titta på om överskottsmålet verkligen är det rätta . Ni hade i praktiken lämnat det målet. Vi tyckte att vi borde göra det tillsammans i demokratisk ordning. Ni valde att inte göra det. står ni här och klagar på oss. Jag tycker att det är lite väl magstarkt. Det finns någon anledning till att inte nämnde när han tackade för att vi var med och satte ramverket på plats som har inneburit en stark svensk ekonomi. Jag tror att många med mig inte främst tänker på och era insatser i svenskt politik när vi tänker på hur vi byggde upp den svenska ekonomin efter 90-talskrisen. Den andra felaktigheten, som jag tror att hann med redan i sin första mening, är att Alliansen skulle ha raserat den svenska ekonomin vid makten. Vi har lägre statsskuld nu än när Alliansen tog över 2006. Jag tycker att vi kan tillåta oss själva att hyfsa debatten lite och åtminstone använda argument som stämmer. har också återkommit till att man tydligen sträckte ut en hand och ville diskutera just de här frågorna. Då infinner sig givetvis frågan: Varför är det helt fel att göra det nu? Om det var idé ursprungligen, är det inte någonting man borde välkomna att nu andra partier lägger fram förslaget att vi ska tillsätta en parlamentarisk utredning? Vi ska sätta oss ned, låta det ta lite tid och fundera igenom, få faktaläget på bordet och sedan tillsammans i bredast möjliga enighet fatta ett beslut om vad som ska gälla de kommande decennierna. Jag har aldrig riktigt hört argumentet varför det helt plötsligt är fel. Men är det tydligen det. monologer säger en hel del om varför inte riktigt är att lita på i de här frågorna. Oavsett läge, oavsett högkonjunktur eller lågkonjunktur, oavsett hur omvärldsbilden ser ut, är lösning alltid att satsa mer pengar. Det gäller att hitta på politiska reformer, kalla dem för investeringar och slänga pengar på dem. Det är inte så man håller en ekonomi i rullning. Det är inte så man värnar ett lands statsfinanser. Jag tror att man gör klokt i att närma sig dessa frågor med rätt mycket varsamhet och försiktighet. Överskottsmålet och det finanspolitiska ramverket har tjänat väl. Det gäller inte bara själva ramverket och överskottsmålet utan också själva enigheten om detta. Det har skapat ett förtroende för den svenska offentliga ekonomin och den svenska ekonomin i stort. Jag vill tacka föregående talare och för förtjänstfulla beskrivningar av vad vi vill uppnå med utskottsinitiativet och också för den historiska exposén över hur det har växt fram. Det beskriver förtjänstfullt varför det är så viktiga frågor och varför samsynen ska eftersträvas. Vi vet att välskötta offentliga finanser är en förutsättning för jobb, tillväxt och konkurrenskraft och för en långsiktigt hållbar välfärdspolitik. En misskött ekonomi drabbar utsatta människor allra hårdast. Det blir uppenbart gång på gång när kriser slår till. Vi vet att vi har ramverket och överskottsmålet. Att regeringar har följt ramverket och haft det som styråra i ekonomin har gjort att vi har kunnat sänka statsskulden. Det förtjänar också att påpekas att det inte är någon naturlag att statsskulden ska sjunka. Vi har kunnat se länder där skuldnivåerna under finanskrisen i stället för att som i minska har stuckit i väg kraftigt, till exempel i . Det gäller många EU-länder där man inte har gått samma väg som utan där skuldnivåerna som andel av bnp har dragit i väg. Det är väldigt viktigt att vi behåller ett stabilt finanspolitiskt ramverk. Det finns en väldig styrka i om ändringar som görs i det kan göras enigt. Vi ser nu att den välskötta svenska ekonomin och den relativt låga statsskulden skapar förutsättningar för att se över överskottsmålet. Det förtjänar att sägas att innan man gör det bör man tänka igenom det noggrant och analysera det i grunden. Det tycker jag att vi ska göra tillsammans i en parlamentarisk utredning. Det gäller inte bara politiker. Man behöver naturligtvis också tillgång till den expertis, till exempel i form av , som kan leverera underlag in i en sådan utredning. Att göra som regeringen gör att efter att ha lovat att värna överskottsmålet ensidigt deklarera att det ska överges och ge ett beställningsuppdrag på detta tycker inte vi är bra. Det är därför som vi har tagit detta initiativ. Det förtjänar att nämnas att hade en pressträff. Det lät här som att alla är överens om att man borde göra precis som regeringen nu föreslår. På pressträffen hade rådet tre rubriker på sina bilder. Den första rubriken var: "Det är inte tomt i ladorna". Man bedömde att den svenska ekonomin var välskött. har rådet gjort en utvärdering där man konstaterade att den finanspolitik som hade bedrivits varit i huvudsak välavvägd. Bild nr 2 handlade om att det inte fanns några skäl att avvika från överskottsmålet, och bild nr 3 handlade om att överskottsmålet bör ligga fast. Det är också ett underlag och någonting som man bör ta in i den här typen av utredning. Man ska bryta argumentet mot varandra och göra en analys. Hur ser det ut i andra länder? Vad kan vi dra för lärdomar? Det gäller att dra de lärdomarna och göra den analysen ordentligt innan man bestämmer sig för att överge överskottsmålet i stället för att ensidigt deklarera att man så ska göra. Det är syftet med detta. Att göra det i en form av en parlamentarisk utredning tror vi skulle vara väldigt bra. Det skulle vara bra för och bra för analysen. Det skulle bidra till att vi fick ett gemensamt underlag för att kunna ta ställning till om vi ska ändra överskottsmålet eller inte. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.)