bet · H201CU6 · 2015-02-23 00:00:00 — Utskottet stod fast vid sitt tidigare ställningstagande om att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiske fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. Utskottet föreslog därför att motionerna skulle avslås. Motionärerna anser att utredningar om faderskap för ogifta måste kunna moderniseras och förenklas. Enligt motionärerna kan utredningarna uppfattas som krångliga och som ett i frågasättande av par som lever i förhållanden utan att vara gifta. Motionärerna anser också att ett faderskap borde kunna fastställas redan under graviditeten. Motioner motsvarande de nu aktuella har behandlats av under en lång följd av år. Enligt utskottet måste utgångspunkten för en reglering på detta område vara omtanken om barnets bästa. Bestämmelserna får alltså inte utformas på ett sådant sätt att barnets bästa på något sätt riskerar att bli åsidosatt. Det är också av stor vikt att den ordning som finns för utredningar om faderskap för ogifta ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiska fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. Utskottet vill också framhålla betydelsen av att faderskapsärenden handläggs på ett så enkelt sätt som möjligt med hänsyn till barnets intressen och under former som inte behöver uppfattas som integritetskränkande. Utskottet kan konstatera att kritik riktats mot den nuvarande ordningen. Enligt utskottet kan det inte uteslutas att reglerna kan förenklas och moderniseras utan att barnets bästa riskerar att bli åsidosatt. Mot denna bakgrund anser utskottet att det finns skäl för regeringen att undersöka de frågeställningar kring den nuvarande ordningen för utredningar om faderskap för ogifta som lyfts fram i motionerna. Det bör vara en uppgift för regeringen att överväga om det finns behov av förändringar och i så fall ta nödvändiga initiativ. Regeringen bör också i ett lämpligt sammanhang återkomma till och redovisa resultatet av arbetet. Vad utskottet anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ställningstagandet innebär ett delvis bifall till samtliga motioner. Talerätt i mål om fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om talerätt i mål om fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. I motion 2014/15:495 av (S) föreslås ett tillkännagivande om att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest. Om modern vid barnets födelse är gift med en man ska mannen i äktenskapet, enligt 1 kap. 1 § , anses som barnets far, s.k. faderskapspresum-tion. Ska en viss man inte anses som far till ett barn enligt faderskapspresum-tionen, är socialnämnden enligt 2 kap. 1 § skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. bör enligt 2 kap. 6 § verka för att det görs en blodundersökning av modern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om denne begär det eller det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man då barnet kan vara avlat. Talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § första stycket av barnet. Enligt andra stycket förs barnets talan av socialnämnden i de fall som avses i 2 kap. 1 § . Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får också alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Motsvarande motionsyrkanden har avstyrkts av utskottet , i betänkande 2013/14:CU19. Utskottet noterade att lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Av bestämmelserna i 2 kap. 6 § följer att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet kunde konstatera att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall ska verka för att en utredning kommer till stånd. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det som anfördes i motionerna inte utgjorde skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av den gällande ordningen, varför motionsyrkandena avstyrktes. Utskottet anser alltjämt att det saknas skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av den gällande ordningen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till en aviserad proposition. Jämför reservationerna 3 (C, FP) och 4 (V). I motion 2014/15:132 föreslår m.fl. (V) flera tillkännagivanden som innebär att regeringen ska lägga fram förslag till ändringar av lagstiftningen i . Det föreslås att en föräldraskapspresumtion ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i ett äktenskap eller registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning vid ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 1). Vidare föreslås att begreppet faderskapspresumtion ändras till föräldraskapspresumtion i samtliga lagtexter där det förekommer (yrkande 2). Det föreslås också att partnern till en kvinna som genomgår assisterad befruktning utanför ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg får möjlighet att bekräfta föräldraskapet till barnet (yrkande 3). Därutöver föreslås att begreppet faderskapsbekräftelse ändras till föräldraskapsbekräftelse i samtliga lagtexter där det förekommer (yrkande 4). Slutligen föreslås att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet (yrkande 6). I partimotion 2014/15:2316 av m.fl. (FP) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om föräldraskapet vid assisterad befruktning kan regleras på samma sätt för samkönade par som för olikkönade par (yrkande 6). Motionärerna anser att familjerättslagstiftningen i detta avseende måste bli könsneutral. Assisterad befruktning med donerade spermier får enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. utföras då en kvinna är gift, registrerad partner eller sambo med en annan kvinna. En kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna kan alltså insemineras med donerad sperma, och hennes ägg kan befruktas utanför kroppen med donerade spermier. Behandlingen förutsätter – liksom för heterosexuella par – att maken, partnern eller sambon skriftligen har samtyckt till behandlingen. Vidare ska en läkare pröva om det med hänsyn till parets medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att behandlingen äger rum. Behandlingen får utföras endast om det kan antas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Om en kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna fått en behandling utförd enligt lagen om genetisk integritet m.m. ska maken, partnern eller sambon till den behandlade kvinnan enligt 1 kap. 9 § också anses som barnets förälder. Föräldraskapet förutsätter att maken, partnern eller sambon har samtyckt till behandlingen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet ska i första hand fastställas genom att maken, partnern eller sambon bekräftar föräldraskapet. För bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Bekräftelsen görs alltså skriftligen och ska bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska vidare skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern. Bekräftelsen kan göras före barnets födelse. Om föräldraskapet inte bekräftas frivilligt, kan det fastställas genom dom. Om en kvinna anses som förälder till ett barn gäller detsamma som för andra föräldrar, t.ex. i fråga om vårdnaden om barnet, underhåll, arv, namn och föräldraförmåner. Om föräldrarna är gifta eller registrerade partner, står barnet alltså från födelsen under vårdnad av dem båda. Om föräldrarna är sambor, står barnet under vårdnad endast av den kvinna som har fött barnet, men föräldrarna kan få gemensam vårdnad genom en anmälan till . Föräldraskapet gäller inte barn som kommer till genom assisterad befruktning utanför tillämpningen av lagen om genetisk integritet m.m., dvs. i utländsk sjukvård eller i egen regi. I dessa fall ska alltså faderskapet fastställas. Om det är till fördel för barnet och övriga förutsättningar finns, kan ett gemensamt föräldraskap för det lesbiska paret då åstadkommas genom adoption. Utredningen om föräldraskap vid assisterad befruktning I utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslår utredningen att föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier ska regleras på samma sätt för samkönade par och olikkönade par. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska automatiskt anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslår utredningen att föräldraskapet för moderns sambo ska fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning som utförts inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Utredningsbetänkandet är enligt uppgift från föremål för beredning. Enligt departementet har dock frågorna som behandlas av utredningen anknytning till de frågor som tas upp i tillkännagivanden med anledning av socialutskottets betänkande 2011/12:SoU26 om ensamstående kvinnors rätt till assisterad befruktning och surrogatmoderskap. Tillkännagivandena innebär att regeringen skyndsamt ska återkomma med lagförslag som innebär att ensamstående kvinnor ges rätt till assisterad befruktning på samma sätt som olikkönade respektive samkönade par redan har enligt gällande rätt och att det är angeläget att frågor om surrogatmoderskap utreds förutsättningslöst. Enligt bör en sådan prövning utgå från ett brett perspektiv som inkluderar juridiska och etiska frågeställningar samt ekonomiska överväganden och hänsyn till internationella förhållanden. En fråga som bör ingå i en sådan utredning är hur en reglering bör se ut för de barn i som tillkommit genom surrogatmoderskap utomlands (bet. 2011/12:SoU26, rskr. 2011/12:180). Den fortsatta beredningen av utredningsbetänkandet görs därför enligt departementet i samband med hanteringen av dessa tillkännagivanden. Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet presenterade Utredningen om utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet delbetänkandet Assisterad befruktning för ensamstående kvinnor (SOU 2014:29). Utredningen föreslår att det ska bli möjligt för ensamstående kvinnor att genomgå insemination och befruktning utanför kroppen (IVF-behandling) inom svensk hälso- och sjukvård. Utredningen föreslår att de regler som gäller för sådan behandling av par också ska gälla för behandling av ensamstående kvinnor. Detta innebär att behandling av ensamstående kvinnor ska få utföras med donerade spermier och vid samma sjukvårdsinrättningar som får utföra motsvarande behandlingar av ett par. Det innebär också att en läkare ska pröva om det är lämpligt att en assisterad befruktning äger rum. En behandling får bara utföras om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Enligt utredningens förslag ska faderskap eller föräldraskap inte behöva fastställas om en kvinna har genomgått en assisterad befruktning som ensamstående inom svensk hälso- och sjukvård och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att hennes barn har kommit till genom behandlingen. Utredningens uppdrag i övrigt, som bl.a. innefattar frågor om surrogatmoderskap, ska redovisas . En proposition om assisterad befruktning för ensamstående kvinnor är aviserad till . Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2013/14:CU19. Utskottet ansåg att det inte fanns skäl att föregripa det pågående arbetet inom , varför motionsyrkandena borde avslås. Som redovisats ovan har regeringen aviserat en proposition om assisterad befruktning för ensamstående kvinnor till . Enligt utskottet finns det därför inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om adoptioner. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför särskilt yttrande 1 (M). I motion 2014/15:355 begär och (båda M) ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att underlätta adoptioner av familjehemsplacerade barn. I motionerna 2014/15:426 av (M), 2014/15:578 av (M), 2014/15:1891 av (M), 2014/15:1947 av (M) yrkande 2 och 2014/15:2663 av m.fl. (M) yrkande 4 framställs liknande yrkanden. I motion 2014/15:454 av Boriana (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att underlätta adoptioner av vuxna. m.fl. (M) föreslår i motion 2014/15:2984 att regeringen bör se över hur adoptionslagstiftningen kan förändras så att den bättre tillmötesgår de behov som finns i dagens samhälle (yrkande 1). Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja det till adoptanten. Adoptivbarnet och dess avkomlingar tar arv och ärvs som om adoptivbarnet hade varit adoptantens eget barn. Beslut om tillstånd till adoption fattas av en domstol. Domstolen får ge sitt tillstånd endast om adoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävs att den som vill adoptera barnet har uppfostrat det eller vill uppfostra det eller att det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen. En man eller en kvinna som har fyllt får med rättens tillstånd adoptera ett barn. Den som är gift får adoptera endast gemensamt med sin make. Den ena maken får dock adoptera den andra makens biologiska eller adopterade barn. Efter en sådan s.k. styvbarnsadoption eller närståendeadoption anses barnet som makarnas gemensamma. Även registrerade partner enligt den numera upphävda lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap har möjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Härigenom kan två partner gemensamt adoptera barn, och en partner kan adoptera den andra partnerns barn. Andra än makar och registrerade partner får således inte adoptera gemensamt, inte heller sambor. avlämnade adoptionsutredningen betänkandet Modernare adop-tionsregler (SOU 2009:61). Utredningen hade i uppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om adoption i 4 kap. . I betänkandet föreslår utredningen bl.a. att 4 kap. ska upphävas och ersättas av ett nytt kapitel med en annan systematik och ett modernare språk. För att tydliggöra barnperspektivet föreslår utredningen att det ska införas en grundläggande bestämmelse om att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om adoption av barn . Utredningen föreslår vidare att det införs en särskild bestämmelse om adoption av den som har fyllt (vuxenadoption). Utredningen föreslår också att sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar på samma sätt som gifta par och registrerade partner. Enligt uppgift från är adoptionsutredningens betänkande föremål för beredning inom . om nationella adoptioner av barn i familjehem fick 2013 i uppdrag av regeringen att kartlägga i vilka situa-tioner och i vilken utsträckning socialnämnderna väcker frågan om nationell adoption av barn som är eller kan komma att bli placerade i samhällsvård, och om frågan inte väcks trots att en adoption skulle kunna vara lämplig utifrån vad som är bäst för barnet, orsakerna till detta. presenterade adop-tioner av barn i familjehem – en kartläggning av hur socialnämnderna uppmärksammar frågan. Myndigheten har undersökt orsakerna till att frågan eventuellt inte väcks trots att en adoption skulle kunna vara lämplig utifrån barnets bästa och övervägt om det behöver vidtas några åtgärder för att socialnämnderna ska uppmärksamma frågan i högre utsträckning än , och i så fall föreslå lämpliga åtgärder. Kartläggningen bygger i första hand på en enkätundersökning till landets kommuner samt intervjuer med socialtjänstrepresentanter och andra berörda. Kartläggningen visar att väcker frågan om adoption i mycket liten utsträckning och för få barn. Adoptioner genomförs oftast på en förälders initiativ och sällan på grund av de omsorgsbrister och situationer som vanligtvis gäller vid familjehemsplaceringar. Det är svårt att bedöma barnets bästa i samband med ett ställningstagande om adoption för barn inom familjehemsvården, enligt de socialtjänstrepresentanter och andra berörda som har haft kontakt med. En adoption är ett slutgiltigt beslut med stora konsekvenser för barnet som kan vara svåra att överblicka. Överväganden måste göras utifrån varje barns behov i dessa ofta komplexa situationer. Kartläggningen tyder på att barnets bästa inte alltid är avgörande i denna typ av ärenden på grund av att andra hänsyn behöver tas. Olika hinder har framkommit utöver svårigheten att bedöma barnets bästa. Adoption uppfattas inte som förenligt med socialtjänstlagens intentioner om återförening. Kravet på samtycke från vårdnadshavaren är ett hinder, liksom svårigheten att bedöma vårdnadshavares framtida föräldraförmåga och föra samtal kring detta. Det finns även ett motstånd till adoption från familjehem. Det saknas också kunskap och rutiner om adoption. Överflyttning av vårdnaden till familjehemsföräldrarna uppfattas av de flesta som ett lämpligare alternativ för att uppnå stabilitet och långsiktighet för barnet. anser utifrån kartläggningen bl.a. att adoption framför allt kan vara ett alternativ för en liten grupp barn som är eller kan komma att bli familjehemsplacerade – barn som saknar föräldrar i livet och barn som placeras som späda och inte kan leva med sina biologiska föräldrar. behöver i större utsträckning undersöka möjligheten till adoption som alternativ för denna grupp. Individuella bedömningar behöver göras i varje enskilt fall utifrån barnets bästa och det är av stor vikt att utreda de blivande adoptivföräldrarnas vilja och lämplighet eftersom beslutet är slutgiltigt. anser vidare att det behövs mer kunskap om effekten av vårdnadsöverflyttning med avsikt på stabilitet och trygghet för barnet. Utredningen om tvångsvård för barn och unga Mot bakgrund av om nationella adoptioner av barn i familjehem beslutade den förra regeringen att ge ett tilläggsdirektiv till Utredningen om tvångsvård för barn och unga (dir. 2014:87). Utredaren ska göra en översyn av hur långsiktighet och stabilitet i större utsträckning kan säkerställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade. Utredaren ska överväga om det behövs bestämmelser som innebär en särskild prövning av om vården ska upphöra, när barnet placerats i tidig ålder (0–) och om bestämmelsen om flyttningsförbud behöver förtydligas. Även lagstiftningen om föräldrars rättigheter att begära prövning av om vården ska upphöra trots att ingen förändring har skett i deras livssituation ska ses över. Utredaren ska vidare analysera orsakerna till att vårdnadsöverflyttningar och adoptioner används i relativt liten utsträckning samt överväga vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att socialnämnden ska uppmärksamma dessa möjligheter i högre grad. Utredaren ska också överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att stödja i att uppmärksamma frågan om adoption av familjehemsplacerade barn. Uppdraget ska redovisas i sin helhet . Barn-, äldre- och jämställdhetsminister anförde i ett frågesvar att hon avser att invänta slutsatserna och förslagen från Utredningen om tvångsvård för barn och unga och därefter överväga nödvändiga åtgärder för att stärka familjehemsplacerade barns rättigheter och intressen (svar på fråga 2014/15:149). Motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsyrkanden om adop-tioner har behandlats av utskottet , i betänkande 2013/14:CU19. Utskottet ansåg att det mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionsyrkandena, varför de borde avslås. Utskottet kan konstatera att adoptionsutrednings betänkande bereds inom och att frågan om nationella adoptioner av barn i familjehem övervägs av om tvångsvård för barn och unga. Mot denna bakgrund finns det inte skäl att föreslå någon åtgärd från . Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en utvärdering av vårdnadsreglerna. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 5 (V) samt särskilda yttrandena 2 (M, C, FP, KD) och 3 (SD). m.fl. (V) föreslår i motion 2014/15:84 ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning i syfte att ändra reglerna i så att det blir möjligt för ett barn att ha flera vårdnadshavare (yrkande 3). I motion 2014/15:91 av (M) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om det finns behov av att införa ett personligt ombud för barn i familjemål. I motionerna 2014/15:320 av (S), 2014/15:1050 av och (båda FP), 2014/15:1528 av (KD) och 2014/15:2264 av (S) yrkande 2 framställs liknande yrkanden. I motion 2014/15:237 av (M) diskuteras den svåra situa-tionen för barn till kvinnor som sökt skydd hos en kvinnojour. Om kvinnojouren är belägen i en annan kommun än den som familjen är folkbokförd i kan det t.ex. bli problem för barnet att byta förskola eller skola eftersom båda vårdnadshavarna måste samtycka till ett byte. Regeringen bör därför se över reglerna i i syfte att underlätta för barn till kvinnor som sökt skydd hos en kvinnojour. Ett tillkännagivande begärs i enlighet härmed. (S) begär i motion 2014/15:459 ett tillkännagivande om att regeringen bör utvärdera vårdnadsreform i syfte att underlätta för barn att tillerkännas umgänge med sina mor- och farföräldrar. Ett liknande yrkande framställs i motion 2014/15:775 av (FP). I motion 2014/15:772 föreslår och (båda FP) ett tillkännagivande om att ett system bör införas som innebär att separerade föräldrar med gemensam vårdnad ska ha lagstadgad rätt till samma information om sina barn. (FP) föreslår i motion 2014/15:795 ett tillkännagivande om en översyn av umgängesreglerna. Motionären menar att sank-tionsmöjligheter bör övervägas då en förälder försvårar eller förhindrar umgänge. och (båda M) föreslår i motion 2013/14:1893 ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga att införa en obligatorisk prövning av vårdnaden i de fall där en vårdnadshavare har dödat den andre vårdnadshavaren. och (båda M) föreslår i motion 2014/15:1988 ett tillkännagivande om att regeringen bör lägga fram ett lagförslag om att en förälder som har utövat dödligt våld mot den andra föräldern bör förlora vårdnaden om deras gemensamma barn (yrkande 1). Motionärerna föreslår dessutom ett tillkännagivande om att regeringen bör utreda om barnperspektivet vårdnadsreform kan ökas (yrkande 2). I motion 2014/15:2454 begär m.fl. (KD, M, C, FP) ett tillkännagivande om att regeringen ska göra en översyn av reglerna i i syfte att stärka skyddet mot umgängessabotage (yrkande 4). I motion 2014/15:2495 av m.fl. (SD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att effektivisera processen och öka möjligheterna till medling i vårdnadsmål (yrkande 13). m.fl. (SD) föreslår i motion 2014/15:2517 ett tillkännagivande om att regeringen bör se över lagstiftningen i syfte att öka möjligheterna till medling i tvister om vårdnad, boende och umgänge (yrkande 10). Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i .