bet · H201TU5 · 2015-02-24 00:00:00 — Utskottet vill dock framhålla vikten av ett väl fungerande samarbete mellan aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Det kan omfatta bl.a. kunskapsspridning, arbete med regionala cykelstråk och enhetligt formspråk för vägvisning. Även cykelutredningen lyfter fram att det bl.a. krävs en ökad politisk prioritering av cyklingsfrågan nationellt, regionalt och lokalt. I cykelutredningen framhålls att ökad tillgänglighet och framkomlighet samt ökad säkerhet och trygghet för cyklister är avgörande för att öka cyklingen. För detta krävs, menar utredaren, att cykling ses som ett eget likvärdigt transportsätt inom trafikslaget väg, men liksom övriga transportsätt hanteras utifrån sina egna förutsättningar. I proposition (2012/13:25) Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem konstaterade den tidigare regeringen att infrastrukturen traditionellt har utformats utifrån bilismens behov och krav medan cykling vid infrastrukturplaneringen ofta har betraktats som ett transportsätt som är likställt med gång. Regeringen menade att för att cykling på allvar skulle kunna bidra till att lösa framtida problem i transportsystemet behövde den i större utsträckning ses som ett eget transportsätt med specifika behov i infrastrukturen. Detta förstärktes enligt regeringen av den utveckling som sker av cykeln som ett fordon, exempelvis genom ökad andel elcyklar men även genom att hastigheten har ökat. Utskottet kan ansluta sig till bedömningen att cykling bör behandlas som ett eget transportsätt. Det gäller inte minst vid utformningen av infrastruktur. Det kan enligt utskottet innebära att exempelvis gång- och cykelvägar separeras i största möjliga utsträckning. Utskottet har tagit del av att just separerade cykelbanor är en hörnsten i och samt andra länder som lyckats öka cykelns andel av persontrafiken. Även för många gångtrafikanter skulle det förmodligen upplevas som en förbättring om cykeltrafiken samlades i en separat infrastruktur och konfliktytorna mellan de två olika kategorierna av oskyddade trafikanter därmed minskade. Utskottet tillstår dock att det inte alltid är praktiskt möjligt att separera gång- och cykelvägar, i synnerhet utanför tätorter. Utskottet förutsätter att de behöriga myndigheterna arbetar för att främja cykling, genom exempelvis separerade gång- och cykelvägar, när det är lämpligt. Utskottet vill framhålla att det också är viktigt att satsningarna på cykeltrafik på alla nivåer noga följs upp. Utskottet välkomnar därför att infrastrukturminister vid besök i utskottet pekade på att det finns ett behov av att förbättra statistiken och uppföljningen när det gäller bl.a. andelen cyklister i transportsystemet och antalet cykelolyckor. Infrastrukturministern underströk att detta är viktigt för att rätt beslut och åtgärder tas för att främja en säker cykling. Utskottet välkomnar även att infrastrukturministern i svar på skriftlig fråga framhållit att cykling är en högt prioriterad fråga för regeringen och att den avser att ta ytterligare initiativ för en ökad och säker cykling. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att utforma en nationell strategi för cykling med beaktande av vad utskottet anfört ovan om åtgärder för att främja en ökad och säker cykling. Utskottet tillstyrker därmed delvis motionerna 2014/15:25 av (FP) yrkandena 1 (delvis) och 2–5, 2014/15:123 av (MP), 2014/15:239 av och (båda M), 2014/15:607 av och (båda MP) yrkande 1, 2014/15:753 av (S), 2014/15:827 av (C), 2014/15:1359 av (C), 2014/15:1985 av (MP) yrkandena 5 och 6, 2014/15:2318 av m.fl. (M) yrkande 11 samt 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 13 och avstyrker motionerna 2014/15:607 av och (båda MP) yrkande 2, 2014/15:1844 av (M), 2014/15:1985 av (MP) yrkandena 1 och 8 samt 2014/15:2214 av (M). Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen att den bör återkomma till med en redogörelse för regeländringar för att främja cykeltrafik i städer och inom ramen för detta pröva möjligheten till regeländringar för att göra det möjligt för cyklister att använda körbana även i de fall där cykelbana finns. Jämför reservation 2 (SD). I 3 kap. 6 § trafikförordningen (1998:1276) anges bl.a. att cyklar vid färd på väg ska föras på cykelbana om sådan finns. Vidare framgår att om särskild försiktighet iakttas får dock cyklande använda körbanan även om det finns en cykelbana när det är lämpligare med hänsyn till färdmålets läge. Även cyklar med fler än två hjul eller en cykel som drar en cykelkärra eller en cykel som har en sidvagn får föras på körbanan även om det finns en cykelbana om det är lämpligare med hänsyn till fordonets bredd. I motion 2014/15:25 av (FP) yrkande 1 framförs att trafikregler påverkar både säkerheten och flödet i trafiken. Motionären menar därför att vissa trafikregler bör ses över. Motionären pekar bl.a. på att stopplikten vid rödljus bör ses över och att det borde vara möjligt för cyklister att svänga höger vid rött om trafikflödet medger detta. Motionären framför att åtgärder såsom separata trafikljus för cyklister har inrättats i . Vidare framhåller motionären att reglerna vad gäller skyldighet att använda cykelbana om sådan finns bör ses över. I motionen anges att det som bör avgöra valet av cykelbana eller väg är faktorer såsom fart, säkerhet och framkomlighet. I motion 2014/15:607 av och (båda MP) anges i yrkande 3 att det har varit känt bland trafikplanerare att risken för att en cyklist som blir påkörd av en bil i /h ska omkomma är mycket hög medan risken är liten vid hastigheter /h. Motionärerna hänvisar vidare till att en grupp trafikforskare vid en sammanställning av relevant forskning om hastigheter och hållbarhet kommit fram till att bilar inte ska köra fortare än /h i staden. En bilist som kör i /h kan samspela med de som cyklar på ett helt annat sätt än den som kör i /h. Enligt motionärerna bör därför få i uppdrag att utfärda en bashastighet /h i tätorten. I yrkande 4 framför motionärerna att cykeltrafik i motsatt riktning på enkelriktade gator bör möjliggöras. I motionen framhålls att ett exempel som visar att planeringen skett med bilen som utgångspunkt är just enkelriktade gator som tvingar cyklister att ta omvägar, trots att vägbredden ofta gör det möjligt att låta bilar möta cyklister. Detta är också enligt motionärerna något som är tillåtet i ett flertal andra länder. I yrkande 5 framför motionärerna att en cykel alltid måste väja för en bil, även om cykeln kommer på huvudled och bilen från sidan. Motionärerna anser att bilister bör väja för cyklister då cyklisterna färdas på en huvudled. I yrkande 6 framhåller motionärerna att bilister bör lämna företräde för cyklister vid övergångsställe där det finns cykelbana. I motionen anges att det är viktigt med en enhetlig nationell trafikregel om detta för att säkerställa att regelverket är tydligt. I yrkande 7 konstaterar motionärerna att bilen prioriteras i de flesta tätorter framför övrig trafik. Motionärerna menar att många som vill cykla snabbt följaktligen ofta väljer bilarnas körfält eftersom bl.a. underlaget är dimensionerat för hög hastighet. Motionärerna anser därför att kravet på cyklister att använda cykelbanan bör tas bort för alla kategorier av cyklister. I motion 2014/15:1645 av (KD) framhålls att Transportstyrelsens föreskrifter om effekten på belysning för cyklar bör ses över. Motionären konstaterar att det saknas en gemensam standard för vilken belysning som bör användas och hur cyklister ska hantera sin belysning. Motionären pekar bl.a. på att bilister är skyldiga att blända av vid ett möte, men att det inte finns några sådana regler för cyklister. I motion 2014/15:1985 av (MP) yrkande 2 framhålls att det bör vara tillåtet för cyklister att göra en högersväng i korsningar även vid rödljus. Motionären menar att internationella erfarenheter visar att detta kan göras utan försämrad säkerhet. Vidare framhåller motionären att det kan öka cyklisters framkomlighet. I yrkande 4 anser motionären att mopedkörning på cykelbanor bör vara förbjudet. Som skäl för yrkandet framför motionären att det är problem med trängsel på städernas infrastruktur för cyklister. Mopedister på cykelinfrastrukturen kan då få potentiella cyklister att avhålla sig från att cykla, menar motionären. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är angeläget att olika trafikreglerande åtgärder prövas för att främja en ökad cyklism i samhället som det är viktigt att arbetet med att öka trafiksäkerheten drivs vidare. Utskottet kan också ansluta sig till motionärernas grundläggande bedömning att de regler som rör cyklingen måste vara ändamålsenliga för att kunna bidra till målen om ökad och säker cykling. Utskottet välkomnar därför den cykelutredning som har tillsatts av regeringen och har i uppdrag att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Utredningen är remissbehandlad och regeringen beslutade bl.a. om vissa förordningsändringar på cykelområdet. Dessa trädde i kraft . Ändringarna avser bl.a. införandet av möjligheten för breda cyklar att använda körbanan trots att det finns en cykelbana. Utskottet är positivt till ändringarna. Utskottet är således medvetet om att trafikreglerna för cykling har varit föremål för utredning och överväganden och har även tagit del av cykelutredningens konstaterande att de flesta problemen kopplade till trafikregler och cykling inte har sin grund i reglerna i sig utan bättre löses genom åtgärder i trafikmiljön. Enligt utskottets uppfattning finns det ändå skäl för att ta initiativ om regler för cykeltrafik med anledning av motionsyrkandena. Skälet för detta är att utskottet kan konstatera att den befintliga cykelinfrastrukturen i alla delar inte uppfyller de rimliga krav som cyklister ställer på denna. För att cykelbanan ska vara ett fullgott alternativ för människor som vill använda cykeln som transportmedel och exempelvis pendla till och från arbetet med cykel behöver cykelinfrastrukturen vara sammanhängande och utan onödiga hinder samt väl underhållen. Så är inte alltid fallet, inte minst med i vissa fall oplogade cykelbanor. Cyklister ska inte heller bli tvungna att ta onödiga omvägar. Utskottet vill även framhålla att cyklister håller väldigt olika hastighet på cykelbanorna, vilket kan ha negativa effekter på både säkerheten, inte minst för gångtrafikanter, och framkomligheten. Enligt utskottets uppfattning är det viktigt att möjliggöra cykling som alternativ både för dem som vill använda cykeln som transportmedel i hög hastighet och dem som vill cykla i lägre hastighet men även för mer utsatta cyklister såsom barn. Utskottet anser därför att regeringen bör återkomma till med en redogörelse för regeländringar för att främja cykeltrafik i städer, och inom ramen för detta pröva möjligheten till regeländringar för att göra det möjligt för cyklister att använda körbanan även i de fall där cykelbana finns. Utskottet har dock tagit del av vad som framförs i cykelutredningen som skäl för att inte ändra huvudregeln om att cyklister ska färdas på cykelbanan om sådan finns. Utredaren pekar bl.a. på att cyklister är en heterogen grupp med väldigt skilda förutsättningar fysiskt men även när det gäller förmågan att göra de riskbedömningar och andra överväganden som måste göras. Det innebär enligt utredaren att den svagaste cyklistens behov och säkerhet måste vara utgångspunkten vid de överväganden som görs. Utskottet kan således konstatera att det kan finnas negativa konsekvenser av en regeländring som man inte kan bortse från. Utskottet är också av den grundläggande uppfattningen att cyklar och bilar av trafiksäkerhetsskäl bör separeras i största möjliga mån. Men så länge cykelinfrastrukturen inte medger detta anser utskottet ändå att regelverket måste ge utrymme för en större flexibilitet. Utskottet är medvetet om att en regeländring som gör det valfritt att använda körbanan i stället för cykelbanan skulle kunna få konsekvenser för bl.a. barn, varför ändringen bör begränsas till cyklister . Mot denna bakgrund föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att den bör återkomma till med en redogörelse för regeländringar för att främja cykeltrafik i städer och inom ramen för detta pröva möjligheten till regeländringar för att göra det möjligt för cyklister att använda körbanan även i de fall där cykelbana finns. Utskottet välkomnar i sammanhanget att infrastrukturminister i svar på skriftlig fråga lyfte fram att regeringen är positiv till att pröva och se om förslaget om att låta cyklister välja att cykla på körbanan trots att det finns en cykelbana med modifieringar kan göras genomförbart. Utskottet förutsätter vidare att det inom pågår ett löpande arbete med att tillse att gällande trafiklagstiftning är ändamålsenlig bl.a. mot bakgrund av utvecklingen av cykelinfrastrukturen. Utskottet tillstyrker därmed delvis motionerna 2014/15:607 av och (båda MP) yrkande 7 samt 2014/15:25 av (FP) yrkande 1 (delvis) och avstyrker motionerna 2014/15:607 av och (båda MP) yrkandena 3–6, 2014/15:1645 av (KD) och 2014/15:1985 av (MP) yrkandena 2 och 4. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om cykelturism. Utskottet betonar att det är mycket viktigt att cykelturismen kan utvecklas och framhåller att det pågår ett arbete som kan komma att väl tillgodose ändamålet med motionerna. I motion 2014/15:13 av (FP) konstateras att cykelturismen växer runt om i världen. Däremot är åtgärder som behövs för svenska förhållanden inte sammanfattade, och aktörer agerar enligt motionären utan helhetsgrepp. I motionen pekas på insatser som krävs för cykelturism, exempelvis lättillgängligt kartmaterial, skyltning av nationella cykelleder, information även på engelska som hopkopplingen av cykling med andra transportslag. Motionären framhåller att de berörda verk som ansvarar för vägar, cykelbanor, planering och besöksnäring därför tillsammans med turistorganisationer bör skapa förutsättningar för ökad cykling i . I motion 2014/15:31 av (FP) yrkande 5 framhålls att är en fantastisk destination för cyklister och att cykelturismen med en gemensam satsning tillsammans med skulle kunna locka till sig fler nationella men även internationella besökare. Motionären menar att cykelturismen skulle kunna få ett kraftfullt uppsving genom ett utökat cykelvägnät parallellt med ökad säkerhet på länsvägarna. Det skulle också, anser motionären, stärka ställning som cykeldestination. I motion 2014/15:1792 av (C) framförs att antalet regionala, nationella och transnationella cykelleder ökar i . Motionären konstaterar att i beräknas cykelturismen omsätta . Det ger enligt motionären en mycket stor potential för företagsutveckling och goda möjligheter att stärka cykelturismen som näringsgren i . Motionären framför att det på nationell nivå både i och finns ett stort intresse av att påskynda utvecklingen för att öka cyklingen. I motionen framförs att en unionsled mellan i och bedöms ha goda förutsättningar att bli en attraktiv turistled i och kunna bidra till att regionen kan profilera sig som en gränsregion för cykelturism och rekreation. Motionären yrkar därför att regeringen undersöker förutsättningarna för svensk-norska cykelvägar och tillkomsten av en unionsled mellan och . Utskottet anser att det är viktigt att förbättra för cyklingen såväl som vid rekreation och instämmer med motionärerna i att det är mycket positivt om cykelturismen kan utvecklas. Cykelturism är ett miljövänligt och hälsosamt alternativ, och utskottet föreställer sig att ökad cykelturism också kan komma att bidra till ökad användning av cykeln som transportmedel . Det är därför med tillfredsställelse som utskottet konstaterar att den nationella trafikslagsövergripande planen för transportsystemet för perioden –2025 innehåller satsningar på cykling kopplat till besöksnäringen genom medfinansiering av bl.a. Kattegattleden och Ölandsleden. Medlen kan även användas till åtgärder som planskilda korsningar, skyltning och cykelparkeringar vid bytespunkter. Utskottet konstaterar även att har tagit fram dokumentet Cykelleder för rekreation och turism (TRV 2011/1328). Dokumentet anger klassificerings- och kvalitetskriterier för korta (lokala), medellånga (regionala) och långa (nationella) rekreations- och turistcykelleder. I dokumentet ingår även riktlinjer för en enhetlig utmärkning av dessa. Vidare anges att en referensgrupp för bedömning av turistcykelleder ska bildas för att skapa förutsättningar för en hög standard på nationella och regionala turistcykelleder. I gruppen ingår representanter från , , regionförbunden och turistbranschen. Utskottet välkomnar initiativet. Utskottet finner att det pågår arbete som kan komma att väl tillgodose ändamålen med motionerna, varför utskottet avstyrker motionerna 2014/15:13 av (FP), 2014/15:31 av (FP) yrkande 5 och 2014/15:1792 av (C). Infrastruktur och förutsättningar för cykling, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:607 av och (MP) yrkande 2 och 2014/15:25 av (FP) yrkandena 1 i denna del och 2–5, 2014/15:123 av (MP), 2014/15:239 av och (M), 2014/15:607 av och (MP) yrkande 1, 2014/15:753 av (S), 2014/15:827 av (C), 2014/15:1359 av (C), 2014/15:1844 av (M), 2014/15:1985 av (MP) yrkandena 1, 5, 6 och 8, 2014/15:2214 av (M), 2014/15:2318 av m.fl. (M) yrkande 11 och 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 13. Det finns mycket att vinna på ett ökat cyklande, inte minst renare luft, minskat buller och förbättrad folkhälsa. Cykling är bra för klimat och miljö. För att cyklingen ska kunna öka behöver kapaciteten för cykling öka. Det behövs bl.a. fler cykelstråk och cykelvägar. Jag anser att cykeltrafiken måste få en större betydelse i hela transport- och samhällsplaneringen. När man bygger nya vägar, till exempel två-plus-ett-vägar, eller breddar en befintlig väg, försvinner ofta vägrenen där man har kunnat cykla. Jag kan konstatera att en inventering som låtit göra av landets två-plus-ett-vägar och två-plus-två-vägar visar att av totalt mittseparerad väg har riktiga cykelbanor i direkt anslutning till vägen. Detta ska jämföras med att inventeringen menar att av vägarna har ”stor cykelpotential”. Vid avvägarna saknas nu helt möjlighet att gå eller cykla längs vägen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Trafikregler för cykling, punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: 2014/15:25 av (FP) yrkande 1 i denna del, 2014/15:607 av och (MP) yrkandena 3–7, 2014/15:1645 av (KD) och 2014/15:1985 av (MP) yrkandena 2 och 4. Vi kan konstatera att trafikreglerna för cykling har varit föremål för utredning och överväganden och även att det i cykelutredningen konstateras att de flesta problemen kopplade till trafikregler och cykling inte har sin grund i reglerna i sig utan bättre löses genom åtgärder i trafikmiljön. Vi anser därför inte att det är väl använda resurser att återigen redogöra för regeländringar för att främja cykeltrafik. Resurserna ska enligt vår mening läggas på att utöka, förbättra och underhålla cykelinfrastrukturen. Vi har även tagit del av vad som framförs i cykelutredningen som skäl för att inte ändra huvudregeln om att cyklister ska färdas på cykelbanan om sådan finns. Utredaren pekar bl.a. på att cyklister är en heterogen grupp med väldigt skilda förutsättningar fysiskt men även när det gäller förmågan att göra de riskbedömningar och andra överväganden som måste göras. Det innebär enligt utredaren att den svagaste cyklistens behov och säkerhet måste vara utgångspunkten vid de överväganden som görs. I cykelutredningen framförs även att utanför städer och tätorter är snarare bristen på cykelbanor ett problem. Utredaren pekar på att en regeländring inte skulle få innebära att tillgången till cykelbanor blir sämre på platser där de behövs. I utredningen anges att en farhåga som funnits är att en effekt av en regeländring skulle kunna bli att särskild infrastruktur för cykel byggs i mindre utsträckning. Vi anser således att det finns negativa konsekvenser av en regeländring som man inte kan bortse ifrån. Vi delar även utskottsmajoritetens uppfattning att cyklar och bilar av trafiksäkerhetsskäl bör separeras i största möjliga mån. Mot denna bakgrund anser vi inte att regeringen ska få i uppdrag att återkomma till med en redogörelse för att främja cykeltrafik i städer eller pröva möjligheten till regeländringar för att göra det möjligt för cyklister att använda körbanan även i de fall där cykelbana finns. Vi avstyrker således samtliga motionsförslag. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 2014/15:13 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för cykelturism. 2014/15:25 av (FP): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att förebygga olyckor. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om parkeringslösningar för cyklister. 3.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell informationskampanj. 4.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vägvisning. 5.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för barn som cyklar. 2014/15:31 av (FP): 5.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om cykling. 2014/15:123 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett tydligare uppdrag till att utveckla möjligheterna att cykla trafiksäkert utanför tätorter på det statliga vägnätet. 2014/15:239 av och (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att dels förbättra infrastrukturen för cyklister genom väl utformade och underhållna snabbcykelvägar med en hög säkerhetsstandard, dels se över uppdrag att förbättra cykelinfrastrukturen. 2014/15:607 av och (MP): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av mer pengar till cykelinfrastruktur. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör se till att alla två-plus-ett-vägar som tidigare haft, eller som bör ha, goda cykelmöjligheter nu tillförsäkras en cykelväg eller motsvarande för att skapa en trygg och säker cykelmiljö. 3.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör utfärda en bashastighet /h i landets tätorter. 4.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag för att möjliggöra cykeltrafik i motsatt riktning på enkelriktade gator. 5.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om att bilar ska väja för cyklister då cyklisterna färdas på en huvudled. 6.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag om att bilister måste lämna företräde för cyklister vid övergångsställen där det finns cykelbana. 7.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upphäva det nuvarande förbudet för cykling på vägar där det finns cykelbana i närheten. 2014/15:753 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om enhetliga regler för hur cykelbanor och korsningar ska anläggas och utformas. 2014/15:827 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hänsyn till samtliga trafikslag vid vägbyggnationer. 2014/15:1359 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett statligt ansvar för att landets kommuner arbetar fram en cykelstrategi. 2014/15:1645 av (KD):