bet · H201FöU11 · 2015-02-04 00:00:00 — När det gäller skyddsrum anser utskottet att behovet av sådana bör analyseras inom ramen för det fortsatta arbetet med att utveckla det civila försvaret. Först därefter kan frågan om regelverket om kostnadsfördelning mellan staten och de berörda fastighetsägarna omhändertas. Utskottet har tidigare uttryckt att det inte går att utesluta ett förändrat säkerhetspolitiskt läge och att det är befogat att det finns ett regelverk som möjliggör produktion av skyddsrum. Utskottet har följaktligen gett uttryck för att det även fortsättningsvis ska finnas en lagstiftning som reglerar såväl hanteringen av befintliga skyddsrum som produktion av nya skyddsrum. Utskottet har anfört att det skyddsrumsbestånd som finns är en resurs som ska bevaras och kontrolleras för att , om det skulle uppstå ett behov av fysiskt skydd i krig, kunna användas för sitt ändamål (bet. 2005/06:FöU9). Mot bakgrund av att regeringen nu aviserar att planeringen för det civila försvaret bör återupptas och genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn där hotskalan omfattar såväl fredstida krissituationer som höjd beredskap vill utskottet inte föregripa detta arbete och avstyrker därför samtliga motionsyrkanden. Utskottets förslag i korthet godkänner regeringens förslag om inriktningen för krigsförband i och avslår motionsyrkanden om Försvarsmaktens organisation. Jämför reservationerna 8 och 9 (SD, FP). Regeringen föreslår att inriktningen ska vara att Försvarsmaktens organisation 2016 i huvudsak ska bestå av de krigsförband som framgår av bilaga 2. Regeringen skriver i propositionen att Försvarsmakten har redovisat hur myndigheten anser att organisationen bör utformas, och regeringen delar i huvudsak myndighetens syn. I propositionen skriver regeringen att inga förbandsnedläggningar kommer att genomföras och att krigsförbanden utformas i första hand för att kunna möta ett väpnat angrepp. Krigsförband som är utformade för att lösa sådana uppgifter bedöms också ha en god grund för att lösa uppgifter i fredstid, t.ex. värnandet av den territoriella integriteten och deltagandet i internationella krishanteringsoperationer. Försvarsmakten har under deltagit i ett flertal internationella krishanteringsinsatser. Dessa operationer, bl.a. de omfattande svenska bidragen till insatserna på och i , har haft stor betydelse för Försvarsmaktens förmåga att verka tillsammans med andra. är indelat i fyra militärregioner (Nord, Mitt, Väst och Syd), som var och en leds av en regional stab. De fyra regionala staberna bör bidra till Försvarsmaktens förmåga att lösa nationella uppgifter genom att utöva territo- riell ledning, leda hemvärnsförbanden och ge stöd till samhället. av den territoriella ledningen utvecklas med befintliga resurser en framskjuten ledningsfunktion avsedd för . I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) yrkar motionärerna att regeringens förslag till inriktning för krigsförbanden i avslås (yrkande 1). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anför motionärerna att varje brigad ska inhysas i ett militärområde (), att militärområdena ska delas in i försvarsområden och att försvarsområdena ska delas in i närskyddsområden (yrkande 12). Motionärerna anser dessutom att Försvarsmakten ska ha två och en halv mekaniserad brigad, två sjöstridsflottiljer, en ubåtsflottilj, sex stridsflygdivisioner och en transportflygdivision (yrkande 13) och att inriktningen bör vara en organisation med sju mekaniserade brigader, en stadsskyttebrigad, tre sjöstridsflottiljer, en ubåtsflottilj, tio stridsflygdivisioner och två transportflygdivisioner (yrkande 14). I motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) anför motionärerna att geografiskt bör delas in i sju militärområden på mark (yrkande 23) och i tre militärområden till havs (yrkande 24). Motionärerna anser vidare att varje militärområde bör delas in i ett antal försvarsområden (yrkande 25) som i sin tur bör delas in i ett antal närskyddsområden (yrkande 26). I motionen anförs därutöver att Utlandsstyrkan ska bilda en egen myndighet (yrkande 68). Regeringen framhåller att Försvarsmaktens förmåga ska svara mot operativa behov i , i närområdet och när det anses lämpligt utanför närområdet. För detta ändamål lämnar regeringen förslag på inriktning för krigsförband i Försvarsmaktens organisation 2016. Utskottet noterar att regeringen har lämnat förslag på att skapa en ny form av förband bestående av tillgänglig personal och materiel som inte är krigsplacerade vid andra krigsförband. Regeringen föreslår att de 19 s.k. depåförbanden får i uppgift att lämna stöd till andra krigsförband och att bistå med kompletteringsutbildning i fredstid och vid mobilisering. Eftersom förbanden är nya och regeringen har framhållit att det är avgörande för höjningen av den operativa förmågan att alla krigsförband är personellt och materiellt uppfyllda och är samövade ser utskottet skäl att följa depåförbandens utveckling i dessa avseenden. Regeringen konstaterar att den i huvudsak delar myndighetens syn på hur organisationen bör utformas. Utskottet värdesätter denna samsyn och delar även regeringens bedömning att krigsförbanden i första hand bör utformas för att kunna möta ett väpnat angrepp. Krigsförband med sådan förmåga har även goda förutsättningar att t.ex. lösa uppgifter i fredstid och att delta i internationella insatser. Eftersom utskottet bedömer att Försvarsmaktens förmåga även utvecklas genom deltagande i internationella insatser anser utskottet att en utlandsstyrka inte bör bildas som egen myndighet och att det aktuella motionsyrkandet bör avslås. Sammanfattningsvis tillstyrker utskottet regeringens förslag om inriktning för krigsförband i . Övriga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår fem motionsyrkanden om . Utskottet framhåller strategiska intresse av att ha militär närvaro på och anser att den planerade utökningen av svensk militär närvaro på svarar mot den nuvarande utvecklingen i . Jämför reservationen 10 (FP). Med tanke på utvecklingen i vår omvärld i allmänhet och i i synnerhet anser regeringen att har en särskilt viktig position. Från militärstrategisk synvinkel har en viktig roll för kontrollen av sjö- och luftvägarna till och från . I propositionen framhåller regeringen att det är ett svenskt strategiskt intresse att ha en militär närvaro på . En svensk militär närvaro på och runt bedöms ha en stabiliserande effekt på den militärstrategiska situationen i . En ny mekaniserad stridsgrupp organiseras på . Stridsgruppen utgörs av ett stående mekaniserat kompani och ett stridsvagnskompani som är kontraktsförband. Utbildningsgruppen på förstärks för att medge ökad övnings- och utbildningsverksamhet. Som en del av den territoriella ledningen utvecklas med befintliga resurser en framskjuten ledningsfunktion avsedd för . Funktionen inordnas under Regional stab Mitt. I motion 2014/15:2841 av m.fl. (FP, M, C, KD) anförs att den militära närvaron på och runt ska öka, bl.a. genom utökad övningsverksamhet och förbättrad infrastruktur (yrkande 4). I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) lyfter motionärerna fram försvars- och säkerhetspolitiska särställning (yrkande 6). bakgrund av denna bedömning anför motionärerna att en bataljonsstridsgrupp med tung kustrobot och långräckviddigt luftvärn som grundstomme bör pla- ceras på (yrkande 7). I motionen anförs vidare att Robotsystem 70 bör placeras på (yrkande 9). I motion 2014/15:1192 anför (S) att bör till- kännage för regeringen som sin mening att har ett strategiskt läge i och därmed är viktigt ur både ett nationellt och ett internationellt Motionären anser att i en god samverkanstradition bör ut- vecklas till en samlad säkerhetspolitisk arena och en arena för ett kunskapsut- byte mellan länder i . Utskottet anser att det är av strategiskt intresse för att ha militär närvaro på och delar regeringens bedömning att en sådan har en stabiliserande effekt på den militärstrategiska situationen i . Utskottet ser därför positivt på att en ny mekaniserad stridsgrupp organiseras på och att utbildningsgruppen förstärks för att medge ökad övnings- och utbildningsverksamhet. Det är även positivt att en framskjuten ledningsfunktion för utvecklas. Utskottet bedömer att dessa förändringar sammantaget tillgodoser motionärernas önskan om en ökad militär närvaro och övningsverksamhet på , varför motionsyrkandet inte behöver tillstyrkas. Dessutom menar utskottet att den planerade utökningen av svensk militär närvaro på svarar mot den nuvarande omvärldsutvecklingen och utvecklingen i , varför andra åtgärder i linje med övriga motioner inte krävs. Motionsyrkandena bör därför avslås av . Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om personalförsörjning. Utskottet ser positivt på regeringens sätt att med hjälp av totalför- svarsplikten stärka personalförsörjningen av det militära försvaret och på de förändringar regeringen aviserat när det gäller bl.a. reservofficerare och grundläggande militär utbildning. Utskottet understryker personalförsörjningens betydelse för den svenska försvarsförmågan och behovet av fortsatta reformer. Att regeringen avser att tillsätta en utredning är därför positivt, och utskottet anser att det vore olyckligt att föregripa den kommande personalförsörjningsutredningen. Jämför reservationerna 11 och 12 (SD, FP). Regeringen redovisar att personalförsörjningen av det militära försvaret ytterst syftar till att förse krigsförbanden med utbildad personal och ett tillräckligt antal tjänstgörande under villkor som möjliggör att krigsförbanden kan användas på det sätt som försvars- och säkerhetspolitik kräver. Regeringen anser att hela det svenska samhället har en roll att spela i totalförsvaret och att folkförankringen av totalförsvaret har en avgörande betydelse för försvarsviljan och ytterst för försvarsförmåga. Regeringen anser att hela krigsförband ska iståndsättas efterhand i stället för att förbanden fylls upp . Det skapar enligt regeringens bedömning bättre förutsättningar för att utveckla den samlade operativa förmågan. Regeringen erinrar om beslutet att aktivera den del av pliktlagstiftningen som behandlar repetitionsutbildning av totalförsvarspliktig personal, vilket ger Försvarsmakten möjlighet att öva all personal som ingår i krigsförbanden . I propositionen framhålls att arbetet med att rekrytera kontinuerligt och anställd personal bör fortsätta med fokus på att fylla upp och vidmakthålla krigsförbandens anställda personal. Krigsförbanden innehåller kontinuerligt tjänstgörande personal (yrkesofficerare och gruppbefäl, soldater och sjömän – GSS/K) och tjänstgörande personal (reservofficerare och gruppbefäl, soldater och sjömän – GSS/T). Därutöver finns i krigsförbanden krigsplacerade gruppbefäl, soldater och sjömän som inte har ett anställningsförhållande med Försvarsmakten. Dessa har tidigare genomfört värnpliktstjänstgöring eller har avslutat sin anställning i Försvarsmakten men är fortsatt krigsplacerade. I krigsförbanden finns också civilanställda i Försvarsmakten vilka krigsplacerats. Regeringen pekar på vikten av att ansträngningarna för att rekrytera tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T) fortsätter. Rekrytering av denna personalkategori har visat sig vara problematisk. av de befattningar i krigsförbanden som ska bemannas av denna kategori be- mannas enligt regeringen fortfarande av krigsplacerad totalförsvarspliktig per- Regeringen redovisar att beroendet av krigsplacerad pliktpersonal i vissa av krigsförbanden kommer att kvarstå under hela försvarsinriktningsperioden och även efter denna. Därför införs en ny personalkategori. Den består av icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplaceras med stöd av lagen om totalförsvarsplikt och benämns GSS/P. När det gäller den grundläggande militära utbildningen ska den förändras så att den som genomfört utbildningen kan krigsplaceras efter genomförd ut- Grundutbildningen bör därför omfatta 9–12 månader (4–7 månader för hemvärnet), vilket enligt regeringen också skulle motsvara Försvarsbered- Regeringen bedömer att ett väl fungerande reservofficerssystem är av stor betydelse för krigsförbanden och för folkförankringen av det militära försva- Reservofficerssystemet ska användas på befattningar som i första hand kräver tjänstgöring vid repetitionsövningar, aktivering eller mobilisering. servofficerare är liksom tjänstgörande, gruppbefäl soldater och sjömän ett kostnadseffektivt sätt att bemanna krigsförbanden med militär personal. Reservofficerssystemet ska styras av krigsförbandens behov av militär kom- Grundutbildning av taktiska reservofficerare ska genomföras som en kortare inomverksutbildning för dem som redan har eller kommer att skaffa sig en civil högskoleutbildning. Detta är den säkraste och minst resurskrä- vande vägen att snabbt stärka reservofficerssystemet. enligt regeringen påbörjas . I propositionen konstaterar regeringen att det finns utmaningar i personal- försörjningssystemet som ger anledning till ett fortsatt reformbehov. försörjningen av det militära försvaret vilar på såväl frivillighet som på plikt. Regeringen anser att möjligheterna att utveckla detta bör granskas bl.a. genom studier av de danska och norska personalförsörjningssystemen. dovisar därför att en utredning tillsätts med syfte att i ett bredare perspektiv föreslå hur en långsiktigt hållbar rekrytering till och personalförsörjning av totalförsvaret kan säkerställas. När det gäller veteraner framhålls i propositionen att veteranpolitiken syftar till att ge personal som tjänstgör i internationella insatser och deras anhöriga ett stöd som står i proportion till de risker och påfrestningar som de utsätts för. I betänkande, En svensk veteranpolitik – ett ansvar för hela samhället (SOU 2014:27), lämnades ett antal förslag rörande utveck- lingen av veteranpolitiken, bl.a. att den även ska omfatta fler personalkatego- Det finns enligt regeringen ett starkt, folkligt stöd för veteranerna, och att ta ett tydligt ansvar för dem är både viktigt för försvarets folkliga förankring och för rekryteringskraften. Utredningens betänkande remissbehandlas under och regeringen redovisar därför en avsikt att återkomma till utredningens olika förslag. I motion 2014/15:3094 av m.fl. (FP) anför motionärerna att samtliga gotlänningar i vapenför ålder ska erbjudas grundläggande militär utbildning (yrkande 8). bör dessutom tillkännage för regeringen som sin mening att totalförsvarsplikten omgående bör aktiveras (yrkande 15). Mo- tionärerna anför även att bör tillkännage att regeringen bör omsätta förslag i en proposition. Motionärerna understryker att utredningen kom fram till vilken personal som skulle kunna betraktas som veteraner och därmed vara i behov av särskilda stödåtgärder. Motionärerna anser att alla veteraner, både civila och militära, bör garanteras stöd före, under och efter tjänstgöring i en internationell insats eller verksamhet. Regeringen visar ingen vilja att utveckla den svenska veteranpolitiken trots att svenska män och kvinnor skickas på riskfyllda internationella uppdrag. Motionärerna menar att regeringen bör omsätta utredningens förslag i en proposition (yrkande 16). Motionärerna lyfter även fram officersförsörjningen. De anser att den militära fackkompetensen ska vara grunden för officersprofessionen och motsätter sig därför en allmän akademisering. De anser att behovet av civil akademisk kompetens i stället kan tillgodoses genom reservofficerssystemet och genom att grundutbildningen av taktiska reservofficerare kommer igång som en kortare militär inomverksutbildning (yrkande 17). I motion 2014/15:3095 av m.fl. (SD) anför motionärerna att den militära personalreserven ska beväpnas och övas som lätt infanteri (yrkande 21). Motionärerna anser dessutom att värnpliktsutbildning bör startas i mindre skala utan föregående utredning för att sedan öka till en selektiv nivå där alla förband blir försörjda (yrkande 27). Omkring 8 400 personer tas ut till värnpliktstjänstgöring , med början 2015. I ett sådant system anser motionärerna att en mindre del av de värnpliktiga skulle kunna genomföra enbart grundutbildningen (GMU) medan den större delen, omkring 7 200, även skulle kunna gå befattningsutbildningen för placering i brigaderna. För kvinnor är utbildningen frivillig. I motion 2014/15:2961 av m.fl. (SD) hävdar motionärerna att lätta infanteribataljoner bestående av delar av personalreserven ska rustas och repetitionsutbildas för uppgifter tillsammans med hemvärnet (yrkande 27). Personalförsörjningen av det militära försvaret syftar till att förse krigsförbanden med personal i tillräckligt antal och med rätt kompetens. Personalen är en resurs som ytterst möjliggör att krigsförbanden kan användas på det sätt som försvars- och säkerhetspolitik kräver. Hela det svenska samhället har en roll att spela i totalförsvaret, och utskottet instämmer därför i regeringens bedömning att folkförankringen av totalförsvaret har en avgörande betydelse för försvarsviljan och den svenska försvarsförmågan. Utskottet delar även regeringens bedömning att det finns utmaningar i per- sonalförsörjningssystemet som kommer att kräva fortsatta reformer. därför positivt att regeringen tillsätter en utredning med syfte att lämna förslag på hur en långsiktigt hållbar personalförsörjning kan säkerställas. kan dock konstatera att totalförsvarsplikten kvarstår i grunden och att reger- ingen med hänsyn till försvarsberedskap har möjlighet att aktivera icke aktiva delar av totalförsvarsplikten. mönstring och skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt kan träda i kraft om regeringen beslutar detta med hänsyn till försvarsberedskap. Utskottet lägger stor vikt vid regeringsbeslutet om att akti- vera den del av pliktlagstiftningen som behandlar repetitionsutbildning av totalförsvarspliktig personal, vilket ger Försvarsmakten möjlighet att öva all personal som ingår i krigsförbanden . Utskottet noterar att regeringen vill införa en ny personalkategori bestående av icke anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som krigsplaceras med stöd av lagen om totalförsvarsplikt och att krigsplacerad men icke anställd personal bör placeras i kontraktsförbanden. Utskottet ser positivt på detta. att med stöd av lagstiftningen om totalförsvarsplikt repetitionsutbilda kon- traktsförband och att koncentrera den krigsplacerade totalförsvarspliktiga per- sonalen till vissa delar av förbanden innebär att dessa ges förutsättningar att upprätthålla tillräcklig krigsduglighet. Ett väl fungerande reservofficerssystem är av stor betydelse för krigsför- banden och för folkförankringen av det militära försvaret. geringens bedömning att den säkraste och minst resurskrävande vägen att snabbt stärka reservofficerssystemet är genom grundutbildning av taktiska re- servofficerare i form av en kortare inomverksutbildning. Utskottet är vidare positivt till att den grundläggande militära utbildningen förändras så att den som genomfört utbildningen kan krigsplaceras efter ge- Utskottet vill betona vikten av att Försvarsmakten rekry- terar, utvecklar och vidmakthåller den personal som krävs för att genomföra Den initiala rekryteringen till den grundläggande militära ut- bildningen utgör basen för anställning och avtal för en rad olika personalkate- gorier, och Försvarsmakten har ett tydligt arbetsgivaransvar för rekryteringen över hela landet. Det är viktigt att veteranpolitiken genomförs, och utskottet välkomnar där- för det fortsatta arbetet med att utveckla denna. Med det ovan anförda och mot bakgrund av den aviserade personalförsörj- ningsutredningen, som utskottet inte önskar föregripa, anser utskottet att ytter- ligare åtgärder inte krävs . Samtliga motionsyrkanden avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om könsneutral värnplikt. Utskottet konstaterar att totalförsvarsplikten i grunden kvarstår, att Försvarsmaktens rekryteringsbas bör breddas och att det vore olyckligt att föregripa den utredning som tillsätts för att föreslå hur en långsiktigt hållbar personalförsörjning kan säkerställas. Jämför reservation 13 (V). I propositionen framhålls att det nuvarande personalförsörjningssystemet bygger på frivillighet för alla personalkategorier. Totalförsvarsplikten kvarstår i grunden. Möjligheten för regeringen att med hänsyn till försvarsberedskap aktivera nu icke aktiva delar av totalförsvarsplikten har därmed behållits. Skyldigheten att genomgå mönstring och skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt träder i kraft först efter det att regeringen beslutat om detta med hänsyn till försvarsberedskap. Denna skyldighet är könsneutral. Såväl kvinnor som män är skyldiga att medverka i en lämplighetsundersökning i form av en utredning om personliga förhållanden som rör hälsa, fysisk status, intressen och skolgång. Regeringen beskriver att uppgifterna sammanställs i det s.k. beredskapsunderlaget. Regeringen betonar i propositionen vikten av beslutet om att åter aktivera pliktlagstiftningens möjlighet att repetitionsutbilda krigsplacerad totalförsvarspliktig personal. Som tidigare konstaterats anser regeringen att det finns utmaningar i personalförsörjningssystemet som leder till ett fortsatt reformbehov. Regeringen anser därför att vägar att utveckla de möjligheter som blandningen av frivillighet och plikt ger bör granskas, bl.a. genom studier av de danska och norska personalförsörjningssystemen. Regeringen avser att tillsätta en utredning i syfte att i ett bredare perspektiv föreslå hur en långsiktigt hållbar rekrytering till och personalförsörjning av totalförsvaret kan säkerställas. I sammanhanget understryker regeringen särskilt att det militära försvaret av förutsätter en bred folklig förankring och att en långsiktig lösning av personalförsörjningen därför även bör beakta det framtida systemets påverkan på folkförankringen. Regeringen redovisar uppfattningen att en sådan långsiktig lösning bör utformas i största möjliga politiska samsyn och ser därför behov av en utredning där frågan behandlas. I motion 2014/15:3093 av m.fl. (V) anför motionärerna att införandet av en könsneutral allmän och lika värnplikt ytterst är en demokratifråga och den enskilt viktigaste försvarspolitiska frågan. De vill att alla män och kvinnor i ska mönstra och att alla som är lämpliga ska genomföra en kortare militär grundutbildning. En framtida pliktlag ska enligt motioärerna ge möjlighet till såväl militär som civil tjänstgöring, och de vill därför se en grundlig utredning om hur Försvarsmaktens personalförsörjning ska i framtiden och hur den folkliga förankringen kan stärkas (yrkande 2). Utskottet vill understryka att totalförsvarsplikten kvarstår i grunden och att regeringen med hänsyn till försvarsberedskap har möjlighet att aktivera icke aktiva delar av totalförsvarsplikten. Skyldigheten att genomgå mönstring och skyldigheten att fullgöra värnplikt och civilplikt träder i kraft först efter det att regeringen beslutat om detta med hänsyn till försvarsberedskap. Denna skyldighet är könsneutral. Regeringen konstaterar att det finns utmaningar i personalförsörjningssystemet som leder till ett fortsatt reformbehov. Utskottet delar den bedömningen och välkomnar därför att regeringen avser att tillsätta en utredning i syfte att i ett bredare perspektiv föreslå hur en långsiktigt hållbar personalförsörjning kan säkerställas. Utskottet förutsätter att regeringen då beaktar totalförsvarets kompetensbehov. Utskottet har tidigare framhållit att man delar Försvarsmaktens egen bedömning att en rekryteringsbas som främst består av unga män är otillräcklig för att garantera en effektiv framtida kompetensförsörjning och vidhåller denna syn (bet. 2012/13:FöU14). Som utskottet anfört ovan är det olämpligt att föregripa den kommande personalförsörjningsutredningen, varför motionsyrkandet avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om frivilliga försvarsorganisationer. Utskottet betonar vikten av de bidrag de frivilliga försvarsorganisationerna ger till totalförsvaret, och därmed även samhällets krisberedskap, samt betydelsen för folkförankringen.