bet · H201MJU12 · 2015-04-21 00:00:00 — När det gäller vargen vill vi understryka att den var utrotad i bara för några decennier sedan. har den återhämtat sig men är fortfarande en hotad art och strikt skyddad enligt EU:s art- och habitatdirektiv. För att få till stånd en långsiktigt hållbar förvaltning av vargstammen planerar nu regeringspartierna att vidta följande åtgärder. ska en permanent vargkommitté inrättas. Kommitténs uppgift ska bli att vara referensgrupp till regeringen för utarbetandet av en hållbar nationell vargpolitik. ska bestå av representanter för Föreningen , , , , , , , Kommuner och Landsting samt Världsnaturfonden. Regeringen kommer att uppdra åt att, i samråd med , utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera befintlig sårbarhetsanalys för varg och med den som grund utreda vad som krävs för att vargpopulationen i ska anses ha gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet. Uppdraget kommer även att handla om att redovisa socioekonomiska aspekter där en livskraftig ren- och landsbygdsnäring tillsammans med ett tydligt ansvarstagande mot ursprungsbefolkning och glesbygdsbefolkning ska inkluderas och beaktas. För att förebygga viltangrepp och viltskador på tamdjur och husdjur avser regeringen att öka anslagen för viltskydd samt ge ett uppdrag till att utreda möjliga nya och effektivare skydds- och stödåtgärder. Dessutom kommer att få ett uppdrag om att utreda om beslutsprocesser och kriterier för skyddsjakt ytterligare kan utvecklas för att bidra till vargpolitikens övergripande syfte. De regionala viltförvaltningsdelegationerna ska utvärderas. Utvärderingen kommer att titta på hur väl delegationerna fyller sin funktion, sammansättningen av delegationerna med fokus på balansen mellan olika intressen samt förutsättningarna för delegationerna att klara ett effektivt och rättssäkert beslutsfattande. Avslutningsvis vill vi framhålla att har fått i uppdrag att se över viltförvaltningen, inklusive förvaltningen av rovdjur. Översynen ska leda till en övergripande strategi för svensk viltförvaltning. Strategin ska innehålla en övergripande vision, mål och delmål för det ansvar som har som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt samt en handlingsplan för att förbättra kapaciteten att samordna och vägleda länsstyrelsernas arbete med vilt- och rovdjursförvaltning. Strategin ska vara klar . Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker vi motion 2014/15:2974 (C, M, FP, KD) yrkande 18. Den nya rovdjurspolitiken, punkt 6 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2014/15:1248 av (M) yrkande 6, 2014/15:1276 av (M), 2014/15:1797 av (C) yrkande 1, 2014/15:2024 av (M) och 2014/15:2543 av (C) yrkande 2. Det övergripande och långsiktiga målet för den nya rovdjurspolitiken är att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. När ett förvaltningsområde har nått miniminivån för en art bör delegering av beslut om licensjakt efter den arten kunna ske utan begränsning till länsstyrelserna i området. Det är av yttersta vikt att den av beslutade rovdjurspolitiken ligger fast för att nå en adaptiv förvaltning som tar hänsyn till de människor som berörs av rovdjuren. Detta bör ges regeringen till känna. Den nya rovdjurspolitiken, punkt 6 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2543 av (C) yrkande 2 och 2014/15:1248 av (M) yrkande 6, 2014/15:1276 av (M), 2014/15:1797 av (C) yrkande 1, 2014/15:2024 av (M) och 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 2. Jag anser att beslut om rovdjursfrågor bör fattas nationellt och att förvaltningen ska vara regionalt förankrad. När ett förvaltningsområde har nått miniminivån för en art bör delegering av beslut om licensjakt efter den arten kunna ske utan begränsning till länsstyrelserna i området. Skyddsjakt efter skadegörande individer kombinerad med en begränsad, varsam och noga kontrollerad licensjakt för att begränsa vargens tillväxt, stärker enligt min mening acceptansen för vargen som ett inslag i vår fauna och är en förutsättning för förstärkning av vargstammens genetik genom flyttning eller införsel av varg till den mellansvenska vargpopulationen. Licensjakt efter varg bör därför enligt min mening tillåtas i . Detta bör ges regeringen till känna. Århuskonventionen, punkt 8 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 5. är part till konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor, den s.k. Århuskonventionen. Demokratiskt fattade beslut gällande t.ex. licensjakt och skyddsjakt på varg kan komma att fördröjas på grund av rättsliga prövningar och den talerätt som Århuskonventionen innebär. Det förekommer vissa problem med överklaganden som fördröjer skyddsjaktbeslut eftersom det ligger i skyddsjaktens natur att den bör bedrivas omgående. Därmed borde det göras en översyn av huruvida det går att se över införlivandet av Århuskonventionen i svensk lagstiftning så att undantag kan göras om det handlar om en förestående fara, exempelvis en vargattack. Det bör även göras en översyn kring organisationskraven för att kunna nyttja talerätten. gäller kravet att det ska vara en miljöorganisationer med minst 100 medlemmar. Det bör övervägas huruvida 100 medlemmar är ett lämpligt antal eller om medlemsantalet bör justeras upp för att på så sätt göra verktyget mer proportionerligt med anledning av dess effekter. Den nationella tillämpningen av Århuskonventionen bör därför ses över. Detta bör ges regeringen till känna. Regional rovdjursförvaltning, punkt 9 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1516 av (SD) och 2014/15:1573 av och (C) yrkande 1 och 2014/15:2543 av (C) yrkande 4. Koncentrationen av rovdjur är ytterst besvärande i vissa delar av landet. Där man tidigare obehindrat kunnat idka jakt, friluftsliv, fäbodbruk och djurhållning kan man inte längre känna den trygghets- och frihetskänsla man en gång kände, utan oroas över sin jakthunds och sina tamdjurs säkerhet. Det kan vara svårt för att bedöma en privatpersons ansökan om skyddsjakt och värdera den problematik som beskrivs och upplevs i närområdet, med ett rutinmässigt avslag på ansökan som följd. Därför bör aktuell kommun vara remissinstans i ärenden om skyddsjakt där inte beviljar ansökan i en första omgång. En sådan icke beviljad ansökan skulle då kunna få ett grundligare beslutsunderlag, då den lokala kunskapen och kännedomen om problematiken i närområdet skulle kunna tas tillvara på bästa sätt med ett kommunalt yttrande, för att slutgiltigt åter beslutas i . Detta bör ges regeringen till känna. Regional rovdjursförvaltning, punkt 9 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2543 av (C) yrkande 4 och 2014/15:1516 av (SD) och 2014/15:1573 av och (C) yrkande 1. En av de viktigaste delarna i alliansregeringens rovdjurspolitik, som slogs fast av 2008, är att fördela en större del av ansvaret för förvaltningen till regional och lokal nivå. En sådan förvaltning stärker möjligheterna till samexistens mellan människor och rovdjur. Den nya förvaltningsmodellen vilar på tre delar: • Länsstyrelserna har ett utvidgat ansvar för förvaltningen av rovdjuren. • Varje berörd länsstyrelse har en viltförvaltningsdelegation för rovdjursbeslut med landshövdingen som ordförande. • delas in i tre rovdjursförvaltningsområden för att avspegla de skilda förutsättningarna i rovdjursförvaltningen och fungera som samverkansorgan. Förvaltningsmodellen tar hänsyn till såväl naturvårdsintressen som intressen från djurägare och andra berörda i områden med högt rovdjurstryck. Länsstyrelserna arbetar med att sätta igång den nya förvaltningsmodellen. Det är viktigt att detta arbete inte avstannar. Detta bör ges regeringen till känna. Viltförvaltningsdelegationerna, punkt 10 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: 2014/15:551 av och (C), 2014/15:1336 av och (M), 2014/15:1573 av och (C) yrkande 2, 2014/15:2543 av (C) yrkande 3 och 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 4. Regeringen har redan beslutat att utvärdera de regionala viltförvaltningsdelegationerna. Utvärderingen kommer enligt regeringen att granska hur väl delegationerna fyller sin funktion, sammansättningen av delegationerna med fokus på balansen mellan olika intressen samt delegationernas förutsättningar att klara ett effektivt och rättssäkert beslutsfattande. När det gäller frågor om hur länsstyrelserna och viltförvaltningsdelegationerna bör agera vill vi understryka att förvaltningsmyndigheterna utövar sin verksamhet självständigt under författningarna. Det är inte uppgift att föreskriva hur en förvaltningsmyndighet ska handlägga ärenden mot enskilda. Mot bakgrund av det anförda avstyrker vi motionerna 2014/15:2977 (M) yrkande 4 och 2014/15:2543 (C) yrkande 3. Ersättning vid skyddsjakt, punkt 11 (M, SD) av (M), (M), (SD), (M), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2977 av m.fl. (M) yrkande 3 och 2014/15:1573 av och (C) yrkande 4, 2014/15:1574 av (KD) yrkande 1 och 2014/15:1789 av och (C). länsstyrelser har beslutanderätt vad gäller skyddsjakt och länsstyrelserna får själva bestämma om de bör verkställa och betala för skyddsjakten. Länsstyrelserna har enligt nuvarande lagstiftning möjlighet att avstå från ersättning och genomförande av skyddsjakt. Detta kan skapa ett system som upplevs som godtyckligt och orättvist för den som hamnar på fel sida av länsgränsen. Alliansens arbete med att decentralisera viltförvaltningsfrågorna är oerhört viktigt eftersom beslut ska fattas så nära de människor som berörs som möjligt. Dock kan vissa oönskade effekter uppstå när länsstyrelserna agerar olika och fattar olika beslut i liknande fall. Det vore därför önskvärt med en översyn kring reglerna vad gäller skyddsjakten och att ett enhetligt och rättvist system skapas utan att negativt påverka decentraliseringen av skyddsjaktbeslut. Detta bör ges regeringen till känna. Artskyddsbrott, punkt 15 (M, C, V, FP, KD) av (C), (M), (M), (M), (M), (FP), (V) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 15 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2460 av m.fl. (C) yrkande 9 och 2014/15:1743 av (S) och 2014/15:2455 av (C) yrkandena 3, 4 och 8. Vi vill förbättra skyddet för hotade arter och biotoper samt ta krafttag mot den kriminella handeln med utrotningshotade djur. Lagstiftningen kring artskyddsbrott behöver skärpas. Ett klokt brukande och bevarande av skogen, landskapet och våra hav påverkar landsbygdsutvecklingen positivt. Vi vill därför att ekosystemtjänster värderas utifrån den nytta som de bidrar med, att lagstiftningen om artskyddsbrott i stärks, och att det internationella samarbetet för att bekämpa handeln med hotade arter prioriteras. Detta bör ges regeringen till känna. Lantraser, punkt 16 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 16 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2787 av m.fl. (SD) och 2014/15:2357 av och (C). De svenska lantraserna har långa anor i och är levande kulturbärare av vår historia. Dessutom har många lantraser unika egenskaper som är värda att bevara. Lantrasföreningarna gör ett stort arbete med att bevara lantraserna genom att upprätthålla genbanker, rekrytering och information. I genbanken utvecklas och bevaras rasens mest ursprungliga och oförändrade del. Dessa djur betydde oerhört mycket för folket . Likaväl som man bevarar gamla hus och ting från förr är det viktigt att bevara det som fortfarande finns kvar i levande form. Vi vill därför intensifiera insatserna för att rädda och skydda de utrotningshotade svenska lantraserna. Detta bör ges regeringen till känna. Allemansrätten, punkt 17 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 17 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2832 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2014/15:1083 av (M), 2014/15:1219 av och (M), 2014/15:1345 av och (C), 2014/15:1911 av (M), 2014/15:1986 av och (M) yrkande 4, 2014/15:2383 av (M) och 2014/15:2622 av (M). Vår svenska allemansrätt har gamla rötter och är en del av vårt kulturarv. Alla som vistas i naturen ska uppträda med hänsyn och respekt. När allemansrätten utövas under ansvar innebär den ingen nämnvärd olägenhet för den som äger och brukar mark. När kommersiell verksamhet organiseras i naturen ökar dock risken att naturen skadas och att det därmed uppkommer olägenheter för markägaren. Allemansrätten regleras endast översiktligt i lag och bygger därutöver främst på sedvanerätt. Av regeringsformen framgår att alla ska ha tillgång till naturen enligt allemansrätten och av miljölagstiftningen framgår att var och en som utnyttjar allemansrätten eller vistas i naturen ska visa hänsyn och varsamhet i sitt umgänge med den. Allemansrättens gränser definieras av flera bestämmelser, framför allt i men även i . Regeringen bör därför tillsätta en utredning för att konkretisera allemansrätten och som främst bör fokusera på att fastslå skillnaden mellan äganderätten och allemansrätten. Syftet med allemansrätten har varit att garantera vår gemensamma tillgång till naturen, inte att enskilda näringsidkare ska kunna berika sig på den. I stället är det önskvärt att en gång för alla införa en särskild lag för allemansrätten så att både privatpersoner och juridiska personer kan fortsätta att ha tillgång till naturen utan att skada den eller att enskilda markägares påverkas negativt. Detta bör ges regeringen till känna. Skötseln av naturreservat, punkt 19 (M, SD, C) av (C), (M), (M), (SD), (M), (M) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 19 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2979 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2014/15:1404 av (M), 2014/15:1405 av (M) och 2014/15:2547 av (M) yrkande 2. fattar beslut om naturreservat. Beslutet ska innehålla syfte, föreskrifter och skötselplan för naturreservatet och markägaren ska få skälig ersättning för värdeminskningen i samband med bildandet av reservatet. ansvarar för de statliga anslagen för bildande och förvaltning av reservaten. finns inget krav på uppföljning av skötselplanen. Det finns därför en risk att naturreservat kan lämnas orörda eller inte förvaltas på ett ändamålsenligt sätt, vilket i sin tur kan leda till att många av de naturvärden som från början föranledde själva reservatsbildningen går förlorade. För att vi ska kunna förvalta vår skyddsvärda natur på ett ändamålsenligt sätt behöver vi därför kontinuerligt utvärdera hur naturreservaten har skötts och om skötseln har bidragit till att syftet med naturreservatet har uppnåtts. Vi vill att regeringen uppdrar åt att ta fram en central uppföljnings- och utvärderingsstrategi och att regeringen avsätter en del av anslagen till åtgärder för värdefull natur för detta arbete. Utvärderingen bör bl.a. bedöma hur naturvärdena har utvecklats i respektive reservat och om det ursprungliga syftet med reservatsbildningen har uppfyllts. Detta bör ges regeringen till känna. Ersättning till markägare, punkt 20 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2979 av m.fl. (M) yrkande 2. Det bör utvärderas hur ett naturreservat påverkar omkringliggande oskyddad skog med hänsyn till äganderätten. En eventuell värdeminskning av omkringliggande skog till följd av reservatsbildning bör kompenseras fullt ut. Konkret kan detta t.ex. handla om spridning av granbarkborrar från reservaten. Granbarkborrar lever och förökar sig gärna i stormfällt virke. Om de fällda träden får ligga kvar kan borrarna börja angripa stående träd i reservatet och även sprida sig till omkringliggande skog, vilket leder till stora ekonomiska förluster för markägaren. Detta bör ges regeringen till känna. Vattenskyddsområden, punkt 21 (M, C, FP, KD) av (C), (M), (M), (M), (M), (FP) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 21 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2541 av (C) yrkande 5. Vi anser att regeringen behöver stärka förutsättningarna till dialog vid bildandet av vattenskyddsområden. Skydd av vattentäkter är en viktig framtidsfråga och en grund för en trygg och säker dricksvattenförsörjning. Bildandet av vattenskyddsområden påverkar dock markägarna i hög utsträckning. Därför är det viktigt att finna fungerande dialogmodeller för att inkludera markägarna i processen. Det är också viktigt att de ekonomiska kostnaderna för vattenskyddet kan fördelas på ett rimligt sätt. Detta bör ges regeringen till känna. skyddade områden m.m., punkt 22 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 22 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkandena 24 och 26 samt 2014/15:1226 av (M). har i Nagoyaöverenskommelsen åtagit sig att genomföra en räddningsplan (de s.k. Aichimålen) för att bromsa utarmningen av biologisk mångfald och att till 2020 se till att jord-, vatten- och skogsbruk bedrivs hållbart. ska av alla land- och sötvattensområden och av kust- och havsområden vara bevarade genom ekologiskt representativa reservat och andra effektiva områdesbaserade naturskyddsåtgärder. har även 16 nationella miljökvalitetsmål som utgör grunden för vår nationella miljöpolitik. har endast 6–av sina havsområden i ett marint områdesskydd. Regeringen bör återkomma med förslag på en långsiktig strategi och målsättning att öka skyddet av betydelsefulla havsmiljöer till . I enlighet med EU:s art- och habitatdirektiv ska säkerställa en gynnsam bevarandestatus för de arter och livsmiljöer som omfattas av direktivet. av hav är skyddade genom s.k. Hur fisket ska regleras i dessa områden är oklart, och i vissa områden sker t.o.m. fiske med bottentrål som skadar bottenmiljön. Regeringen bör ta initiativ till förhandlingar med andra EU-länder för framtagande av regleringar som förhindrar att de biologiska värdena försämras i Natura 2000-områden genom ohållbart fiske. Detta bör ges regeringen till känna. Översyn av strandskyddet, punkt 23 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: 2014/15:17 av (FP) yrkandena 1–4, 2014/15:238 av och (M), 2014/15:641 av och (M) yrkande 2 och 2014/15:2953 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkande 15. Det svenska strandskyddet tillsammans med allemansrätten är unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddsreglerna syftar till att skapa förutsättningar för allmänhetens tillgång till naturupplevelser och för bevarandet av biologisk mångfald i strandnära områden. finns flexibilitet i reglerna för att främja landsbygdsutveckling och lokalt beslutsfattande. Ett välfungerande strandskydd kräver ett ändamålsenligt regelverk och en god tillämpning. Detta innebär bl.a. att reglerna medger utveckling av landsbygder som strandskyddets syften inte äventyras. Strandskyddsreglerna innehåller möjligheter till ett flertal undantag från strandskyddet. Vidare är areella näringar under vissa förutsättningar helt undantagna från detta skydd. Strandskyddsreglerna har ändrats i flera steg. beslutades ändringar som utökade möjligheterna till dispens och upphävande av strandskyddet i syfte att underlätta sjönära byggande och boende på landsbygden. Förändringarna innebar också ett ökat lokalt och regionalt inflytande över strandskyddet. Ändringarna trädde i kraft , utom vissa bestämmelser om områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen som trädde i kraft . beslutade om ytterligare uppluckring av strandskyddet som skulle öka möjligheten till bebyggelse m.m. intill små sjöar och vattendrag. Ändringarna innebär att har möjlighet att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag, om det område som upphävandet avser bedöms ha liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. Dessa förändringar trädde i kraft så sent som . Stora förändringar i strandskyddet har således gjorts . Vi anser att det är viktigt att konsekvenserna av reglerna kan utvärderas. Landsbygdens utveckling är i hög utsträckning beroende av de värden och möjligheter strandskyddet för med sig, exempelvis genom orörd natur och allmänhetens tillgång till stränder. Utan eftertanke riskerar förändringarna att skada landsbygdens attraktivitet för både bofasta och turister. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker vi motion 2014/15:2953 (KD, M, C, FP). Reform av strandskyddet, punkt 24 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2448 av (M) yrkande 4 och 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 6 och 2014/15:370 av (M), 2014/15:641 av och (M) yrkande 1, 2014/15:1205 av (KD), 2014/15:1314 av och (C), 2014/15:1900 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2014/15:2414 av Finn m.fl. (M). fungerar tillämpningen av strandskyddet inte tillfredställande på alla håll. Strandskyddet behöver göras mer ändamålsenligt i hela landet i syfte att förbättra förutsättningarna för byggande och boende i strandnära lägen, samt för olika typer av näringsverksamheter. Exempelvis bör förutsättningarna för att utöka dispensmöjligheterna vid landsbygdsutveckling i strandnära lägen ses över. I de mest exploaterade områdena bör strandskyddet vara fortsatt starkt. Detta bör ges regeringen till känna. Reform av strandskyddet, punkt 24 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1900 av m.fl. (KD) yrkande 2 och 2014/15:370 av (M), 2014/15:641 av och (M) yrkande 1, 2014/15:1205 av (KD), 2014/15:1314 av och (C), 2014/15:2414 av Finn m.fl. (M), 2014/15:2448 av (M) yrkande 4 och 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 6. Jag vill understryka vikten av att göra strandskyddet mer flexibelt. Strandskyddsreglerna ska säkra allmänhetens tillgång till stränder och värna unika naturvärden, men reglerna är krångliga och otydliga. Regelverket måste nu reformeras i grunden så att glest befolkade områden kan bebyggas, förutom i områden som genom beslut pekas ut som skyddsvärda. Även i exploaterade delar av landet innebär dagens regelverk att äganderätten ibland får en alltför svag ställning. Detta bör ges regeringen till känna. Begränsa utvidgningen av strandskyddet, punkt 25 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 25 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2521 av och (SD) och 2014/15:2429 av (C) yrkande 4.