bet · H201FiU22 · 2015-04-10 00:00:00 — Med hjälp av värdetransportbolag förs kontanterna från BDB ut till bankerna och till handeln. Via uttagsautomater, bankkontor och handeln får allmänheten sedan tillgång till kontanter. Vad gör då regeringen åt situationen när det gäller kontanthantering? Det är en central och viktig fråga för regeringen. Vi har fått den så kallade som tillsattes efter Panaxias konkurs och som haft till uppgift att göra en översyn av regelverket för kontanthantering i . Utredningen överlämnade också betänkandet Svensk kontanthantering och föreslår där nya regler för att säkerställa en säker, välfungerande och effektiv kontanthantering i samhället. Utredningen föreslår en lag som tar sikte på uppräkningsverksamhet. Det handlar då om företag som hämtar sedlar och mynt, till exempel dagskassor hos kunder, och bedriver uppräkning. Förslaget innebär att företagen måste ha tillstånd för att få bedriva en sådan verksamhet och uppfylla vissa krav som ställs på dem. Utredningen föreslår också att ska ha ett tydligt övergripande ansvar för kontanthanteringen. Det skulle till exempel innebära att ska följa utvecklingen på kontanthanteringsområdet och att ett råd för kontanthantering inrättas. I betänkandet berörs även bankernas skyldighet att ta emot sedlar och mynt. Men utredningen menar att det krävs starka skäl för att ett tillstånd att driva bank- och finansrörelse ska förenas med ett krav på att tillståndshavaren ska vara skyldig att ta emot pengar. För att det inte ska bli något missförstånd vill jag betona att detta är utredningens förslag. Regeringen har ännu inte tagit ställning till dem. Arbetet på består nu i att analysera betänkandet och de remissvar som kommit in för att därefter besluta vilka åtgärder som krävs. Jag kommer att få ta del av en remissammanställning . Därefter kan regeringen gå vidare. En annan fråga som kommer att beröra det här området i allra högsta grad är EU:s process. Det handlar om betalkontodirektivet som till exempel gäller bankernas roll. EU-lagstiftningen, som på svenska heter betalkontodirektivet och på EU-språk Payment Accounts Directive, PAD, beslutades . Genom betalkontodirektivet införs en ram för skydd av konsumenters rättigheter i samband med tillgången till och användningen av betalkonton. Denna reglering tar sikte på bland annat tjänster som möjliggör insättning av medel på betalkonto och uttag av kontanter. Genom direktivet garanteras konsumenter tillgång till en rad grundläggande betaltjänster. Bland de tjänster som är knutna till ett betalkonto med grundläggande funktioner bör det enligt direktivet ingå en möjlighet att placera medel och ta ut kontanter. Enligt direktivet ska kreditinstituten ha tungt vägande skäl för att kunna vägra att tillhandahålla grundläggande betaltjänster till kunderna. Direktivet ska vara genomfört i svensk lagstiftning . Därför pågår det ett aktivt arbete på med att ta fram åtgärder för att genomföra betalkontodirektivet. En utredare kommer att överväga vilka lagstiftningsåtgärder som behöver vidtas för att möjliggöra insättning och uttag av kontanter på betalkonton. Därmed kommer utredningen och det vidare arbetet att beröra just kontanthanteringsfrågan. Utredningen bör också, i den mån det ger medlemsstaterna den möjligheten, ta ställning till om det finns behov av att helt eller delvis utvidga regelverket till att avse även andra aktörer än konsumenter, till exempel föreningslivet. Det arbete som pågår både nationellt och på EU-nivå bör, enligt regeringens bedömning, kunna leda till förbättrade förhållanden när det gäller kontanthanteringen i . Dock vill jag lyfta upp en annan aspekt, nämligen att fram tills de nya reglerna är på plats, till följd av de utredningar som har lämnats och som kommer att lämna betänkanden, har vi konsumenter och andra aktörer alltid möjlighet att agera. Vi kan byta till en bank som i högre grad uppfyller våra önskemål, till exempel tillhandahåller kontanthantering över disk eller i alla fall möjliggör insättning där eller via automater, om man som kund upplever att man behöver de tjänsterna. Jag vill förtydliga att det inte innebär att vi från regeringens sida frånskjuter oss ansvaret över till konsumenterna. Tvärtom pågår det, som jag varit inne på, ett intensivt arbete inom med de här frågorna. Men en starkare konkurrens inom banksektorn gagnar i slutändan konsumenterna och leder till en ökad rörlighet på bankmarknaden och att man känner att man får den service man behöver. Avslutningsvis vill jag meddela att jag har för avsikt att kalla till ett rundabordssamtal till vilket kreditinstitut och andra aktörer bjuds in för att diskutera kontanthantering och hur vi tillsammans kan försäkra oss om att övergången blir så smidig som möjligt för alla grupper i samhället och att utvecklingen sker under kontrollerade former. Jag tror starkt på att en fortsatt dialog kommer att behövas vid sidan av andra åtgärder såsom ändrade regelverk och myndighetsarbete, och det är regeringen i allra högsta grad inställd på. (S): Tack för bra föredragningar! Det har varit mycket intressant att följa de olika inläggen. Det finns naturligtvis många fördelar med den nya tekniken, men många av oss känner att det går för fort. Själv gillar jag överföringar via mobilen, men då måste mobilt bredband fungera över hela landet. Det finns många människor som känner sig frustrerade, förtvivlade och maktlösa när de inte kan betala med kontanter. Småföretagare är ilskna på bankerna för att de tar ut så höga avgifter för att ta emot deras dagskassor. Jag har två frågor. Den ena frågan gäller stora förändring framöver när det gäller sedlar och mynt. Det görs en mycket stor insats för detta, som utvecklingen går i en rasande fart åt rakt motsatt håll, nämligen att vi inte kommer att använda dem. Har ni kalkylerat med det inför denna stora förändring? Min andra fråga är mer riktad till bankvärlden. Vi har bytt kassör i en liten förening hemma, S-kvinnor. När vi går till banken får vi frågan hur mycket kontanter vi ska hantera. Vi sänder pengar till kvinnor och har lite kontanter. Ja, då blir det dyrt. Och ju mer kontanter vi i den lilla föreningen skulle hantera, desto dyrare skulle det bli för oss. Till slut kom vi på att det nog är bäst att vi använder våra personliga konton och sedan för över pengarna till föreningens konto. Som liten förening känner man sig straffad. Finns det någon fundering på att bankerna faktiskt ska kunna stå för en sådan service till småföretag och föreningar? (M): Herr ordförande! Jag tackar för bra föredragningar. Som vi har kunnat konstatera ser vi en snabb förändring från kontantbetalningar till kortbetalningar men också andra typer av betalningar via till exempel mobiltelefoner. Sett ur ett konsumentperspektiv kan det vara oerhört bekymmersamt, inte minst för vissa grupper, till exempel äldre och funktionshindrade. Utvecklingen går dock inte bara mot kort- och mobiltransaktioner utan också mot fler krediter och i stor utsträckning även små krediter. betalade man med mynt när man parkerade, men betalar man på kredit. Och vi fick höra här från SKL om hur allt fler landsting fakturerar vårdtagarna. Det ställer stora krav på konsumenterna att hålla koll på sina krediter, och det kanske blir extra svårt när det blir många krediter i stället för få, som man kanske varit van vid tidigare. Precis som var inne på har vi även ett pedagogiskt problem när man inte längre ser de pengar man hanterar. Det gäller framför allt unga konsumenter som behöver kunskaper om privatekonomi. Hur ser panelen på riskerna för en ökad överskuldsättning till följd av fler småkrediter? Då riktar jag frågan framför allt till företrädarna för bankbranschen. (SD): Herr ordförande! Jag tror att alla är medvetna om att den problematik som här berörts huvudsakligen är ett landsbygdsfenomen och kanske inte påverkar tätorterna i samma utsträckning. Vi bevittnar alltså ytterligare en i raden av konkurrensnackdelar för dem som bor och verkar på landsbygden. Finansmarknadsministern har tidigare öppnat för att låta affärer ta hand om kontanthanteringen på ungefär samma sätt som skedde med posthanteringen. Jag skulle vilja höra lite mer ingående hur det skulle gå till. Ska det ske med tvång, genom lag, morot eller piska? Och vad händer om någon, trots lukrativa avtal, inte vill ägna sig åt kontanthantering? , : Jag kan svara på fråga om det kommande kontantutbytet och varför man byter kontanter om utvecklingen går åt det andra hållet, vilket jag uppfattade var frågan. Skälet är följande: Vi räknar med att kontanter kommer att finnas kvar och vara en i högsta grad närvarande betalningsmetod i . Ett kontantlöst samhälle är fortfarande mycket av en utopi. Det är inte det vi tror att vi kommer att hamna i, och om vi gör det är det i så fall väldigt långt fram i tiden. Anledningen till att vi byter nu är att vi behöver nya, rena sedlar med de bästa säkerhetsdetaljerna. Vi har en låg andel förfalskningar i , och vi vill att det fortsätter att vara på det sättet. När andra länder uppgraderar sina sedlar behöver vi också göra det, och var det dags. Den nuvarande sedelserien är , och det var dags att byta. De nya sedlarna är säkrare, miljömässigt mer förmånliga och lättare och mindre. Bytet gör vi för att kunna fortsätta leverera trygga och säkra betalningsmedel till det svenska samhället. Jag vill gärna framhålla att det här är en kostnad för olika intressenter i kontantkedjan, som vi hörde från . Men har varit oerhört lyhörd för intressenterna i kontantkedjan. De har fått bestämma tidsschemat för att det ska gå så smidigt och bli så kostnadseffektivt som möjligt. , : Jag har ingen annan kommentar utan är enig med om att pedagogiken sträcker sig bortom barnen. En av kontanternas fördelar är att man ser hur mycket pengar man har, och när de är slut är de slut – alltså motsatsen till krediter. Det är en viktig kommentar. När det gäller bankernas avgifter ställer jag mig bakom min kollega på som talade om en ökad transparens. Jag tycker att det är viktigt att varje betalslag bär sina egna kostnader. Där har vi en utmaning. har ju bankbranschen sagt till sina kunder att de ska använda kort i stället för kontanter, men har man tagit betalt för korten medan kontanterna har varit gratis. Det är ingen bra situation. , : Jag kan fortsätta på den inslagna vägen och det som sas tidigare från sida. Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är betalning med bankkort av belopp billigare än kontantbetalning. I det sammanhanget är transparensen viktig. Om marknadens aktörer, de privata tillsammans med staten, ska hitta en framkomlig väg där kontanter kan hanteras på ett smidigt och effektivt sätt måste prissättningen för de här tjänsterna vara liknande den för andra typer av betaltjänster och betalningslösningar. Det är ur ett samhällsekonomiskt perspektiv sannolikt den mest effektiva vägen framåt. , : Låt mig ge en kommentar till det som sas om kostnaderna. Bankerna sitter med styrkostnader både för kontanter och kort, och då kan de också styra åt det håll de vill. är det ganska påtagligt att när man ser en intäktskälla på kortsidan som är stor vill man styra mot det, och då kan man också sätta ett annat pris på kontanterna. Det tycker vi är olyckligt. Det talas om samarbete och framför allt om bytet av sedlar och mynt. Det en stor, nationell angelägenhet och handeln har definitivt inte önskat sig några nya sedlar och mynt. Men kostnaderna skjuts över på handeln. Det är ett stort bekymmer. Statsrådet (MP): Herr ordförande! Tack för väldigt bra frågor! Om jag börjar med det som tog upp, svårigheten för föreningar att hantera kontanter, vill jag säga att det är ett problem som vi från regeringens sida också har sett. Vi måste se till att den möjligheten finns kvar och fungerar. Man ska kunna föra in kontanter från försäljningar och andra aktiviteter. I hela landet måste det finnas goda möjligheter att bli av med kontanterna genom att till exempel föra över dem till konton. Även på det här området öppnar sig nya tekniska möjligheter. Jag besökte i går ett företag som utvecklat en teknisk produkt för att kunna betala via smartphone. Man kan ta betalt via den. Jag provade det hos en handlare på när jag betalade med kort. Transaktionen fördes över till handlarens konto via en smartphone. Det är ganska enkelt att hantera. De hade sett att allt fler föreningar börjat använda sig av den metoden, även sådana som hade mycket små transaktioner. På det området tror jag alltså att det kommer att utvecklas fler och fler digitala möjligheter att sköta också små pengaöverföringar. lyfte upp en viktig fråga som gäller överskuldsättning, vilket tyvärr är ett växande problem i dagens samhälle. För att motverka det tror jag att vi måste jobba utefter många olika spår. Dock tror jag inte att den viktigaste lösningen är att ha kvar kontanthanteringen, men det är viktigt att kontanthanteringen fortsätter att fungera och att man kan använda sig av det om man vill. Många åtgärder kommer att behöva vidtas. Till exempel måste tillsynen av de företag som erbjuder lånen förbättras så att de sköter sig. Vi behöver kontrollera marknadsföringen så att den håller vad den lovar och inte lurar kunderna. Det handlar också om att förbättra utbildningen i skolan vad gäller privatekonomi så att inte minst våra unga får en större förståelse för ekonomin. Regeringen kommer att i närtid återkomma till med en samlad strategi gällande överskuldsättning. När det gäller fråga är också den viktig. Vi har sett att det är stora problem inte minst på glesbygden när det gäller kontanthanteringen, att få tillräckligt god tillgång till det. Där finns ett uppdrag till länsstyrelserna och PTS att se till att det fungerar i alla delar av landet. Det finns också en pott pengar avsatta, som kan användas till att få dessa funktioner att fungera. En möjlighet man tittar på är att upphandla tjänster av andra aktörer; då kan den potten pengar användas. medger handeln möjligheter till kontanthantering, det vill säga man kan ta ut pengar. Som vi hörde tidigare är det ganska många som tar ut pengar från handeln. Det skulle därför vara intressant att titta på om handeln också har möjlighet att ta emot pengar och skjutsa in i finanssektorn, till exempel till konton. Men, vilket är viktigt, det bygger på att det finns en ömsesidighet i det, att båda vill vara delaktiga. Det bygger också på att handeln, om den har kostnader för sådan verksamhet, får täckning för kostnaderna. kan det vara ett sätt för handeln att locka till sig kunder, sådana som annars kanske inte skulle ha kommit. Jag vill poängtera att det självklart inte är den enda åtgärden för att få kontanthanteringen att fungera i hela landet, men det är en bland många åtgärder som vi måste pröva. (MP): Tack för bra föredragningar! Det finns som vi hört många aspekter på den här frågan. Jag tycker att beskedet från Per , att regeringens ingång är att alla ska ha möjlighet att hantera sin ekonomi på valfritt sätt över hela landet, känns som en bra utgångspunkt. Det gäller också den inbjudan till rundabordssamtal som ska komma. Det är väl bästa sättet att hitta en bra samverkan. Jag tror att det var från som nämnde att vi har en låg kostnad för pengahanteringen. Jag undrar om man tittat på eller gjort någon analys av hur det ser ut på miljöområdet, vilken påverkan kontanthanteringen har på klimat och miljö. (C): Inledningsvis vill jag konstatera att den utveckling som vi nu diskuterar om ökad digitalisering och minskad kontanthantering i grunden är bra och innebär fantastiska möjligheter för såväl konsumenter som entreprenörer. Men som också konstaterats kommer vi att leva med kontanter och måste kunna hantera det på ett rimligt sätt . Det gäller inte minst småföretagare som ska hantera dagskassor och liknande. Vi vill inte ha alltför mycket kontanter som ligger i affärer, hemma, i bilar och liknande. Som vi hört av föredragningarna har vi åtminstone två processer igång som båda potentiellt skulle kunna sluta i någon form av lagstiftning på det här området. Jag tror att nästan alla här helst vill slippa det. Det bästa vore om det fungerade av sig självt, för lagstiftning blir per definition lite stelbent; det finns risk för att utvecklingen springer ifrån den. Enklare och bättre vore om det här löstes av de befintliga aktörerna. Därför vänder jag mig till företrädarna för bankväsendet. Inför, som jag ser det, risken att det kommer att lagstiftas på det här området undrar jag om det finns några åtgärder eller förändringar i er verksamhet som skulle kunna göras på frivillig väg, att man genom ett handslag hanterade utmaningarna så att vi slapp lagstiftningsvapnet. (S): Jag vill passa på att tacka för intressanta föredragningar. Jag har en kommentar och en fråga. Det här är naturligtvis ett stort problem när det handlar om glesbygden och dess förutsättningar, men jag vill peka på att det också i storstäderna, inte minst i miljonprogramsområdena, är en liknande trend med minskande samhällsservice och minskade möjligheter till kontanthantering. Även om problemet där inte är lika accentuerat ökar det i takt med att områdena växer befolkningsmässigt. Jag vill bara peka på det. Den fråga jag har går väl egentligen till hela panelen, eftersom flera talat om behovet av samverkan för att lösa problemen för de grupper som bristande möjligheter till kontanthantering är speciellt bekymmersamt för. Med tanke på att inte minst bankerna gör miljardvinster undrar jag: Vem ska betala för de lösningar som samverkan är tänkt att leda till? , : Jag uppfattade att frågan gällde miljökonsekvenserna kring sedlar och mynt. Jag vill gärna framhålla att de nya mynten som vi kommer att börja introducera är hälften så tunga som de nuvarande. Det gör att transporterna blir mindre tunga och därmed mindre påfrestande för miljön. Vi behövde göra ett ställningstagande i samband med att vi skulle välja mellan att fortsätta att ha 20-kronorssedlar eller introducera ett 20-kronorsmynt. Det gjordes ett ganska omfattande utredningsarbete om miljöaspekterna av mynt respektive sedlar. Vi konstaterade att det miljömässigt var i princip neutralt mellan mynt och sedel. blir det en sedel med på. Det gjordes alltså ett grundläggande arbete om det och konstaterades att i valet var det miljöneutralt. , : Herr ordförande! Jag skulle vilja börja med att kommentera miljöhanteringen. Sparbankerna är tillsammans med sina samarbetspartner delägare i bolaget . Innan den processen startade gjordes det naturligtvis en hel del kalkyler och uträkningar. När Sparbankerna hade gjort sin kalkyl och sin – vi skulle komma överens sinsemellan innan vi kom överens med de övriga delägarna – var det markant olika siffror för hanteringen av försörjningen, alltså laddningen av automaterna. Sparbankerna beskylldes för att ha räknat fel. Det visade sig att man inte hade räknat fel, men man hade räknat med lokal cirkulation. I stor utsträckning hade Sparbankerna serviceboxar som man tömde och räknade pengarna. Det var de sedlarna som sedan gick in i uttagsautomaterna på orten. Det behövde alltså inte komma ett värdetransportföretag för att hämta serviceboxinnehållet och ett annat värdetransportföretag för att komma och ladda automaterna, utan det löste man lokalt. Om jag ska vara riktigt ärlig är det en ännu mer lokal transaktion hos Ica handlarna. När Ica handlaren har en automat och laddar in dagskassan i den kommer pengarna inte ens till bankens servicebox. Det finns alltså olika lösningar. Det är en viktig aspekt. När det gäller den mer direkta frågan till bankerna om risk för lagstiftning är jag enig med om att bankerna naturligtvis hellre vill idka självreglering och vill att saker och ting ska fungera utan lagstiftning, som ju kan bli väl så fyrkantig. Vi ivrar i olika sammanhang för begreppet proportionalitet när det gäller Sparbankerna. Det gäller även här. Jag tycker att Sparbankernas förhållningssätt, som alltså inte är hundraprocentigt men som i stor utsträckning bygger på både-och-mentaliteten, att låta kunden välja, är att sträcka sig så långt man kan. Jag hoppas att det ska räcka för att undvika alltför fyrkantig lagstiftning. En fråga gällde behov av samverkan och vem som ska betala. Det är ingen tvekan om att det i banksystemet som helhet finns stora vinster i absoluta tal. Tittar vi på den relativa avkastningen är den inte enorm, men det är klart att bankerna får räkna med att vara med och betala, om än inte nödvändigtvis hela kakan. Samverkan betyder väl att man också samverkar om finansieringen. , : Jag tänkte poängtera det som en av frågeställarna sa, att digitaliseringen är viktig och positiv. Det tror jag att vi alla här i någon mening tycker, men problemet gäller hur kontanter ska hanteras. Som jag sa sitter jag här som representant för banker som har många olika kunderbjudanden när det gäller kontanter. Det innebär att det tillstånd som ger för att driva bank- och finansieringsrörelse inte medför några krav på att tillståndshavaren är skyldig att ta emot kontanter. Den skyldighet som banker som startar bankrörelse i har – det sker fortfarande att banker 2015 får tillstånd att bedriva bankrörelse – det är att de ska vara deltagare i något av de fyra betalsystemen. De är definierade som bankgirosystemet, dataclearing, som är ett konto-till-konto-system, rikssystemet för clearing och avveckling i samt kortsystemet. Man måste vara deltagare i något av dessa fyra system för att få bedriva bankrörelse. Att tvinga dagens 127 banker, eller något sådant, att hantera kontanter och investera i kontanthantering skulle vara betydande för samhällsekonomin. Jag tror att lagstiftning är fyrkantigt. Det är bättre att vi hittar samverkansformer. Finansmarknadsministern menar att det är viktigt, och han kommer också att kalla till rundabordssamtal. Men framför allt är det viktigt att fortsätta dialogen och fråga om de olika privata aktörerna i samråd med staten, som också har ett ansvar, kan säkerställa att kontanthantering kan fungera på ett rimligt sätt över riket även om efterfrågan minskar. Det måste vi ta i beaktande. Efterfrågan minskar, men det finns fortfarande ett behov som ska tillgodoses. Hur gör vi det på bästa sätt? , : Jag vill fylla på och från handelns sida ge en del synpunkter på lagförslaget. Det kan finnas tendenser till att det även ska omfatta handeln. Där är vi helt eniga med bankerna om att det här avgörs av marknaden. Som jag nämnde har vi handlare som är uppe i 95, 96, kortbetalningar. De funderar såklart om de helt ska gå över till kortbetalningar. Men det gör de inte så länge kunder vill betala med kontanter. Det är viktigt att ha med sig att vi kommer att tillhandahålla kontantbetalning så länge kunderna vill ha det, men om det finns möjlighet att ta steget fullt ut gör man det. Vi har ett par stora kedjor som har gjort det, och det fungerar alldeles utmärkt. Jag vill understryka att inte heller handeln ser det som intressant att det kommer ett lagförslag som kanske till och med landar på handeln. När det gäller samverkansfrågan tycker jag definitivt att bankerna drar ned i den takt som de lägger ned, framför allt nu när vi står inför ett stort byte av sedlar och mynt. Minska takten på nedläggning av kontor som inte hanterar kontanter. Det är ett enkelt sätt att börja samverka. Statsrådet (MP): Jag tänkte börja med fråga. Betalkontodirektivet är ett EU-direktiv och det måste vi omsätta i svensk lag. Annars bryter vi mot EU-reglerna och får saftiga böter. Det tror jag ingen vill. Vi kommer förstås att ha en process för hur lagstiftningen ska utformas. Det kommer vi att kunna diskutera. Som jag sa har jag för avsikt att bjuda in till rundabordssamtal för att försöka få en dialog och se om vi kan lösa det här på annat sätt än bara genom lagstiftning. Det tycker jag vore önskvärt. Från regeringens sida är vi inne på dialog och att försöka hitta lösningar som bygger på överenskommelser och handslag. frågade om kostnaderna. Det finns pengar avsatta för att betalningsfunktionerna ska fungera i hela landet.