bet · H301SfU5 · 2015-11-06 00:00:00 — Så här sent i debatten är det risk för att det blir en del upprepning. Det får församlingen ursäkta. Det här är en komplex eller enkel fråga. Det beror på hur vi ser på det och hur vi värderar tyngden i det vi lägger i de olika vågskålarna. Jag utgår dock från att vi är överens om att olika förväntningar på kvinnor och män skapar brist på jämställdhet. Det kan väl ingen bestrida. Det är även obestridligt att det är kvinnorna som förlorar mest på denna ordning. Detta måste vi ha i bakhuvudet när vi diskuterar föräldraförsäkringens utformning och vad den leder till i det långa loppet. Precis som och andra så förtjänstfullt har redovisat leder det till en betydligt lägre livsinkomst för kvinnor och i förlängningen till lägre pensioner. Det leder till ojämställt ansvarstagande för barn och hemarbete. Den senare punkten kan nog också kopplas till en hel del ohälsoaspekter. I den bästa av världar skulle vi inte behöva kvotera sådant här, utan det skulle ge sig självt. hade man kanske en from förhoppning om att det skulle bli så. tas ideologier upp, och föräldraförsäkringen har en tydlig liberal utgångspunkt. Det är en individuell ersättning för vardera föräldern. Det är alltså från början en individuell rättighet. Det sattes in en flexibilitet i detta, och det var kanske en god tanke. Men är det fortfarande så att när barnen är har männen bara tagit ut av föräldradagarna. Talar vi om småbarnsåldern är männens andel ännu lägre. Vi har inte diskuterat de två särskilt mycket, men det är också ett obestridligt och väldokumenterat faktum att de har haft stor betydelse för att utöka pappors hemmavarande med barn. Att vi öronmärker kommer att gynna både kvinnor och män. Förhoppningsvis ger det en signal till samhället och skapar förutsättningar för en mer reell valfrihet. Det är en viktig signal inte minst till arbetsmarknaden, som kan förvänta sig att även män kommer att ta ledigt för att vara hemma hos sina barn. Jag har en personlig liten anekdot. Jag ska inte förhäva mig och säga att jag har tagit ut så mycket föräldraledighet, men när jag var på öppna förskolan med min dotter var jag ensam pappa bland 45 mammor. Det sågs som nästan lite suspekt. Det ojämställda var att man inte såg anledningen till att jag var där, utan jag ansågs vara väldigt duktig. Det är detta jag menar med förväntningar; det var ingen som förväntade sig att jag skulle dyka upp. Utvecklingen har trots allt gått framåt. Det handlar om att bryta normer och könsmönster och skapa reella valmöjligheter och reell valfrihet även för kvinnor. Sedan tycker jag inte att man ska överdramatisera detta, fru talman. Det är som om det skulle ligga en stor avgrund mellan den andra och den tredje öronmärkta månaden, men så är naturligtvis inte fallet. Detta är ytterligare ett steg för att öka incitamenten för att få ett jämnare uttag av föräldradagar. Som jag sa tidigare får det konsekvenser att vi har ett ojämnt uttag. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning öronmärker vi för vardera föräldern så att det blir . Det finns i föräldraförsäkringen där man får välja fritt. Jag har en förhoppning, även om den kanske är naiv, men om jag var det 1974 får jag kanske vara det även , 2015. Det finns kanske en brytpunkt där det blir förväntningar på att pappor - både kvinnor och män - ska vara hemma. Om man är hemma kanske man tar ut fler föräldradagar. Det har visat sig att de grupper som har hängt på de tidigare reserverade månaderna har tagit ut mer. Medeltalet har kanske stigit, men det är alltså vissa grupper som har tagit ut dagar. Familjer har olika förutsättningar, och man måste naturligtvis ha utrymme att fatta olika beslut även i fortsättningen. Det råder inget tvivel om att sådan flexibilitet ryms i världens mest generösa föräldraförsäkring, även om vi har tre reserverade månader. Jag kan bara inte låta bli att gå upp och debattera med . Vi kommer från samma område, . Vi har en del gemensamma intressen, såsom fiske. Vi har någorlunda lika dialekter. Vi har båda i perioder läst , och där finns en historia om frihet - det starkaste uttrycket som finns i . Det får mig naturligtvis att ställa frågan: Vad är det som gör att vi, med vår gemensamma bakgrund, kommer till så olika slutsatser om en tredje pappamånad? Det här är inte någon kamp mellan dig och mig, . Det finns egentligen ingen kamp mellan några partier , utan det är en kamp mellan statens roll och familjens beslutsmässighet. Min fråga till är: Hur långt är du beredd att gå i att statens roll ska öka när det gäller föräldrars rätt att ta ut dagar, eller rättare sagt, hur stor ska statens roll i att tvångskvotera bli? Samma valkrets, men olika slutsatser - det är kanske inte så ovanligt i det politiska livet, trots allt. Ett direkt svar på frågan om hur långt man ska gå är ungefär det jag försökte avsluta med, nämligen att man alltid får se vad ett steg leder till. När låg bakom och drev på och tog initiativ till en första öronmärkt månad trodde vi nog att det skulle få större effekt än vad det fick. Sedan infördes , och varje sådant steg har fått effekt när det gäller ett jämställt uttag. Som jag tog upp i mitt anförande anser vi att det handlar om reell valfrihet. Om kvinnor och män har olika förväntningar på sig är det ingen reell valfrihet. Vems frihet vi pratar om kan vi alltid diskutera, men jag diskuterar varje individs frihet i sammanhanget. Det låter på som att det har varit en första pappamånad, en andra och en tredje - men vad kommer sedan? Det fick jag inte riktigt svar på. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning genomförde en undersökning som visade att en stor majoritet av föräldrarna - av kvinnorna och av männen - är nöjda med sin fördelning av föräldraledigheten. Det är en ökning . har inte folket med sig här. När det gäller remissinstanserna har ett antal viktiga instanser uttalat sig negativt om tvångskvoteringen. Inspektionen för socialförsäkringen, utvärdering, , Makalösa Föräldrar, Haro med flera menar att ytterligare kvotering riskerar att leda till att barnet sammantaget får med föräldrarna. har inte remissinstanserna med sig heller. Jag känner inte riktigt igen . Jag kan historiken rätt bra, eftersom jag kommer från . Är det den liberala feminismen som styr i numera? Om definitionen av att den liberala feminismenen styr är att vi nu kommer att rösta för en tredje öronmärkt månad är det väl så, men det har jag inga synpunkter på. I mitt anförande försökte jag helt undvika ordet pappamånad, för det leder tanken fel. Det är kanske lite symtomatiskt att säger pappamånad. Det är lite spännande att utgångspunkten tydligen är att det är männen som ska ha valfriheten i föräldraskapet, att det är tvångskvotering och att män beordras att ta hand om sina barn. Men det är inte den bilden vi ska ha, utan det handlar om att vi måste vara tydliga med att vi genom att införa en tredje reserverad månad skickar signaler till samhället, inte minst arbetsmarknaden, om att vi ska ha lika förväntningar på att kvinnor och män ska vara hemma och ta hand om sina barn. Det är vad det handlar om, och vad det leder till i förlängningen får vi följa upp. Jag vänder mig även mot tvångskvotering. Här får man en rättighet att vara hemma med sina barn under uppväxten, det mesta upp till men sedan ända upp till . Det är alltså inte så mycket tvång. Snarare finns det oerhört många möjligheter och rättigheter i detta. Som jag avslutade med finns flexibiliteten i föräldraförsäkringen kvar. Är det någon som är bekymrad över att kvinnor tvångskvoteras när det gäller de ? Nej, problemet ligger tydligen på den manliga sidan. Men i och med att det nu finns kvar som man kan dela hur som helst finns det stor flexibilitet kvar i föräldraförsäkringen. har vi kunnat fira många feministiska milstolpar i vår historia. Jag föddes , fyllde och är jämngammal med flertalet av dessa. firar vi med lagstadgad förskola. firar vi av svensk liberal abortlag. Jag är stolt över att leva i - ett av världens mest jämställda, liberala och fria länder där människor, oavsett kön eller identitet, kan förverkliga sina livsdrömmar utan konservativa, dammiga könsroller. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning Men att stå i talarstolen denna dag ger också perspektiv på hur mycket som finns kvar att göra och hur långsamt reformerna faktiskt har gått. Den första svenska så kallade pappamånaden, den öronmärkta månaden i föräldraförsäkringen, kom på folkpartistiskt initiativ 1995. Den andra kom . Jag, som har varit folkvald till denna riksdag , har aldrig - - fått rösta om en tredje öronmärkt månad i föräldraförsäkringen. En del kallar det kommunism. Andra kallar det övergrepp på familjens bestämmande. Jag kallar det liberal feminism. Forskningen är ganska entydig om de positiva effekterna på jämställdheten, som många har tagit upp i debatten , men också på pappors kontakt med sina älskade barn och på mammors möjligheter på arbetsmarknaden. Jämställdhet kommer tyvärr sällan av sig själv. Jämställdhet kräver medveten politik. Jämställdhet börjar i familjen. Och jämställdhet formas inte i ett politiskt vakuum, där erkända segrar ska rullas tillbaka och där framtida segrar ska blockeras. Vi här inne vet att för varje öronmärkt månad i föräldraförsäkringen som demokratiskt har beslutat om har fler pappor valt att stanna hemma med sina barn. Vi vet sambandet att när införde individualiserad beskattning ökade gifta kvinnors arbetskraftsdeltagande från 50 till på bara . Vi vet att varje politisk reform som har gett både kvinnor och män möjligheten att vara både föräldrar och yrkesarbetande har skapat ett samhälle där fler medborgare kan försörja sig själva och bli ekonomiskt oberoende - grunden för arbetslinjen, som den alliansregering som jag själv var minister i pläderade så starkt och kraftfullt för. Avslutningsvis skulle jag vilja citera , som var liberal och en av de fem första kvinnor som valdes in i sedan kvinnor hade fått rösträtt 1921. Hon betonade i kammaren vikten av att våga stå för en mening som även om den inte är populär kanske kommer att prägla en kommande tid. Jag brukar själv säga i politiken att vi ska matcha vår historia och leda vår samtid för att förtjäna vår framtid. Någon debattör hänvisade till den liberala feminismens historia. Den har präglat och kommer att fortsätta att prägla vårt parti . För att ge mina egna två döttrar en mer jämställd framtid är det självklart för mig att rösta för beslut som går i den riktningen. En majoritet av befolkning vill inte ha någon kvoterad föräldraförsäkring, och det vill inte jag heller. Jag är mycket emot en kvoterad föräldraförsäkring. Definitionen av den värsta sortens politiker tycker jag är de som tror att de vet bättre än andra hur man ska leva sitt liv, en som ska bestämma hur vardagen ska se ut för någon annan, bara därför att de själva tycker att det är bra. Vem kan sätta sig in i vad min familj tycker är bättre än jag själv eller vad någon annan i en familj tycker är bra än just de själva? STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning Att kollektivt bestämma över andra är ren socialism. Familjer är olika. Det är många som har vittnat om det, och jag håller med - det finns kärnfamiljer och stjärnfamiljer, föräldrar har olika behov och möjligheter, och barn har olika behov. Slutsatsen från den här socialistiska regeringen är att vi då ska kvotera föräldraförsäkringen. Min slutsats är en helt annan: Eftersom alla är olika måste vi se till att ge alla möjlighet att välja själva. Socialförsäkringsministern sa tidigare att det också var problem för företagare med den här försäkringen. Men ändå väljer hon att göra det ännu svårare för dem att välja. Jag känner kvinnliga företagare som inte kan vara borta från sin verksamhet . Då skapar den här regeringen ett sådant samhälle som jag inte trodde att de ville ha, nämligen att de mest privilegierade kan fortsätta att välja, för de kanske har råd att låta mannen - eller sin partner eller vad det kan vara - vara hemma utan lön , men alla andra som kämpar på måste leva politiskt korrekt för att passa in i Socialdemokraternas, och samhälle. Om man på allvar vill förbättra jämställdheten finns det mycket bättre åtgärder att vidta. Då skulle man behöva titta mycket mer på ett område där många kvinnor är eller kan bli företagare, nämligen omsorgssektorn. Vi har mycket färre kvinnliga företagare i . Tittar man på andra länder som har mer privat verksamhet inom skola, vård och omsorg ser man att de har många fler. Men ni vill försämra för de här kvinnorna så att det inte går att driva företag, och man ska inte heller få göra vinst som alla andra kan göra inom manliga yrken inom byggsektorn, som också får del av de subventionerna. Man kan också se till att förbättra RUT-tjänster, och vill man titta på föräldraförsäkringen måste man se om det finns annat. Kanske kan någon annan än föräldrarna få ta del av föräldraförsäkringen, för att göra den mycket bättre. Jag vill, fru talman, avsluta precis som jag började genom att prata om den här majoriteten, som är emot, och ge en liten hälsning till mina alliansvänner i . Om man tittar på den majoritet som är emot kan man säga att det bland alliansväljare är en ännu större majoritet som är emot en kvoterad föräldraförsäkring. Jag kände mig lite frestad när mitt parti blev apostroferat. Jag kan bara konstatera att när man lyssnar på inlägg känner man onekligen att nya har förbytts till gamla . Det beklagar jag starkt, som borgerlig feminist. Jag vill också påminna om hur många starkt ledande moderata företrädare lät just i denna fråga för bara . Ett exempel är , som var jämställdhetspolitisk talesperson för och också minister i alliansregeringen. Hon öppnade tydligt upp för just det vi kommer att besluta om : en tredje öronmärkt månad i föräldraförsäkringen. Jag vill också citera en av världens och mest uppskattade finansministrar, nämligen . Han står helt på min sida i den här frågan och tycker att det är självklart som både liberal och feminist att vi måste ha höga jämställdhetsambitioner och vill gå vidare. Jag kan också citera den tidigare statsministern , som såklart respekterade sitt partis stämmobeslut i frågan men inte ville stänga dörren för en tredje pappamånad. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning Nog har det funnits ledande politiker också i , inte minst i dess ungdomsförbund och bland studenter och skolungdomar, som tycker att den här reformen är ganska självklar för icke-socialistiska politiker. Jag kallar mig varken ny eller gammal moderat - jag kallar mig moderat. Jag är stolt över att stå på individens sida, där man får välja själv, där valfrihet och frihet är de stora ledorden framför att trixa och försöka få fram någon statistik som passar en politiker bättre. Jag tror att det är viktigt - och historia skiljer sig framför allt när det gäller synen på jämställdhet - att vi liberaler alltid har ansett och insett, på goda historiska grunder, att när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män måste man våga höja blicken och våga rikta blicken för att se att man ibland också måste ha politik på den fronten. Jag delar det sa mycket tydligt om att det finns en stor skillnad mellan socialistisk feminism och liberal feminism när det gäller synen på kvinnors företagande. Här står vi starkt upp för valfrihet inom vården och inom skolan, och vi ser att många kvinnor driver den typen av företag. De ska på goda grunder få fortsätta att göra det. Det är en stor skillnad i synen på hur man ska försörja sig själv och arbeta som företagare. Men man också inse att jämställdhet ofta är något större. Liberal feminism handlar för mig om mer än att bara vara för RUT-tjänster eller kvinnors valfrihet att driva företag inom vård, skola och omsorg. Det handlar också om att inse att det svåraste stället att få förändring på i mycket gäller det mest privata. Därför är det privata politiskt för oss, och därför tycker vi liberaler - och har tyckt - att det är viktigt att kunna dela föräldraledigheten mer. Jag håller med om att politiker inte ska gå in och pilla i minsta lilla detalj. Men vi vet av historisk erfarenhet att om någon reform har gett konkreta resultat så var det den första öronmärkta pappamånaden. När den infördes började män ta ut en ledig månad med sina barn. Samma sak hände när vi fick den andra öronmärkta månaden. Det är alltså tydligt hur stora effekter det här har haft. Jag tycker inte att man kan passa i den frågan och tro att jämställdheten kommer av sig själv, utan ibland måste man våga ta de här politiska besluten också. Det gör vi i vid voteringen. Att vara feminist är inte för mig att bestämma över andra människors liv, utan det är att skapa och ge möjligheter för människor att bestämma själva. Om definitionen av att vara feminist är att bestämma över andra är inte jag det. Men jag anser mig vara det, för jag är för att kvinnor och män ska ha samma möjligheter på en god arbetsmarknad. Att sätta sig över familjer genom att tvinga dem att göra politiskt korrekta val för att få del av föräldraförsäkringen är jag dock helt emot. Jag tycker att det är tråkigt att , som jag trodde var ett liberalt parti, går på den linjen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning Jag har följt den här debatten med en blandning av intresse och förfäran - intresse för att de här frågorna är intressanta och viktiga, och förfäran för att jag känner den starka icke-liberala vind som sveper genom kammaren i den här frågan. Signalen är tydlig. Politiker ska bestämma över enskilda individer. Politikerna vet bättre än familjen hur föräldraledigheten ska fördelas. För mig är det så icke-liberalt som det kan bli. Liberalism handlar om att skapa lika möjligheter. Det handlar inte om det lika utfallet, därför att det lika utfallet handlar mycket om vilka förutsättningar var och en av individerna har. Vi är alla olika, och vi ska också framhäva de olikheterna. Men i den här debatten hör jag generaliseringar. Här gör man sig till tolk för hur familjer resonerar när de väljer att fördela föräldradagarna mellan sig. Inte någonstans reflekterar man över att det kanske är så här familjen gör sitt val. Det är kanske av egen fri vilja som den ena föräldern tar ett större ansvar än den andra. Inte någonstans hör jag detta. Jag kan hålla med om många beskrivningar när det gäller löneutveckling och pensioner. Men det bottnar till syvende och sist i att människor är kapabla att fatta sina egna beslut. Människor ska få lov att fatta sina egna beslut. Det är grunden i en liberal tradition. Jag blir också lite konfunderad när jag hör allianskollegor som tillhör så kallade liberala partier diskutera de här frågorna. När det gäller hur föräldrar ser på den här frågan finns det ett massivt motstånd mot att politiker ska lägga sig i hur man fördelar föräldraledigheten. av respektive kön är motståndare till att politiker ska lägga sig i. Detta innebär att vi har ett liberalerna som varken är ett eller ett liberalt parti. Det är bekymmersamt. skrev sviten Förklädd gud. Jag tror att vi skulle kunna skriva en svit med namnet Förklädd socialism. Jag kan säga att jag är glad för omtanke om och liberalismen, men jag kan garantera att vi står för liberala grundtankar. Vi pratar om kvinnor och mäns lika villkor och att man ska ha lika förutsättningar och möjligheter. Föräldraförsäkringen kom till utifrån väldigt liberala utgångspunkter, och man tillät lika mycket individuellt. Då fanns kanske den något naiva tanken att alla utnyttjade sin rättighet på ett likartat sätt. Teoretiskt går det att säga att man har lika möjligheter. Men vad individen väljer beror mycket på det som jag tog upp i mitt anförande som kanske inte hörde. Det handlar om samhällets förväntningar. Det är ingen slump att utfallet blir som det blir, utan det bygger på förväntningar i samhället. Jag vet inte om det var som pratade om infrysta dagar. Det är klart att det är olika mellan olika familjer, men vi pratar nu om 90 reserverade dagar, och det gäller både kvinnor och män. Vi pratar också , och vi pratar om att kunna ta ut föräldraförsäkring i åttondelsdagar, kvartsdagar, halvdagar och heldagar. Då vore det väl mycket märkligt om man inte hade möjlighet att ha det utrymmet att vara tillsammans med sina barn med stöd från staten. Jag kan inte se att detta skulle kunna vara ett problem. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning Det handlar som sagt om att vi måste ha ett samhälle där det finns reell valfrihet för varje individ, både kvinnor och män. Jag hörde anförande. Jag satt i kammaren då. Vad jag också hörde under det anförandet var tveksamheter kring var de här gränserna går. kanske kan redogöra för hur långt man ska sträcka sig i den här reformivern som går ut över föräldrarnas valmöjligheter. Hur långt är beredd att gå? Är det , är det eller är det alla föräldradagarna? Hur ser egentligen på det förhållande att vi har en helt individualiserad föräldraförsäkring där den förälder som inte överlåter sina dagar till den andra föräldern har ett ansvar att ta ut de dagarna? Det här med att man tar över den andres dagar är inte något som sker automatiskt, utan det är en överenskommelse i familjen. Vad är det då som som företrädare för en liberal ideologi tycker är så fel med den överenskommelsen? Det tycker jag skulle vara intressant att veta. Jag har en känsla av att vi talar förbi varandra lite grann här. Man kan alltid lyfta upp exempel på olika saker. Man kan ta exempel där en förälder vägrar att överlåta sina dagar och till och med vägrar att ta ut dem själv. Man kan alltid gå till sådana ytterligheter. Det är precis det vi har diskuterat här - familjer är olika. Att man reserverar är en tydlig signal att män också förväntas ta hand om sina barn. Jag kan utan att darra på manschetten säga att detta kommer att gynna män. Slutresultatet av att det är olika förväntningar på kvinnor och män är att kvinnor har en betydligt lägre livsinkomst och lägre pensioner, men det missgynnar också män som har förväntningar på sig att inte ta ut föräldrapenning. Jag vill påstå att alla gynnas av ett jämnare uttag av föräldrapenningen. Jag tror att problemet är att en massiv majoritet av föräldrarna - - är nöjda med hur regelverket ser ut . Om är nöjda med hur regelverket ser ut , vad kan då förklara det olika utfallet? Det här saknar jag i analysen. Om det är en så massiv majoritet som är nöjd kan det inte handla om någonting annat än att man faktiskt har kommit överens om detta och att båda parter är nöjda. Det är tråkigt att vi här ser en ohelig allians mellan socialister och liberaler. Jag undrar också: Hur långt ska detta gå? Hur långt ska den här reformivern gå ut över föräldrarnas vilja? Och vad blir nästa steg? Ska man sedan kvotera VAB-dagarna också? Det väcker många frågor, herr talman, och jag har inte fått svar på dem under den här debatten. Överläggningen var härmed avslutad. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT En mer jämställd föräldrapenning (Beslut fattades under § 13.)