bet · H201UbU11 · 2015-04-24 00:00:00 — har ett uppdrag att bedriva en informationskampanj om lärar- och förskolläraryrkena och de nya lärar- och förskollärarutbildningarna (U2010/7661/S). Regeringen anser dock att detta inte är tillräckligt utan att det behöver tas ett mer långsiktigt och samlat grepp kring bl.a. rekryteringen av fler lärare och förskollärare. För detta anser regeringen att en nationell samling behöver komma till stånd. Därför avser regeringen att påbörja ett samtal med olika berörda aktörer om vad som gemensamt, på såväl nationell som lokal nivå, kan göras för att stärka och öka läraryrkets attraktivitet. Från regeringens sida finns ett tydligt fokus i det arbetet: attraktiviteten i läraryrket ska ökas genom statliga insatser för en höjning av lärares löner, kvalitetssatsningar på lärar- och förskollärarutbildningen, kompetensutveckling för lärare, investeringar i mer personal i skolan och andra åtgärder som ger läraren bättre möjligheter att ge varje elev en undervisning av god kvalitet (prop. 2014/15:1 utg.omr. 16 s. 160). Av den ekonomiska vårpropositionen framgår att det i den beslutade budgeten finns en satsning på det s.k. Lågstadielyftet om ca . Med dessa medel avser regeringen att införa ett statsbidrag för att öka läraryrkets attraktionskraft och höja kvaliteten på undervisningen genom att skapa mer tid för lärarna att undervisa eleverna i lågstadiet inklusive förskoleklassen (prop. 2014/15:100 s. 53). En viktig del i arbetet med att öka läraryrkets status och attraktivitet handlar enligt regeringen om insatser för att höja lärarnas löner. Den pågående karriärstegsreformen är ett första steg för att lyfta lärares löner och införa fler karriärsteg. Regeringen vill ta ytterligare nationellt ansvar för att vända utvecklingen genom att inom ramen för den nationella samlingen föra en dialog med arbetsmarknadens parter och i samband med avtalsrörelsen tillföra resurser med syftet att lärarnas löner ska höjas. Under förutsättning att parterna tar ansvar för att påtagligt prioritera höjda lärarlöner avser regeringen att tillföra resurser motsvarandes på årsbasis. En given utgångspunkt är dock att lönesättningen för lärare är en fråga för arbetsmarknadens parter. Lönerna ska därför bestämmas i förhandlingar mellan parterna. Insatsen innebär inte en övergång till statlig lönepolitik. Regeringen avser att återkomma om hur målsättningen om höjda löner ska uppnås (prop. 2014/15:1 utg.omr. 160–161). Regeringen bjöd in parterna (Kommuner och Landsting, , , , Tjänsteföretagen och ) till ett första möte om höjda lärarlöner . Nästa möte aviserades till den 11–(pressmeddelande från ). finns det i skollagen (2010:800) dels ett s.k. målsättningsstadgande om att skolhuvudmännen ska sträva efter att inrätta karriärsteg för särskilt yrkesskickliga lärare, dels en upplysningsbestämmelse om att regeringen meddelar föreskrifter om statsbidrag till huvudmän i syfte att stimulera dessa att inrätta karriärstegen förstelärare och lektor (prop. 2012/13:36 , bet. 2012/13:UbU15, rskr. 2012/13:266). Det är som administrerar statsbidraget enligt förordningen (2013:70) om statsbidrag till skolhuvudmän som inrättar karriärsteg för lärare. Regeringen gjorde i propositionen bedömningen att det bör vara skolhuvudmännen som avgör vilka lärare som uppfyller kvalifikationerna för karriärsteg för lärare. Därför upphävdes den reglering i skollagen som innebar att lektorer utsågs av . har tagit fram ett nytt stödmaterial till de lärare som vill reflektera över och utveckla sin föräldrasamverkan: Skolan och hemmet – exempel och forskning om lärares samarbete med elevernas vårdnadshavare. Syftet är att stödja personal i skolan i arbetet med att utveckla samarbetet med elevernas vårdnadshavare. Utskottet kan konstatera att regeringen i budgetpropositionen ansåg att en nationell samling för läraryrket behöver komma till stånd och att yrkandet om en nationell samling för läraryrket är i linje med detta. Utskottet delar regeringens uppfattning att det behöver tas ett mer långsiktigt och samlat grepp kring bl.a. rekryteringen av fler lärare och förskollärare. Enligt utskottets mening är lärarförsörjningen en avgörande fråga för svensk skola och för , och den kräver ett nationellt fokus. Flera motionsyrkanden rör frågor som kan rymmas inom en nationell samling för läraryrket, och utskottet vill inte föregripa sådana samtal. Det gäller förslagen om att stärka läraryrkets attraktivitet (uppvärdera läraryrket, en egen dag för lärare), anställa fler personer i skolan (administratörer, ålderslärare), minska lärarnas administrativa börda (undvika detaljreglering, ta bort obligatoriska individuella utvecklingsplaner i årskurs 4 och 5 när betyg införs) och rekrytera fler lärare till ämnen med lärarbrist (fler vägar in i läraryrket för dem med ämneskunskaper, lärarhandledare, undervisande ingenjörer). När det gäller yrkandet om en ökad statlig styrning av tillsättningen av förstelärare och lektorer (karriäranställningar) kan utskottet konstatera att enligt den rådande ansvarsfördelningen mellan staten och huvudmännen är det huvudmännen som har arbetsgivaransvaret med ansvar för lärares prestationer och yrkesutveckling. I enlighet med vad som gäller på andra områden är det arbetsgivaren som ansvarar för de anställdas karriär och löneutveckling och som fattar beslut om att befordra de anställda som av arbetsgivaren bedöms vara särskilt yrkesskickliga. Ett s.k. målsättningsstadgande i skollagen om att skolhuvudmännen ska sträva efter att inrätta karriärsteg för särskilt yrkesskickliga lärare innebär inte att frågan detaljregleras utan endast att en målsättning som är av nationellt intresse på utbildningsområdet anges i lag. Det är upp till skolhuvudmännen att avgöra hur denna målsättning bäst kan nås, och det är frivilligt för skolhuvudmännen att söka det statsbidrag som regleras i statsbidragsförordningen. Huvudmän kan också inrätta egna system med utvecklingssteg för lärare som avviker från de karriärsteg för vilka statsbidrag lämnas. När det gäller yrkandet om obligatorisk medverkan vid föräldrasamtal är utskottet inte berett att ställa sig bakom motionärens förslag om att föräldrar ska vara skyldiga att närvara vid möten som skolan kallar till. Utskottet vill dock understryka att det är viktigt med förtroendefulla relationer mellan lärare och elevernas vårdnadshavare eftersom det kan bidra till en ökad måluppfyllelse för eleverna. Utskottet noterar att har tagit fram ett nytt stödmaterial till de lärare som vill reflektera över och utveckla sin föräldrasamverkan. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:196 (FP), 2014/15:198 (FP), 2014/15:856 (KD), 2014/15:892 (M) yrkande 3, 2014/15:1118 (SD), 2014/15:1122 (SD), 2014/15:1906 (KD) yrkande 1, 2014/15:1920 (M), 2014/15:2457 (C) yrkande 9, 2014/15:2487 yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:2839 (M, FP, C, KD) yrkandena 34, 38 och 39. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. legitimation för fritidspedagoger och undantag från reglerna om lärarlegitimation. I motion 2014/15:35 av (SD) anför motionären att det bör införas en legitimation för fritidspedagoger. Legitimationen bör ges efter en lärarutbildning med behörighet i två skolämnen samt med inriktning mot fritidshem. I motion 2014/15:1120 av m.fl. (SD) anför motionären att möjligheterna till undantag från reglerna om lärarlegitimation och betygssättning bör tas bort. Motionärerna vill också ta bort möjligheten för lärare i modersmål och yrkesämnen att sätta betyg utan att ha legitimation. I motion 2014/15:1203 av (KD) yrkande 2 anför motionären att frågan om att inkludera fritidspedagogerna i legitimationsreformen bör utredas. I motion 2014/15:1692 av (M) anför motionären att validering av utländska lärarexamina bör möjliggöras. Bakgrund och gällande rätt har tidigare genom ändringar i skollagen (2010:800) beslutat att införa ett legitimationssystem för lärare och förskollärare från (prop. 2010/11:20, bet. 2010/11:UbU5, rskr. 2010/11:171, prop. 2011/12:144, bet. 2011/12:UbU20, rskr. 2011/12:277, prop. 2012/13:36, bet. 2012/13:UbU15, rskr. 2012/13:266, prop. 2012/13:187, bet. 2013/14:UbU6, rskr. 2013/14:27, prop. 2013/14:148, bet. 2013/14:UbU21, rskr. 2013/14:292 och prop. 2013/14:220, bet. 2013/14:UbU17, rskr. 2013/14:264). Regleringen i skollagen kompletteras av bestämmelser i förordningen (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare (behörighetsförordningen) och av föreskrifter från , som är den myndighet som utfärdar legitimationen. har också beslutat att ge regeringen till känna att den borde återkomma till med en plan för hur fler yrkesgrupper kan innefattas i legitimationsreformen (prop. 2012/13:187, bet. 2013/14:UbU6, rskr. 2013/14:27). Tillkännagivandet gäller yrkeslärare, lärare i den kommunala vuxenutbildningen, modersmålslärare, fritidspedagoger m.fl. Av den redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen som överlämnades till framgår att regeringen avser att utreda om, och i så fall hur, fritidspedagoger kan omfattas av legitimationssystemet och att regeringen avser att återkomma i frågan om även yrkeslärare och modersmålslärare bör omfattas. Riksdagsskrivelsen är inte slutbehandlad i denna del (skr. 2014/15:75 s. 107). Lärare och förskollärare är reglerade yrken i . är behörig myndighet och utfärdar legitimation för dessa yrken. Den som har en utländsk lärarexamen eller förskollärarexamen och är behörig att arbeta som lärare utomlands kan ansöka om legitimation hos . Erkännandeförfarandet regleras genom ett EG-direktiv, det s.k. yrkeskvalifikationsdirektivet (2005/36/EG). Den som har en utländsk lärarutbildning som avviker från den svenska lärarutbildningen kan behöva komplettera sin utbildning för att få en svensk legitimation. Det gäller om utbildningen är kortare än motsvarande svensk lärarutbildning eller om innehållet i utbildningen väsentligt avviker från motsvarande svensk lärarutbildning. Den som har en lärar- eller förskollärarexamen från ett land inom EU/EES kan komplettera utbildningen genom en s.k. anpassningsperiod (en tjänst eller en praktikplats på en svensk skola eller förskola) eller ett lämplighetsprov. har uppdrag att ansvara för lämplighetsprov. Den som har en lärar- eller förskollärarexamen från ett land utanför EU/EES kan endast komplettera sin utbildning genom en anpassningsperiod. Man kan komplettera sin utbildning genom utländska lärares vidareutbildning () som finns i , , , , och . Den som har en utländsk lärarutbildning från ett universitet eller en högskola och vill arbeta i kan även ansöka om en bedömning av sin utländska utbildning hos Universitets- och högskolerådet. Utlåtandet är ingen legitimation men kan t.ex. användas för att underlätta för arbetsgivaren att se om meriterna passar för en tidsbegränsad anställning i skolan. När det gäller yrkanden om legitimation för fritidspedagoger, modersmålslärare och yrkeslärare avvaktar utskottet de åtgärder som regeringen aviserade i sin redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen (skr. 2014/15:75 s. 107). När det gäller yrkandet om validering av utländska lärarexamina konstaterar utskottet att lärare och förskollärare är reglerade yrken i och att det finns en gemensam EU-ordning för erkännande av utländska kvalifikationer när ett yrke är reglerat. Enligt utskottet är det ändamålsenligt med ett gemensamt regelverk på EU-nivå för yrkesutövares rörlighet mellan länder. Utskottet konstaterar att man också kan ansöka om ett utlåtande över sin utländska examen hos Universitets- och högskolerådet. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:35 (SD), 2014/15:1120 (SD), 2014/15:1203 (KD) yrkande 2 och 2014/15:1692 (M). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. fortbildning i olika frågor och strukturer för fortbildning. Jämför reservationerna 25 (M) och 26 (C). I kommittémotion 2014/15:891 av (M) anför motionären att regeringen bör vidta åtgärder för att stärka kunskapen och höja kompetensen kring hbtq-frågor i landets skolor. I motion 2014/15:33 av (SD) anför motionären att skolpersonal bör utbildas i hedersproblematik. I motion 2014/15:380 av (M) yrkande 3 anför motionären att bör ta fram en internetbaserad utbildningsplattform för fortbildning för lärarkåren. I motion 2014/15:893 av (M) anför motionären att man bör överväga att inrätta ett centrum för kompetensutveckling för lärare och skolledare. Det ska arbeta tillsammans med landets lärosäten, huvudmännen för skolan och professionen för att skapa olika möjligheter till kontinuerlig utveckling för lärare och skolledare. I motion 2014/15:2181 av m.fl. (S) efterfrågar motionärerna kompetensutveckling för lärare i frågor om homo- och bisexuella och transpersoner. I motion 2014/15:2457 av i (C) yrkande 10 efterlyser motionären tydliga strukturer på såväl nationell nivå som huvudmannaskapsnivå för att sprida och genomföra undervisningsmetoder som en integrerad del i lärarnas kompetensutveckling. I motion 2014/15:2474 av (M) vill motionären öka lärarkunskaperna om företagande och entreprenörskap vid utformningen av all utbildning. I motion 2014/15:2858 av (S) vill motionären att bl.a. yrkesverksamma inom skolan får ökad kompetensutveckling i maskulinitet och våld för att stödja unga killar. Bakgrund och gällande rätt Det finns bestämmelser om kompetensutveckling i skollagen (2010:800). Av 2 kap. 34 § framgår att huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjligheter till kompetensutveckling. Huvudmannen ska vidare se till att förskollärare, lärare och annan personal vid förskole- och skolenheterna har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsendet. deltog i (The Teaching and Survey). Studien undersöker genom enkäter lärares och rektorers bakgrund och deras upplevelser av de undervisnings- och lärmiljöer de arbetar i. Totalt deltog 106 000 lärare, som representerar 4 miljoner lärare från 34 länder och regioner, verksamma i motsvarande årskurs 7–9 i . 2013 visade att lärare i i mindre utsträckning deltar i kompetensutvecklande aktiviteter än genomsnittet för de deltagande länderna och regionerna (, Rapport 408, 2014). Enligt förordningen (2011:555) med instruktion för ska verket stödja och svara för nationellt prioriterad fortbildning och annan kompetensutveckling för personal. För vissa fortbildningar administrerar även statliga stöd och bidrag. ansvarar för två omfattande fortbildningssatsningar, Matematiklyftet och Läslyftet, som bygger på kollegialt lärande och särskilt utbildade handledare. Matematiklyftet pågår 2012–2016, och Läslyftet pågår 2015–2018. Materialet är tillgängligt för alla via webben på Lärportalen för matematik och Läs- och skrivportalen. Med stöd av förordningen (2002:760) om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor får universitet och högskolor på uppdrag av myndigheter anordna uppdragsutbildning för andra än anställda hos uppdragsgivaren. Exempel på sådan utbildning är den utbildning som lärosätena anordnar på uppdrag av , t.ex. fortbildning av lärare och förskollärare och befattningsutbildningen för rektorer. Inom ramen för olika uppdrag kan en av verkets insatser vara kompetensutveckling, t.ex. inom uppdraget att stärka skolans värdegrund och arbete mot diskriminering och kränkande behandling. Ett annat exempel är att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor (MUCF) i samråd med ska genomföra utbildningsinsatser för skolpersonal för att skapa en öppen och inkluderande miljö i skolan för unga hbtq-personer. Fortbildningar för personal inom skolan erbjuds av andra aktörer än , t.ex. organisationer och företag, i en rad olika ämnen. Ett exempel är () som bl.a. arbetar med utbildning genom att arrangera kurser och ta fram utbildningsmaterial. lokalföreningar har specialutbildade informatörer som bl.a. arbetar med skolinformation. Den nya myndigheten inledde sin verksamhet . Institutet ska ansvara för att systematiskt väga samman och sprida forskningsresultat som kan bidra till ökad kunskap om vetenskapligt väl underbyggda och effektiva metoder och arbetssätt i skolväsendet. uppföljning av tidigare riksdagsbeslut I rapporten kan ny kunskap komma till bättre användning i skolan (2012/13:RFR10) följde utbildningsutskottet upp den nya bestämmelsen i skollagen (2010:800) om att utbildningen ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet (1 kap. 5 §). Rapporten innehåller bl.a. resultaten från en enkät till lärare och rektorer med frågor om hur de tar till vara kunskap från ny forskning. Enkäten besvarades av 1 850 lärare och skolledare i . Av enkäten framgick att det bara är drygt hälften av lärarna som anser att det ingår i arbetsuppgifterna att ta del av och använda ny kunskap i arbetet. Knappt hälften av lärarna upplever att de får stöd i sin kunskapsinhämtning från skolledningen, och ungefär lika många upplever stöd från kollegerna. Av skolledarna är det en något större andel som svarar att de får stöd från sin närmaste ledning. Det är få skolor som har en plan för hur kunskapsimplementeringen ska gå till. Endast en fjärdedel av skolledarna och en av tio lärare uppger att det finns en sådan plan. Lärare hämtar ny kunskap främst från , kolleger och skolledningen. Skolledare har också som främsta källa men söker kunskap även hos lärosätena och utbildningsförvaltningarna i hemkommunerna. (The Teaching and Survey) visar att lärare i i mindre utsträckning deltar i kompetensutvecklande aktiviteter än genomsnittet för de deltagande länderna. Utskottet är bekymrat över resultat och vill understryka vikten av att huvudmännen tar sitt ansvar och ser till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjligheter till kompetensutveckling. När det gäller yrkandet om spridning av nya undervisningsmetoder hänvisar utskottet till att en ny myndighet, , inrättades och har till uppgift att sprida forskning om effektiva metoder och arbetssätt i skolan. Mot bakgrund av utskottets uppföljning av hur ny kunskap tas till vara i skolan vill utskottet också understryka betydelsen av att lärarna och skolledarna ges goda förutsättningar att skaffa och använda ny kunskap i sitt arbete. När det gäller yrkandet om att inrätta ett centrum för kompetensutveckling vill utskottet framhålla ansvar för nationell fortbildning och det samarbete som verket har med de lärosäten som får i uppdrag att anordna fortbildning. Utskottet vill i sammanhanget också peka på att universitet och högskolor har en central roll när det gäller skolans kompetensförsörjning. De anordnar såväl lärarutbildningar som fortbildningar för skolans personal och bedriver forskning inom relevanta områden. När det gäller yrkandet om en webbplattform för lärarfortbildning hänvisar utskottet till de portaler som har utvecklat inom ramen för fortbildningssatsningarna Matematiklyftet och Läslyftet (Lärportalen för matematik och Läs- och skrivportalen). I övrigt hänvisar utskottet till huvudmannens ansvar för fortbildning och till den fortbildning och kompetensutveckling som erbjuds. Med hänvisning till vad som anförs ovan avstyrker utskottet motionerna 2014/15:33 (SD), 2014/15:380 (M) yrkande 3, 2014/15:891 (M), 2014/15:893 (M), 2014/15:2181 (S), 2014/15:2457 (C) yrkande 10, 2014/15:2474 (M) och 2014/15:2858 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om skolledare. I motion 2014/15:587 av (M) anför motionären att regeringen bör överväga möjligheten att införa en nationell, obligatorisk chefsutbildning inom förskolan med den statliga rektorsutbildningen inom och gymnasieskolan som förebild. I motion 2014/15:1124 av (SD) anser motionären att det finns ett behov av att se över möjligheten att låta skolledare koncentrera sig på det pedagogiska ansvaret och bli befriade från den största delen av det ekonomiska ansvaret. I motion 2014/15:1300 av (SD) anför motionären att skollagen (2010:800) bör justeras så att det inte längre ska vara rektorn som avgör vad som är en s.k. enskild angelägenhet för att få lov från skolan. Det ska i stället vara den kommunala utbildningsförvaltningen som ska ta ställning till lov från skolan. I motion 2014/15:2550 av (M) vill motionären att regeringen ska få i uppdrag att införa en obligatorisk rektorsutbildning för förskolechefer. Bakgrund och gällande rätt Ledningen av utbildningen regleras i 2 kap. 9–11 §§ skollagen (2010:800). Av bestämmelserna framgår rektorns och förskolechefens arbetsuppgifter och behörighetskrav. Enligt 9 § ska det pedagogiska arbetet vid en skolenhet ledas och samordnas av en rektor, och det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska ledas och samordnas av en förskolechef. Dessa ska särskilt verka för att utbildningen utvecklas. Enligt 10 § beslutar rektorn och förskolechefen om sin enhets inre organisation och ansvarar för att fördela resurser inom enheten efter barnens och elevernas olika förutsättningar och behov. Rektorn och förskolechefen fattar i övrigt de beslut och har det ansvar som framgår av särskilda föreskrifter i skollagen eller andra författningar. Som rektor eller förskolechef får bara den anställas som genom utbildning och erfarenhet har pedagogisk insikt (11 §). Obligatorisk befattningsutbildning för rektorer Enligt 2 kap. 12 § skollagen (2010:800) ska varje huvudman se till att rektorerna går en särskild befattningsutbildning eller en utbildning som kan jämställas med denna. Utbildningen ska påbörjas möjligt efter det att rektorn har tillträtt sin anställning och vara genomförd efter tillträdesdagen. Denna skyldighet för huvudmannen gäller inte rektorer som tidigare gått befattningsutbildningen eller en äldre statlig rektorsutbildning, rektorer som genom annan utbildning eller yrkeserfarenhet har fått kunskaper som av en högskola som anordnaren befattningsutbildning har jämställts med sådan utbildning, eller rektorer som var verksamma som rektorer . ansvarar för den obligatoriska befattningsutbildningen som har fått namnet Rektorsprogrammet. Programmet är också öppet för andra skolledare som har anställning som förskolechef eller biträdande rektor. Det anordnas vid sex universitet. Fortbildningen för rektorer om 7,5 högskolepoäng ges . Den är inriktad mot styrnings- och ledarskapsfrågor för att ge rektorerna förutsättningar att utveckla och fördjupa sitt pedagogiska ledarskap utifrån kraven i skollagen och läroplaner samt utifrån vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Rektorer som deltagit i fortbildningen vittnar om att de stärkts i sin roll som pedagogiska ledare. har i uppdrag att svara för fortbildningen och får använda för ändamålet (U2011/1195/S). Skolinspektionens kvalitetsgranskning visar att förskolechefens ansvar som pedagogisk ledare behöver stärkas. Regeringen anser att kompetensutvecklingsinsatser för att utveckla förskolechefers pedagogiska ledarskap bör prioriteras och avsätter medel för detta ändamål i propositionen Vårändringsbudgeten (prop. 2014/15:99 s. 100). presenterade en rapport som är en fördjupning av data från (Survey) 2013, där var ett av 34 deltagande länder. Rapporten belyser de svenska rektorerna i jämförelse med rektorer i de andra nordiska länderna. Analysen fokuserar på rektorers erfarenhet och visar att det i är hög omsättning på rektorer såväl på skolorna som i yrket. Rektorer i ägnar en stor del av sin arbetstid åt administration och mindre tid till det pedagogiska uppdraget. De mindre erfarna rektorerna i använder ännu mer tid till administration, vilket innebär att det pedagogiska uppdraget blir ytterligare nedprioriterat (aktuella analyser 2015, Svenska rektorers erfarenhet i nordiskt perspektiv – En analys av 2013). Utredning om rektorernas arbetssituation En särskild utredare (dir. 2014:58) har haft i uppdrag att undersöka hur arbetssituationen för rektorerna inom skolväsendet kan förändras för att öka förutsättningarna för förbättrade elevresultat i skolan. Utredaren överlämnade betänkandet Rektorn och styrkedjan (SOU 2015:22). I utredningen konstateras att många av problemen med ledarskapet inom skolan beror på svagheter i den lokala styrkedja där rektorn ingår.