bet · H201CU11 · 2015-04-16 00:00:00 — Vad gör vi då inom näringslivet? Jo, vi driver tillsammans med och Svensk Digital Handel ett projekt som vi kallar Samverkan mot onödig skuldsättning. Syftet är att hitta åtgärder som näringslivet genom olika typer av självreglering kan vidta för att minska onödig skuldsättning. Exempelvis diskuteras om krediter ska erbjudas för alltför låga kapitalbelopp, hur man kan se till att informationen till konsumenten blir ännu tydligare och vilka kontakter som ska tas med den konsument som hamnat i betalningssvårigheter. Behövs det ett starkare konsumentskydd i regelverket? Ska svenska företag över huvud taget kunna hävda sig på dagens globala marknad måste det konsumentskyddande regelverket vara gemensamt på åtminstone Europanivå. Vi menar att dagens regelverk ger ett högt konsumentskydd och att det saknas incitament att höja det ytterligare. De problem som kan identifieras kan avhjälpas genom självreglering och tillsyn tillsammans med domstolspraxis. Den största knuten att lösa är informationsgivningen och tydligheten. Många kunder lider av informationsöverbelastning och har svårt att ta till sig den givna informationen, inte minst vid kreditköp. Den så kallade click and go-generationen växer sig allt större, och det hör nästan till ovanligheten att allmänna villkor och övrig information läses igenom av konsumenten i förväg. Därför har vi givetvis ett stort ansvar att se till att informationsgivningen och tydligheten är tillräcklig. , Svenska Konsumentkreditföretagen: ordförande och ledamöter, tack för inbjudan! SKEF är en branschförening som bildades . Vi omfattar lån med en löptid upp . Vi består av åtta medlemmar, ledande aktörer i , och representerar om man ser till omsättning och antalet kunder mellan av den svenska marknaden. SKEF har som övergripande mål att verka för en sund och seriös konsumentkreditgivning. Vad innebär det i praktiken? Vi har upprättat ett eget etiskt regelverk och tagit till oss de synpunkter som har framförts till branschen. Kreditgivningen till unga vuxna 18–ska vara mycket restriktiv. Det ska inte ske någon utbetalning av lån mellan och 07.00. De som i ett senare skede hamnar i betalningssvårigheter ska erbjudas individuella avbetalningsplaner, och kronofogden ska vara den sista utvägen. För rådgivning och personlig service ska varje medlemsföretag hålla en kundservice öppen vardagar minst kl. 9–16. Vi har inrättat en oberoende reklamationsnämnd som övervakar att bolagen följer dessa etiska regler. Lite statistik från 2014: Medelinkomsten hos våra kunder ligger på strax , ca . Medelåldern är 35–. Det är ganska jämnt fördelat mellan män och kvinnor med någon övervikt för män. Jag vill fästa uppmärksamhet på det som företrädaren för Finansinspek-tionen nämnde: Den som inte har möjlighet att betala tillbaka en kredit ska inte heller få låna pengar. Inom branschföretagen tar vi verkligen fasta på det. När det gäller nya kunder i form av unga vuxna får nio av tio ansökningar nej. För dem som är är siffran sju av tio. Inom branschföretagen tar vi alltså vårt ansvar och säger nej när vi ska säga nej. Vi representerar som sagt av marknaden och vill gärna representera mer. Statistiken är viktig. gjorde bedömningen att blankokrediter i , om man räknar bort bolån, studielån och bilfinansiering, uppgår till . Vi gör ungefär samma bedömning, och siffrorna baseras på . Vi ville skapa oss en bild av hur stor vår andel av den samlade blankoutlåningen i är, och resultatet var att snabblånen står för av blankoutlåningen i . är ren bankutlåning eller annan form av kreditgivning, och resterande, övervägande, del hör till kreditkorten. , Svenska Konsumentkreditföretagen: Jag tänkte att vi skulle titta på hur vi gör en kreditprövning inom enprocentssegmentet. Vi tar en kreditupplysning, och av den får vi informationen deklarerad inkomst, skuld hos kronofogden, eventuella betalningsanmärkningar. Vi hämtar även in uppgifter från kunderna, bland annat personnummer för att hålla koll på åldern hos den sökande. Vi hämtar in uppgifter om deras aktuella inkomst, som vi sedan stämmer av mot den deklarerade inkomsten. Vi tar in uppgifter om deras utgifter, alltså boendekostnader, om de har barn som de har försörjningsansvar för samt övriga utgifter. Dessutom gör vi ett schablonavdrag enligt riktlinjer. Därefter summerar vi allt, räknar av för skatt och ser om det finns utrymme för kunden att betala tillbaka lånet och lånekostnaderna. Om vi ser att det finns differenser mellan den deklarerade inkomsten och den inkomst som kunden själv anger tar vi in kompletteringar i form av lönebesked, som ska vara aktuella. Vi tar även in kontobevis för att minska risken för antalet bedrägerier samt kopia på legitimation när vi känner att det behövs ytterligare information. Låt mig ge ett exempel, något jag själv varit med om. Jag köpte en eltandborste . Om jag hade lånat av ett medlemsföretag skulle den totala kostnaden för mig ha varit med den hiskliga effektiva räntan på . Jag fick en faktura på min eltandborste. Jag blev erbjuden en kredit . Om jag hade följt avbetalningsplanen skulle det ha kostat , alltså marginellt mer, och den effektiva räntan hade varit . Det var från en nischbank som specialiserar sig på den här typen av krediter, det vill säga för hemelektronikkedjor. De gav mig även ett mycket generöst erbjudande om att dela upp betalningen . Då hade den totala kostnaden blivit , en något högre effektiv ränta. Det här är inget ovanligt. De erbjöd mig att vara skuldsatt . Då kan man fråga sig vilken kreditprövning den banken gjorde. De gjorde en kreditupplysning på mig och fick då samma uppgifter som vi får vid våra kreditupplysningar. De frågade efter mitt personnummer. Däremot frågade de inte om jag har en inkomst, de frågade inte vad jag har för utgifter, och de frågade inte vilka boendekostnader jag har. De kunde alltså inte göra en bedömning av om jag hade möjlighet att betala tillbaka lånet. Inte heller tog de in några kompletterande uppgifter. Det här gäller inte bara en tandborste för . Jag har köpt en cykel för och testat det. Det var exakt samma kreditprövning som i fråga om tandborsten. Det var samma kreditprövning när tog Hennes & som exempel. Även då såg kreditprövningen ut så här. Det är viktigt att komma ihåg att det som ofta nämns i medierna är enprocenten och de kreditprövningar som vi gör, och vi på Svenska Konsumentkreditföretagen välkomnar absolut att man granskar det här området. Det är viktigt att man granskar alla som har verksamhet inom konsumentkreditgivning. , i : Samhällsutvecklingen i stort har gått väldigt fort, inte minst inom det område vi behandlar , lån och krediter. Vi behöver bara gå en generation tillbaka för att se att det var ett helt annat förhållningssätt till hur man hanterade sin privatekonomi och ett helt annat sätt att hantera lån och krediter. Man sparade till det man skulle köpa. Man lånade till hus, men målet var att betala tillbaka lånet medan man bodde i huset. Man skulle bli skuldfri. Det var inte tal om att låna till konsumtion. Man fick helt enkelt spara till det man ville ha, vilket gjorde att man mer uppskattade det som man fick, man vårdade och var mer rädd om det. lånar vi till det mesta. Det har varit en otroligt snabb utveckling. Vi lånar till våra hus. har bankerna rekommenderat amorteringsfria lån. Det finns inte på kartan att vi ska hinna betala våra huslån. Man lånar till semestrar. Man lånar till det nya köket. Man lånar till en cykel. Ja, man lånar mycket till ren konsumtion, vilket gör att vi får ett slit-och-släng-samhälle. Har man inte längtat och väntat på att få köpa något har det heller inte samma värde. Vi har på några fåtal år dessutom gått till ett nästan kontantlöst samhälle. Allt går otroligt snabbt, och frågan är vart det kommer att ta vägen. Det är oroande, tycker vi. Kan vi hantera konsekvenserna av den snabba utveck-lingen? Tillgängligheten till reklam gällande lån och krediter är oändlig genom mejl, sms, tv, radio och förtryckta brev hem i brevlådan där det bara är att sätta ett kryss, skriva en namnteckning och skicka in brevet – och så har man ansökt om lånet. Också på internet finns betalningstjänster. När vi handlar på internet uppmanas vi att handla på avbetalning, eller ”köp , betala ”. De människor vi möter i vårt jobb är de som har problem med sin ekonomi. De har svårt att säga nej. De tänker väldigt kortsiktigt. Ju mer problem man har med sin ekonomi, desto kortsiktigare tänker man, för det gäller att klara sig just . Då låter ”köp , betala ” som ljuv musik i deras öron, för april finns inte. Är det egentligen så konstigt att de här problemen finns bland våra klienter? Låt mig ge ett exempel som talar för sig självt. I en annons står: Låna räntefritt . I det finstilta står: Låna 2 000 utan ränta - utan ränta - . Du betalar tillbaka 2 200, varav 200 är avgifter. Den effektiva räntan är . Visst finns det ett eget ansvar i det här. Naturligtvis är det så, men det är också samhällets ansvar att se till att alla människor får plats. Det är många människor, dem vi möter , som inte klarar av det, för det har gått för långt. Jag tror att det blir stora problem att ta konsekvenserna av det. Många saknar en buffert, för sparandet har försvunnit på vägen. Bufferten blir då krediten när kylskåpet eller bilen går sönder. Då tar man det på avbetalning. Det är bufferten, och det gör att livet blir otroligt sårbart. Är det konstigt att det är ett problem? Det behövs ekonomisk fortbildning, mer information, förebyggande arbete, privatekonomi i skolan. Lär barnen från början, i den takt de förstår, så att de får samma förutsättningar som vuxna att kunna hantera sin privatekonomi. Det behövs information om vikten av sparande, tydlig lagstiftning, tydliga riktlinjer. Vi vill se en god, återhållsam, sund kreditgivning. Vi ser alltför många dåliga exempel på det. Avslutningsvis ska jag ge ett exempel från verkligheten. En person kom till en budget- och skuldrådgivare och hade i blankolån. Personen hade sjukersättning och fick ut netto . Det var 36 skulder fördelade på 33 fordringsägare. Alla lånen och krediterna var tagna av . Enbart räntorna kostade . Det betalningsutrymme som kronofogden hade räknat ut var . Då kan man fundera: Hur är det här möjligt? Det är ett av alla de exempel vi ser i vårt jobb. Skadorna och konsekvenserna blir jättestora när det inte finns en god, återhållsam och sund kreditgivning. Nej, konsumenten är inte tillräckligt skyddad. Finansmarknads- och konsumentminister : Fru ordförande, herr vice ordförande, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka utskottet för att ni anordnat den här hearingen i en mycket viktig fråga. Som vi hört många exempel på är kreditgivningen ett växande problem som behöver hanteras. Det finns tyvärr många exempel från vår verklighet, vår vardag, på dessa problem. Vi ser lättillgängliga krediter omkring oss, vi ser otydliga betalningsupplägg och påträngande marknadsföring av krediter. Det faktum att så många som 100 000 personer befunnit sig i kronofogdens register är såklart oroande. Det är också ett faktum som manar till handling. Vi vet att det tyvärr får stora konsekvenser för den enskilde. Personer som har svårt att klara sina betalningar har ett sämre hälsoläge än genomsnittet. Vi vet att man får svårt att planera sin ekonomi, att investera för framtiden. Det medför personligt lidande och dessutom höga samhällsekonomiska kostnader i form av vårdkostnader, försörjningsstöd, produktionsbortfall med mera. Jag vill poängtera att människor som hamnar i skuldsättning generellt inte gör det för att de är oansvariga eller slarviga. Den vanligaste vägen in i överskuldsättning och skuldproblematik är att man får problem av annat slag, såsom skilsmässa, arbetslöshet, sjukdom eller liknande. Det stigma och det tabu som finns om de problemen tycker jag är ett problem i sig som vi behöver hantera i samhället. Frågan om hushållens skuldsättning har hög prioritet för regeringen. Det vill jag vara tydlig med att säga. Både skuldsättningens makroekonomiska effekter och enskilda konsumenters skuldsättning behöver hanteras. Det är de sistnämnda, de enskilda konsumenterna, som jag fortsättningsvis kommer att uppehålla mig vid. På den direkta fråga som är på bordet - Är konsumenten tillräckligt skyddad? - vill jag från regeringens och min egen sida svara med ett tydligt nej. Det krävs en rad åtgärder för att komma till rätta med dagens problem. Ansvaret för att det sker delas mellan flera aktörer, och samarbeten kommer att krävas. Ett ansvarsfullt agerande från företagens sida är en första viktig utgångspunkt. Vi behöver se över det stöd som erbjuds till skuldsatta personer, se över relevant lagstiftning och skärpa den där så krävs samt ge de myndigheter som har ansvaret goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Om vi tittar på vad som gjorts kan vi se att strängare regler har införts i form av kreditprövning också för små lån. har fått utökade sanktionsmöjligheter vid bristande kreditprövning. Dessutom krävs , som vi hört, tillstånd från för att få bedriva snabblåneverksamhet. Myndigheternas tillsyn över bland annat kreditföretagen har blivit mer aktiv . Till exempel har varnat ett tjugotal företag för bristande kreditprövning och har också förbjudit två företag att bedriva verksamhet. Med stöd av utökade sanktionsmöjligheter har dessutom två företag tvingats betala sanktionsavgifter. Även förebyggande åtgärder i form av mer undervisning i privatekonomi i skolan och resurser för finansiell fortbildning är initiativ som tagits och genomförts och som den nuvarande regeringen kommer att fortsätta att driva. Vår analys så här långt är att det är bra och viktiga åtgärder som har vidtagits men att de inte är tillräckliga. Vi behöver göra betydligt mer än så. Om vi går in på vad som ska hända framöver vill jag säga att regeringen tagit initiativ till, och håller på att ta fram, en strategi mot överskuldsättning. I pågår ett aktivt arbete med att ta fram åtgärder som syftar till att motverka överskuldsättning. Arbetet bedrivs i ett nära samarbete mellan främst och . ansvarar för den civilrättsliga regleringen, som bland annat rör konsumentkrediter och skulder, medan har ansvar för konsumentfrågor och även har ansvar för flera av de berörda myndigheterna. fattade 2011 beslut om ett tillkännagivande, som alltså riktades till den förra regeringen. Med grund i detta arbetar den nuvarande regeringen med en strategi för att motverka överskuldsättning. Strategin inrymmer förebyggande, stödjande och rehabiliterande insatser. Det var ett av de första initiativen regeringen tog när vi tillträdde. Det visar hur högt prioriterad frågan är. Arbetet sker bland annat med utgångpunkt i det betänkande som vi hört om här, Överskuldsättning i kreditsamhället?, skuldsaneringsutredning och de remissvar som kommit in med anledning av utredningarna. Arbetet med strategin kommer att pågå , och avsikten är att den ska presenteras i anslutning till budgetpropositionen . Det är alltså ett snabbt arbete som planeras. Jag ska också berätta om några av de åtgärder som vi arbetar med när det gäller marknadsföring av krediter och sanktionsmöjligheter. Reklamen har blivit mer omfattande och uppsökande, som vi hörde av representanten för , inte minst genom användandet av internet som försäljningskanal. Enskilda digitala reklamkampanjer kan vara mycket intensiva även när de pågår under en relativt begränsad tid. När det bland annat gäller krediter tycks marknadsföringen inte sällan ge sken av, som vi sett exempel på , att krediter är lösningen på konsumentens ekonomiska problem eller begränsningar, när det tyvärr i många fall är precis tvärtom. kan , , meddela om föreläggande med hot om vite för ett företag som inte följer reglerna. Men om företaget inte godkänner föreläggandet måste KO gå till domstol för att få stopp på marknadsföringen. Det är såklart en process som pågår . När prövningen är klar är reklamkampanjen ofta redan avslutad och har fått sin verkan, som ibland kan vara skadlig. En förutsättning för att konsumentskyddslagstiftningen ska få avsedd effekt är att den förenas med väl avvägda sanktionsmöjligheter. Regeringen vill därför att under vissa förutsättningar direkt ska kunna förbjuda en näringsidkare att till exempel fortsätta en reklamkampanj, utan dagens krav på godkännande av företaget. Därför pågår ett arbete med att ge mer effektiva sanktionsmöjligheter när företag bryter mot reglerna för marknadsföring och avtalsvillkor. De nya reglerna planeras vara på plats - . Det kan konstateras, vilket är viktigt, att tillgången på krediter även har positiva effekter genom att det ökar människors möjligheter att planera och ordna sin ekonomi och att anpassa sin konsumtion över tiden. kan, som vi hört, tillgången till krediter leda till problem. En konsument som inte betalar sina krediter riskerar betalningsanmärkningar och kan snabbt hamna på ett sluttande plan mot överskuldsättning, sociala problem och ett växande utanförskap. Det finns tecken på att konsumenter fortsätter att beviljas lån som de inte klarar av att hantera eftersom antalet obetalda snabblån ökar. Fler företag har uppenbarligen brutit mot regelverket. Företagens räntesättning kan dessutom göra det svårt för en redan skuldsatt person att ta sig ur sin skuldsituation. När det gäller nivån på räntor är ytterligare ett orosmoment att en kreditgivare genom hög räntesättning tillåts att i stor utsträckning kompensera sig för bland annat kreditförluster, vilket potentiellt möjliggör en utlåning till konsumenter med svag ekonomi. Har man tillräckligt höga räntor kan man ta risken att alla kunder inte kan betala tillbaka, och därmed är man kanske inte heller så noggrann med kreditprövningen som man borde vara. Vår syn är att konsumentskyddet behöver och måste stärkas. Risken för att konsumentkrediter leder till överskuldsättning måste minska. Regeringen kommer därför att tillsätta en utredning som ska överväga effektiva och ändamålsenliga åtgärder för att åstadkomma en mer ansvarsfull marknad för konsumentkrediter. En åtgärd som utredningen kommer att överväga är en civilrättslig sank-tionsregel vid bristande kreditprövning. Det innebär att kreditgivaren inte får någon ränta eller ens får tillbaka det utlånade beloppet om inte en tillräcklig kreditprövning har gjorts. Det blir företaget som får ta risken i stället för som låntagaren. Andra åtgärder är sådana som minskar risken för att konsumenterna ska hamna i en skuldspiral. Bland annat kommer vi att titta på införande av ett räntetak och även införande av ett kostnadstak. Ett kostnadstak har inte diskuterats särskilt mycket, men det innebär att de totala kostnaderna för ett lån begränsas. Om en konsument exempelvis har lånat ska han eller hon inte behöva betala kreditgivaren mer än till exempel totalt. Utredningen kommer också att överväga skärpta marknadsförings- och informationskrav, inklusive information om riskerna med att ta detta slags lån. När det gäller åtgärder för att stötta människor som redan har hamnat i skuldsättning är även det ett högt prioriterat område. Där är de kommunala budget- och skuldrådgivarna såklart mycket viktiga aktörer. I förrgår var jag i och och besökte just budget- och skuldrådgivningen för att själv få en bild av verksamheten på marken. Jag blev imponerad över hur duktiga de var. Budget- och skuldrådgivningen är en obligatorisk verksamhet som finns i så gott som alla kommuner, men kännedomen om och nivån på verksamheten varierar ganska stort. Kötiderna är på många håll långa. Vi har gett i uppdrag, bland annat mot bakgrund av dessa problem, att göra en fördjupad kartläggning av verksamheten. De ska också titta på användarnas kännedom om och nöjdhet med verksamheten. Uppdraget ska rapporteras till regeringen . En annan viktig fråga som jag vill lyfta fram och uppmärksamma är statens hantering av sina fordringar. Det finns tyvärr exempel på, och är ganska vanligt förekommande, allmänna skulder hos , såsom underhållsstöd, tv-avgifter, studiemedelsavgifter och felparkeringsavgifter. De offentligrättsliga systemen är självklart viktiga i den svenska välfärdsmodellen. De ska fungera väl, de ska vara till avsedda ändamål och de ska inte inbjuda till fusk. Men de måste utformas på ett sådant sätt att de inte i onödan bidrar till att människor hamnar i skuld. Ett gemensamt problem för flera system är att de bygger på den bidragsberättigades inkomst, vilken ju kan variera över tiden. De inkomstuppgifter som den utbetalande myndigheten baserar sitt beslut på kan avse förhållanden upp till bakåt i tiden. Därför riskerar felaktiga belopp att betalas ut. Det kan leda till krav på återbetalning som den enskilde inte klarar av att hantera. Ett exempel på en sådan typ av stöd är bostadsbidrag. pågår ett arbete där de myndigheter som överlämnar många fordringar till arbetar tillsammans med myndigheten för att få fram bättre rutiner. Jag vill också säga några ord om evighetsgäldenärer. Tyvärr finns ett stort antal personer som fastnat i sin skuldsättning. Vi har kunnat ta del av statistik som visar att det finns fler än 100 000 gäldenärer som varit registrerade hos . Regeringen avser att vidta åtgärder för att hjälpa evighetsgäldenärerna ur den skuldfälla de sitter i. Det har uppskattats att det finns åtminstone 50 000 evighetsgäldenärer som skulle kunna bli föremål för skuldsanering om de bara ansökte om det. Skuldsanering innebär att en gäldenär befrias från ansvar för betalningen. Det är ett etablerat och ändamålsenligt sätt för skuldavskrivning som ska verka rehabiliterande och innebära en samlad skuldavveckling. Röster har höjts, med rätta, för att skuldsaneringen kanske inte har blivit så bra som riksdag och regering hoppades när verktyget inrättades. 10 000 personer har ansökt om skuldsanering . Antalet har stadigt ökat, men fortfarande finns det många evighetsgäldenärer som har rätt till skuldsanering men som inte ansöker om det. En utmaning är därför att få dessa evighetsgäldenärer att ta steget och ansöka om och genomgå skuldsanering. Om fler gäldenärer fick sina skulder sanerade skulle det innebära en lättnad inte bara för individerna själva utan för samhället i stort. Vi arbetar nu med skarpa förslag som syftar till att fler evighetsgäldenärer ska bli medvetna om och utnyttja möjligheten att starta på nytt utan betungande skuldbörda i bagaget. Målsättningen är att en proposition om detta ska kunna överlämnas till . Vi lyfter upp dessa frågor även internationellt, bland annat på EU-nivå, för att påverka regelverket på det internationella planet. Det här var en kort beskrivning av det pågående arbetet. Som jag sa inledningsvis avser vi att , i anslutning till budgetpropositionen, återkomma med en samlad strategi mot överskuldsättning. Det är en mycket högt prioriterad fråga för regeringen, och regeringens mål är att svaret på frågan - Är konsumenten tillräckligt skyddad? - ska vara ja. Ordföranden: , alla föredragshållare, för den här första delen! tar vi en liten paus och återsamlas då vi fortsätter med frågestund. Ordföranden: Då går vi över till frågestunden. Jag vill presentera några ytterligare som sitter här i salen. Vi har inte någon representant från . De skulle ha varit här men har lämnat återbud på grund av sjukdom. Men vi har från Svensk Inkasso , advokat och ordförande, från , chefsjurist, och , bankjurist, från , chef för privatmarknad, samt från Konsumenter , generalsekreterare. Ledamöterna kommer att ställa frågor i ordning efter partistorlek, i första hand en fråga per person, men finns det tid öppnar vi självklart upp för fler frågor. (S): Min fråga går till i första hand Konsumentkreditföretagen, och . Det finns många förslag på regleringar av marknaden. Det finns det som Per pratade om, att kunna införa sanktioner så att man kanske inte får tillbaka utlånade belopp om kreditprövningen har varit bristfällig. Det finns räntetak och begränsning av möjligheten till förnyande och förlängning av lån. Det är många olika förslag som har lyfts i diskussionen.