bet · H201AU8 · 2015-06-01 00:00:00 — erfarenheter av snabbt stigande sjukfrånvaro visar vikten av att vidta åtgärder för att stabilisera sjukfrånvaron och att förebyggande insatser på arbetsplatser är centrala för att undvika arbetsrelaterade sjukskrivningar. Det är därför positivt att regeringen har inlett samtal med arbetsmarknadens parter om hur sjukfrånvaro bättre kan förebyggas och arbetsmiljön förbättras, samt om hur ett ändamålsenligt stöd för rehabilitering och omställning bör utformas. Utskottet håller med regeringen om att rehabiliterande insatser bör ske , med ett ökat fokus på återgång i arbete. Utskottet kan i sammanhanget också konstatera att har tagit ett initiativ till en samordnad nationell mobilisering mot den stigande sjukfrånvaron i allmänhet och kring kvinnors ökande sjukskrivningar i synnerhet, för att försöka hejda utvecklingen och ge positiva effekter på sjukfrånvaron så fort som möjligt. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrks motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. Utskottet hänvisar till genomförda förändringar inom området. Jämför reservation 4 (V). beslutade om en sanktionsreform på arbetsmiljöområdet som innebär att administrativa sanktionsavgifter i stor utsträckning nu ersatt straffsanktioner (prop. 2012/13:143, bet. 2012/13:AU11, rskr. 2012/13:284). Lagändringarna till följd av reformen trädde i kraft . För allvarligare överträdelser av arbetsmiljöregelverket där någon avlider, skadas eller utsätts för fara gäller dock fortsatt bestämmelsen i 3 kap. 10 § om arbetsmiljöbrott, som kompletterar arbetsmiljölagens sanktionssystem. Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott följer de allmänna preskriptionstiderna i och beror på straffskalan för brottet – ju strängare straffskala, desto längre preskriptionstid. och (båda S) anför i motion 2014/15:2066 att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott bör ses över. De anser att preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott bör förlängas eftersom de ansvariga alltför sällan ställs tills svars när en arbetare dör på sitt jobb. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är angeläget att arbetsmiljöbrott inte preskriberas på grund av organisationsbrister eller bristande resurser hos åklagare eller . Utskottet välkomnar därför att arbetsmiljöbrotten har hamnat tydligare i fokus i organisation sedan riksenheten för miljö- och arbetsmiljömål infördes . En liknande organisationsförändring har också gjorts inom polisen genom införandet av särskilda enheter för arbetsmiljöbrott på regional nivå fr.o.m. . Förändringarna genomfördes i samband med att den nya polisorganisationen infördes och efter att gjorde en särskild tillsyn av polismyndigheternas handläggning av arbetsmiljöbrott (Tillsynsrapport 2013:13). Inom ramen för tillsynen undersöktes polismyndigheternas handläggning av arbetsmiljöbrott och särskilt om arbetet skedde rättsenligt och bedrevs med hög kvalitet utifrån den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet. En slutsats i tillsynsrapporten var att det behövdes en förbättrad organisation, förbättrade rutiner och arbetssätt samt en tydligare styrning. Även om det är för tidigt att säga något om effekterna av denna organisatoriska förändring är det tillfredsställande att arbetsmiljöbrotten tydligt har prioriterats och att särskilda enheter för arbetsmiljöbrott har skapats i den nya polisorganisationen. Utskottet hyser vidare en förhoppning om att det särskilda uppdrag som har fått att förstärka sin tillsyn av s.k. gråa företag också kan få synergieffekter genom att verkets samverkan med polisen inom ramen för uppdraget kan tänkas leda till att polisen i sin tur kan få information av intresse för utredning av arbetsmiljöbrott. Utöver att arbetsmiljöbrotten numera utreds inom särskilda enheter på regional nivå vill utskottet erinra om reformen av sanktionssystemet i arbetsmiljölagen som trädde i kraft för mindre än . Reformen innebär i korthet en övergång från straffbelagda bestämmelser på arbetsmiljölagens område till en ordning med sanktionsavgifter. Syftet var bl.a. att åstadkomma en avlastning av polisen som i stället kan lägga mer resurser på att utreda de allvarligare arbetsmiljöbrotten enligt . Det är dock enligt utskottets bedömning för tidigt att dra några slutsatser om vilka närmare effekter den reformen i sin tur kan få för snabbare utredningar av sådana allvarligare arbetsmiljöbrott som är straffsanktionerade. Utskottet vill också hänvisa till vad som anförts i avsnittet om systematiskt arbetsmiljöarbete om utvecklingsarbete för årlig statistik för uppföljning av sanktionssystemet, och verkets avsikt att utvärdera hur sanktionsreglerna fungerar i praktiken och vilka förbättrings- och utvecklingsbehov som kan finnas. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att effekterna av de genomförda reformerna bör avvaktas och inte föregripas av någon åtgärd från sida. Motionen avstyrks därför. Förbud mot ensamarbete på passagerartåg Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om förbud mot ensamarbete på passagerartåg. Jämför reservation 5 (SD). I samband med att arbetsgivaren vidtar åtgärder för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall ska arbetsgivaren också, enligt 3 kap. 2 § andra stycket arbetsmiljölagen, beakta den särskilda risk för ohälsa och olycksfall som kan följa av att arbetstagaren utför arbete ensam. Enligt föreskrift om ensamarbete (AFS 1982:3) ska bl.a. åtgärder vidtas för att så långt som möjligt ordna ensamarbete så att den som utför arbetet ensam inte löper större risk för skada än om flera gemensamt utför arbetet. Enligt föreskrifterna om våld och hot i arbetsmiljön (AFS 1993:2) ska arbetsplatser utformas och utrustas så att risk för våld eller hot om våld förebyggs så långt som det är möjligt. En arbetstagare ska också ha möjlighet att kalla på en snabb hjälp vid en vålds- eller hotsituation, och en arbetsuppgift som innebär en påtaglig risk för våld eller hot om våld får inte utföras som ensamarbete. Per Klarberg m.fl. (SD) anför i motion 2014/15:2132 att passagerartåg med enbart en tjänstgörande lokförare ombord ska förbjudas. pekar på att ensamarbete kan skapa försämrad säkerhet vid ett evakueringsscenario, akut psykisk chock vid påkörningsolyckor och risker vid t.ex. brand ombord, vid akuta sjukdomsfall och i hot- och våldssituationer. Vidare anser motionärerna att en aktör inte ska kunna vinna ett anbud genom att skriva egna regler med sämre säkerhet för lokförarna. Utskottet anser att det är viktigt att arbetstagare som jobbar ensamma kan känna sig trygga, att riskerna med ensamarbete tas på allvar och att arbetet organiseras på ett sätt så att risker och ohälsa förebyggs så långt möjligt. Att gå till arbetet med vetskapen om att det finns en risk för att drabbas av hot eller våld innebär en betydande psykisk belastning. Personer som varit utsatta för allvarliga hot eller våldssituationer kan drabbas av långvariga besvär och få svårigheter att återgå till sitt arbete. Arbetsmiljölagen innehåller särskilda krav på arbetsgivaren i fråga om riskbedömningen vid ensamarbete. Anledningen till detta är att ensamarbete typiskt sett är förknippat med större risker än andra arbetsformer. Lagens regler kompletteras med närmare föreskrifter och anvisningar från . Om godtagbar säkerhet inte kan skapas mot risk för olyckor får verket förbjuda ensamarbete. kan också förbjuda ensamarbete om en arbetsuppgift innebär en påtaglig risk för våld eller hot om våld. Arbetsmiljölagen innehåller vidare en bestämmelse som ger ett skyddsombud rätt att stoppa ensamarbete under vissa förutsättningar, bl.a. ska det vara påkallat ur skyddssynpunkt till följd av den särskilda risk som är förknippad med ensamarbete. Utskottet uppfattar att noga följer utvecklingen kring riskerna med ensamarbete och att verket har god kännedom om dessa risker. Utskottet kan också konstatera att verket skärpt tonen mot arbetsgivarna på vissa särskilt utsätta tågturer efter att verket tagit emot en rad anmälningar om hot- och våldssituationer. Verket har också förbjudit ensamarbete på vissa särskilt utsatta turer efter inspektioner med anledning av att skyddsombud stoppat ensamarbete. Utskottet vill framhålla att grundsatsen – att skyddsverksamheten ska bedrivas i samverkan mellan parterna – också gäller för ensamarbete. Frågor om arbetsmiljö och ensamarbete är typiskt sett också väl lämpade att regleras av arbetsmarknadens parter. Utskottet noterar att arbetsmarknadens parter inom ramen för kollektivavtalsförhandlingar på spårtrafikens område kommit överens om riktlinjer och avtal om arbetsmiljövillkor och om en gemensam särskild arbetsgrupp för diskussion av bl.a. frågor kring ensamarbete efter att frågan prioriterats av de fackliga organisationerna i förhandlingarna. Enligt utskottets bedömning finns det, genom arbetsmiljölagen och föreskrifterna från , tillräckliga verktyg och befogenheter för och skyddsombuden att vid behov stoppa ensamarbete. Såvitt utskottet kan bedöma synes roll- och ansvarsfördelningen i den svenska arbetsmarknadsmodellen fungera också på detta område där lagstiftningens särskilda krav på arbetsgivaren i fråga om riskbedömningen kan kombineras med parternas branschöverenskommelser så att behoven på en föränderlig arbetsmarknad kan mötas på ett flexibelt sätt. Mot bakgrund av motionärernas påpekande om att en aktör inte ska kunna vinna en offentlig upphandling genom att tillämpa egna regler med lägre säkerhet vill utskottet också erinra om att arbetsmiljölagstiftningen är tvingande till sin karaktär. En aktör kan alltså inte välja om man önskar följa lagar och föreskrifter eller inte. Utskottet är dock medvetet om att utvecklingen med att fler och fler verksamheter upphandlas väcker en rad särskilda frågeställningar. Det är därför positivt att nu ytterligare uppmärksammar denna problematik genom att ta fram en särskild kunskapssammanställning om upphandlad verksamhet och arbetsmiljöfrågor. har också tagit fram en särskild checklista för arbetsmiljökrav vid upphandling som stöd för den upphandlande myndigheten. Med det ovan anförda avstyrks motionen. Arbetsmiljö för ett hållbart arbetsliv, punkt 1 (M, KD) av (M), (M), (M), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1537 av (M) och 2014/15:953 av (S) yrkande 2, 2014/15:1440 av (S), 2014/15:1510 av (SD), 2014/15:2071 av (S) i denna del och 2014/15:2440 av (KD) yrkandena 1 och 3. Vi anser i och för sig att det är positivt att regeringen arbetar aktivt med att ta fram en ny arbetsmiljöstrategi för ett hållbart arbetsliv. Det är dock tydligt att regeringens arbete inte är tillräckligt offensivt för att vi ska kunna möta en av våra stora framtidsutmaningar när medellivslängden ökar och försörjningskvoten förändras, nämligen att öka antalet arbetade timmar i ekonomin. Glädjande nog jobbar dubbelt så många jämfört med . Det är dock inte en slump utan bl.a. ett resultat av att den tidigare regeringen genomfört reformer som gjort det mer lönsamt att arbeta och sänkt kostnaderna för att anställa äldre. Vi måste fortsätta på den vägen och möjliggöra ett längre arbetsliv för att kunna finansiera våra välfärdsambitioner. Regeringen saknar konkreta ambitioner och politiska visioner för hur fler ska kunna jobba längre och föreslår i stället åtgärder som gör det mindre lönsamt att arbeta och dyrare att anställa äldre. Ett hållbart arbetsliv är en viktig del av arbetslinjen. Förutom ökade drivkrafter att arbeta och förbättrad arbetsmiljö så att fler orkar jobba hela yrkeslivet, handlar det också om samhällets normer och attityder till erfaren arbetskraft. Vi kan här urskilja minst två parallella utmaningar. En är att det finns många som inget hellre vill än att stanna kvar längre på arbetsmarknaden men som tvingas lämna den för att det finns regler och avtal som hindrar dem från att fortsätta. En annan svårare utmaning är att många inte känner att de riktigt orkar jobba fram till . Här har arbetsgivarna ett stort ansvar att se till att skapa hållbara arbetsmiljöer som främjar ett längre arbetsliv. Att många kvinnor lämnar arbetslivet tidigare än män på grund av ohälsa är oacceptabelt och det påverkar deras framtida ekonomi i hög utsträckning. Den förra regeringens tydliga uppdrag till att förebygga att kvinnor slås ut från arbetslivet måste fortsätta. I arbetet med att ta fram en ny strategi bör fokus vara hållbara arbetsmiljöer som främjar ett längre arbetsliv. Mot denna bakgrund anser vi, med bifall till motion 2014/15:1537 av (M), att regeringen bör ta initiativ för att tillsammans med arbetsmarknadens parter upprätta en nationell strategi för ett långt och hållbart arbetsliv. Detta bör ge regeringen till känna. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Systematiskt arbetsmiljöarbete m.m., punkt 2 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkandena 8 och 9 samt 2014/15:2067 av och (S) yrkandena 1 och 2, 2014/15:2348 av Finn och (M) och 2014/15:2440 av (KD) yrkande 2. Alla arbetsgivare ska bedriva ett fullgott arbetsmiljöarbete. Detta bör göras på alla arbetsplatser inom ramen för det systematiska arbetsmiljöarbetet i enligt med de lagstadgade kraven i arbetsmiljölagen och föreskrifter. Det är i och för sig positivt att regeringen nu satsar på förstärkningar av anslag och att bedriver ett aktivt arbete i fråga om var deras inspektionsinsatser kan göra störst nytta. Det räcker dock inte i ett läge där inspektioner visar att sex av tio arbetsgivare slarvar eller saknar rutiner för att hantera tillbud på arbetsplatsen. Av statistik framgår också att den andel som uppger att ett systematiskt arbetsmiljöarbete inte bedrivs legat kring . Detta är enligt vår uppfattning inte acceptabelt. Den rådande ordningen och ambitionsnivån där bara följer upp vissa arbetsgivare är därför inte tillräcklig. Vi anser att regeringen i stället bör vidta åtgärder så att antalet arbetsgivare som bedriver ett systematiskt arbetsmiljöarbete följs upp . Vi är inte nöjda förrän samtliga arbetsgivare arbetar effektivt för att förebygga våld och andra allvarliga tillbud på arbetsplatsen. Om uppföljningarna av den nya sanktionsreformen skulle visa att de nya reglerna inte ger någon betydande effekt på antalet arbetsgivare som bedriver ett systematiskt arbetsmiljöarbete bör regeringen verka för att kan öka antalet arbetsplatsinspektioner och eventuellt även att höja minimibeloppet för det vite som arbetsgivare kan dömas att betala vid brott mot arbetsmiljölagen. Med bifall till motion 2014/15:2871 av m.fl. (SD) yrkandena 8 och 9 anser vi att bör tillkännage för regeringen vad som anförts ovan. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Kartläggning av riskfaktorer i arbetsmiljön för kvinnor och män, punkt 5 (M, C, FP, KD) av (M), (M), (C), (M), (FP), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2574 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 16. Vi välkomnar att regeringen och fortsätter satsningarna på kvinnors arbetsmiljö, ett arbete som alliansen initierade genom bl.a. ett uppdrag till 2011. Det är positivt att notera att lärdomarna och erfarenheterna från det arbetet blir en utgångspunkt för det fortsatta arbetet och att kunna konstatera att rapporterar om de stora erfarenheter man gjort i arbetet. För att minska skillnaderna i sjukskrivning och förtida utträde ur arbetslivet är det angeläget att fortsätter sitt särskilda arbete med kvinnors arbetsmiljö. Vi anser, med bifall till motion 2014/15:2574 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 16, att regeringen bör verka för att det utvecklas verktyg för arbetsgivare för att kartlägga om och hur kvinnor och män exponeras i olika grad på arbetsplatsen för riskfaktorer för sjukskrivning. Detta bör ge regeringen tillkänna. Preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2066 av och (S). händer det alltför sällan att den ansvarige ställs till svars när en arbetare dör på sitt jobb. En anledning till detta får antas vara den korta preskriptionstiden vid arbetsmiljöbrott i kombination med att ansvarsutkrävningen i dagens arbetsliv är komplicerad. Det handlar ofta om långa entreprenadkedjor där entreprenörer tar in underentreprenörer, som i sin tur tar in ytterligare underentreprenörer. Det är i och för sig positivt att arbetsmiljöbrotten nu prioriterats i de omorganisationer som gjorts inom åklagar- och polisväsendet med införande av särskilda enheter för utredning av arbetsmiljöbrott. Det är ett steg i rätt riktning. Förhoppningsvis kan också förra årets sanktionsreform, som i korthet innebar en övergång till en ordning med sanktionsavgifter för det stora flertalet överträdelser av arbetsmiljöregelverket istället för straffbelagda bestämmelser, visa sig bidra till att polis och åklagare får mer resurser över för att utreda arbetsmiljöbrott. Det är emellertid för tidigt att dra några egentliga slutsatser om effekterna av den reformen. Det är inte acceptabelt att kampen mot arbetsmiljöbrott skjuts längre, det finns ingen tid att förlora. Jag anser därför, med bifall till motion 2014/15:2066 av och (S), att regeringen bör ta initiativ till att en översyn av preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott görs. Detta bör ge regeringen till känna. Förbud mot ensamarbete på passagerartåg, punkt 8 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2132 av Per Klarberg m.fl. (SD). Problemen med hot och våld vid ensamarbete på passagerartåg har pågått alltför . Vi kan konstatera att systemet inte fungerar. har fått en rad anmälningar om hot och våld, vilket lett till inspektioner som i sin tur föranlett förbud i vissa fall. I andra fall har skyddsombud tvingats att stoppa arbetet. Frågan om ensamarbete har också länge diskuterats av arbetsmarknadens parter utan att de lyckats nå en överenskommelse. Frågan har i stället begravts i en arbetsgrupp och lär, snarare förr än senare, stå på förhandlingsdagordningen igen. En ensamarbetande lokförare befinner sig i en social och fysisk isolering som innebär att oönskade händelser generar allvarliga risker. Ensamarbetet kan bl.a. skapa försämrad säkerhet vid ett evakueringsscenario, akut psykisk chock vid påkörningsolyckor, stress och risker vid akuta sjukdomsfall och hot- och våldssituationer. Det innebär också allvarliga risker vid brand ombord. Det faktum att det är två personer som arbetar i stället för en kan innebära skillnaden mellan liv och död. Ensamarbete på passagerartåg skapar en stark psykisk stress och bör inte få förekomma. Istället för att skyddsombuden ska behöva vända sig till för att driva fram ett förbud hos varje enskilt företag bör ensamarbete för lokförare förbjudas generellt för hela järnvägsbranschen. Vi anser, med bifall till motion 2014/15:2132 av Per Klarberg m.fl (SD), att regeringen bör vidta åtgärder så att det införs ett generellt förbud mot ensamarbete på passagerartåg. Detta bör ge regeringen till känna. Arbetsmiljö för ett hållbart arbetsliv, punkt 1 (C, FP) (C) och (FP) anför: Vi har valt att inte reservera oss mot utskottets motivering under denna punkt, men vi delar inte utskottets positiva inställning till regeringens aktiva påverkansarbete inför den kommande översynen av utstationeringsdirektivet. Vi står fast vid den ståndpunkt som framgår av den alliansgemensamma avvikande mening som lämnades vid utskottets överläggning med regeringen om en översyn av utstationeringsdirektivet inom ramen för aviserade förslag om arbetskraftens rörlighet (protokoll nr 28). Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 2014/15:446 av och (S): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företagshälsovård. 2014/15:953 av (S): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nolltolerans mot dödsolyckor på arbetsplatser. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om större ansvar och högre målsättningar på arbetsmiljöområdet. 2014/15:1440 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att satsa på arbetsmiljöarbetet och på forskning om ett hållbart arbetsliv för olika yrkesgrupper. 2014/15:1510 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur ogynnsamma ljudmiljöer påverkar den mentala hälsan. 2014/15:1537 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ för att tillsammans med arbetsmarknadens parter upprätta en nationell strategi för ett långt och hållbart arbetsliv. 2014/15:2066 av och (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över preskriptionstiden för arbetsmiljöbrott. 2014/15:2067 av och (S): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om betydelsen av relevanta resurser till . 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbättra och stärka villkoren för skyddsombud. 2014/15:2071 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av satsningar på arbetsmiljöfrågor och en översyn av behovet av företagshälsovård. 2014/15:2095 av och (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förstärka företagshälsovården. 2014/15:2132 av Per Klarberg m.fl. (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att passagerartåg med enbart en tjänstgörande lokförare ombord ska förbjudas. 2014/15:2346 av Finn m.fl. (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett utvecklat stöd till företagshälsovårdens verksamhet för bl.a. ett bättre arbetsmiljöarbete. 2014/15:2348 av Finn och (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra i arbetsmiljö- och diskrimineringslagstiftningarna i syfte att i lämpliga delar där förbättra möjligheterna för ansvariga myndigheter att mer effektivt stävja kränkande särbehandling och s.k. jantelagsmentalitet på våra arbetsplatser. 2014/15:2440 av (KD): 1.Riksdagen tillkännager som sin mening vad som anförs i motionen om friskfaktorer som en konkurrensfaktor. 2.Riksdagen tillkännager som sin mening vad som anförs i motionen om att förebygga hot och våld på arbetsplatser. 3.Riksdagen tillkännager som sin mening vad som anförs i motionen om att fortsätta stödja forskningen kring kvinnors hälsa. 4.Riksdagen tillkännager som sin mening vad som anförs i motionen om att arbeta för en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. 2014/15:2574 av m.fl. (M, C, FP, KD): 16.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla ett verktyg som arbetsgivare kan använda för att kartlägga om och hur kvinnor och män exponeras i olika grad på arbetsplatsen för riskfaktorer för sjukskrivning. 2014/15:2662 av m.fl. (M): 11.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning för att se över hur äldreomsorgen kan bli en mer attraktiv arbetsplats. 13.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fortsätta satsa på kompetensutveckling, bättre karriärmöjligheter samt friskvård till vårdens och omsorgens medarbetare. 2014/15:2664 av m.fl. (M):