bet · H301JuU24 · 2015-12-15 00:00:00 — Det är utifrån den bakgrunden vi föreslår , och till det har ni tyvärr yrkat avslag i justitieutskottet, . Vi vill att barnfamiljer ska undantas i lag. Då säger att han förutsätter att det regleras i ett annat dokument, nämligen en förordning. Kommer det att bli ett krav från regeringspartiet ? Jag ställer här inte krav, utan jag säger att jag förutsätter att detta beaktas i regeringen när man skriver förordningen. Det är så långt jag kan sträcka mig . Jag kan också säga att det är min personliga åsikt att så ska ske. När det gäller giltighetstiden av lagen skulle jag däremot gärna vilja veta hur L, KD och M tänker om den fortsatta hanteringen. Finns det en samsyn på er sida när det gäller hur länge en framtida lag, som skulle gälla ni föreslår, skulle gälla? Det vore intressant att veta för den framtida debatten. Jag hade gjort en lång lista med frågor som jag ville ställa till , men det blir ännu fler frågor när man hör replikskiftet. ingår i regeringskonstellationen. är en del av regeringen. Det går inte att ha en personlig åsikt här och föra en annan när man är i regering. Det går inte ihop. Det är så långt ifrån politiskt ansvarstagande och ledarskap som man någonsin kan komma. Ni resonerar på ett speciellt sätt. vill här att vi ska rösta ja till regeringens förslag och hoppas liksom sedan på tur. Han hoppas att regeringen i förordningar gör saker som han uppenbart tycker är bra när det gäller undantag, Liberalernas undantag och en massa andra saker. Jag begriper inte hur det går ihop, och det får gärna reflektera över efter bästa förmåga. Jag minns särskilt ett uttalande i valrörelsen. Det lyder: Vi kommer aldrig att stödja en regering som gör det svårare att komma till . Med de förslag som du vill införa - blir det lättare eller svårare att komma till ? Jag vill vara helt ärlig och säga: Det kommer att bli svårare att komma till vi använder viseringen. Det handlar om att vi vill värna den långsiktiga asylrätten. Precis som jag beskrev i mitt anförande handlar detta om att långsiktigt ta ansvar för att ska kunna vara ett öppet land . Det handlar om att se hur det ser ut i kommuner runt om i landet och respektera deras arbete. Jag måste säga att jag personligen kan tycka att det låter trevligt med förslag om att till exempel lösa boendeproblemen genom att alla ankommande flyktingar själva ska ordna bostad. lever jag i en stad där så har skett i typ , och där vi har otroliga problem på boendefronten. Det är det som blir effekten av ett sådant förslag; det blir vänner, familjer och andra som tar stryk. Det är barnen som tar stryk. Detta är inte ett värdigt mottagande. Jag nämnde FN:s flyktingkommissarie . Han uttryckte den största förståelse för de åtgärder som vi nu diskuterar eftersom han ser att resten av EU inte lever upp till detta. För att värna detta måste vi gå vidare. Vi gör detta tillfälligt för att åter bygga upp kapaciteten och för att värna framtiden. Det arbete som kommun har gjort är i många stycken beundransvärt. Men tänk om någon, när situationen i var som allra hårdast, hade fört fram samma argument mot som gör nu och sagt: Vi måste stänga , för vi kan inte ta emot fler. För att andra inte tar sitt ansvar ska inte vi göra det heller. Är inte det samma sak? Har ändrat åsikt när det gäller det här? Frågan som jag ställde till i om risken för en dominoeffekt vill jag ställa även till . Även om jag inte fick något supertydligt svar på den frågan verkar det ändå som att man förstår att detta är en allvarlig och påtaglig risk. säger, herr talman, att det här ska vara tillfälliga åtgärder. Men när man nu initierar en process som gör att fler europeiska länder kommer att följa efter spelar det egentligen ingen roll vad vi gör i sedan. Vi kan inte reversera den effekten, för vi har inte rådighet över andra länders lagstiftning. Är det inte en oerhört allvarlig risk för att asylrätten i praktiken kommer att försvinna? Jag uppskattar denna fråga från mycket, för den rör pudelns kärna. Den handlar om hur det här kommer att verka inom EU-kontexten. Problemet är att de flesta länder i EU ju redan har stängt sina gränser. Det är och som fortfarande står upp för detta, och frågan är hur länge man kan stå upp när situationen eskalerar. Det är därför det här lagförslaget ligger på bord. Vi måste ta detta ansvar för att värna möjligheten att det ska fungera bättre. Det är därför det också handlar om att säga att det här ska vara särskilda åtgärder vid allvarlig fara. Det ska vara tillfälligt. Jag hoppas att vi kan komma förbi puckeln så fort som möjligt, men jag kan inte säga, tyvärr, att det är en dominoeffekt, för det finns bara två klossar som fortfarande står upprätt. De flesta länder har redan stängt gränserna. Jag beklagar detta djupt, och jag är övertygad om att vi delar uppfattningen om att vi vill påverka andra länder att öppna gränserna så fort som möjligt. Jag har stor respekt för Södertäljeproblematiken, men det är inte det vi diskuterar här . Det vi diskuterar är ett förslag från regeringen om att bemyndiga regeringen att fatta långtgående beslut som i första hand rör en hel region men som också generellt i kan ge stora problem. Det är inte helt perfekt, säger , och det är väl ett av dagens större understatement. Kritiken har ju varit massiv. Jag vill gärna veta hur ser på kostnaderna för regionen och och på kostnaderna för transportörer som det kommer innebära att leva upp till de krav som kan komma att ställas. Jag skulle också vilja veta hur ni ser på de praktiska problem som kommer att bli följden av ett beslut, och jag skulle vilja veta om anser att vi nu har en allvarlig fara. När inträder det här att regeringen bör besluta om de här åtgärderna? Är situationen sådan just nu att man behöver ha ett totalstopp? Och hur ser man på att tillsynen av det som kommer att uppstå ska fungera? När vi i justitieutskottet träffade polisen pekade man på att det är ett stort ansvar som läggs på transportörerna och att det kan bli svårt att hantera. Man förutsåg nödvändigheten av att skicka ut polis för att hålla ordning utöver att polisen ska utöva den allmänna tillsynen. Hur ser på de här praktiska frågorna? Och varför har ni inte haft förmåga att se till de synpunkter som vi har haft? Sedan har du tyvärr missuppfattat det här med 30-dagarsregeln, . Det är inte som stup i kvarten ska fatta beslut, enligt vår mening, utan det är regeringen som för kvalitets skull måste ompröva sitt beslut ibland för att man ska säkerställa att man inte bara låter den här väldigt inträngande verksamheten pågå i onödan. Det är ju annars risk för det, om det här ska gälla . Tack för frågorna, ! När det gäller transportörsansvaret och deras kostnader har jag lyssnat noga och var också närvarande vid trafikutskottets hearing. Jag tog verkligen till mig de allvarliga problem som de olika aktörerna beskrev. Man måste naturligtvis arbeta mycket för att hitta praktiska lösningar och även för hur man kan lösa kostnaderna och avgifterna för olika transportörer. Det är i det praktiska som den här frågan bottnar och som man måste hitta lösningar. Det bemyndigandet vill jag ge regeringen att de kan hitta dem och att det får plats i förordningen. När det gäller frågan om när det är allvarlig fara är det i många kommuner i landet, enligt den information jag har fått från till exempel Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, en kritisk situation. Jag vill inte påstå att det är kaos och håller på att gå under, som vissa verkar påstå, men vi måste agera och se till att vi kan garantera den service och den nivå som vi har fastslagit för att säkra upp det här och ge kommunerna och myndigheterna laginstrument och möjlighet att räta upp det hela. Jag tror att jag svarade på alla frågorna. Om jag ska tolka det här rätt kan man alltså om vi har allvarliga problem i vissa kommuner, vilket vi ju faktiskt har, besluta om id-kontroller generellt med enorma kostnader och stora problem som följd. Hade det inte varit rimligt att ha ett resonemang och någon typ av förarbete för att beskriva läget i stället för att låta regeringen, och det skulle kunna vara en annan regering också, fatta beslut utan att ha någon ram för hur det faktiskt ska se ut? Du sitter själv i utskottet, . Vi tvingas reservera oss för att få en återrapportering i om hur det har gått och vilka konsekvenser det har blivit av den här lagstiftningen som alla kritiserar. Är inte det väldigt allvarligt med tanke på att inte ens du kan beskriva hur och när man ska införa det här? Det har gått fort, och det var nödvändigt, men det har slarvats. Då är det normala, tycker jag, att man gör en tillfällig lagstiftning som man sedan kan förbättra och besluta om. I grunden anser jag att beroende på hur man gör förändringarna kan det vara så att vi ska ha en lagstiftning som ska gälla . Men det kan också vara en tillfällig lag. Vi är helt överens, vågar jag påstå, inom allianspartierna om hur lagstiftningen ska se ut när den håller kvalitet. Vi är också överens om hur en normal tågordning ska vara när man tar fram en lagstiftning som ger sådana här befogenheter till regeringen. låter man stå vid sidan av och bara se hur kostnader och problem växer. Som jag sa innan kan jag gärna medge att det har förekommit brister i hanteringen. Jag tycker att den frågan nu är någorlunda besvarad. Däremot undrar jag fortfarande hur M, L och KD tänker när det gäller den fortsatta lagstiftningen. Jag har förstått att ni vill att regeringen ska återkomma till . Jag har inte förstått vad som gäller efter den tidpunkten. säger att man kan tänka sig en lagstiftning som gäller . Vi från tycker att det är viktigt att det här är en tidsbegränsad lagstiftning som gäller och att man gör en översyn och tittar på hur man ska gå vidare. Vi tycker inte att vi ska ha en lagstiftning som gäller längre. Det hedrar dig att du medger att det finns brister i hanteringen, . Jag tror att du uttryckte det som att allt inte har varit helt perfekt. Det vill jag också understryka. Frågan i föregående replikskifte handlade om vad som händer då vi, , , föreslår att lagens giltighet ska gå ut. Vi kan inte svara på det . Vi tycker att regeringen ska ha ett bemyndigande , med tanke på bristerna i beredningen. Då skulle man hinna utvärdera, se vad konsekvenserna blir och tydliggöra oklarheterna. Kammaren har dock inte begärt att regeringen ska komma tillbaka. Det blir regeringens sak att återkomma till , om man ser att behovet finns, och lägga fram ett nytt förslag till lagstiftning. När det gäller frågorna om barn, sanktionsavgifterna, där medger att det finns oklarheter vill jag visa upp reservationen. Jag rev ut den ur betänkandet och visar den nu för ledamöterna i kammaren. Reservationen handlar just om barn som kommer i föräldrars sällskap och bygger delvis på den motion som lämnade in. Vi trycker på att barn utan id-handlingar som kommer i sällskap med föräldrar som har id-handlingar ska undantas från id-kontroller. Vi tycker och skriver i reservationen att "det bör vara regeringens ansvar att utfärda närmare föreskrifter om detta." Vi lägger alltså inte fram ett skarpt lagförslag. Det är i föreskrifter, förarbeten och förordningen i regeringens beslut som man verkligen behöver understryka detta och reda ut den oklarheten. Därför yrkar vi på att ska tillkännage det för regeringen. Jag undrar om tänker rösta på reservation i punkt 8, med tanke på det som han har fört fram tidigare här i kammaren. Jag är överens med om att man borde göra på det sättet. Det är därför jag har sagt - jag upprepar det gärna - att jag förutsätter att regeringen tar hänsyn till just den punkten i sina förordningar. På den punkten är vi alltså överens. står bakom oppositionen och justitieutskottets betänkande i sin helhet och menar att vi måste överlåta till regeringen att gå vidare med de detaljfrågorna. Jag tar gärna på mig att arbeta för frågan i sig. Man kan ha stort förtroende för regeringen eller inte. Men här lägger regeringen fram ett förslag till som ska gälla . Därför är det viktigt att oklarheter reds ut om ska ge regeringen de befogenheterna. Det är anledningen till att vi har pekat på de oklarheter vi ser i regeringens förslag. Vi vill ha svar på dem men har inte fått det. Därför kommer vi att avstå i punkt 1 och följa upp våra reservationer. inledde sitt anförande med att säga att han har sett hur verkligheten ser ut, vilket jag välkomnar. I och med det medgav han också att det finns brister i beredningen. Det är det som förslaget från , tar sikte på. Regeringen bör ta den kraftiga kritik som har framkommit i beaktande och bör alltså ha tätare avstämningar och ta nya beslut om id-kontrollerna . Och lagstiftningen bör gälla i max . Det är flera som har frågat i replikskiftena varför det i det här läget behövs så som . Varför väljer inte att gå på , och linje om en tillfällig lagstiftning? Då skulle man kunna ta den kritik som har kommit på allvar som det finns möjlighet att införa id-kontroller för att möta den verklighet som också har beskrivit. Jag har svarat på den frågan ett antal gånger , . Jag har dessutom förstått att det är ganska osäkert hur era partier har tänkt sig fortsättningen . Det är ganska stora saker som kommer att krävas för att systemet ska fungera - investeringar och ombyggnationer. Jag tror att skulle bli för att genomföra alla de bitarna. Vi hörde från trafikutskottet om ombyggnationer på till exempel och andra saker. Det är alltså stora bitar. skulle bli för att få till detta, om det ska bli effektivt. Jag hoppas personligen - det gör även - att dessa lagar inte behöver vara i kraft alltför . Situationen har visat att vi behöver dem. Men vi hoppas att den situationen kommer att förbättras så fort som möjligt. Vi befinner oss i en ovanlig situation, får man nog säga. Det är en svår situation. Svårast är det naturligtvis för de människor som tvingas fly från krigshärdar, förtryck och förföljelse. Det allra bästa vore om människor slapp fly över huvud taget, om kriget i fick ett snabbt slut, om regeringar som förföljer sina medborgare i stället började agera på ett annat sätt. Det nästa bästa vore att alla länder som har möjlighet tog gemensamt och solidariskt ansvar för den situation som råder. Och det tredje bästa alternativet vore att vi här i hade outsinliga resurser för att ta emot alla dem som flyr. Inget av de alternativen är för handen . Vi står i en situation där har tagit mer ansvar för flyktingsituationen än något annat västland. Vi har , sedan kriget i bröt ut, tagit emot ungefär 100 000 människor från . Om resten av EU hade tagit samma ansvar hade ungefär 5 miljoner syrier fått skydd i . har vi fått en situation där så många kommit till vårt land att vi kan garantera ett mottagande som vi kan stå för. Den som motsätter sig det här förslaget bör rimligen också kunna svara på följande frågor: Hur länge ska en flykting som kommer hit behöva vänta på bostad? Hur många ska sova under bar himmel? Hur länge ska man rimligen vänta på en hälsokontroll, på en placering i skola eller på att få en god man? Det är nämligen de systemen som utmanas i . Det är inte så att vi inte har plats för fler i . Det är definitivt inte så att som nation är hotad eller att vi behöver stoppa människor med annan bakgrund, annan kultur eller annan religion från att komma hit. Men det är så att de system vi har för mottagande och för välfärden i är så hårt ansatta att vi som regering ser ett behov av att fatta ganska långtgående beslut. Vi vet såklart att de förslag som vi lägger fram nu kommer att få konsekvenser - för pendlarna i och för företag som kommer att få svårt att vara säkra på att de anställda kommer att komma . Det kommer naturligtvis att få konsekvenser för människor som i stället för att söka asyl i får göra det i . I det sammanhanget kan det vara värt att påpeka att även med den lägre nivå på flyktingmottagande och asylsökande som vi har - runt 3 000 personer - tar emot lika många som prognostiserar för att ta emot under . Vi är medvetna om de problem som kommer att uppstå. Regeringens bedömning är att konsekvenserna av att inte agera kraftfullt nu skulle vara än värre. Vi står inför en typisk och tydlig intressekonflikt. Regeringen väljer då att agera kraftfullt för att på lång sikt kunna garantera ett gott mottagande, en bra start på det nya livet i och att våra samhällsystem även i fortsättningen klarar av att fungera så som vi har rätt att förvänta oss. Mot den bakgrunden tycker jag att det är ett styrkebesked att det i kammaren finns - även om man inte kan tro det när man lyssnar på debatten - ett brett stöd för de förslag som regeringen nu lägger fram. Här har det diskuterats olika detaljer, bland annat frågan om id-kontroll av barn. Det har ju varit underhandskontakter mellan partierna innan regeringen lade fram sin proposition. Ingen gång under de underhandskontakterna har det framkommit några krav på kortare lagstiftningstid. Inte heller har det framförts några krav på förändringar i till exempel id-kontroll av barn. Däremot har regeringen i de samtalen redogjort för att barn inte kommer att omfattas om de reser med förälder som kan legitimera sig. Det vet alla partier i den här kammaren att så har det uttryckts. Det är viktigt att vi tar ansvar för det som vi har ansvar för i den här situationen. Det är i grunden svensk välfärd och svensk framtid, men vi måste också ta ansvar för dem som finns i landet som vi har åtagit oss att skapa ett gott liv för. Det här är inte något roligt beslut att fatta, det tror jag att alla är medvetna om. Men vi och de som sitter i riksdag har inte fått ansvaret för att leda för att det är roligt, utan för att människor förväntar sig att vi ska fatta nödvändiga beslut för bästa. Även om det nu låter som att det inte finns en bred enighet kring de här förslagen hoppas jag att vi ändå kan gå ut och möta såväl transportföretag som pendlare och andra och tala om att vi naturligtvis inte kommer att låta dessa åtgärder gälla längre än nödvändigt. Att man har möjlighet att fatta beslut i taget innebär ju inte på något sätt att regeringen är tvingad att ha kvar bestämmelserna , om behovet inte längre finns. Självklart kommer regeringen att fatta beslut om de förordningar som krävs. De myndigheter som är involverade kommer att kunna fatta beslut om föreskrifter. De kommer naturligtvis att upphävas som man gör bedömningen att de är nödvändiga. Det här är långtgående beslut som inskränker människors möjligheter att röra sig över gränsen. Självklart har regeringen inte någon ambition att göra det svårare än nödvändigt. Men i det här skedet är det bara ett spel för gallerierna att låtsas som att man inte står bakom förslaget när det finns en bred parlamentarisk enighet. Jag vill ställa några frågor till infrastrukturministern. Till att börja med är välfärden i väldigt beroende av den intensiva utvecklingen i bland annat . Där är rörligheten och kontakterna över gränsen mot oerhört betydelsefulla. Det finns många tusen pendlare som bidrar till hela regionens tillväxt och välfärd. Det var därför som bron en gång byggdes. Vi insåg att det här fanns väldigt mycket för vårt samhälle att vinna. Utifrån de synpunkter som vi har fått från transportörerna och som rör infrastrukturministern område vill jag fråga: Hur har regeringen tänkt sig att det rent praktiskt ska gå till när man inför id-kontroller på tågen mellan och ? Restiden är , och då kan man inte göra kontroller på tågen utan det måste ske på ett annat sätt. Sedan undrar jag över frågan: Vad anser regeringen är en rimlig försening för de pendlare som ska till sitt arbete eller hämta på dagis? Hur lång försening ska man räkna med, enligt regeringen, när detta införs? Vidare undrar jag: Hur ska polisen i klara av tillsynen och de olägenheter och problem som kan uppstå vid köbildningar och annat i dessa sammanhang? är en väldigt viktig region för och för tillväxt. Den gränsöverskridande arbetsmarknaden är en oerhört positiv utveckling som har bidragit till välfärd i både och och till att bredda arbetsmarknadsregionen. Regeringen ser självklart mycket positiv på detta. Problemet är ju att det inte är på något annat ställe där den här mängden människor söker sig till , utan det är just i den här regionen som problemet uppstår. Det innebär att det är där som det bör vidtas åtgärder. När det gäller den konkreta utformningen av hur dessa kontroller ska genomföras måste transportörerna ha möjlighet att vara med och utforma det på ett bra sätt. Det är inte detsamma att genomföra id-kontroller på till exempel en färja där man går på och visar sin biljett jämfört med i pendeltågstrafiken. Hur detta rent konkret ska utformas kommer transportörerna att få ett långtgående ansvar för. Sedan kommer det också att finnas möjligheter för både polisen och Transportstyrelsen att utfärda föreskrifter för att tydligare ange vilka krav som ställs på kontrollen av id-handlingar. Jag vill ställa en fråga tillbaka till . Jag har uppfattat att är överens med regeringen om att den här lagstiftningen och dessa åtgärder är nödvändiga. I den här diskussionen låter det inte alls så. Vilken är hållning egentligen? I är det så att riksdagsledamöterna ställer frågor till regeringen. Ni har lagt fram ett förslag. Vår uppfattning är väldigt tydlig, och jag redovisade den väldigt noggrant innan statsrådet hade möjlighet att koma till kammaren. Så det är inga problem med den saken. Det finns praktiska problem här. Det är ett av skälen till att jag är väldigt irriterad över att inte har fått ta del av de förordningar som det uppenbarligen åtminstone finns ett utkast till och som transportörerna beskriver. Kontroller på tågen kommer att bli väldigt svåra att hantera, till exempel på och på en del andra ställen. Det finns en rad praktiska problem som jag tycker att närmast infrastrukturministern är ansvarig för att se till att det hela fungerar. Enligt de rapporter som vi får från företagen får man räkna med upp till en timmes försening för varje resa. Det är oerhörda kostnader inblandade i detta. Här måste man naturligtvis ta ett ansvar. Då tycker jag att det är märkligt att regeringen inte ens är intresserad av att godkänna förslaget att man ska komma tillbaka till för att redovisa hur effekterna har blivit. Det är faktiskt regeringen som måste ta ansvar för den saken. Polisen har påtalat ett antal problem med att utöva tillsyn. Man befarar att det blir stökigt för busschaufförer och andra när tågen eller bussarna ska kontrolleras. Det innebär ytterligare en belastning på polisens hantering av det hela. Det borde ju rimligen oroa regeringen. Det finns skäl till att ställa dessa frågor, men det är regeringen som vill ha det här mandatet och som enligt presskonferenser är beredd att fatta beslut mer eller mindre . Då måste ni ju ha tänkt på hur detta rent praktiskt ska gå till. Det är många därute som är väldigt bekymrade och oroade. Som jag sa i mitt anförande är vi medvetna om att det här innebär olägenheter. Vi är medvetna om det får konsekvenser för pendlingstider, och det kan också bli indragna turer. Detta är ingenting som vi genomför därför att vi tror att det är positivt för pendlare och transportörer. Det här är ett mandat som regeringen begär för att kunna upprätthålla säkerhet och ordning i . Jag har uppfattat att det finns en enighet om detta från de flesta partier i den här kammaren. När det gäller det praktiska genomförandet är det naturligtvis oerhört viktigt att transportörerna får ett långtgående inflytande över hur id-kontrollerna ska gå till och vilka metoder som man använder. Det är också viktigt att man utvecklar praxis i samråd med exempelvis som självklart också kommer att ha ett ansvar i det här sammanhanget. I polisens verksamhet är det alltid svårt och utmanande att allokera resurser på rätt sätt. Men det är ju någonting som gör och stundligen för att hantera de situationer som uppstår och för att se till att de resurser som behövs finns på rätt ställe. Jag känner en stor tillförsikt för polisens sätt att hantera även den här situationen.