bet · H201JuU14 · 2015-03-13 00:00:00 — Även i motion 2014/15:2163 av m.fl. (S) yrkande 1 anförs att den svenska sexualbrottslagen behöver ses över i sin helhet. I partimotion 2014/15:137 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att regeringen bör sörja för att det vidtas ytterligare åtgärder för att höja kompetensen om sexualbrott i rättsväsendet. I motion 2014/15:888 av Skånberg (KD) föreslås att ett generellt förbud införs för lärare mot att ha sexuellt umgänge med underåriga elever i åldern 15–. I motion 2014/15:1696 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att utreda möjligheten att göra ett undantag i regeln om dubbel straffbarhet så att köp av sexuella tjänster utomlands blir straffbart. I motion 2014/15:1711 av Skånberg (KD) yrkande 1 anförs att straffskalan för köp av sexuell tjänst bör likställas med den för sexuellt utnyttjande. I yrkande 2 anförs att i de fall sexköpet rör en person som fallit offer för människohandel bör brottet likställas med våldtäkt. I yrkande 3 behandlas straffskalan för utnyttjande av barn för sexuell posering. Enligt motionären bör utnyttjande av barn för sexuell posering via internet betraktas som grovt brott med hänsyn till den stora spridningen, och minimistraffet bör höjas från böter till fängelse. I yrkande 4 anförs att de personer som ansluter kunder till direktsända sexshower via webbkameror ägnar sig åt en ny form av koppleri och ska lagföras därefter. I motion 2014/15:1726 av (KD) yrkande 3 behandlas frågan om straff för köp av sexuell tjänst. Motionären anför att hänsyn inte bör tas till att sexköparen hävdar att brottsoffret verkade äldre än sin verkliga ålder. I flera motioner föreslås förändringar av våldtäktsbrottet. I motion 2014/15:2973 av m.fl. (M, C, FP, KD) begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om att införa dels brottet synnerligen grov våldtäkt, dels ett oaktsamhetsbrott i fråga om våldtäkt. Vidare föreslås att våldtäktsbrottet ses över och att frågan om brist på samtycke övervägs. I motion 2014/15:2446 av (KD) anförs att en samtyckes-lagstiftning i någon form bör införas i svensk lagstiftning (yrkande 4). I motion 2014/15:2456 av (C) föreslås att våldtäktsbrottet ses över, att ett oaktsamhetsbrott i fråga om våldtäkt införs och att ett krav på samtycke övervägs (yrkande 4). I yrkande 8 i samma motion föreslås att regleringen om mindre grov våldtäkt i 6 kap. 1 § tredje stycket avskaffas. I partimotion 2014/15:137 av m.fl. (V) yrkande 1 föreslås det att regeringen omgående återkommer till med det alternativa förslag till en samtyckesreglering i enlighet med bilaga 3 i betänkandet av sexualbrottsutredning som innebär att ett samtyckeskrav införs i 6 kap. 1 och 2 §§ . Vidare framförs i yrkande 2 att regeringen bör återkomma till med ett förslag som innebär att ett oaktsamhetsbrott införs. I motion 2014/15:756 av (S) anförs att ett införande av en samtyckeslagstiftning bör utredas. Ett liknande yrkande framförs i motion 2014/15:2163 av m.fl. (S) yrkande 2. Även i motion 2014/15:2291 av (S) behandlas frågan om införande av samtyckeslagstiftning och ett eventuellt oaktsamhetsbrott. I flera motioner föreslås att straffen för sexualbrott höjs. I motion 2014/15:2969 av m.fl. (M, C, FP, KD) föreslås att straffet för s.k. gromning (kontakt med barn i sexuellt syfte) höjs (yrkande 2). I motion 2014/15:2970 av m.fl. (M, C, FP, KD) begärs i yrkande 8 ett tillkännagivande om skärpt straff för köp av sexuell handling av barn. I yrkande 9 anförs att skärpt straff för grova köp av sexuell tjänst bör övervägas. I motion 2014/15:287 av (M) anförs att möjligheten att skärpa straffpåföljden för våldtäkt bör ses över. Ett liknande yrkande framförs i motion 2014/15:2876 av (M). I motion 2014/15:2508 av och (båda SD) anförs i yrkande 2 att minimistraffet för köp av sexuell tjänst av barn ska ändras från böter till fängelse. Ett likalydande yrkande framförs i motion 2014/15:2524 av m.fl. (SD) yrkande 32. I motion 2014/15:2319 av (KD) anförs i yrkande 1 att det bör ses över om böter över huvud taget ska finnas med i straffskalan för sexualbrott mot barn. I yrkande 2 anförs att straffsatserna för sexualbrott mot barn bör skärpas. Enligt 6 kap. 1 § döms den som genom misshandel eller annars med våld eller genom hot om brottslig gärning tvingar en person till samlag eller till att företa eller tåla en annan sexuell handling som med hänsyn till kränkningens allvar är jämförlig med samlag för våldtäkt till fängelse i lägst två och högst . Detsamma gäller den som med en person genomför ett samlag eller en sexuell handling som enligt första stycket är jämförlig med samlag genom att otillbörligt utnyttja att personen på grund av medvetslöshet, sömn, allvarlig rädsla, berusning eller annan drogpåverkan, sjukdom, kroppsskada eller psykisk störning eller annars med hänsyn till omständigheterna befinner sig i en särskilt utsatt situation. Om ett brott som avses i första eller andra stycket med hänsyn till omständigheterna vid brottet är att anse som mindre grovt, döms för våldtäkt till fängelse i högst . Om ett brott som avses i första eller andra stycket är att anse som grovt, döms för grov våldtäkt till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om våldet eller hotet varit av särskilt allvarlig art eller om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen med hänsyn till tillvägagångssättet eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Enligt 6 kap. 3 § döms den som förmår en person att företa eller tåla en sexuell handling genom att allvarligt missbruka att personen befinner sig i beroendeställning till gärningsmannen för sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning till fängelse i högst . Om brottet är grovt, döms för grovt sexuellt utnyttjande av person i beroendeställning till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om fler än en förgripit sig på offret eller på annat sätt deltagit i övergreppet eller om gärningsmannen annars visat särskild hänsynslöshet. Den som i syfte att begå ett sexualbrott mot ett barn träffar en överenskommelse med barnet om ett sammanträffande och därefter vidtar någon åtgärd som är ägnad att främja att ett sådant sammanträffande kommer till stånd, döms enligt 6 kap. 10 § för kontakt med barn i sexuellt syfte till böter eller fängelse i högst . Frågan om svensk domstols behörighet regleras i huvudsak i 2 kap. . Av 1 § framgår att svenska domstolar alltid är behöriga att döma över brott som är begångna i . Därutöver finns en vidsträckt behörighet att döma också över brott som har begåtts utomlands. Så omfattar den svenska domsrätten t.ex. i princip alla brott som har begåtts i utlandet av svenska medborgare eller av utlänningar med hemvist i (2 § första stycket). Vissa begränsningar uppställs dock i denna s.k. extraterritoriella behörighet. En sådan begränsning följer av 2 § andra stycket och innebär bl.a. att gärningen ska vara straffbar enligt såväl svensk lag som lagen på gärningsorten. Det ska alltså vara fråga om dubbel straffbarhet. Från kravet på dubbel straffbarhet görs i 2 § fjärde stycket vissa undantag. Således undantas bl.a. brottet köp av sexuell handling av barn (6 kap. 9 § ). Däremot undantas inte brottet köp av sexuell tjänst (6 kap. 11 § ). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av våldtäktsbrottet (dir. 2014:123). beslutade regeringen att utredningen ska ombildas till en parlamentariskt sammansatt kommitté (dir. 2014:144). Kommittén har antagit namnet sexualbrottskommitté. Enligt direktiven ska kommittén • göra en översyn av våldtäktsbrottet • genomföra en praxisgenomgång i syfte att kartlägga hur våldtäktsbrottet har tolkats och tillämpats • lämna förslag på hur en reglering för ett särskilt straffansvar för oaktsamhetsbrott avseende våldtäkt bör utformas • överväga om det bör införas en samtyckesbaserad regleringsmodell för våldtäkt • granska och analysera hur de brottsbekämpande myndigheterna utreder ärenden om våldtäkt och hur rättsväsendet i övrigt hanterar sådana ärenden • analysera orsakerna till att så få våldtäktsanmälningar leder till åtal och fällande dom • överväga åtgärder för hur rättsväsendet ytterligare kan förbättra sitt arbete inom området • lämna de förslag till författningsändringar eller andra åtgärder som behövs • redovisa de rättsliga och ekonomiska konsekvenserna av förslagen. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv till 2014 års sexualbrottskommitté (dir. 2015:5). Kommittén ska utöver vad som framgår av redan beslutade kommittédirektiv • ta ställning till om straffet för de mest allvarliga fallen av våldtäkt och våldtäkt mot barn bör skärpas • analysera om den befintliga lagstiftningen erbjuder ett tillräckligt starkt skydd mot vissa sexuella övergrepp som med hjälp av modern teknik sker via internet • överväga om åtgärder kan vidtas för att förbättra rutinerna när det gäller förordnande av målsägandebiträde • lämna nödvändiga författningsförslag. Kommittén ska slutredovisa sitt uppdrag . Vidare gav regeringen en utredare i uppdrag att biträda med att se över straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte (Ju2014/4084/P). Utredaren ska ta ställning till om straffansvaret för brottet är lämpligt utformat eller om det finns skäl att utvidga eller på annat sätt förändra bestämmelsen. Utredaren ska särskilt analysera och ta ställning till om straffskalan för brottet bör ändras. Om utredaren finner att lagstiftningen bör ändras ska författningsförslag lämnas. Uppdraget ska redovisas . Som framgår av vad som anförs ovan i avsnittet Människohandel beslutade regeringen att en särskild utredare ska undersöka om det finns behov av åtgärder för att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel, köp av sexuell tjänst och köp av sexuell handling av barn (dir. 2014:128). Vid behov av förändringar ska förslag till sådana lämnas. • utvärdera vilket genomslag skärpning av straffet för köp av sexuell tjänst har fått • analysera och ta ställning till om det finns behov av att förändra straffbestämmelsen om köp av sexuell tjänst för att säkerställa att försvårande omständigheter får genomslag vid straffvärdebedömningen, och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst • se över straffskalan för köp av sexuell handling av barn • utvärdera tillämpningen av oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 § som innebär att en gärningsman kan dömas för vissa sexualbrott mot barn även om han eller hon inte insåg men hade skälig anledning att anta att barnet inte hade uppnått en viss ålder. Regeringen beslutade om att ge utredaren tilläggsdirektiv (dir. 2015:6). Enligt tilläggsdirektiven ska utredaren analysera och ta ställning till om brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden motsvarande det som är aktuellt i motion 2014/15:888 (KD), (bet. 2012/13:JuU20 s. 32 f.). Utskottet hade då ingen annan uppfattning än när det absoluta förbudet mot sexuella handlingar mellan lärare och elev avskaffades, dvs. att straffvärda fall omfattas av bestämmelsen i 6 kap. 3 § . Utskottet avstyrkte motionsyrkandet. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:234). I betänkande 2010/11:JuU22 med anledning av proposition 2010/11:77 Skärpt straff för köp av sexuell tjänst behandlades frågan om huruvida brottet köp av sexuell tjänst skulle undantas från kravet på dubbel straffbarhet (s. 9 f.). Utskottet delade regeringens bedömning att det saknades tillräckliga skäl att undanta brottet köp av sexuell tjänst från kravet på dubbel straffbarhet och avstyrkte motioner som förespråkade ett sådant undantag. Utskottet vidhöll denna uppfattning i betänkande 2012/13:JuU20 (s. 36). I betänkande 2012/13:JuU20 behandlade utskottet även motionsyrkanden om att straffskalan för köp av sexuella tjänster borde likställas med den för sexuellt utnyttjande. Utskottet konstaterade att straffmaximum för köp av sexuell tjänst hade höjts från fängelse till fängelse . Utskottet ansåg inte att det fanns skäl för en ytterligare höjning av straffmaximum. I samma betänkande behandlade utskottet ett motionsyrkande om att brottet bör likställas med våldtäkt i de fall sexköpet rör en person som fallit offer för människohandel. Utskottet anförde att det inte var berett att föreslå att köp av sexuell tjänst, där den som säljer tjänsten fallit offer för människohandel, utan vidare bör likställas med våldtäkt. Huruvida det rör sig om våldtäkt fick enligt utskottet bedömas utifrån vad som förevarit i varje enskilt fall. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:234). I betänkande 2012/13:JuU20 behandlade utskottet dessutom motionsyrkanden med samma lydelse som de nu aktuella om att utnyttjande av barn för sexuell posering via internet ska betraktas som ett grovt brott med hänsyn till den stora spridningen och till att de personer som ansluter kunder till direktsända sexshower via webbkameror ägnar sig åt en ny form av koppleri som bör lagföras därefter. Utskottet anförde att frågan om vad som ska utgöra grovt brott när det gäller utnyttjande av barn för sexuell posering och vilka handlingar som ska bedömas som koppleri i första hand bör lösas inom rättstillämpningen. borde inte ta något initiativ. följde utskottets förslag (rskr. 2012/13:234). Flera av de aktuella motionerna behandlar våldtäktsbrottets utformning. Som framgår ovan pågår en översyn av våldtäktsbrottet (dir. 2014:123, 2014:144 och 2015:5). Kommittén har som framgår av direktiven ett brett uppdrag. Således ska kommittén, utöver att göra en översyn av våldtäktsbrottet, bl.a. lämna förslag på hur en reglering av ett särskilt straffansvar för oaktsamhetsbrott i fråga om våldtäkt bör utformas samt överväga om det bör införas en samtyckesbaserad regleringsmodell för våldtäkt. Kommittén ska också ta ställning till om straffet för de mest allvarliga fallen av våldtäkt och våldtäkt mot barn bör skärpas. Vidare ska kommittén överväga åtgärder för hur rättsväsendet ytterligare kan förbättra sitt arbete inom området. Kommitténs arbete bör inte föregripas. Utskottet avstyrker därför motionerna 2014/15:2 (FP), 2014/15:137 (V) yrkandena 1–3, 2014/15:287 (M), 2014/15:756 (S), 2014/15:2163 (S) yrkandena 1 och 2, 2014/15:2291 (S), 2014/15:2446 (KD) yrkande 4, 2014/15:2456 (C) yrkandena 4 och 8, 2014/15:2876 (M) och 2014/15:2973 (M, C, FP, KD) yrkande 9. När det gäller frågan om köp av sexuell handling av barn är det utskottets uppfattning att straffet för ett sådant brott normalt bör vara fängelse. För att åstadkomma detta tillsatte den förra regeringen, som framgår ovan, en utredning med uppdrag att bl.a. överväga om straffskalan för detta brott bör ändras och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av brottets straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan (dir. 2014:128). Utskottet vill betona vikten av att uppdraget genomförs i enlighet med dessa direktiv. Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 2014/15:2970 (M, C, FP, KD) yrkande 8, 2014/15:2508 (SD) yrkande 2 och 2014/15:2524 (SD) yrkande 32 och med delvis bifall till motion 2014/15:2319 (KD) yrkandena 1 och 2 som sin mening ge regeringen till känna. Även när det gäller allvarliga fall av köp av sexuell tjänst, t.ex. där den som säljer en sexuell tjänst är offer för människohandel eller koppleri, vill utskottet framhålla det angelägna i att straffet fullt ut motsvarar brottslighetens allvar. Den förra regeringen gav därför som nämndes i förra stycket en utredare i uppdrag att utvärdera vilket genomslag höjning av straffmaximum för brottet köp av sexuell tjänst har fått. I uppdraget ingår bl.a. att analysera och ta ställning till om det finns behov av att förändra straffbestämmelsen för att säkerställa att försvårande omständigheter får genomslag vid straffvärde-bedömningen, och i det sammanhanget särskilt överväga en höjning av straffminimum genom att ta bort böter i straffskalan vid allvarliga fall av köp av sexuell tjänst. Utskottet vill betona vikten av att uppdraget genomförs i enlighet med dessa direktiv. Vad utskottet nu anfört bör med bifall till motion 2014/15:2970 (M, C, FP, KD) yrkande 9 och med delvis bifall till motionerna 2014/15:1711 (KD) yrkandena 1 och 2 och 2014/15:2508 (SD) yrkande 1 som sin mening ge regeringen till känna. (Brå) har som påpekas ovan haft i uppdrag att följa upp och utvärdera tillämpningen av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte. Av Brås studie framgår bl.a. att tillämpningsområdet för bestämmelsen är mycket snävt. Mot bakgrund av vad som framkom i Brås studie beslutade den förra regeringen att ge en utredare i uppdrag att biträda med att se över bestämmelsen (Ju2014/4084/P). Utredaren ska särskilt analysera och ta ställning till om straffskalan för brottet bör ändras. Uppdraget ska redovisas . Enligt utskottets uppfattning är det, bl.a. med hänsyn till vad som framkommit i Brås studie, angeläget att bestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte får en mer ändamålsenlig utformning. Utskottet anser vidare att straffet för kontakt med barn i sexuellt syfte bör skärpas. Regeringen bör återkomma till med ett förslag som tillgodoser vad utskottet nu anfört. Vad utskottet nu anfört bör , med bifall till motion 2014/15:2969 (M, C, FP, KD) yrkande 2 och med delvis bifall till motionerna 2014/15:836 (M) och 2014/15:2039 (S), som sin mening ge regeringen till känna. Som påpekas ovan är frågan om huruvida brottet köp av sexuell tjänst ska undantas från kravet på dubbel straffbarhet föremål för en översyn (dir. 2015:6). Översynen bör inte föregripas. Motion 2014/15:1696 (KD) yrkande 1 avstyrks. Det framgår också ovan att tillämpningen av oaktsamhetskravet i 6 kap. 13 ska utvärderas (dir. 2014:128). Oaktsamhetskravet innebär att en gärningsman kan dömas för vissa sexualbrott mot barn även om han eller hon inte insåg men hade skälig anledning att anta att barnet inte hade uppnått en viss ålder. bör därför inte ta något initiativ med anledning av motion 2014/15:1726 (KD) yrkande 3. Utskottet vidhåller sin uppfattning att 6 kap. 3 § på ett lämpligt sätt reglerar vilka fall av sexuella situationer mellan lärare och elever som är straffbara. Utskottet är således inte berett att föreslå att det absoluta förbudet mot sexuella handlingar mellan lärare och elever ska återinföras. Motion 2014/15:888 (KD) avstyrks. Utskottet är alltjämt av uppfattningen att frågan om vad som ska utgöra grovt brott när det gäller utnyttjande av barn för sexuell posering och vilka handlingar som ska bedömas som koppleri i första hand bör lösas inom rättstillämpningen. Något initiativ bör därför inte tas med anledning av motion 2014/15:1711 (KD) yrkandena 3 och 4. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om hedersrelaterade brott. Jämför reservation 12 (M, C, FP, KD). I motion 2014/15:2973 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att stävja och lagföra hedersbrott. I motion 2014/15:1888 av m.fl. (FP) anförs att bestämmelse om försvårande omständigheter vid bedömning av straffvärdet bör kompletteras så att den avser det fallet att den tilltalades motiv varit att skydda sin egen eller någon närståendes heder. I motion 2014/15:1725 av (KD) anförs att en lag som särreglerar hedersbrott bör införas i . Motionären anför att en särskild brottsrubricering skulle ha en avskräckande effekt. Motivet till ett brott kan och ska alltid beaktas vid straffmätningen. Det framgår t.ex. av 29 kap. 1 § att den som bedömer en gärnings straffvärde särskilt ska beakta den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vad gärningsmannen har insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Dessutom kan vissa av de försvårande omständigheter som anges i 29 kap. 2 § ofta vara tillämpliga vid hedersrelaterade brott, kanske främst punkt 3 om huruvida gärningsmannen utnyttjat någons skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig och punkt 8 om brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. Ett hedersrelaterat motiv kan således beaktas som en försvårande omständighet enligt gällande lagstiftning. Regeringen beslutade att tillkalla en nationell samordnare med uppdrag att åstadkomma en kraftsamling för att motverka våld i nära relationer (dir. 2012:38). Samordnaren överlämnade betänkandet Våld i nära relationer – en folkhälsofråga (SOU 2014:49). I betänkandet gör samordnaren bedömningen (s. 230 f.) att det behöver utredas närmare huruvida hedersrelaterade motiv för ett brott ska utgöra en försvårande omständighet av straffvärdet enligt 29 kap. 2 § . har informerat om att betänkandet bereds i . Utskottet behandlade motionsyrkanden om hedersrelaterade brott i betänkande 2012/13:JuU10 s. 12 f. Utskottet anförde att det har förståelse för de synpunkter som framfördes i motionerna om att hedersrelaterad brottslighet ska bedömas som allvarlig, men noterade att gällande bestämmelser ger rätten möjlighet att beakta förekomsten av hedersrelaterade motiv vid straffskärpningen och anförde att någon ytterligare straffskärpningsgrund därför inte är nödvändig. följde utskottet (rskr. 2012/13:74). Utskottet vill åter uttrycka sin förståelse för synpunkterna att hedersrelaterad brottslighet ska bedömas som allvarlig. Som framgår ovan görs i betänkande SOU 2014:49 bedömningen att det behöver utredas närmare om heders-relaterade motiv för ett brott ska utgöra en försvårande omständighet av straffvärdet enligt 29 kap. 2 § . Betänkandet bereds i Regerings-kansliet. Denna beredning bör inte föregripas. Motionerna 2014/15:1888 (FP), 2014/15:1725 (KD) och 2014/15:2973 (M, C, FP, KD) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om att regeringen ska återkomma till med förslag om att införa ett nytt brott – inbrottsstöld – med minimistraffet fängelse . Övriga motionsyrkanden avslås. Jämför reservationerna 13 (S, MP, V), 14 (M, C, FP, KD) och 15 (M, C, FP, KD). I motion 2014/15:2970 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 föreslås att brottet inbrottsstöld införs med minimistraffet fängelse . Ett liknande yrkande framförs i motion 2014/15:2246 av (M). I yrkande 3 i motion 2014/15:2970 föreslås att brottet ringa stöld införs. Motionärerna anför att brottsrubriceringen snatteri bör avskaffas och ersättas med ringa stöld. Även i motion 2014/15:2481 av (M) behandlas frågan om snatteri. Enligt motionären bör systematiska och upprepade stölder till ett värde betraktas som stöld i påföljdshänseende. Ett par motioner tar upp frågan om metallstölder. I motion 2014/15:2970 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 5 anförs att skärpta åtgärder mot metallstölder bör övervägas. I motion 2014/15:43 av (FP) yrkande 2 anförs att de straffrättsliga påföljderna vid stöld av metall bör ses över. Straffbestämmelser om stöld, snatteri och grov stöld finns i 8 kap. . Enligt 8 kap. 1 § ska den som olovligen tar något som tillhör någon annan med uppsåt att tillägna sig det dömas, om tillgreppet innebär skada, för stöld till fängelse i högst . Av 2 § följer att om brott som avses i 1 § med hänsyn till det tillgripnas värde och övriga omständigheter vid brottet är att anse som ringa, ska för snatteri dömas till böter eller fängelse . Om brottet är att anse som grovt ska dömas till fängelse i lägst och högst (4 §). Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det bl.a. särskilt beaktas om det har begåtts efter ett intrång i en bostad. En särskild utredare har haft i uppdrag att utreda ett straffrättsligt skydd för egendom (). Utredaren redovisade sitt uppdrag i betänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85). I betänkandet behandlas bl.a. brottsrubriceringen av ringa stöld (snatteri) och hur systematiska inslag ska bedömas.