bet · H301SoU1 · 2015-12-09 00:00:00 — Jag respekterar att du vill väl och tror att lösningen är höjda skatter och att fördela riktade bidrag som omfattar av den totala budgeten. Min övertygelse är att lösningen ligger i att ha ett samhälle som producerar välfärd genom en konkurrenskraftig ekonomi som skapar jobb. Jag menar att det i längden ger mer pengar till vård, skola och omsorg än en politik som skattar bort jobben. Jag kan gå igenom de olika bidragen och diskutera hur mycket det satsas totalt. Jag utgår från att landsting och kommuner har goda resurser i grunden och använder pengarna för en bra förlossningsvård, för att ställa upp för utsatta barn och så vidare. Låt oss respektera varandra. Sedan har vi olika världsbild. Det har tydligt framkommit . STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Du pratar om våra systerpartier. Jag vet inte ens vilka du pratar om. Det vill jag först säga. Om man ska bygga ett gott samhällsklimat och stoppa fascismen som växer i hela , vet du vad man ska satsa på då, ? Vet du det? Man ska satsa på ett jämlikt samhälle. Man ska satsa på att bromsa arbetslösheten. Man ska satsa på en skola som håller ihop. Det gjorde inte er skola. Man ska satsa på utbildning, möjligheter och att ge människor en chans. Så bygger man ett jämlikt samhälle. Så skapar man ett tryggt samhälle. Så ser man till att minska den rasism som finns i hela . Det är viktiga frågor. Du står här och förlöjligar insatser som handlar precis om det. Det handlar om jämlik hälsa och att de mest utsatta människorna som finns, exempelvis kvinnor med låg utbildning och dålig inkomst, ska ha möjligheter att ha gratis mammografi och inte betala. Vi talar om 150 000 kvinnor som inte kommer till mammografiundersökningarna. Det är en jämlikhetsreform och en hälsoreform. Du står och svamlar om någonting helt annat, om systerpartier och lite smått och gott. Ni drar ned budgeten med 6 miljarder. Så är det. När man tittar på vad som hände under era var det inte så att ojämlikheten i hälsa sjönk på något sätt. Nej, det gjorde den faktiskt inte. Vet du vad? Det är fortfarande fattiga barn som lever under existensminimum. Den typer av frågor tycker jag att vi ska prata om. Rätten till liv och hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet. Att människor kan vara friska och se fram emot ett långt liv är dessutom en grundläggande förutsättning för ett framgångsrikt samhälle. När vi blickar ut över världen kan vi konstatera att denna mänskliga rättighet och förutsättning för utveckling och framåtskridande har förvägrats väldigt många människor och inte är ett tillstånd som råder i många länder. I det hänseendet kan skatta sig lyckligt. Här har människor under långa perioder kunnat uppleva att hälsoutvecklingen har gått framåt, att åren har lagts till när det gäller förväntad medellivslängd, att den ekonomiska kakan har växt och att människor har kunnat leva i trygghet och känna framtidstro. Jag vill påstå att grunden för denna utveckling, förutsättningen för den, är den välfärdsmodell som inte minst Socialdemokraterna tillsammans med flera andra partier i denna kammare har varit med och utvecklat . Det är den samhällsmodellen och det som är själva kärnan i den - sjukvården, den sociala omsorgen och folkhälsan - som debatten handlar om. Det är hur vi ska möta de utmaningar som väntar på området som vi tillsammans måste diskutera. Det är inget parti, inga enskilda ledamöter, som ensamma kommer att kunna ta sig an de utmaningar och strategiska frågor som staten nu behöver engagera sig i. Vi kan konstatera att förutsättningarna för vår unika välfärdsmodell har varit att den är solidariskt finansierad, generell och behovsstyrd och att den dessutom håller en remarkabelt hög kvalitet. Ändå står den som sagt inför utmaningar. Det handlar om en alltmer globaliserad värld som både direkt och indirekt anstränger våra system. Det handlar om en åldrande befolkning som innebär att människor har ökade behov av välfärdstjänsterna och dessutom kräver en högre kvalitet än dagens eller gårdagens äldre människor. Men det handlar också om ökade klyftor. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Dessa utmaningar måste mötas på bred front. Ett exempel på hur vi gör det är Kommissionen för jämlik hälsa. Där tar vi ett brett grepp på egentligen alla politikområden för att komma till rätta med de ohälsoklyftor som har ökat. En annan faktor som vi måste bejaka är att vi lyckas få till ett fördjupat samarbete med dem som är de som erbjuder välfärdstjänsterna i störst omfattning, det vill säga kommuner och landsting. Det är också i det ljuset som man ska se regeringens förslag till budget. Många av de satsningar vi gör inom hälso- och sjukvården, även om de under ett enskilt år bara uppgår till någon procent av den totala budgeten, innebär att vi skapar förutsättningar för framför allt landsting och stat att samverka inom angelägna områden. Ett av de viktigaste, eftersom det handlar om hela kvaliteten i välfärden, tillgängligheten och själva förutsättningen för att kunna utveckla hälso- och sjukvården, är kompetensförsörjningen. Här har jag varit tydlig och sagt: Här kan inte staten abdikera. Här kan staten inte skjuta över ansvaret på landstingen och säga: Det är en arbetsgivarfråga, och det lägger vi oss inte i. Det är också därför vi nu väljer att föreslå en investering på för den så kallade professionsmiljarden. Den ska leda till att vi får till det samarbete som är nödvändigt för att kunna minska administrationen, frigöra tid för professionerna och också möjliggöra satsningar på ökad e-hälsa och i slutänden en förbättrad kompetensförsörjning. Vi ser också att vi behöver göra generella förstärkningar av landstingens ekonomiska villkor. Därför lägger vi en extra miljard som generellt ska fördelas över landet i syfte att stärka förutsättningarna för att bedriva en god vård och omsorg. Ett område som har varit flitigt debatterat är jämlikhet och jämställdhet på hälso- och sjukvårdsområdet. Här tillför vi nu medel i syfte att öka tillgängligheten till hälso- och sjukvård. Vi har bland annat satsningar mot psykisk ohälsa som innebär att fler barn och unga kan få komma till den typen av verksamheter. Vi har satsningar på förlossningsvård och kvinnors hälsa. Vi har satsningar på kvinnors hälsa kopplat till primärvården. Vi har ytterligare reformförslag som har debatterats flitigt men som har sin utgångspunkt i att minska klyftorna geografiskt, mellan könen och mellan olika grupper. Klarar vi inte av detta, klarar vi inte av att öka jämlikheten i hälso- och sjukvården, klarar vi inte av att ta oss an de strategiska frågorna, klarar vi inte av att öka jämlikheten, då står vi inför en situation då den svenska, unika välfärdsmodellen i grunden är hotad. För att avsluta med ett citat av : Av alla former av ojämlikhet är förmodligen, eller rättare sagt helt säkert, den värsta formen av orättvisa den att förvägra människor rätten till jämlik hälsa. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Välkommen, statsrådet, till budgetdebatten! De nya reglerna möjliggjorde för statsrådet att delta tidigare, men vi är glada att statsrådet är här i budgetdebatten. I valrörelsen hävdade med emfas att något har gått sönder i och i välfärden, detta trots att alliansregeringen tillförde 57 miljarder inom välfärden under , en ökning , den största någonsin i . talar inte längre Socialdemokraterna om att något har gått sönder. talar Socialdemokraterna om miljardsatsningar. Det är miljardsatsningar som inte är ökningar på och som inte ens är ökningar på . talar Socialdemokraterna om satsningar på av den totala hälso- och sjukvården i , detta enligt . Bakom retoriken döljer sig alltså något som är . Då vet vi alla här inne att hälso- och sjukvårdens utmaningar och välfärdens utmaningar är oerhört stora. De finansieras nu med en skattechock på unga och äldre. Statsrådet har en tom propositionslista till . Statsrådet har inte lämnat förslag till på reformer för att hantera de framtida välfärdsutmaningarna. Var är reformerna? Var är de konkreta förslagen? När kommer de till riksdag? använde sitt inledningsanförande - och dessutom en stor del av den tid då hon har replikerat på andra talare här - till att kritisera regeringens politik, vilket är väntat av en ledande oppositionspolitiker. Men därefter tycker jag, precis som antydde tidigare, att debatten mest har handlat om närings- och arbetsmarknadspolitik. Jag diskuterar gärna näringspolitik, arbetsmarknadspolitik och ekonomisk politik i dess helhet. Men handlar debatten om hälso- och sjukvården. Jag tror att taktik att undvika att presentera egna förslag på hälso- och sjukvårdsområdet och dessutom försöka vrida debatten till att handla om arbetsmarknad och ekonomisk tillväxt i största allmänhet är ett sätt att skyla över att man saknar egna förslag för att komma till rätta med de utmaningar som bland annat jag har pratat om att hälso- och sjukvården nu möter. saknar förslag från regeringen, säger hon. Men har hon mage att på punkt efter punkt kritisera den långa lista med reformer som vi presenterar i den här budgeten och ska sjösätta . Min fråga till är: Hur kan man - med tanke på de stora behov som också ser inom hälso- och sjukvården - satsa 20 gånger mer på skattesänkningar än på nya förslag inom hälso- och sjukvården? Det är klart att det på en konkret fråga ibland är svårt att ha ett konkret svar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Propositionslistan är efter detta replikskifte fortfarande tom. De konkreta åtgärderna är fortfarande inte i riksdag. Vad man ska åstadkomma läggs bakom en miljardbingo som handlar om som man tillför svensk hälso- och sjukvård. Detta ska jämföras med alliansregeringen, som tillförde över 50 miljarder . Dessutom presenterade vi ett antal konkreta förslag till reformer: patientsäkerhetslag, patientlag, vårdgaranti, kömiljarder och nationell cancerstrategi, för att nämna några. Återigen: Jag tycker att statsrådet är skyldig att inför presentera ett antal konkreta förslag som kan göra förändringar möjliga. Utmaningarna har vi båda två diskuterat. förslag ligger på bord och ska behandlas i socialutskottet . Det är över 200 yrkanden. Jag saknar fortfarande regeringens konkreta förslag till . Jag förstod i ett tidigare replikskifte att socialdemokratiska satsningar innebar utredningar, samtal och kommissioner. I riksdag handlar konkreta förslag om förslag - om propositioner, om man kommer från regeringen. Var är förslagen? Var är det som ska göra förändringen, så att vi får ordning och reda i välfärden, att tillgängligheten ökar, att köerna kortas, att vi får en tydlig och bra personalförsörjning ? Var är de konkreta förslagen? Välkommen till riksdag för att presentera dem! Jag hoppas - och kommer att bli glad - att statsrådet och Socialdemokraterna tar till vara de andra konkreta förslag som finns i socialutskottet för att hantera. De är många, och de är konkreta. frågar om konkreta förslag från regeringens sida. Jag måste påminna riksdagsledamoten om att vi har en budgetdebatt som just utgår från ett antal konkreta reformförslag från den här regeringen på hälso- och sjukvårdsområdet. Jag har själv räknat upp professionsmiljarden, en miljard som ska gå till att stärka kompetensförsörjningen inom inte minst landstingens verksamhet. Vi har pratat om satsningen på kvinnors hälsa och kvinnor i förlossningsvården. Det handlar om 400 miljoner. Vi har pratat om de 130 miljoner som regeringen satsar på primärvården, också för att möta kvinnors hälsa, och de 280 miljoner som går till att möta den stigande psykiska ohälsan hos barn och unga. Jag skulle kunna fortsätta sifferexercisen och exemplen på de reformer som regeringen föreslår. Men jag har en känsla av att ingenting biter på argumentation. lyfter upp de satsningar som skedde under alliansregeringen. Det fanns mycket på det området som var gott. Cancersatsningen har jag själv berömt - och inte minst , när han slutade som partiledare - eftersom jag tycker att det är viktigt att kunna se när man kan samarbeta över blockgränsen. Jag tror också att riksdag och folk - jag hoppas att åtminstone en del tittar på denna debatt - förstår att de 50 miljarder som man satsade naturligtvis inte kan jämföras med det som satsas i en enskild budget. Vi har höga ambitioner på detta område, och jag ser fram emot att fortsätta göra satsningar på välfärdsområdet. Men jag saknar fortfarande konkreta svar från om välfärdens utmaningar. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Vi debatterar utgiftsområde 9 som handlar om sjukvård och social omsorg. Det baseras på den lagstiftning som vi har om jämlikhet inom dessa områden och om insatser av hög kvalitet och efter behov. Detta tycker jag är en grund som vi ska behålla och som vi ska stå på. Det som vi nu har diskuterat här har handlat mycket om hur vi avhjälper den ojämlikhet som finns när det gäller mammografi, förlossningar, cancervård och allt möjligt. Jag tror inte att det räcker att bara plussa på med extra pengar lite här och där. Vi måste komma till botten med orsaken till att det ser ut som det gör. Efter de inlägg som jag har gjort tidigare förvånar det er nog inte att jag nu kommer in på vem som har ansvar för vad och det kommunala självbestämmandet. kom med ett förslag om förstatligande av sjukvården. reagerade positivt på detta. Och på Liberalernas landsmöte kom man fram till att man vill ha en översyn av ansvarsfördelningen, kanske med sikte på ett ökat statligt ansvar. Finns sådana funderingar hos regeringen? Det vore intressant att få höra. Jag tackar för frågorna. Jag är mycket glad över att vi fokuserar just på de utmaningar som hälso- och sjukvården står inför. Ansvarsfördelningen är en viktig grundläggande faktor att ta hänsyn till när vi nationellt debatterar hälso- och sjukvården. Just när vi kommer till hälso- och sjukvård har vi i , trots den stolta tradition som vi har av att vara en enhetsstat, ett system som gör att påminner mer om en federation som , eller andra länder. Det är klart att med ett sådant system är det inte bara för att stifta en lag och att det sedan är genomfört. Ett sådant system bygger på samverkan över olika politiska gränser, att man lyckas ställa upp gemensamma mål men också att man bestämmer takt och riktning för att ta sig dit. Jag tror inte att ett förstatligande av sjukvården skulle lösa särskilt många av de problem och utmaningar som vi har diskuterat här . Däremot tror jag att vi behöver ha ett närmare samarbete mellan landsting och stat och mellan stat, landsting och kommuner eftersom alltmer av sjukvården numera bedrivs på lokal nivå. Jag ser regeringens arbete på flera fronter som avgörande i detta. Viktigast i detta sammanhang är kanske det fokus på att bilda större regioner som regeringen nu är fast besluten att påskynda. Färre och större regioner betyder inte bara större muskler att kunna möta utmaningarna. Det betyder också att förutsättningarna för ett närmare samarbete mellan staten och landstingen ökar. Detta är ett svar och en väg som jag mycket hellre går än att ha en övertro på att staten ska lösa allt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg skrev följande i : "Många av våra landsting är helt enkelt för små för att klara de tunga investeringar som är nödvändiga för att kunna bedriva sjukvård på ett rationellt, patientsäkert och jämlikt sätt." utredning om den högspecialiserade vården är i samma anda. Det är klart att jag inser att det blir diken varhelst man drar gränserna. Men med den gräns som finns tillgodoses uppenbarligen inte patienternas behov av kvalitet, jämlikhet och säkerhet inom hälso- och sjukvården som de har rätt att ställa krav på. Man kan tänka sig en annan gränsdragning och att sjukhusvården går mer mot det statliga hållet och att primärvården går mer åt det kommunala hållet. Vi har ju ett dike mellan primärvården och äldreomsorgen. Jag gav ett exempel från . Där har man fått ihop omsorgen och närsjukvården i så att säga en skattepåse och tjänar per person och år. Dessutom blir hälso- och sjukvården bättre. Men jag tror att man måste ta ett bredare grepp än att sätta in en slant här och en slant där. Då behövs nog en nationell översyn om var gränser och diken ska finnas. Jag tycker att vi från regeringens sida är i full färd med att göra en nationell översyn och att arbeta med att överbrygga dessa diken. Jag nämnde arbetet med att bilda större regioner. Det är ett tydligt tecken på att vi har valt väg men också princip för arbetet. Den regionala nivån har en roll att spela framöver, men vi behöver förändra gränsdragningen och enheternas storlek för att man ska kunna fullgöra sitt uppdrag på ett gott sätt. nämnde själv utredning. Jag är mycket glad över den utredningen. Jag tror att den kan vara ett svar på en del av de utmaningar som vi ser. Om den realiseras innebär det att staten tar ett visst ökat ansvar för hälso- och sjukvården - i detta fall den högspecialiserade vården. Jag har i mitt anförande försökt beskriva hur man ska se på de reformförslag som regeringen har lagt på bord. Jag tycker att man ska se dem som delar av större strategiska sjok, alltså större strategiska frågeställningar. Vi har skisserat upp jämlikhet och jämställdhet. Under denna rubrik kan man kategorisera ganska många av våra förslag som faktiskt i realiteten kommer att leda till en bättre hälsa för kvinnor, ökade möjligheter för barn och unga, inte minst att minska den psykiska ohälsan, men också ökad tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Jag har skisserat upp professionsmiljarden, som innebär att vi nu kan hjälpas åt och tillsammans ta oss an utmaningen med kompetensförsörjningen. Till detta ska naturligtvis läggas många fler. Men jag tror att det viktiga är att förstå att det som vi nu gör följer en helhet och ett antal strategiska spår som vart och ett kan ifrågasättas men som tillsammans bildar en större helhet. Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet med anledning av de undanträngningseffekter som man nu ser på grund av flyktinginvandringen. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Jag tog i mitt anförande upp att man i ser att akuttiderna inte längre räcker till. I uppger man att patientsäkerheten hotas, att man inte hinner med den planerade vården och att köerna växer. Det senaste som jag tog upp var att tusentals kvinnor i inte kommer att kallas till cellprovtagning, vilket är oerhört allvarligt. Jag vet att man oftast inte får svar när man ställer frågor till statsråden, men jag gör ett försök. Den fråga som jag vill ha svar på är: Är detta något som vi ska vänja oss vid i , eller kan statsrådet garantera att svenska medborgare inte blir undanträngda i sjukvården och i tandvården på grund av den flyktinginvandring som vi har till ? Detta är en mycket viktig fråga som gäller oss alla och som många vill ha svar på. Jag tackar Per Ramhorn för frågorna. Jag ska börja med att säga att vi har en helt exceptionell situation i just . Vi delar den med en del andra länder i . Det handlar om att människor i hundratusental flyr undan krig och förtryck, förföljelse och våld. De flyr för att söka en bättre framtid för sig själva och sina barn, och många av dem söker sig inte minst till vårt land. Det som har hänt under den här hösten, av olika skäl som vi inte har tid att gå in på i den här debatten, är att väldigt många människor har sökt sig till . Jag är imponerad av det arbete många av välfärdsarbetarna i vårt land har utfört och av våra fantastiska samhällssystem som , trots ansträngningen, visat sig vara robusta och kunna bidra till liv och hälsa för många fler än de först har varit dimensionerade för. Jag inser dock att det har skapat ansträngningar. har organisationen inte riktigt hunnit med. Man har inte hunnit anställa så många sjuksköterskor som behövs, eller läkare eller vad det nu kan vara. Det är de eftersläpningarna vi ser och tar upp som stora utmaningar för hälso- och sjukvården. Jag tror inte att vi behöver vänja oss vid den situationen. Jag tror att våra system kommer att hinna med. Det visar inte minst erfarenheterna från de landsting som har haft ett stort flyktingmottagande i sina kommuner. De är robusta, och de upplever inte undanträngningseffekter eller ansträngda system. De har klarat detta eftersom de har haft tid att ställa om. Det är många landsting som inte delar statsrådets uppfattning. De ser undanträngningseffekter. Jag har räknat upp vissa här, bland annat och det som händer där. Det jag skulle vilja ha svar på, vilket jag inte fick, är frågan hur det blir. Blir det undanträngningseffekter framöver för oss svenska medborgare på grund av stor flyktinginvandring? Jag vill också veta vad statsrådet har att säga till de kvinnor i som blir utan cellprovtagning. Det är ju oerhört allvarligt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Hälsovård, sjukvård och social omsorg Som jag sa i min första replik tror jag inte att vi behöver vänja oss vid så kallade undanträngningseffekter, och jag tror inte att våra system inte ska klara av sina uppgifter på grund av att vi har ett ökat antal asylsökande. Jag tror att våra system kommer att hänga med, men det handlar om tid. Det vi nu ser är nämligen att vi har haft ett ökat antal asylsökande och att det i sin tur har gjort situationen mer ansträngd. Med lite tid och med rätt insatser, framför allt från landstingens sida men också på den nationella nivån, tror jag dock att vi kommer att kunna lösa de utmaningar vi ser. När det gäller de så kallade undanträngningseffekterna vill jag vara tydlig med att jag tycker att det är ett problematiskt begrepp. Det utgår nämligen från föreställningen att det skulle handla om att människor som inte har rätt till grundläggande hälso- och sjukvård kommer och tar den från några andra. Våra lagar är tydliga, och jag har inte sett effekter i form av att den som inte förtjänar vård skulle ha fått den på bekostnad av någon annan. Vår hälso- och sjukvårdslag utgår inte från medborgarperspektivet. Den utgår från behov och är mycket mer allomfattande än att bara gälla svenska medborgare. Det är också det jag tycker att vi ska utgå ifrån när vi diskuterar. Jag vill inte ha en ordning där hälso- och sjukvårdspersonal nekar människor grundläggande hälso- och sjukvård som kan rädda liv eller hälsa för att de inte har ett svenskt medborgarskap. Det är inte människovärdigt, och det är inte värdigt ett samhälle som . Det är glädjande att höra i debatten att vi är överens om väldigt mycket när det gäller svensk hälso- och sjukvård. Eftersom det är det som är statsrådets ansvar inom detta utgiftsområde tänkte jag koncentrera mig på det när det gäller min fråga. Det är angeläget att vi prioriterar resurser rätt i vården. Det har jag varit inne på i tidigare replikskiften, och det finns brister i regeringens förslag. tänkte jag dock fokusera på det som handlar om det mest grundläggande - de stora dragen som skapar de mest grundläggande förutsättningarna för att vi ska kunna ha god vård inte utan framför allt . Det är nämligen de förutsättningar vi ger hälso- och sjukvården att fortsätta utvecklas som avgör vilken vård vi kommer att kunna få . Det gjordes mycket av den förra regeringen, och jag har i flera sammanhang hört statsrådet berömma som ansvarig minister för de insatserna, både på cancerområdet och på andra områden. Det är bra, och det är bra att regeringen fullföljer mycket av det arbete vi inledde. En av de viktiga utredningar vi tillsatte handlade om att titta på hur vi kan se till att den bästa vården kommer så många som möjligt till del och hur vi kan se till att kvaliteten blir så bra att liv räddas. Den utredning som togs upp i ett tidigare replikskifte här visade att så mycket som 500 liv kan räddas genom att vården koncentreras.