bet · H301FöU1 · 2015-09-15 00:00:00 — Utskottet vill understryka personalförsörjningens betydelse för den svenska försvarsförmågan och behovet av fortsatta reformer och förutsätter att regeringen tydligt redovisar för hur förutsättningarna för att personalförsörja 2016 utvecklas och därmed bidrar till den ökning av förbandens krigsduglighet som utgör en hörnpelare i det försvarspolitiska inriktningsbeslutet. När det gäller materielförsörjningen har utskottet tidigare framhållit att den måste ses som instrumentell för att höja krigsförbandens operativa förmåga och att utskottet därför delar regeringens bedömning när det gäller principerna för materielförsörjningen. Utskottet har i detta sammanhang understrukit vikten av att undvika glapp i den operativa förmågan. Utskottet vidhåller att den försvarspolitiska inriktningen med sitt enskilt viktigaste fokus på förbandens ökade operativa förmåga också gör att ingenting kan anses vara viktigare för materielförsörjningen än att materielsätta alla förbanden i . Utskottet anser därför att yrkande 39 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) om att anvisa medel till för egenutveckling bör avstyrkas. Utskottets prioritering fortsätter i stället att vara minskade kostnader, kortare ledtider från beställning till leverans av materiel och ökad tillgänglighet till materielen i krigsförbanden. Som ett led i förverkligandet av det försvarspolitiska inriktningsbeslutet föreslås en viss ombalansering från internationella operationer och insatser till Utskottet delar regeringens bedömning och anser att ombalanseringen av anslaget 1:2 Försvarsmaktens insatser internationellt är Dessutom står utskottet fortfarande fast vid den bedömning som redovisades i inriktningsbeslutet om att Försvarsmaktens förmåga även utvecklas genom deltagande i internationella insatser. därför yrkande 23 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) och yrkande 6 i motion 2015/16:3125 av m.fl. (SD). () upphör som myndighet, och utskottet delar regeringens bedömning att nödvändigt exportstöd inom försvarssektorn kan bedrivas inom en annan myndighetsstruktur med bibehållna krav på affärsmässighet och transparens, men med högre kostnadseffektivitet. Utskottet anser därför att yrkande 43 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) om anslagsförstärkningar för FXM bör avslås. För föreslår utskottet att anvisar anslagen inom utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap i enlighet med bilaga 3 och med samma fördelning som regeringen föreslagit. När det gäller regeringens förslag till anslagsändamål (anslagsvillkoret) för anslaget 1:11 Internationella materielsamarbeten och industrifrågor m.m. vill utskottet anföra följande: Enligt förslaget i propositionen preciseras anslagsvillkoret så att det får användas för att finansiera överlåtelse och upplåtelse av materiel som inte behövs för Försvarsmaktens operativa förmåga eller som annars kan avvaras för begränsad tid. Regeringens rätt att överlåta materiel är begränsad till vad som följer av 8 kap. 6 § budgetlagen, vilket innebär att regeringen får överlåta sådan lös egendom som är aktuell om egendomen inte längre behövs för statens verksamhet eller blivit obrukbar eller om den inte har anskaffats med statens medel. Utskottet anser att anslagsvillkoret 1:11 i den här delen ska ha samma omfattning som rätten att överlåta materiel enligt budgetlagen samt rätt att upplåta materiel enligt det särskilda bemyndigande som avser upplåtelse av materiel som kan avvaras till de länder till vilka JAS 39 C/D har upplåtits. Utskottets förslag till bemyndigande beskrivs nedan i avsnittet om bemyndiganden och ekonomiska åtaganden. När det gäller ändamål och villkor för anslaget 1:11 i övrigt samt för alla övriga anslag gör utskottet ingen annan bedömning än regeringen. ställer sig bakom regeringens förslag även i övrigt och gör ingen annan bedömning än den som redovisas i propositionen. och har i sina motioner föreslagit samma anslagsfördelning som regeringen. proposition 2015/16:1 utgiftsområde 6 punkt 11 och motionerna 2015/16:2250 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2015/16:3184 av m.fl. (C) samt avslår motionerna 2015/16:2173 av m.fl. (M) yrkande 1, 2015/16:3165 av m.fl. (L) och 2015/16:3218 av m.fl. (SD) yrkande 86. Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden I budgetpropositionen redovisar regeringen några av de större materielprojekt som Försvarsmakten beställt eller tidigare tillsammans med nya inplanerade anskaffningar (tabell 3.12 i prop. 2015/16:1 s. 64). Utskottet stöder en oförändrad materielförsörjningsstrategi med utgångspunkten att Försvarsmaktens operativa behov ska vara styrande för materielförsörjningen. Utskottet vill understryka att tillgången till nödvändig materiel är en förutsättning för utvecklingen av krigsförbandens operativa förmåga. Utskottet kan konstatera att det finns en tydlig redovisning av vilka nya förstärkningar som möjliggörs genom den ingångna överenskommelsen om försvarspolitikens inriktning mellan Socialdemokraterna, , , och (prop. 2014/15:109). kan utskottet konstatera att i Försvarsmaktens underlag till den försvarspolitiska inriktningspropositionen föreslog myndigheten ett antal prioriterade åtgärder som inte ryms inom de förstärkta anslagsramar som regeringen föreslår. Mot bakgrund av de brister som identifierats i materielförsörjningen redovisar regeringen att ett arbete har påbörjats med att analysera avvikelserna i investeringsplaneringen. Syftet är att säkerställa att krigsförbanden tillförs nödvändig materiel . Utskottet ser det som angeläget att arbetet resulterar i en åtgärdsplan som kan inordnas i den process för planering, beslut och uppföljning som regeringen genomför med stöd av den s.k. förslag (SOU 2014:15). De utmaningar som försvarets stora omsättnings-, nyanskaffnings- och uppgraderingsbehov innebär måste hanteras. Utskottet delar därför regeringens bedömning att en operativ balans även måste säkerställas på och att en samlad strategisk avvägning och prioritering för materielförsörjningen måste utarbetas. Regeringens redovisning i propositionen av materielförsörjningen och avvägningarna inom den aviserade planeringsramen gör att utskottet inte anser att det krävs ytterligare åtgärder . Utskottet påminner i sammanhanget om tillkännagivande om tillgång till långräckviddiga bekämpningssystem under kommande mandatperioder (bet. 2015/16:FöU3, rskr. 2015/16:49). Utskottet tillstyrker därför samtliga regeringens förslag till beställningsbemyndiganden med de prioriteringar som redovisats, men vill framhålla att utskottet har som utgångspunkt att det underlag som redovisas i budgetpropositionens tabeller 3.11 och 3.12 kommer att utvecklas ytterligare i linje med de förbättringar regeringen aviserat och som tar sin utgångspunkt i förslagen från utredningen för försvarsmateriel. Behovet av att utveckla budgetpropositionens delar om materielinvesteringar ytterligare framhålls i budgetbetänkandets avsnitt om regeringens resultatredovisning för utgiftsområdet. Syftet är att ge utskottet fullödig information så att det kan fatta investeringsbeslut på lång sikt och på strategisk nivå, vilket utskottet anser vara nödvändigt. I den försvarspolitiska inriktningspropositionen har regeringen anfört att den enskilt viktigaste åtgärden är att öka den operativa förmågan i krigsförbanden. För att öka den operativa förmågan på sikt ombeväpnas stridsflygdivisionerna från JAS 39 C/D till JAS 39 E. Ombeväpningen inleds , men den första JAS 39 E-divisionen blir operativ först efter periodens slut. framhållit att tillgänglighet i stridsflygsystemet över tiden är av särskild vikt. Tillgängligheten ska enligt regeringen medge ett ökat flygtidsuttag, vilket bidrar till att säkerställa den flygoperativa förmågan under ombeväpningsfasen från JAS 39 C/D till JAS 39 E. regeringens bedömning när det gäller tillgängligheten och lägger stor vikt vid att den säkerställs. När utskottet berett frågor om exportstöd under föregående ombeväpningsperiod har utskottet framhållit att flygstridskrafternas egen ombeväpning innebär att tillgängliga resurser för att genomföra exportstöd för JAS 39 är begränsade (bet. 2001/02:FöU2). anser utskottet i likhet med vad regeringen anför i den försvarspolitiska inriktningspropositionen att exportstödjande verksamhet bör användas som ett medel för att främja en kostnadseffektiv materielförsörjning och därmed bidra till Försvarsmaktens Att Gripensystemet används av fler länder innebär möjligheter till kostnadsdelning och därmed lägre kostnader för vidmakthållande och vidareutveckling för Försvarsmakten. Detta bidrar till att främja en Avtal om upplåtelse av JAS 39C/D har ingåtts med andra länder med detta syfte. bör stå fast vid de exportåtaganden som finns i relation till dessa länder. att bemyndigar regeringen att besluta om upplåtelse av sådan materiel som kan avvaras till de länder till vilka JAS 39 C/D har upplåtits. Det är viktigt att det exportstöd som staten genomför utgår från en försvars- och säkerhetspolitisk helhetsbedömning som inbegriper konsekvenserna för Försvarsmaktens operativa förmåga. Om andra bemyndiganden i exportstödjande syfte skulle krävas utgår utskottet från att regeringen redovisar en sådan helhetsbedömning. Utskottet tillstyrker regeringens alla förslag till bemyndiganden att för olika ändamål besluta omlån och krediter i med de begränsningar som regeringen har angett. Utskottet gör ingen annan bedömning än den som gjordes tidigare vid beredningen av budget när det gäller den kredit som regeringen föreslagit för utnyttjande i händelse av krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Därmed föreslår utskottet att proposition 2015/16:1 utgiftsområde 6 punkterna 1,5 och 9 bifalls och att yrkande 85 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) avslås. Utskottet tillstyrker regeringens förslag till investeringsplaner för såväl Försvarsmakten som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Utskottet anser att proposition 2015/16:1 utgiftsområde 6 punkt 2 bör bifallas och att motionsyrkandena 7 och 8 i motion 2015/16:2824 av m.fl. (KD) och yrkandena 69 och 70 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) bör avslås med hänvisning till det som utskottet har anfört om materielanskaffning under förslaget om beställningsbemyndiganden. 2015/16:FöU1 UTSKOTTETS ÖVERVÄGANDEN Dimensionering av Försvarsmaktens stöd till samhället Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden i frågor om dimensionering av Försvarsmaktens stöd till samhället. Jämför reservationerna 6 (SD), 7 (V), 8 (M, C, V, L, KD) och 9 (M, C, L, KD). Bakgrund och tidigare behandling När regeringen i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140 s. 37) lämnade förslag till en ny försvarspolitisk inriktning redovisade regeringen att Försvarsmakten bör kunna bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. Regeringen framhöll att Försvarsmakten i många fall har resurser som saknas inom andra samhällssektorer och som ofta är användbara när samhället utsätts för påfrestningar. Det bedömdes som naturligt att dessa resurser kommer till användning när så behövs. Förutsättningen för detta bistånd var enligt regeringen att det kunde ges inom ramen för Försvarsmaktens befintliga förmåga och resurser. Stödet skulle normalt kunna inordnas i Försvarsmaktens ordinarie verksamhet och fick enligt regeringen varken bli dimensionerande eller utgöra ett hinder för den ordinarie verksamheten vid myndigheten. I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1) konstaterade regeringen att Försvarsmaktens stöd till polisen med medeltung helikopterkapacitet – som helikopterbataljonen ska planera, öva och ha beredskap för – ställer dimensionerande krav på Försvarsmaktens beredskap och verksamhet. Det innebar enligt regeringens redovisning ett avsteg från principen att Försvarsmaktens stöd till civila aktörer ska ges med befintliga förmågor och resurser. Regeringen ansåg att principen fortfarande var giltig och viktig men att den aktuella kapaciteten var så pass unik och vinsterna på samhällsnivå så pass stora att ett avsteg i det specifika fallet bedömdes vara motiverat. Regeringen redovisade utvecklingen av samverkan mellan Försvarsmakten och polisen som angelägen. Som ett led i detta gav regeringen i uppgift att stödja polisens nationella insatsstyrka och vissa andra polisiära enheter med medeltung helikopterförmåga. I budgetpropositionen redovisades att Försvarsdepartementet hade tillsatt en utredare med uppgift att överväga Försvarsmaktens möjligheter att stödja polisens nationella insatsstyrka med medeltung helikopterkapacitet (Fö2013:A). I uppdraget ingick att lämna ett samlat förslag på hur Försvarsmakten skulle kunna stödja polisen vid allvarliga händelser, föreslå nödvändiga förordningsändringar och redovisa totalkostnaden för att inrätta funktionen och utföra uppgiften. Utredaren lämnade ett förslag som innebar att stödet Försvarsmakten skulle lämna till polisen med två medeltunga helikoptrar omfattade , och utredaren redovisade att kostnaden för ett fullt utbyggt stöd skulle uppgå till ca . Av utredningen framgår även att det skulle tillkomma kostnader för investeringar om ca för att bl.a. kunna möta behovet av tidskritiska transporter. Vid behandlingen av budgetpropositionen beslutade utskottet att yttra sig till finansutskottet över propositionen och avgränsat till frågan om Försvarsmaktens stöd till det övriga samhället, avsnitt 3.4.1.1 Beredskap och insatser nationellt i proposition 2013/14:1 utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap, och de överväganden regeringen redovisat i denna fråga under avsnitt 3.5.1. I protokollsutdrag från konstaterade utskottet att regeringen gjort ett avsteg från principen om att Försvarsmaktens stöd till civila aktörer ska ges med befintliga förmågor och resurser för att Försvarsmakten ska kunna stödja bl.a. polisens nationella insatsstyrka med medeltung helikopterkapacitet. Utskottet delade regeringens bedömning att helikopterkapaciteten är unik och att vinsterna på samhällsnivå är så pass stora att ett avsteg kan motiveras. Eftersom polisens transportkapacitet kan vara avgörande vid allvarliga händelser välkomnade utskottet regeringens förslag om att delvis kompensera Försvarsmakten för ökade kostnader. Utskottet såg med tillfredsställelse på att regeringen i budgetpropositionen hade funnit lämpliga former för att möjliggöra detta både genom att tillföra nya medel till utgiftsområde 6 och genom överföringar från utgiftsområde 4 anslaget 1:1 . När beslutade om den försvarspolitiska inriktningen för försvar 2016–2020 framhöll utskottet det som positivt att regeringen beskriver det som en av Försvarsmaktens fyra uppgifter att bistå det övriga samhället vid allvarliga olyckor och fredstida kriser. Utskottet menade att uppgiften är viktig och tydligt formulerad men att den aldrig får bli dimensionerande för Försvarsmakten. Av det följer enligt utskottets bedömning att polisen och andra myndigheter själva bör ha de personella och kompetensmässiga resurser som krävs för att lösa organisationens grundläggande uppgifter i den dagliga verksamheten. Utskottet avstyrkte därför ett motionsyrkande om att den svenska polisen bör avveckla sin IED-förmåga (improvised explosive device, dvs. hemmagjorda sprängladdningar) och att den förmågan endast bör finnas hos Försvarsmakten (bet. 2014/15:FöU11, rskr. 2014/15:251). I budgetpropositionen anför regeringen att Försvarsmakten med befintlig förmåga och resurser ska bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten har fortsatt lämna värdefullt stöd till civil verksamhet och att myndighetens förmåga att stödja civil verksamhet har fortsatt att utvecklas, bl.a. genom att Försvarsmakten intagit beredskap för att stödja polisen med helikoptertransporter. För att Försvarsmakten ska kunna stödja polisen med denna resurs föreslås en ökning av anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap om totalt för . Vidare redovisar regeringen att Försvarsmakten vid ett stort antal tillfällen även har lämnat stöd till civil verksamhet, däribland i samband med skogsbranden i , höga vattenflöden i , ammunitionsröjning och eftersök av försvunna personer samt som stöd med flyg- och helikoptertransporter. Sammantaget bedömer regeringen att Försvarsmakten har förmåga att stödja den civila verksamheten på den nivå De regionala staberna har bidragit till en god förmåga att samverka med andra myndigheter och lämna stöd till samhället. Uppbyggandet av stödet till polisen när det gäller beredskap med medeltung helikopterkapacitet har enligt regeringens bedömning fortsatt enligt plan. Regeringen ser särskilt positivt på den pågående utvecklingen av samarbetet mellan polisen och Försvarsmakten när det gäller möjligheterna för Försvarsmakten att ge bistånd till polisen vid terrorismbekämpning. och förberedelser har genomförts i nära samarbete med , och nödvändiga förutsättningsskapande processer är framtagna. redovisar att stödets inverkan på andra uppgifter beror på den valda ambitionsnivån, där beredskapstid och startberedskap är faktorer sompåverkar Försvarsmaktens förmåga att hantera andra uppgifter. Regeringen konstaterar att Försvarsmakten har kvalificerade resurser som i många fall kan komma till nytta inom andra samhällssektorer. Försvarsmakten ska därför vid behov bistå det övriga samhället och andra myndigheter inom ramen för sina befintliga förmågor och resurser. kan dock stöd till samhället ställa särskilda krav på exempelvis samverkan, planering, övning eller viss beredskap; detta regleras då i särskild ordning. Försvarsmakten ska i större omfattning kunna bidra med ett kvalificerat stöd till det övriga samhället. En stärkt samverkan mellan civila och militära verksamheter ska enligt regeringens redovisning i budgetpropositionen för 2016 bidra till ökad säkerhet och trygghet samt medföra ett rationellt utnyttjande av samhällets samlade resurser. en ökning om totalt av anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap för att bidra till finansiering av det stöd som Försvarsmakten ska kunna lämna till i form av tung helikopterkapacitet. I motion 2015/16:28 av m.fl. (V) yrkar motionärerna på ett tillkännagivande till regeringen om det som anförs i motionen om att det bör uppdras åt Försvarsmakten att planera och dimensionera sin verksamhet för att kunna bistå det civila samhället vid nationella kriser och katastrofer. Motionärerna konstaterar att försvarets stöd till samhället och andra myndigheter vid behov ges ”inom ramen för Försvarsmaktens befintliga förmåga och resurser” och att ”stödet till samhället vid allvarliga olyckor och fredstida krissituationer ska inte vara dimensionerande för Försvarsmakten”. Branden i hade enligt motionärernas bedömning kunnat släckas tidigare om Försvarsmakten fått i uppgift att hålla viss beredskap för att stödja samhället med brandbekämpning. Så är inte fallet , och enligt ovan citerade skrivningar ändras inte uppdraget med den nya försvarspolitiska inriktning som antogs . I motionen anförs därför att vill ge Försvarsmakten ett uppdrag att bistå samhället vid nationella kriser och katastrofer (yrkande 4). I motion 2015/16:2171 av m.fl. (FP, M, C, KD) framhålls att tillgången på och samordningen av landets helikopterresurser är en viktig aspekt av krisberedskapen. Dessa kan användas t.ex. för släckningsarbete, evakuering av människor och att snabbt föra fram utrustning för krishantering till ett utsatt område. Vid skogsbranden i valde räddningsledarna att inte utnyttja försvarets helikopter för att få en bättre bild av branden eller att begära ytterligare hjälp från Försvarsmakten. Motionärerna anför att Försvarsmakten inte heller kunde använda alla befintliga helikopterresurser för att bekämpa branden på grund av att såväl som 16 saknade relevant utrustning för brandbekämpning. Försvarsmakten har en stor helikopterkapacitet efter att ha anskaffat ett stort antal medeltunga helikoptrar . Den kapaciteten bör enligt motionärerna än mer kunna komma till användning som en resurs för krisberedskap än vad som är fallet . Användningen för krisberedskapsändamål ska inte vara dimensionerande för försvarets helikoptrar, men en översyn bör göras av hur Försvarsmaktens helikoptrar kan användas för krishantering. Översynen bör inkludera aspekter som hur samordningen med civila myndigheter kan förbättras och att Försvarsmakten ska göra en inventering av hur befintlig och ny utrustning kan användas i krisberedskapen. I motionen yrkas på ett tillkännagivande till regeringen om det som anförs i motionen om att se över möjligheten att utöka användningen av Försvarsmaktens helikoptrar i krisberedskapen (yrkande 2). I motion 2015/16:2824 av m.fl. (KD) yrkar motionärerna på ett tillkännagivande till regeringen om det som anförs i motionen om att tillsätta en utredning i syfte att utreda hur Försvarsmakten skulle kunna vara övriga samhället behjälpligt vid krissituationer (yrkande 14). Motionärernas bedömning är att Försvarsmakten har kompetenser och resurser som skulle kunna spela en stor roll vid olika typer av påfrestningar på samhället, t.ex naturkatastrofer, terrorhandlingar och allvarliga olyckor. Motionärerna menar att det har funnits en uttalad tveksamhet såväl på politisk nivå som bland andra myndigheter att utnyttja Försvarsmaktens olika förmågor vid händelser där olika civila myndigheter har huvudansvaret. I motionen beskrivs risken att det byggs upp parallella kompetenser inom statsförvaltningen och att underhållskostnaderna för olika system blir höga genom att materielanskaffning och underhåll inte samordnas mellan civila myndigheter och Försvarsmakten. I Försvarsmakten finns resurser och kompetenser som borde kunna utgöra en del av samhällets beredskap vid allvarliga hot, olyckshändelser och katastrofer. Försvarsmakten disponerar t.ex. ett femtiotal helikoptrar. Det stora hindret för att nyttja dessa vid exempelvis eftersök eller ambulanstransport är i grunden inte bristande lagstiftning eller författningsstöd – myndigheter har rätt att begära stöd från varandra. Problemet motionärerna ser är snarare olika myndigheters tendens att vilja skaffa egna resurser för alla tänkbar eventualiteter. Motionärerna anser att det leder till en dålig hushållning med statens medel och att Försvarsmaktens resurser riskerar att bli outnyttjade i situationer där de skulle kunna göra stor nytta om det inte genomförs några mer omfattande samövningar. I motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD) föreslås att ska ställa sig bakom det som anförs i motionen om att polisens IED-förmåga (improvised explosive device, dvs. hemmagjorda sprängladdningar) bör avvecklas och att ansvaret bör läggas på Försvarsmakten. att det är bättre med en ansvarig myndighet och att allt ansvar ska läggas på Försvarsmakten som har de bästa kunskaperna (yrkande 66). När beslutade om den försvarspolitiska inriktningen för försvar 2016–2020 framhöll utskottet det som positivt att en av Försvarsmaktens fyra uppgifter även i fortsättningen är att bistå det övriga samhället vid allvarliga olyckor och fredstida kriser. Utskottet anser fortfarande att uppgiften är viktig men understryker nu som då att den aldrig får bli dimensionerande för Försvarsmakten med undantag för stödet till polisen med helikoptertransporter. När det gäller förslaget som regeringen lämnade 2013 omatt Försvarsmakten t.ex. ska kunna stödja polisens nationella insatsstyrka med medeltung helikopterkapacitet ansåg utskottet att kapaciteten är så pass unik och att samhällsvinsterna så pass stora att ett avsteg från principen att Försvarsmaktens stöd inte ska vara dimensionerande ändå var motiverat. Utskottet vill inte lägga till fler undantag och utöka ändamålet för anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap ytterligare, varför utskottet avstyrker yrkande 4 i motion 2015/16:28 av m.fl. (V) och yrkande 66 i motion 2015/16:3218 av m.fl. (SD). Med utgångspunkt i den principen delar utskottet regeringens bedömning i budgetpropositionen att Försvarsmakten i större omfattning ska kunna bidra med ett kvalificerat stöd till övriga samhället.