bet · H201KrU2 · 2015-02-06 00:00:00 — Vi delar utskottets uppfattning att traditionella hantverkstraditioner som att bygga en nyckelharpa liksom musicerandet i sig är delar av kulturarvet som bör bevaras för framtiden. Vi vill understryka att är ett betydande kulturcentrum med ambition att bidra till att alla ska få möta folkmusik, folksång och folkdans samt att vara ett nav för kunskap och utbildning och ett centrum för nyckelharpan i världen. Det är därför angeläget att regeringen ser över möjligheterna för en bredare finansiering för nyckelharpans bevarande och nyckelharpsbyggarutbildningen vid institutet. Vad vi här har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2014/15:497 (S). En nationell strategi för bild- och formkonst, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:193 av m.fl. (V) yrkande 10. Bildkonstnärerna är den grupp kulturskapare som har de sämsta ekonomiska villkoren av alla, därför behövs en nationell strategi som samlar de viktigaste förslagen för att fler konstnärer ska kunna leva på sitt arbete samt att fler personer får tillgång till bildkonst i samhället. Det är glädjande att kultur- och demokratiminister meddelat att det inom förbereds en handlingsplan för att stärka bild- och formkonstens förutsättningar att verka. Enligt min mening är det dock angeläget att handlingsplanens innehåll tydliggörs och att den följer en fastlagd tidsplan. Det är mycket viktigt att arbetet påbörjas . Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att bör bifalla motion 2014/15:193 (V) yrkande 10. Anställningsform för bild- och formkonstnärer, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:193 av m.fl. (V) yrkande 5. Regeringen bör skyndsamt utreda möjligheterna att skapa en tredje anställningsform för bild- och formkonstnärerna. Teater-, musik- och dansallianserna erbjuder konstnärliga professionella utövare anställning och ersättning då de saknar uppdrag inom scenkonstområdet. Detta bidrar till att konstnärerna får en relativ trygghet som de kan utvecklas konstnärligt och bidra till ett rikt kulturliv för alla. Det är bra att kultur- och demokratiministern har startat ett arbete i med en handlingsplan för bild- och formområdet, men detta räcker inte. Det krävs att denna också innefattar ett uppdrag att utarbeta ett förslag till anställningsform för bild- och formkonstnärer. Vad jag här har anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Därmed bifaller motion 2014/15:193 (V) yrkande 5. , punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:193 av m.fl. (V) yrkande 9. Avtalet om utställnings- och medverkansersättning () har gett bildkonstnärer något bättre villkor, men problemet med att många konstinstitu-tioner runt om i landet inte väljer att använda sig av avtalet kvarstår. av utställningsarrangörer tillämpar . Jag välkomnar att regeringen i regleringsbreven infört nya krav på tillämpning för vissa museer som inte är myndigheter och som får statligt bidrag. Jag välkomnar även att ska redovisa i vilken grad institutioner som omfattas av kultursamverkansmodellen tillämpar . Enligt min mening krävs det emellertid mer för att avtalet ska få en verklig praktisk betydelse för de konstnärer som ställer ut. uppfattning är därför att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att utställningsarrangörer som får statliga bidrag ska tvingas att tillämpa . Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att bör bifalla motion 2014/15:193 (V) yrkande 9. Enprocentsregeln, punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:193 av m.fl. (V) yrkandena 6–8. Den s.k. enprocentsregeln – som innebär att av byggkostnaderna för offentliga investeringar eller byggprojekt ska gå till konstnärlig utsmyckning – är ett framsynt och kulturfrämjande beslut, men tyvärr följs den . Trots att många kommuner och landsting har riktlinjer eller målsättningar för enprocentsregeln, visade att det bara är av kommunerna och av landstingen som tillämpar enprocentsregeln just som en regel. Även statliga myndigheter saknar direktiv för tillämpningen. Regeringen bör därför utreda hur enprocentsregeln kan spela en större roll i framtida byggnationer och investeringar samt vilka eventuella sanktioner som kan vara aktuella mot byggherrar som inte tillämpar den. Regeringen bör även se till att tydliga riktlinjer och information om enprocentsregeln tas fram och på lämpligt sätt sprids till framför allt statliga myndigheter, kommuner och landsting. Vidare anser att enprocentsregeln borde utgöra en lagstadgad miniminivå för hur stor andel av budgeten, vid respektive byggprojekt, som ska avsättas för konstnärlig gestaltning. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag som innebär att enprocentsregeln blir en bindande miniminivå i budgeten för offentliga byggprojekt. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att bör bifalla motion 2014/15:193 (V) yrkandena 6–8. Graffiti, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1597 av m.fl. (V) yrkandena 1–3. anser att all konst ska ges samma möjlighet att existera oavsett uttrycksform. Nolltolerans mot graffiti är ett orimligt sätt att censurera en konstform. Idén med graffitikonsten är att göra den tillgänglig för allmänheten genom att visa upp den i sådana delar av vår vardagsmiljö som annars upplevs som tråkiga. Det bästa sättet att hantera problemet med oönskad graffiti är att skapa förutsättningar för målarna att kanalisera sin skapariver på ett positivt sätt. Regeringen bör därför införa en nationell toleranspolicy som bl.a. uppmuntrar uppförandet av fler öppna graffitiväggar. I har en försöksverksamhet bedrivits i syfte att minska klottret på stadens fasader och väggar. Detta graffitiprojekt har bidragit till att den oönskade graffitin har minskat i kommunen. vill att ska ges i uppdrag att i samverkan med ett antal kommuner eller regioner initiera positiva graffitiprojekt utifrån erfarenheterna från exempelvis . I regeringsformen stadgas att domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet (1 kap. 9 §). Trots att denna likabehandlingsprincip är grundlagsfäst är det rimligt att fråga sig om denna princip i alla lägen tillämpas när det är frågan om kulturuttryck. Oavsett om det handlar om opera eller graffiti, oavsett var i landet det sker och oavsett om kulturen uttrycks av ungdomar i en förort eller av professionella kulturutövare på en etablerad scen ska kulturen och dess utövare behandlas likvärdigt. Regeringen bör därför utreda hur alla kulturskapare i realiteten ska behandlas likvärdigt i kontakt med myndigheter och myndighetsutövare. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att bör bifalla motion 2014/15:1597 (V) yrkandena 1–3. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 2014/15:180 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla till ett internationellt dragplåster som arena för sommaropera för att därmed stimulera spridning av operakonsten såväl geografiskt som befolkningsmässigt. 2014/15:193 av m.fl. (V): 5.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt bör utreda möjligheterna till att skapa en tredje anställningsform för bild- och formkonstnärer. 6.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur enprocentsregeln kan spela en större roll i framtida byggnationer och investeringar och vilka eventuella sanktioner som kan vara aktuella mot byggherrar som inte tillämpar den. 7.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör tillse att tydliga riktlinjer och information om enprocentsregeln tas fram och på lämpligt sätt sprids till framför allt statliga myndigheter, kommuner och landsting. 8.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag som innebär att enprocentsregeln blir en bindande miniminivå i budgeten för offentliga byggprojekt. 9.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att utställningsarrangörer som får statliga bidrag ska tvingas att tillämpa . 10.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utforma en nationell strategi för bild- och formkonst. 2014/15:497 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna för en bredare finansiering för nyckelharpans bevarande och nyckelharpsbyggarutbildningen vid . 2014/15:1597 av m.fl. (V): 1.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör införa en nationell toleranspolicy som bl.a. uppmuntrar uppförandet av fler lagliga graffitiväggar. 2.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att initiera positiva graffitiprojekt. 3.Riksdagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur alla kulturskapare i realiteten ska behandlas likvärdigt i kontakt med myndigheter och myndighetsutövare. 2014/15:2477 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om digitalisering och spridning av svensk dagspress. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Nyckelharpan är ett instrument som har stor betydelse, inte minst för folkmusiken. Folkmusiken har en intim sammanvävning med folksången, som i sin tur har en nära relation till folkdansen - som i sin tur är en stor del av våra folkdräkter, som i sin tur är en stor del av och spelar en viktig roll för vårt historiska arv. Nyckelharpan är ett litet instrument, då intresset i minskat och därmed även bevarandet. Ur ett internationellt perspektiv har instrumentet dock fått ett ökat och ett väldigt stort intresse. I motionen som , S, skrivit nämns som en viktig del i bevarandet av traditionella hantverkstraditioner i byggandet av just nyckelharpan. Vi håller helt med motionären om detta, och vi vill understryka att är en betydande del i ett kulturcentrum med ambitionen att bidra till att alla ska få möta folkmusik, folksång och folkdans. Men det är även ett institut där kunskap och utbildning förs vidare, och detta är viktigt för våra kommande generationer om de ska veta få vad instrumentet är, hur det låter, hur man spelar det och inte minst hur det byggs. Därför är det angeläget att regeringen ser över möjligheterna för en bredare finansiering av nyckelharpans bevarande och institutets utbildning för nyckelharpsbyggare. Detta är en motion som vill se över möjligheterna till en bredare finansiering, och det är tråkigt att se att inget annat av riksdagspartierna har yrkat bifall till denna motion. Det visar tydligt skiljelinjerna mellan oss. På ena sidan finns de som vill bevara vårt kulturarv och den skatt det är för vår historia - en skatt som format till det vi är - och på andra sidan finns de som hellre vill se att illegalt klotter blir så kallad graffiti, vilket vissa vill se som konstform. Det är en konstform som enligt polislagen och i vår lagbok inte är tillåten. Vi sverigedemokrater lägger stor vikt vid vårt kulturarv och bevarandet av detta. Vi anser att vi bör bygga möjligheter som stärker våra band, våra gemenskaper och våra egenskaper tillsammans. Vi behöver inte ännu mer segregation i vårt samhälle; vi behöver det motsatta. Det immateriella kulturarv jag just har talat om behöver all hjälp det kan få. Även det lilla kommer att betyder mycket. Om vi vill att våra kommande generationer ska ta del av det vi en gång byggt måste vi börja - kanske det är . Vi måste på allvar visa att vi är seriösa med detta. På ytan kan det verka som att det råder konsensus kring yttrandefriheten och den konstnärliga friheten. Efter dådet mot poängterade många hur viktig yttrandefriheten är och hur långt man är beredd att gå för att försvara den. I verkligheten pågår det kraftiga konflikter om och inskränkningar i såväl yttrandefriheten som den konstnärliga friheten i . Kultur och konst som inte är i närheten av de kränkande Muhammedkarikatyrerna censureras. I regeringsformen stadgas att domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Det går att läsa i 1 kap. 9 §. Trots att denna likabehandlingsprincip är grundlagsfäst är det rimligt att fråga sig om den i alla lägen tillämpas när det är fråga om kulturuttryck. Myndigheter och politiker stoppar konstutställningar för att de har en otillåten estetik. Utbildning på stoppades för att den undervisade otillåten estetik. Reklam för kulturevenemang stoppades för att den innehöll, ja, otillåten estetik. I utskottets svar på vår motion, som handlar om att anser att all konst ska ges samma möjlighet att existera oavsett uttrycksform, skriver man om klotter och skadegörelse och att det är en kriminell handling. Det är helt ovidkommande; det var inte det motionen handlade om. Men det visar också på att det även i kulturutskottet finns en okunnighet när det gäller graffiti men också att det råder en syn att det finns en konst som inte är accepterad. Nolltolerans mot graffiti är ett orimligt sätt att censurera en konstform. Även om öppna väggar med möjlighet att uttrycka konstformen graffiti inte ska ses som en brottspreventiv åtgärd är de det bästa sättet att hantera problemet med oönskad graffiti, eller skadegörelsegraffiti som man också kallar det i utskottet, och att skapa förutsättningar för målarna att kanalisera sin skapariver på ett positivt sätt. Därför anser vi att regeringen bör införa en nationell toleranspolicy som bland annat uppmuntrar uppförandet av fler öppna graffitiväggar. I flera kommuner har öppna väggar uppförts med positiva resultat. I har man minskat sina kostnader väsentligt för skadegörelse sedan man öppnade väggen i Subtopia, och har ytterligare en vägg öppnats i kommunen. Liknande graffitiprojekt i olika kommuner i , som och , har visat på samma positiva utfall. vill att ska ges i uppdrag att i samverkan med ett antal kommuner eller regioner initiera positiva graffitiprojekt utifrån erfarenheterna från dessa kommuner. Därför yrkar jag bifall till reservation 6. Bildkonstnärerna är den grupp kulturskapare som har de sämsta ekonomiska villkoren av alla. Därför behövs en nationell strategi som samlar de viktigaste förslagen för att fler konstnärer ska kunna leva på sitt arbete samt att fler personer får tillgång till bildkonst i samhället. Vi är många som nyttjar konst och kultur. Enligt KRO var det minst 17,7 miljoner museibesök i , och besökarna kunde ta del av fler än 2 000 utställningar. Av museernas permanenta utställningar är inriktade på konst. Med en grov uppskattning görs 3,5 miljoner besök för att ta del av konst på museer. Därutöver drar alla konsthallar mer än 3 miljoner besök. Men vad väldigt många besökare på svenska museer och konsthallar inte känner till är att konstnären ofta inte fått betalt för den arbetstid hen har investerat i utställningen, detta trots att det finns ett avtal som staten har slutit med konstnärsorganisationerna, det så kallade , vilket ska garantera konstnären ersättning både för att visa sina verk och för den arbetstid som hen har investerat i att sätta upp utställningen. av länsmuseerna betalar konstnärerna avtalsmässiga ersättningar, trots att de till stor del är finansierade av statliga medel. Det är bra att de nya regleringsbreven ställer högre krav på dem som får statliga bidrag. Vi anser dock inte att det är tillräckligt att bara ska få i uppdrag att rapportera i vilken utsträckning institutioner som omfattas av kultursamverkansmodellen tillämpar . Varför ska staten finansiera verksamhet som bygger på gratisarbete eller oanständiga villkor för konstnärer? Det riskerar dessutom mångfaldsmål om bara konstnärer som har försörjning genom annat eller andra har råd att ställa ut. Vems perspektiv och berättelser är det då som ges utrymme i samhället? För att avtalet ska få en verklig, praktisk betydelse för de konstnärer som ställer ut krävs det mer. uppfattning är därför att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att utställningsarrangörer som får statliga bidrag ska tvingas att tillämpa . Tillämpningen av ska vara lika självklar som tillämpningen av kollektivavtal, särskilt för institutioner som erhåller samhälleliga medel. Med detta yrkar jag också bifall till reservation 4. Jag vill börja med att yrka bifall till kulturutskottets förslag i betänkande KrU2 och därmed avslag på samtliga reservationer. I de nationella kulturpolitiska målen kan vi bland annat läsa om hur kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Vi kan också läsa att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Men framför allt kan vi läsa att kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. Ett betänkande som går under namnet Vissa kulturfrågor kan säkert uppfattas som ganska otydligt, då det inte säger så mycket om vilka frågor som egentligen diskuteras. Men i det här betänkandet har kulturutskottet behandlat motioner från den allmänna motionstiden som framför allt rör kulturskaparnas villkor och möjlighet till arbetstillfällen - något som också påverkar i vilken utsträckning vi kulturtagare kan få ta del av konsten. Men ännu viktigare är att när konstnärer får möjlighet att verka ute i samhället skapas arenor, arenor där vi kan mötas, diskutera och samtala. Vi socialdemokrater är medvetna om att dagens konstnärer lever i en ganska utsatt och problematisk situation och på en utsatt arbetsmarknad. Det är dock en situation som den nya samarbetsregeringen är medveten om och som de redan börjat arbeta med att förändra. Mot bakgrund av detta anser jag att det är oerhört positivt att vi ser en ökning med ca 30 miljoner jämfört med i anslaget ersättning och bidrag till konstnärer inom utgiftsområde 17, ett anslag som till exempel kan användas till konstnärer och upphovsmän inom bland annat bild- och formkonstområdet. Ett annat viktigt arbete har varit det reviderade , som tydligare visar på att avtalet ska gälla även professionella utövare såsom fotografer, illustratörer och konsthantverkare. Ett ytterligare steg som den nya regeringen har tagit finner vi i det regleringsbrev som regeringen lade fram . Här finner vi nya krav på tillämpning för vissa museer som inte är myndigheter men som får statligt bidrag. Det är angeläget att gäller såväl statliga som icke-statliga institutioner som får statligt stöd. Vi vill också att andra utställare, både privata och offentliga, ser detta avtal som ett gott exempel att följa. Det är också så, angående , att har fått i uppdrag att rapportera hur tillämpningen av avtalet ser ut i våra institutioner, och det ska föras fram i årsredovisningen . Det är ett uppdrag som kommer att vara av stor betydelse för att visa på värdet av existens men också för att vi ska få en bild av hur avtalet kanske kan leda till ytterligare förbättringar. Utöver detta anser vi socialdemokrater att det är viktigt att få en samlad bild av hur konstnärer ska kunna leva på sitt arbete. Det är också betydelsefullt att få en inblick i hur fler personer ska få en ökad tillgång till bildkonsten i vårt samhälle. Bildkonstens egna organisationer, till exempel KRO/KIF, har lyft fram behovet av och en önskan om en ny strategi. Detta ställer vi oss bakom. Det är därför glädjande att kunna meddela att ett viktigt första steg om en nationell strategi för bild- och formkonsten lyftes fram av kultur- och demokratiminister under frågestunden. Där framhöll hon bland annat att det är dags att ta itu med bild- och formkonstens förutsättningar att kunna verka. Kulturministern lyfte bland annat fram att det är på grund av det åsidosatta arbete som bild- och formkonsten varit utsatt för som just nu håller på att förbereda en handlingsplan för att stärka bild- och formkonsten. Den nya regeringen har här redan tagit och aviserat stora och viktiga steg för att ta itu med konstnärernas villkor. Det behövs en handlingsplan för att se över bild- och formkonsten - en handlingsplan som möjliggör för konstnärer att leva på sitt konstnärskap och därmed också möjliggöra ett demokratiskt samhälle där kulturskapare ska kunna verka och mötesplatser ska skapas. Professionella konstnärer ska kunna leva på sin konstnärliga och kulturella yrkesverksamhet, detta bland annat för att konstnärlig kreativitet och kvalitet är en viktig del av ett jämlikt samhälle och också en viktig byggsten i vår utveckling. Jag är tacksam över att vi har fått en ny regering som tydligt ser bildkonstnärerna och därmed lyfter upp dessa frågor. Vi ser bildkonsten som en viktig del i samhället, och jag ser fram emot att följa detta arbete. (forts. § 9) När vi diskuterar kulturutskottets betänkande 2 kan vi konstatera att det glädjande nog finns en betydande samsyn mellan Alliansens fyra partier och regeringen. Det är positivt. Regeringens samarbetspartner har förvånande nog lämnat in inte mindre än fem reservationer. Alliansregeringen tillförde under sina vid makten 916 miljoner extra till kulturen. Detta är i ett internationellt perspektiv helt unikt, och det finns all anledning för oss att påminna oss detta faktum. Om ledamöter i kulturutskottet skulle göra en resa i och träffa sina kolleger i motsvarande utskott i olika parlament skulle vi se en helt annan bild. Den svåra ekonomiska krisen har drabbat kulturen runt om i med full kraft. Kulturmomsen har i vissa fall flerdubblats, och stödet till kulturen har dragits ned. Kulturen har setts som en godispåse - full eller nästan full i goda tider och tom i dåliga tider. Det är synd. Vi såg samma mönster i kris. Alliansregeringen lyckades värna kulturen genom av kris. Detta har lagt en mycket god grund för åren som ligger framför oss. Det gäller för regeringen att inte slarva bort denna möjlighet. Mer om detta ska sägas i senare debatter i kammaren när vi ska diskutera kommande betänkanden. Att Alliansens kulturpolitik har burit frukt kan man läsa i flera av motionssvaren. Jag skulle vilja lyfta fram några exempel på detta. Det första är konstnärsallianserna. I ett yttrande konstateras att dessa anställningsformer på ett avgörande sätt har ökat den sociala och ekonomiska tryggheten för dem som har anställts. Vidare lyfts , alltså medverkans- och utställningsersättningen, fram som en förebild. Det är intressant att de brister som fortfarande finns kvar handlar om att allianserna och MU-avtalen inte omfattar alla konstnärer. Kring detta vill jag säga följande: Politik är inte att lova allt till alla. Politik är i stället att man ska kunna finansiera varje storstilad politisk ambition och mål i sin budget. Det är glädjande att alliansregeringens reformer har fungerat, och ser gärna att dessa byggs ut när ekonomin så tillåter. Men vägen dit går inte, som regeringen föreslog, genom att höja skatten med 2,3 miljarder för kulturen och kulturnära sektorer.