bet · H201MJU7 · 2015-02-24 00:00:00 — Nya grupper av ämnen med skadliga egenskaper uppmärksammas kontinuerligt. Ofta finns goda kunskaper om de ämnen som har nått en stor användning, medan de nytillkomna ämnena är sämre utredda. har grupperna perfluorerade ämnen, ftalater och bromerade flamskyddsmedel uppmärksammats. Gemensamt för dessa grupper av ämnen är att de har eller misstänks ha skadliga egenskaper och att de har en bred användning i konsumentprodukter. Ett vanligt förlopp är att den framväxande kunskapen om skadliga effekter hos ett ämne medför att användningen begränsas eller förbjuds. Detta medför ofta i sin tur att användningen av det förbjudna ämnet ersätts av strukturellt närbesläktade ämnen. I en del fall visar det sig senare att ersättningsämnet har likartade oönskade egenskaper som det ursprungliga. Substitutionen resulterar i sådana fall inte i den eftersträvade riskminskningen, och kemikaliekontrollen blir därmed ineffektiv. En sådan utveckling har kunnat iakttas när det gäller såväl ftalater som perfluorerade ämnen och bromerade flamskyddsmedel. Detta problem skulle kunna motverkas genom en ökad möjlighet att inom olika regelverk samlat hantera grupper av ämnen baserade på deras inneboende egenskaper, kemiska struktur eller användningsområde. Av såväl regeringens kemikalieproposition som ställningstagande med anledning av denna framgår att för att underlätta prövningen och begränsningen av särskilt farliga ämnen bör det vara möjligt att behandla ämnen gruppvis utifrån kemisk struktur, egenskaper eller användningsområde (prop. 2012/13:39, bet. 2013/14:MJU13, rskr. 2013/14:185). En sådan utveckling skulle innebära en kraftig effektivisering av kemikaliekontrollen. Tempot för att fasa ut och ersätta fler särskilt farliga ämnen behöver därför öka. Utskottet menade också att , för att skydda människors hälsa och miljön och med hänsyn till effekter för företagens konkurrenskraft och den inre marknadens funktion, i enskilda fall kan behöva överväga proportionerlig nationell lagstiftning inom det icke-harmoniserade området. Det kan bidra till att initiera åtgärder på EU-nivå eller skynda på utvecklingen av EU-gemensamma åtgärder. Av kemikaliepropositionen som nämns ovan framgår att utfasning och substitution av särskilt farliga ämnen bör påskyndas. bör därför verka för att användningen av särskilt farliga ämnen om möjligt fasas ut inom alla användningsområden. Även hormonstörande och kraftigt allergiframkallande ämnen bör räknas till gruppen särskilt farliga ämnen i alla relevanta regelverk. I propositionen framhölls vidare att ska fortsätta att hålla en hög takt i arbetet med att ta fram begränsningsförslag, förslag till harmoniserade klassificeringar av ämnen samt underlag för att ta upp ämnen på kandidatförteckningen i Reachförordningen. Begränsningen av användning av farliga ämnen finns i bilaga XVII till Reachförordningen. Ett beslut om begränsning kan innebära att vissa användningar av ett ämne förbjuds eller att ämnet totalförbjuds. Förfarandet för att ta fram nya begränsningar av ämnen beskrivs utförligt i Reachförordningen. Det är medlemsstaterna, den europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) och som kan ta fram förslag till begränsningar för att använda farliga ämnen. En ny begränsning av ett ämne kan beslutas om tillverkningen, användningen eller utsläppandet av ämnet på marknaden är förenat med en oacceptabel hälso- eller miljörisk som måste hanteras på gemenskapsnivå. Vidare betonades att borde tillämpas och utvecklas på så sätt att substitutionsprincipen stärks. Det innebär att särskilt farliga och farliga ämnen i större utsträckning än vad som är fallet bör begränsas eller förbjudas och bytas ut mot säkrare alternativ. Det är vidare viktigt att bevakar att regelverket på kemikalieområdet tillämpas enligt intentionerna med reglerna, dvs. så att skyddet för människors hälsa och miljön stärks. I propositionen uppmärksammades också frågan om ett för ökad substitution. Stora företag har ofta tillgång till expertis på kemikalieområdet. Små och medelstora företag skulle dock i många fall ha nytta av kunskapsstöd för att hantera kemikalieregelverket, få fram information om kemikalieinnehållet i varor och för att utveckla sitt eget arbete med substitution. Ett förslag om att inrätta ett för ökad substitution har bl.a. förts fram i Miljömålsberedningens betänkande (SOU 2012:38 s. 107) och av berörda myndigheter och branschorgan. Syftet med ett sådant centrum skulle vara att bidra till ökad substitution av farliga ämnen och att utveckla verktyg för att främja arbetet med kemikaliesäkerhet hos företagen. Små och medelstora företag som importerar, säljer eller tillverkar varor skulle vara en prioriterad målgrupp. Enligt uppgift från Miljö- och har dock inte utredningsarbetet om ett påbörjats. Av utskottets betänkande med anledning av regeringens proposition framgår att är det land som har varit mest pådrivande för att introducera substitutionsprincipen i EU:s miljölagstiftning. Detta har baserats på erfarenheter av tillämpning av substitutionsprincipen i nationell lagstiftning. finns substitutionsprincipen införd i EU-förordningarna om växtskyddsmedel och biocider samt i Reachförordningen och RoHS-direktivet, dvs. och rådets direktiv /65/EU av om begränsning av användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning (bet. 2013/14MJU:13). Inledningsvis konstaterar utskottet att lagstiftningen inom kemikalieområdet i stor utsträckning är harmoniserad, och kan därför inte på egen hand genomföra de åtgärder som behövs för att kunna nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Enligt utskottets mening måste ha ett stort engagemang och en hög ambitionsnivå i alla internationella sammanhang. Arbetet inom EU är centralt för att förbättra möjligheterna att förebygga eller minska riskerna med farliga ämnen. Ett arbete pågår för att utveckla EU:s kemikalielagstiftning, och har varit pådrivande för att åstadkomma en fortsatt positiv utveckling på detta område. Som har framgått har satsningen på en handlingsplan för en giftfri vardag varit en viktig del i arbetet med att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. En viktig del i arbetet har varit att arbeta för att utveckla EU:s kemikalielagstiftning. tillhör den grupp av medlemsländer som har lämnat in flest förslag till åtgärder mot hälso- och miljöfarliga kemiska ämnen. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att arbetet med handlingsplanen har utvärderats. En slutsats som framkommer är att tillämpning och utveckling av även framöver är det enskilt viktigaste området för att få till stånd en effektiv och förebyggande kemikaliekontroll. Utskottet förutsätter att regeringen använder tillgängliga medel för att driva på utvecklingen inom EU så att de åtaganden som finns inom det sjunde miljöhandlingsprogrammet fullföljs. Som tidigare framgått beslutade regeringen om ett uppdrag till Kemikalieinspektionen om att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag i syfte att intensifiera arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö 2015–2017. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det ingår i uppdraget att ge förslag om hur kan arbeta strategiskt för att förändra EU:s kemikalielagstiftning. Hantering av grupper av ämnen Utskottet konstaterar att frågan om att behandla ämnen i grupp har väckts i olika sammanhang. Som framgått ovan har den tidigare regeringen beslutat om ett etappmål om kunskap om ämnens hälso- och miljöegenskaper. Etappmålet innebär att beslut som fattas inom EU och internationellt ställer krav på att uppgifter om miljö- och hälsofarliga egenskaper hos kemiska ämnen ska vara tillgängliga och tillräckliga för att möjliggöra en riskbedömning för alla användningsområden. Detta innebär bl.a. att förutsättningar ska finnas för att relevanta regelverk ska kunna ta hänsyn till kombinationseffekter vid exponering för kemikalier . Reach är inte anpassad för att analysera och åtgärda grupper av ämnen. Kemikalieinspektionen uppmärksammade detta förhållande i en rapport (Kemikalieinspektionen, Bättre EU-regler för en giftfri miljö – rapport från ett regeringsuppdrag, rapport 1/12). Utskottet noterar att frågan återigen har aktualiserats i Kemikalieinspektionens rapport och effektivisera Reach (rapport 4/14). I rapporten föreslås bl.a. att man ska driva frågan inom EU:s arbetsgrupper och försöka förmå Echa att inleda ett arbete för att pröva grupper av ämnen, i en ämnesutvärdering. Detta kan sedan ligga till grund för det fortsatta utvecklingsarbetet. Utskottet välkomnar olika initiativ i denna fråga eftersom det är uppenbart att det finns ett behov av att kunna hantera grupper av ämnen i lagstiftningen. Enligt utskottets mening är det därför angeläget att regeringen med kraft verkar för att regelverket utvecklas för att man ska kunna bedöma grupper av ämnen. Sådana bedömningar kan motverka osund substitution och påskynda utfasningen av särskilt farliga ämnen, vilket kommer att bidra till att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Utskottet understryker att det är viktigt att detta arbete fortsätter och intensifieras så att utvecklingen av EU-lagstiftningen påskyndas. Med hänsyn till det förutsedda arbetet med frågan anser utskottet att motionerna 2014/15:327 (S), 2014/15:2460 (C) yrkande 4 och 2014/15:2981 (C, M, FP, KD) yrkande 14 i denna del kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet anser att ett aktivt arbete med substitution av särskilt farliga ämnen är angeläget och att behöver verka för att användningen av särskilt farliga ämnen i så stor utsträckning som möjligt fasas ut inom alla användningsområden. Enligt utskottet är det därför positivt att det bedrivs ett arbete för att dels ta fram kunskapsunderlag som tillämpar substitutionsprincipen i nationell lagstiftning, dels driva på kommissionen för att utveckla lagstiftningen på EU-nivå. Utskottet välkomnar den ambition som finns att även fortsättningsvis ska hålla en hög takt i arbetet med att ta fram begränsningsförslag, förslag till harmoniserade klassificeringar av ämnen samt ta fram underlag för att ta upp ämnen på kandidatförteckningen i Reachförordningen. Det är vidare angeläget att säkerställa att inte ett olämpligt ämne byts mot ett annat olämpligt ämne, dvs. Enligt utskottet behöver tempot för att fasa ut och ersätta fler särskilt farliga ämnen öka om miljökvalitetsmålet Giftfri miljö ska kunna nås. Utskottet förutsätter att regeringen därför vidtar de åtgärder som behövs för att driva på utvecklingen. Därmed anser utskottet att motionerna 2014/15:69 (V) yrkande 1 i denna del och 2014/15:2460 (C) yrkande 2 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om nanomaterial och lågvolymämnen. Jämför reservation 5 (V). I kommittémotion 2014/15:69 av m.fl. (V) yrkande 1 i denna del betonas att det behövs många förändringar i EU:s kemikalielagstiftning Reach. bör därför ta initiativ till att skärpa reglerna i Reach så att nanomaterial och i större utsträckning lågvolymämnen införlivas i Reach. I motion 2014/15:2428 av (C) yrkande 5 påpekas att det är viktigt att kemikalielagstiftningen är teknikneutral till både volym och storlek på partiklar och kemikalier. Ett ämne kan bete sig på olika sätt beroende på storlek och volym, vilket gör att nya egenskaper uppstår, vilket i sin tur kan få effekter på andra områden än de förväntade. Det är viktigt att lagstiftningen revideras för att bättre hantera mindre volymer och nanopartiklar. behandling och kompletterande uppgifter Den tidigare regeringen har beslutat om ett etappmål om kunskap om ämnens hälso- och miljöegenskaper. Etappmålet innebär att beslut som fattas inom EU och internationellt ställer krav på att uppgifter om miljö- och hälsofarliga egenskaper hos kemiska ämnen ska vara tillgängliga och tillräckliga för att möjliggöra en riskbedömning för alla användningsområden. Besluten ska innehålla åtgärder som innebär att – relevanta regelverk ställer krav på kunskap samt uppgifter om förekomst gällande nanopartiklar och nanomaterial som är tillräckliga för att bedöma och minimera hälso- och miljöeffekter av sådana – förutsättningar finns för att relevanta regelverk kan ta hänsyn till kombinationseffekter vid exponering för kemikalier – regelverken tar hänsyn till att barn är särskilt känsliga för påverkan från kemikalier – informationskraven i samband med registrering i Reachförordningen för ämnen som tillverkas eller importeras i små kvantiteter (mindre än per tillverkare eller importör och år) stärks . När det gäller insatser för att nå etappmålet om kunskap om ämnens hälso- och miljöegenskaper bedömde den tidigare regeringen att informationskraven för s.k. lågvolymämnen i Reachförordningen borde skärpas. Vidare bör testmetoder och grunder för att bedöma bl.a. nanomaterial utvecklas. Testmetoder och bedömningskriterier måste även utvecklas så att de tar bättre hänsyn till barns särskilda känslighet. Det behövs ytterligare kunskap om vilka nanomaterial som finns på marknaden. I den senaste kemikaliepropositionen (prop. 2013/14:39) redovisades åtgärder för att nå etappmålen. Det behövs bättre kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper. Detta är en grundläggande förutsättning för att kunna arbeta med att förebygga och minimera riskerna med farliga ämnen. Kunskapsbristen fortsätter att vara ett stort problem, och den är särskilt uttalad inom områden som rör risker för barns hälsa, hormonstörande ämnen, nanomaterial och kombinationseffekter. För att stärka Kemikalieinspektionens vetenskapliga underlag för att bättre kunna påverka utvecklingen av EU:s rättsakter har inspektionen låtit ta fram underlag om bl.a. nanomaterial. När det gäller informationskraven för s.k. lågvolymämnen i Reachförordningen ansåg den förra regeringen att dessa krav bör skärpas. I regleringsbrevet har regeringen gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att utreda hur en skyldighet att informera om det finns nanomaterial i kemiska produkter vid registrering i produktregistret skulle kunna utformas. Uppdraget omfattar också hur information om förekomst av nanomaterial i varor skulle kunna lämnas till produktregistret. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att nanomaterial är ett av de områden där kunskapsbristen fortsätter att vara ett stort problem som behovet av regler inom området är tydligt. Det är därför positivt att frågan tas upp i EU:s sjunde miljöhandlingsprogram som beslutades av och . Enligt miljöhandlingsprogrammet ska Europeiska kommissionen till 2018 utveckla en åtgärdsstrategi för en giftfri miljö som ska minimera befolkningens exponering för farliga ämnen. Nanomaterial är ett av de områden som ska omfattas av strategin. Därutöver är en av Kemikalieinspektionens slutsatser i utvärderingen av handlingsplanen att det krävs en särskild EU-förordning eller omfattande ändringar av Reach för att regler om nanomaterial ska ge en hög skyddsnivå. Mot denna bakgrund anser utskottet att det är positivt att regeringen har gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att förbättra informationen om förekomsten av nanomaterial i kemiska produkter. Utskottet anser också att det är viktigt att såväl bevaka som påverka utvecklingen av EU-lagstiftningen om nanomaterial. När det gäller lågvolymämnen konstaterar utskottet att informationskraven i Reach för kemikalier som hanteras i låga volymer är otillräckliga. Utskottet vill nämna att den förra regeringen gav forskningsrådet Formas i uppdrag att göra en analys av forskning till stöd för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. I uppdraget ingår att genomföra analyser för att bl.a. underlätta testning och screening av hälso- och miljöegenskaper hos ämnen som tillverkas och importeras i små mängder (s.k. lågvolymämnen i Reach). Uppdraget ska redovisas till . I avvaktan på pågående arbete bör motionerna 2014/15:69 (V) yrkande 1 i denna del och 2014/15:2428 (C) yrkande 5 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om behov av reglering och utfasning av hormonstörande ämnen. Jämför reservationerna 6 (C, M, FP, KD) och 7 (V). I motion 2014/15:2981 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 14 i denna del påpekas att EU måste öka takten när det gäller att begränsa användningen av eller fasa ut särskilt farliga ämnen som hormonstörande ämnen. I kommittémotion 2014/15:69 av m.fl. (V) yrkande 1 i denna del betonas att det behövs många förändringar i EU:s kemikalielagstiftning Reach. bör därför ta initiativ till att skärpa reglerna i Reach så att hormonstörande ämnen regleras i ökad grad. Även i motion 2014/15:314 av (S) uppmärksammas riskerna med hormonstörande ämnen. Motionären framhåller att bevisen har stärkts för att hormonrelaterade störningar hos människor ökar. Exponeringen av kemikalier bedöms bidra till detta som kunskapen om såväl hormoner som hormonstörande ämnen är begränsad. I yrkande 1 förordas att arbetet med hormonstörande ämnen ska prioriteras så att människors exponering för sådana ämnen minskar. Enligt yrkande 2 bör verka för att hormonstörande ämnen definieras som särskilt farliga ämnen i enlighet med Reachförordningen eller på motsvarande sätt i enlighet med annan lagstiftning. Det behövs enligt motionären kriterier för att avgöra om ett ämne ska anses ha hormonstörande egenskaper. Därför bör i enlighet med försiktighetsprincipen prioritera arbetet för att få sådana kriterier på plats (yrkande 3). De standarddatakrav som återfinns i EU:s kemikalielagstiftningar är enligt motionären otillräckliga för att fastställa hormonstörande egenskaper på ett adekvat sätt. måste därför verka för att sådana test- och informationskrav införs i all relevant EU-lagstiftning och är tydligt kopplade till de kriterier som ska införas (yrkande 4). Enligt motionären bör vidare hormonstörande ämnen betraktas som s.k. tröskellösa ämnen, vilket innebär att all exponering antas innebära risk, såvida inte tillverkaren vetenskapligt kan belägga att det går att fastställa ett tröskelvärde, med hänsyn tagen till ökad känslighet under kritiska perioder av utvecklingen samt kombinationseffekter (yrkande 5). bör också verka för att göra det möjligt att beakta hormonstörande ämnens kombinationseffekter i EU:s lagstiftning (yrkande 6). behandling och kompletterande uppgifter antog ett meddelande om en strategi för hormonstörande ämnen (gemenskapens strategi för endokrinstörande ämnen, KOM(1999) 706 slutlig). Strategin behandlar behovet av forskning på området, ett internationellt samarbete om hormonstörande ämnen, information som bör ges till allmänheten samt lämpliga åtgärder på policynivå. I sin fjärde rapport om genomförandet av strategin aviserade kommissionen sin avsikt att se över och möjligen revidera strategin (4th report on the implementation of the ”Community Strategy for Endocrine Disrupters” a range of substances suspected of interfering with the hormone systems of humans and wildlife, (SEK(2011) 1001 slutlig). Kommissionen motiverade översynen med att frågan om hormonstörande ämnen har ökat i betydelse, att kunskapen på området ständigt ökar, att det pågår ett stort antal forskningsprojekt om hormonstörande ämnen samt att det förekommer olika initiativ till reglering. Kommissionen har ännu inte reviderat strategin om hormonstörande ämnen enligt uppgift från Miljö- och . På kemikalieområdet finns två förordningar på EU-nivån, nämligen EU:s biocidförordning[1] och växtskyddsmedelsförordningen[2]. Båda förordningarna innehåller begränsningar av användningen av ämnen som har identifierats som hormonstörande i enlighet med de kriterier som kommissionen ska ta fram. Enligt artikel 5.3 i biocidförordningen har rådet och gett kommissionen i uppdrag att besluta en delegerad akt med vetenskapliga kriterier för att identifiera hormonstörande ämnen. Den delegerade akten skulle ha beslutats . Kommissionen har dock inte tagit fram sådana kriterier. De behövs för att regler i EU:s biocidförordning och andra regelverk på kemikalieområdet om utfasning av hormonstörande ämnen ska kunna tillämpas. Utan dessa kriterier är det således mycket svårt att komma överens om vilka ämnen som har hormonstörande egenskaper och påbörja en utfasning av dem i samhället. uppmanade den dåvarande att vidta åtgärder enligt kraven i biocidförordningen. Kommissionen svarade att den planerade att utföra ett offentligt samråd av förslaget till kriterier och en analys av dess konsekvenser för tillgången på växtskyddsmedel och biocidprodukter. Den förra ansåg dock att kommissionens skäl för att underlåta att besluta om kriterierna var otillräckliga. lämnade därför in en stämningsansökan till tribunalen (förstainstansrätt ). Det finns ett brett stöd inom EU för denna fråga eftersom både och har intervenerat till stöd för . Detta innebär att får hjälp att föra sin talan och att fler argument till stöd för talan förs fram i processen. Genom att väcka talan kan snabba på kommissionens arbete och få uppmärksamhet för hur kriterierna utformas. I har ett etappmål om särskilt farliga ämnen fastställts. Etappmålet innebär att beslut som fattas inom EU och internationellt om sådana ämnen ska innehålla åtgärder som innebär att – hormonstörande ämnen och kraftigt allergiframkallande ämnen betraktas som särskilt farliga ämnen i relevanta regelverk – särskilt farliga ämnen blir föremål för prövning eller beslut om utfasning under gällande regelverk inom alla användningsområden – särskilt farliga ämnen i produktionsprocesser används endast under strikt reglerade omständigheter – uttrycket ”särskilt farliga ämnen” i relevanta regelverk även inkluderar sådana ämnen som har andra allvarliga egenskaper än de som omfattas av nuvarande specifika kriterier och som inger motsvarande grad av betänklighet. I kemikaliepropositionen gjordes bedömningen att strategi om hormonstörande ämnen bör uppdateras med en tidsplan för när regler om hormonstörande ämnen ska tas in i rättsakter som saknar sådana regler. I detta sammanhang påpekades att det var svårt att bedöma möjligheterna att åstadkomma lämpliga förändringar i all relevant lagstiftning. Till 2018 bör dock resultat ha kunnat åstadkommas, förutsatt att aktivt arbete bedrivs inom alla relevanta EU-processer och på global nivå. Med syfte att stärka Kemikalieinspektionens vetenskapliga underlag för att bättre kunna påverka utvecklingen av EU:s rättsakter har inspektionen låtit ta fram underlag om bl.a. hormonstörande ämnen. När det gäller farliga ämnen i livsmedel bedömdes i kemikaliepropositionen (prop. 2012/13:39) att kunskapen om och prioriteringarna av material avsedda att komma i kontakt med livsmedel behöver utvecklas av berörda myndigheter. Med utgångspunkt i detta underlag bör förslag till utveckling av EU-reglerna för material som kommer i kontakt med livsmedel tas fram, t.ex. i fråga om nya gränsvärden för bisfenoler och bly i keramikglasyr. I samband med utskottets behandling av denna proposition framkom att man delade bedömningen att strategi om hormonstörande ämnen bör uppdateras med en tidsplan för när regler om hormonstörande ämnen ska tas in i rättsakter som saknar sådana regler. Även handlingsplanen för en giftfri vardag har inneburit en stärkt satsning nationellt, inom EU och internationellt och tar bl.a. sikte på att agera för förbättrad kunskap, t.ex. om hormonstörande ämnen och kombinationseffekter (bet. 2013/14:MJU13 s. 24). Enligt uppgift från Miljö- och gäller detta även fortsättningsvis. Regeringen har i olika sammanhang framhållit att EU måste agera i fråga om hormonstörande ämnen. träffades de nordiska miljöministrarna i . Vid mötet diskuterades bl.a. hur länderna gemensamt kan driva på för en effektiv och vetenskapligt grundad EU-lagstiftning om hormonstörande ämnen. sände miljöministrarna ett brev till den tillträdande där man uppmanade kommissionen att ta de krafttag som behövs för att minska exponeringen för hormonstörande ämnen. Dessutom bifogades en rapport från den nordiska kemikaliegruppen inom om hormonstörande ämnen. Rapporten publicerades och behandlar samhällskostnader för effekter på mäns fortplantningsförmåga av hormonstörande ämnen.