bet · H201NU7 · 2015-02-13 00:00:00 — Ett centralt uppdrag för Tillväxtanalys är att utvärdera insatser och analysera förutsättningar för utveckling och hållbar tillväxt i gles- och landsbygder, små och medelstora städer samt storstadsområden, inklusive tillgänglighet till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. I en rapport från myndigheten (2013:04) beskrivs utvecklingen av och tillgången till kommersiell och offentlig service för ett urval av serviceslag som rör utveckling och geografisk tillgänglighet i olika delar av , med betoning på gles- och landsbygdsområden. Analyserna visar att antalet serviceställen för både dagligvaror, drivmedel och skolor har fortsatt att minska . Antalet apotek och vårdcentraler har ökat efter de reformer som har genomförts. Förbättringarna har dock i första hand skett i områden där tillgängligheten redan tidigare var god. I områden med en låg eller mycket låg tillgänglighet till tätorter är antalet serviceställen oförändrat. Några iakttagelser är följande: • Antalet dagligvarubutiker fortsätter minska. minskade antalet dagligvarubutiker . Detta kan jämföras med utvecklingen –2011 då nedgången för hela landet var marginell och perioden –2010 då antalet butiker minskade med . • pågår en strukturomvandling av drivmedelsmarknaden som på ett tydligt sätt har påverkat tillgängligheten i stora delar av landet. minskade det totala antalet försäljningsställen för bensin och diesel i landet med . • Antalet apotek har ökat med sedan apoteksreformen. De flesta nya apotek har tillkommit i områden eller på orter där det funnits apotek och där tillgängligheten i de flesta fall redan var god. Antalet apoteksombud har fortsatt minska. har antalet ombud minskat . • Sedan vårdvalsreformen infördes har antalet vårdcentraler inklusive filialer ökat med . De allra flesta vårdcentraler () har etablerats i tätorter med fler än 3 000 invånare. I glesbygdsområden är antalet vårdcentraler, inklusive filialer, oförändrat . • fortsatte antalet skolor att minska i både glesbygder () och tätortsnära landsbygder (). I tätorter har det skett en svag ökning på . • Antalet postserviceställen minskade . Nedgången var störst i tätorter (). I glesbygder och tätortsnära landsbygder var minskningarna . • har antalet bankomater i landet ökat med och ökningen är störst i tätorter. I både glesbygder och tätortsnära landsbygder har det skett en förbättring i tillgänglighet . I ytterligare en rapport från Tillväxtanalys (2013:09) presenteras kunskapsläget vad gäller geografisk tillgänglighet och ekonomisk tillväxt samt analyser av hur geografisk tillgänglighet kan bidra till näringslivets konkurrenskraft och regioners utvecklingskraft. Resultaten visar på positiva samband mellan tillgänglighet och ekonomisk tillväxt (såsom dessa har definierats i studien). Resultaten visar vidare på att tillgänglighetens effekt på ekonomisk tillväxt varierar mellan olika kommungrupper där effekten är störst för kommuner i glesbefolkade regioner och minst för storstadskommuner och förortskommuner till storstäder. På Tillväxtanalys pågår ett arbete med att genomföra uppdaterade analyser över tillgänglighet till olika serviceslag, som förväntas publiceras . Utskottet vill inledningsvis understryka betydelsen av en god tillgång till kommersiell och offentlig samhällsservice i hela landet. En levande landsbygd är en förutsättning för att ska stå sig väl på den globala arenan. står landsbygden inför stora utmaningar som berör tillgängligheten till offentliga och privata tjänster. I , liksom i övriga världen, pågår en urbanisering. Landsbygden töms på folk medan de större städerna växer i tilltagande takt. Parallellt med detta har det skett en utveckling där grundläggande samhällsservice centraliserats till områden med en tilltagande befolkning, på bekostnad av en försvagad service i regioner med ett minskat befolkningsunderlag. Som vittnas om i de här aktuella motionerna liksom i Tillväxtanalys tillgänglighetsanalys som refereras i det föregående blir det på många håll runt om i allt längre till närmaste butik, mack eller serviceställe och offentlig samhällsservice. I vissa glesbygder är förutsättningarna begränsade för att kommersiella aktörer ska kunna bidra till att skapa en god tillgång till kommersiell service. Staten bör därför ta ett särskilt ansvar för att medborgare och näringsliv ska ha tillgång till en grundläggande nivå av kommersiell service. Mot bakgrund av den här lägesbeskrivningen har utskottet förståelse för den oro som kommer till uttryck i många av de här aktuella motionerna över en försämrad service i glesbygden. Utskottet ser dock med tillförsikt på de aviserade och pågående insatserna för att stärka servicetillgången, inte minst i de mest utsatta områdena, och konstaterar att servicen lyfts fram som en viktig del av prioriteringarna inom regeringens aktiva regionala tillväxtpolitik. Utskottet vill särskilt framhålla de s.k. servicepunkterna på landsbygden. Det handlar t.ex. om livsmedelsbutik, apotek, postservice och bensinmack och den aviserade parlamentariska utredningen med uppgift att lämna förslag på hur en långsiktigt hållbar och sammanhållen landsbygdspolitik bör se ut. Vidare görs det en betydande satsning inom landsbygdsprogrammet –2020 för att utveckla lokal service. Pengarna ska användas för stöd till lokal service i form av dagligvarubutiker och drivmedelsanläggningar samt till projekt som utvecklar lokal service i gles- och landsbygder. De regionala serviceprogram som genomförs –2018 ska dessutom samordna de aktörer och de insatser som genomförs i syfte att öka tillgängligheten till service för medborgare och företag i gles- och landsbygder. De utarbetas och genomförs på regional nivå av berörda länsstyrelser, landsting, samverkansorgan och kommuner. Målet är att programmen ska skapa en helhetssyn kring frågor som rör tillgången till kommersiell service och dess betydelse för möjligheterna att vistas, verka och växa i alla delar av landet. Programmen ska bygga på en analys av behoven i länen och utformas för att samverka med övriga program för hållbar regional tillväxt och utveckling. Lokalt anpassade lösningar som även involverar kommuner, kommersiella aktörer och det civila samhällets organisationer skapar ökade möjligheter för samordnad kommersiell och offentlig service och ökad attraktivitet. Utskottet noterar även att regeringen under början av detta år avser att återkomma med en nationell strategi för regional tillväxt och attraktionskraft som kommer att tydliggöra regeringens prioriteringar för regional tillväxt . Dessutom ser utskottet med stort intresse fram emot att utredningen om stöd till kommersiell service i särskilt utsatta glesbygdsområden ska slutredovisa sitt uppdrag . Det uttalande syftet med utredningen är att medborgare och företag i dessa områden ska ha tillgång till exempelvis dagligvaror och drivmedel. Utredningens arbete handlar också om att hitta samordningslösningar mellan kommersiell och viss offentlig service. Sammantaget kan utskottet konstatera att det finns goda förutsättningar för att insatserna för att främja kommersiell och offentlig service kommer att vara kraftfullare. Utskottet vill även påminna om att resurser av betydelse för kommersiell och offentlig service finns inom flera politikområden. Satsningar inom ramen för landsbygdsprogrammet som redan har nämnts är ett sådant exempel, insatser för bredbandsutbyggnad, digitala servicelösningar och ett väl fungerande transportsystem är andra exempel. När det gäller tillgången till drivmedel, som berörs i flera motioner, kan utskottet konstatera att antog regeringens förslag till ändringar i den s.k. pumplagen. Det antagna förslaget innebär lättnader i kravet att tillhandahålla förnybara drivmedel. Vidare, med anledning av vad som anförs i motion 2014/15:935 (S) vad gäller ersättning till lanthandlare för ombud för statligt ägda bolag, vill utskottet erinra om att den ersättning som utgår beslutas av de enskilda bolagen och därmed ytterst är en styrelse- och ledningsfråga. Med det sagda avstyrks samtliga motionsyrkanden i det aktuella avsnittet. Återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser m.m. Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden om återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser m.m. med hänvisning till det gällande statliga budgetsystemet. Jämför reservationerna 7 (C) och 8 (V). I motion 2014/15:1499 av (M) förordas ett riksdagsuttalande om behovet av att göra en översyn av hur landsbygdskommunerna i kan få kompensation, eller del av det värde som gruvnäringen m.fl. har i samband med brytning, för miljömässiga konsekvenser för de boende och för miljön. Motionären vill att regeringen ser över om det finns skäl att överväga möjligheter till en bygdepeng. På så sätt skulle möjligheterna för landsbygdskommunerna till en återinvesteringsdel av kommunernas egna tillgångar underlättas. Enligt vad som sägs i motion 2014/15:2372 av (M) får kommuner och bygder där vattenkraften byggts ut enbart ca i s.k. bygdemedel. Samtidig som statskassan inkasserar nästan enbart i fastighetsbeskattning på vattenkraften. Motionären menar att dagens system där värdeströmmarna går till för att sedan till viss del återföras i form av s.k. regionalpolitiskt stöd felaktigt bidrar till synen att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare. Återbäring däremot, menar motionären, är ett bevis på det värdeskapande som sker i vattenkraftskommunerna. Även i motion 2014/15:2502 av (M) påtalas vikten av att kompensera de kommuner som producerar vattenkraft. Motionären framhåller det system som finns i där vattenkraftskommunerna får del i det värde vattenkraften skapar. Motionären anser att regeringen bör ta lärdom av det norska exemplet och förordar att genom ett uttalande uppmanar regeringen att se över hur de värden som vattenkraften genererar bäst ska kunna återföras till de kommuner som har vattenkraftverk. I motion 2014/15:256 av m.fl. (V) konstateras att en bygdepeng utgår till vattenkraftskommunerna och att denna regleras genom en förordning. Vad gäller vindkraften har krav på en bygdepeng uppstått hos olika kommuner, men utan att det finns motsvarande förordning. I motionen föreslås att bygdepengen för vindkraft ska lagregleras (yrkande 3). I partimotion 2014/15:2587 av m.fl. presenteras en rad förslag för att utveckla hela landet för att skapa världens modernaste landsbygd och världens grönaste städer. I motionen påtalas att alla delar av landet har möjlighet att utvecklas, och vikten av att dessa möjligheter tas till vara framhålls. finns det många utmaningar, och motionärerna betonar att lands- och glesbygden behöver en regering som tillför nödvändiga resurser och ser de utmaningar som finns. För att stärka den regionala ekonomin föreslår motionärerna en utredning om en regionaliserad beskattning av fastigheter inom industri- och energisektorn (yrkande 14). I motion 2014/15:826 av Per Åsling och (C) föreslås att regeringen ska tillsätta en utredning för att utforma ett långsiktigt system där landets berörda kommuner och regioner får behålla en rättmätig del av vind- och vattenkraftens värden. Motionärerna är kritiska mot det förslag att avskaffa bygdemedel som presenteras i utredningen I vått och torrt (SOU 2014:35). Vidare förordas att fastighetsskatten för vattenkraftsanläggningar tillförs kommunerna i stället för staten. Utskottet har vid upprepade tillfällen behandlat olika motioner som rör återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa naturresurser. Senast skedde detta (bet. 2013/14:NU2). Utskottet avstyrkte då, liksom vid tidigare behandlingar, motionerna med motiveringen att de nuvarande principerna för statens budgethantering ska gälla även fortsättningsvis. Detta innebär att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Om sådana kopplingar skulle införas skulle korrigeringar behöva göras till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter, vilket sammantaget skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. En avvikande uppfattning redovisades i en reservation (V). Liknande motionsyrkanden har även avstyrkts av skatteutskottet (bet. 2012/13:SkU17) som delade näringsutskottets bedömning. Bygdemedel regleras i 6 kap. lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Av 1 § framgår att den som har tillstånd till vattenverksamhet ska betala en årlig bygdeavgift som bestäms av mark- och miljödomstolen om verksamheten innebär drift av ett vattenkraftverk, vattenreglering, vattenöverledning (för något annat ändamål än kraftändamål) eller ytvattentäkt. Bygdeavgift ska användas dels för att förebygga eller minska sådana skador av vattenverksamheten eller anläggningar för denna som inte har ersatts enligt 31 kap. och för att gottgöra sådana skador (dvs. skador för enskilda), dels för att tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten eller anläggningar för denna. Närmare föreskrifter om dispositionen av bygdeavgifter återfinns i förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Den som lider skada av verksamheten får ansöka hos den berörda om bidrag ur avgiftsmedlen om ersättning för skadan inte har bestämts av miljödomstolen. Sedan medel i mån av behov har avsatts för sådana bidrag ska de resterande avgiftsmedlen enligt 6 kap. 8 § användas för lån eller bidrag till investeringar för ändamål som främjar näringsliv eller service i bygden eller annars är till nytta för denna. överlämnade sitt slutbetänkande I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35, särskild utredare hovrättsrådet ) till dåvarande miljöminister . Utredningen föreslår bl.a. att lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet ska upphöra att gälla , och därmed skulle bestämmelserna om bygdeavgifter upphävas. I utredningen konstateras att bygdeavgifterna nästan helt används till ändamål som inte har någon koppling till den skada i vattenmiljön som vattenverksamheten orsakar. I stället används pengarna t.ex. till bygdegårdar och samlingsgårdar (upprustning och anpassning av byggnaderna för energieffektivisering), investeringar för tillgänglighet, turismnäringen och delfinansiering av bredbandsutbyggnad. Utredningen har remissbehandlats och sista dag för inlämnande av synpunkter var . Totalt har ca 170 remissyttranden inkommit från en rad olika instanser, och dessa sammanställs i . överlämnade sitt betänkande Prissatt vatten (SOU 2010:17) till dåvarande miljöminister . I betänkandet redovisades olika typer av skade- och kompensationsavgifter, däribland s.k. bygdeavgifter. Utredningen föreslog att användningsområdet för bygdeavgifter borde ändras så att det i första hand avser investeringar för ändamål som främjar en god vattenmiljö. Enligt uppföljningsrapporten i rinnande vatten och vattenkraft – En uppföljning (2011/12:RFR1) från miljö- och jordbruksutskottet har remissinstanserna varit negativa till förslaget om att ändra inriktningen på bygdeavgifternas användning. I regleringsbrev framgår att myndigheten har fått i uppdrag att ta fram en sammanställning av redovisningarna från länsstyrelserna om inbetalade belopp avseende bygdeavgifter enligt förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter respektive 2014, och beslutad användning för dessa avgifter uppdelat på belopp avsatta till användningen enligt 4 § i förordningen samt på belopp till allmänna ändamål. Sammanställningen ska enligt uppdraget även innefatta länsstyrelsernas beskrivningar av resultaten av de insatser som medlen avseende allmänna ändamål har använts till. Redovisningen ska lämnas till . Utskottet har återkommande och (bet. 2013/14:NU2) avstyrkt motionsyrkanden om återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser liknande de som är aktuella. Utskottet har motiverat sitt ställningstagande med att de nuvarande principerna för statens budgethantering ska gälla, dvs. att statliga inkomster från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter inom samma område. Införandet av sådana kopplingar skulle kräva korrigeringar till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter. Utskottets bedömning är fortfarande att detta sammantaget skulle leda till en svårgenomtränglig budgethantering. Vidare konstaterar utskottet att liknande yrkanden och avstyrkts av skatteutskottet (bet. 2013/14:SkU17) som delar näringsutskottets bedömning. När det gäller bygdemedel noterar utskottet att sammanställer remissyttranden över slutbetänkandet från , som har föreslagit att bestämmelserna om bygdeavgift ska upphävas. Utskottet noterar att flera remissinstanser motsatt sig detta förslag och avser att följa detta arbete, men ser inte något skäl att uttala sig i frågan. Sammantaget ser utskottet ingen anledning att ompröva tidigare bedömningar, utan avstyrker därmed motionerna 2014/15:256 (V), 2014/15:826 (C), 2014/15:1499 (M), 2014/15:2372 (M), 2014/15:2502 (M) och 2014/15:2587 (C) i de här aktuella delarna. Utvecklingen i vissa län och regioner Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden i avsnittet med hänvisning till att åtgärder som begärs för olika delar av landet i första hand ska prövas av de regionala organen och berörda myndigheter. De motioner som berör åtgärder i särskilda län eller regioner förtecknas i en tabell i bilaga 2. tillstyrkte utskottet regeringens förslag till nytt mål för den regionala tillväxtpolitiken (prop. 2007/08:1 utg.omr. 19, bet. 2007/08:NU2). , och (bet. 2013/14:NU2), har utskottet vid behandlingen av liknande förslag vidhållit att utgångspunkten för denna prövning ska vara det övergripande målet för den regionala tillväxtpolitiken, dvs. utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft, och enhälligt avstyrkt dessa motionsyrkanden. Utskottets principiella uppfattning har oförändrat varit att åtgärder och insatser som begärs för olika delar av landet i första hand ska prövas inom ramen för de möjligheter som och regeringen anförtror de regionala organen samt i förekommande fall olika myndigheter. Som framgår i det föregående har utskottets utgångspunkt för prövningen av motioner av detta slag varit det övergripande målet för den regionala tillväxtpolitiken, dvs. utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. har utskottet en förståelse för att enskilda ledamöter vill uppmärksamma problem eller framgångsrika insatser i vissa regioner eller andra geografiskt avgränsade områden. Utskottets principiella uppfattning är dock alltjämt att åtgärder och insatser som begärs för olika delar av landet i första hand ska prövas inom ramen för de möjligheter som och regeringen anförtror de regionala organen samt i förekommande fall olika myndigheter. Med det sagda avstyrker utskottet i linje med tidigare års ställningstaganden samtliga de motionsyrkanden som finns förtecknade i bilaga 2. Vissa frågor om den regionala tillväxtpolitikens inriktning, punkt 1 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1094 av m.fl. (SD) yrkande 5 och 2014/15:566 av (C) yrkandena 1 och 2, 2014/15:745 av och (S), 2014/15:925 av m.fl. (S), 2014/15:1735 av (S), 2014/15:1753 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 5, 2014/15:1850 av m.fl. (M) yrkande 17, 2014/15:2260 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2014/15:2802 av (S). Vi, och , ser positivt på landsbygdens möjligheter. går det inte att blunda för de stora utmaningar som finns, inte minst när det gäller avfolkning och ofrivillig urbanisering. 1,4 miljoner svenskar bor och verkar på olika sätt på landsbygden. Dessa personer möjliggör en stark handelsbalans genom sitt värv inom t.ex. skogs-, gruv- och metallindustrin. En god infrastruktur när det gäller såväl fysiska transporter som internet är viktiga förutsättningar för regional tillväxt. Vidare menar vi att en växande turism skulle ha en positiv effekt på sysselsättningen, främja inflyttning och motverka avfolkningen på landsbygden. Sysselsättningstillväxten inom turismsektorn uppgick till , som den generella sysselsättningen växte med . anser att staten bör ha en aktiv roll när det gäller förutsättningar för regional tillväxt. Det kan finnas ett ömsesidigt positivt samspel mellan det offentliga och det privata, och utmaningen ligger inte i att fördela en kaka utan i att få den att bli större. anser att skapandet av en uthållig, bärkraftig och miljövänlig tillväxt fodrar teknologiska landvinningar. Olika styrmedel såsom regleringar, skatter och subventioner kan mildra vissa problem på kort sikt, men kan inte lösa de stora utmaningarna på . Vår målsättning är att skapa förutsättningar dels för en kraftig men hållbar tillväxt för företag, dels för medborgare att bo och verka i landets alla regioner. När det gäller det aktuella förslaget i motion 2014/15:1094 (SD) om riskkapitalfonder vill vi anföra följande. Inledningsvis kan vi konstatera att statens roll är att öka utbudet av riskkapital i en tidig fas där privata aktörer inte täcker behoven i tillräcklig utsträckning. Enligt den granskning som genomförts av och som publicerades noterade myndigheten dock att den förra regeringens styrning av de statliga riskkapitalbolagen inte har varit inriktad på att öka utbudet av riskkapital i tidiga faser. Granskningen visar bl.a. att av det statliga riskkapitalet investeras i skeden där de privata aktörerna redan är verksamma och i företag som varit mer framskridna i sin utveckling. gör bedömningen att det är svårt att stimulera investeringar i tidiga skeden genom att saminvestera med privata aktörer. Man framhåller också att kapitalet ofta riktas till vissa sektorer. Mot den bakgrunden och i likhet med vad som förordas i motion 2014/15:1094 (SD) anser vi att genom ett uttalande ska uppmana regeringen att genomföra en översyn av hur de statliga riskkapitalfonderna används. Vi anser även att dessa i högre utsträckning ska användas för regional tillväxtpolitik. Med detta tillstyrker vi den nämnda motionen i den berörda delen. Övriga motionsyrkanden i avsnittet avstyrks. Vissa frågor om den regionala tillväxtpolitikens inriktning, punkt 1 – motiveringen (M, C, FP, KD) av (M), (M), (M), (M), (KD), (C) och (FP). fastställda mål för den regionala tillväxtpolitiken är utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. För att nå det målet krävs insatser på många politikområden. Allianspartierna har tillsammans presenterat en rad förslag på åtgärder och insatser för att nå målet om utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. Vi vill i detta sammanhang särskilt lyfta fram reformen Sverigebygget som lägger grund för fler jobb och fler växande företag i hela landet. Det är en del i att nå Alliansens mål att över fem miljoner människor ska arbeta 2020. Sverigebygget omfattar satsningar av historiska mått på jobb, bostäder, höghastighetståg, kollektivtrafik och vägar för ett starkt och modernt . Som en del i detta arbete trycker vi på vikten av att ha tillgång till ett kraftfullt fungerande bredband som täcker hela landet. Vi, och de partier vi representerar, vill föra en politik för att hela ska leva. Vi vill ge människor och företag över hela landet möjligheter att växa och utvecklas. En förutsättning för detta är att människor kan bo och verka på landsbygden, och då måste hela utvecklingskraft, tillväxtpotential och sysselsättningsmöjligheter tas till vara. Därför fortsätter vi arbeta för en modern och innovativ nationell strategi för tillväxt och grundläggande service med flexibla lösningar över hela landet.