bet · H301UU8 · 2015-11-13 00:00:00 — Internationella klimatfrågor och hållbar utveckling m.m. behandlar i detta betänkande ett antal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /15 och 2015/16 med bäring på beröringspunkterna mellan klimat, hållbarhet och bistånd. har flera olika förhandlingsprocesser med bäring på hållbar utveckling avslutats. antogs ett nytt internationellt ramverk för katastrofriskreducering i samband med den tredje världskonferensen om katastrofriskreducering i Sendai, . genomfördes den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i , . Vid i antogs de nya globala hållbarhetsmålen bortom 2015 och –träffas statsparterna till (UNFCCC) i (COP21) med målsättningen att uppnå en överenskommelse om ett nytt internationellt klimatavtal. Sammantaget innebär dessa internationella processer att utvecklingsagendan förenas med miljö- och klimatagendan, med hållbar utveckling som gemensam nämnare. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden i betänkandet. I betänkandet finns en reservation (C) och ett särskilt yttrande (C). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Internationella klimatfrågor och hållbar utveckling m.m. Internationellt klimat- och hållbarhetsarbete m.m., punkt 1 (C) Internationellt klimat- och hållbarhetsarbete m.m., punkt 1 (C) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden /15 Motioner från allmänna motionstiden /16 Bilaga 2 Motionsyrkande som avslås av utskottet i förslagspunkt 2 Utskottets förslag till riksdagsbeslut Internationellt klimat- och hållbarhetsarbete m.m. 2014/15:2321 av (C) yrkande 5, 2015/16:2174 av m.fl. (M) yrkande 5 och 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 20. Reservation (C) 2015/16:1369 av (C) yrkande 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (SD), (M), (S), (C), (MP), (S), (V), (S), Serkan Köse (S), (M), (S), (SD), (FP), (KD) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /15 och 2015/16 med bäring på beröringspunkterna mellan klimat, hållbarhet och bistånd. har under tidigare valperiod behandlat internationella miljöfrågor i betänkande 2010/11:UU2. I betänkande 2011/12:UU12 behandlande utskottet kopplingen mellan miljö och utveckling inför om hållbar utveckling (Rio+20). I utlåtande /13:UU18 Granskning av kommissionens meddelande om ett ramverk för global utveckling fokuserade utskottet på bl.a. klimat och miljö. Under den nuvarande valperioden har utskottet behandlat frågor om biståndsfinansierade klimatinsatser (2014/15:UU2 och 2014/15:UU2y). Motionsyrkanden om biståndsfinansierade klimatinsatser med anledning av regeringens budgetproposition behandlar utskottet inom ramen /16:UU2. politik för global utveckling behandlas återkommande av utskottet. inhämtar löpande information om hållbarhetsagendan. kallades både biståndsminister och statssekreterare vid olika tillfällen till utskottet för att föredra regeringens position i internationella förhandlingar om utvecklingsfinansiering och om de globala utvecklings- och hållbarhetsmålen bortom 2015. överlade utskottet med statssekreteraren om Kommissionens meddelande Ett globalt partnerskap för fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling (KOM(2015) 44). föredrog statssekreterare regeringens arbete med att fram ett nytt biståndspolitiskt policyramverk. Utskottet deltog med två ledamöter i regeringens delegation till konferensen om utvecklingsfinansiering i den 13–. I samband med att delar av utskottet besökte ägde ett möte rum med , chef för den del av som ansvarar för katastrofriskreducering (UNISDR). Vid utskottets besök i den 9–träffade utskottet bl.a. , kommissionär med ansvar för utvecklingsfrågor. har flera olika förhandlingsprocesser med bäring på hållbar utveckling avslutats. antogs ett nytt internationellt ramverk för katastrofriskreducering i samband med den tredje världskonferensen om katastrofriskreducering i Sendai, . genomfördes den tredje internationella konferensen om utvecklingsfinansiering i , . Vid i antogs de nya globala hållbarhetsmålen bortom 2015 och –träffas statsparterna till (UNFCCC) i (COP21) med målsättningen att uppnå en överenskommelse om ett nytt internationellt klimatavtal. Sammantaget innebär dessa internationella processer att utvecklingsagendan förenas med miljö- och klimatagendan, med hållbar utveckling som gemensam nämnare. Det är mot denna bakgrund som utskottet valt att – inför klimattoppmötet i – behandla motionsyrkanden med bäring på beröringspunkterna mellan klimat, hållbar utveckling och bistånd i detta betänkande. Internationella klimatfrågor och hållbar utveckling m.m. Utskottets förslag i korthet avslår ett antal motionsyrkanden om internationellt klimat- och hållbarhetsarbete m.m. Jämför reservation (C) samt särskilt yttrande (C). I FN:s internationella klimatpanels (IPCC) femte rapport om klimatförändringar konstateras att den globala uppvärmningen är ett obestridligt faktum och att människans påverkan på klimatet är tydlig. Det slås vidare fast att fortsatta utsläpp av växthusgaser kommer att resultera i ökad uppvärmning vilket ökar sannolikheten för omfattande och irreversibla effekter för människor och ekosystem. Det anges i rapporten att klimatförändringarnas risker kan begränsas men att detta kräver både omfattade uppsläppsminskningar av växthusgaser och anpassningsåtgärder. I regeringens budgetproposition framförs att klimatförändringarna är vår tids ödesfråga. I propositionen refereras till IPCC:s ovan nämnda femte utvärderingsrapport om klimatförändringar, och till IPCC:s slutsats om att de globala utsläppen måste börja minska inom det närmaste decenniet och att utsläppen måste avta med 40–för att därefter fortsätta minska ner till noll eller t.o.m. negativa utsläpp för att det ska vara möjligt att begränsa den globala temperaturökningen till under två grader. Det konstateras i budgetpropositionen att den sammanlagda halten av växthusgaser i atmosfären fortsätter att öka. FN:s arbete med att hantera klimatförändringar inleddes när antogs. Konventionen trädde i kraft . I konventionen stadgas att förekomsten av växthusgaser i atmosfären ska stabiliseras på en nivå som innebär att skadlig mänsklig påverkan på klimatsystemet undviks. antogs det s.k. Kyotoprotokollet som trädde i kraft . I enlighet med principen om ett gemensamt men differentierat ansvar innehöll protokollet bindande åtaganden när det gäller minskade utsläpp av växthusgaser i ett antal industriländer. Vid statspartskonferensen i (COP18) nåddes enighet om en andra åtagandeperiod (2013–2020) under Kyotoprotokollet. Den s.k. Dohaändringen av Kyotoprotokollet har godkänts av (2014/15:MJU13). Vid statspartsmötet i (COP16) slogs det fast att det var nödvändigt att definiera tydliga mål och tidtabeller för utsläppsbegränsningar i syfte att säkerställa att temperaturökningen jämfört med den förindustriella nivån begränsades till . Vid statspartsmötet i (COP17) kom parterna överens om den s.k. Durbanplattformen som bl.a. lanserade nya förhandlingar under konventionen i syfte att anta en legalt bindande överenskommelse om utsläppsbegränsningar för perioden bortom 2020. Syftet med statspartsmötet i (COP21) är att enas om ett nytt internationellt klimatavtal för perioden bortom 2020 med målsättningen att den globala uppvärmningen ska hållas jämfört med den förindustriella nivån. Förhoppningen är att ett nytt klimatavtal ska omfatta klimatkonventionens samtliga statsparter. Vid statspartsmötet i 2013 (COP19) beslutades bl.a. att alla deltagande stater, inför klimatmötet i , ska lämna in nationella planer om hur respektive land tänker sig att bidra till att begränsa uppvärmningen till under två grader (s.k. Intended Nationally Determined Contributions, INDC). Finansieringen av utvecklingsländernas klimatinsatser är en viktig fråga inom ramen för klimatförhandlingarna. Under klimatkonventionen åtar sig de industrialiserade länderna att tillhandahålla finansiellt stöd till utvecklingsländernas klimatåtgärder. För detta ändamål finns ett antal fonder som är kopplade till klimatkonventionen eller Kyotoprotokollet. Under klimattoppmötet i (COP15) beslutades att de utvecklade länderna ska mobilisera 100 miljarder USD för att finansiera klimatåtgärder i utvecklingsländerna. Principbeslutet om att upprätta den s.k. Gröna klimatfonden fattades i samband med statspartsmötet i (COP16). Syftet med fonden är att finansiera utvecklingsländernas utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder. och EU inför klimatmötet i har konsekvent varit en progressiv kraft när det gäller klimatfrågan och de internationella klimatförhandlingarna. Klimathotet framhålls som vår tids ödesfråga utrikespolitiska deklaration, i den senaste regeringsdeklarationen och i budgetpropositionen . Inför COP21 har regeringen utvecklat en strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i . Strategins övergripande målsättning är att i ska leda till ett globalt, rättvist och rättsligt bindande klimatavtal som bidrar till att hålla den globala uppvärmningen så långt under två grader som möjligt. Avtalet skapar förutsättningar för aktörer och ställer krav på länder att ta ansvar i klimatfrågan och att vidta allt mer ambitiösa åtgärder för minskade utsläpp och bidrar till ökad resiliens mot klimatförändringarnas effekter. Utifrån detta övergripande mål har tre delmål identifierats i strategin: – Ökad ambitionsnivå för utsläppsminskningar (EU, nationellt och globalt) – Stärkta allianser för ett klimatavtal och globalt hållbar utveckling – Ett dynamiskt avtal som stödjer ökade klimatåtgärder . beslutade EU:s stats- och regeringschefer om ett ramverk för EU:s klimat och energipolitik . Enligt ramverket ska det övergripande målet för EU:s klimatpolitik vara att begränsa den globala uppvärmningen till under två grader jämfört med den förindustriella nivån. En hörnsten i ramverket utgörs av ett bindande mål om att reducera EU:s interna utsläpp av växthusgaser med jämfört med nivå. Unionens långsiktiga mål är att minska utsläppen med 80–. Dessa åtaganden bekräftades av miljörådet som antog slutsatser om EU:s förberedelser inför COP21. Slutsatserna lyfter vidare bl.a. fram vikten av att man vid enas om ett långtgående och hållbart rättsligt bindande avtal som gäller för samtliga parter och som på ett balanserat och kostnadseffektivt sätt tar upp begränsning, anpassning, finansiering, teknikutveckling och tekniköverföring, kapacitetsuppbyggnad samt öppenhet i åtgärder och stöd och som innehåller långtgående nationellt fastställda begränsningsåtaganden. Angelägenheten av att avtalet är dynamiskt när det gäller begränsningsåtaganden framhålls, liksom betydelsen av en ordning för efterlevnad. Behovet av att stärka de globala ambitionsnivåerna lyfts fram. I slutsatserna betonas också vikten av bl.a. mänskliga rättigheter och jämställdhet inom ramen för klimatåtgärderna. I miljörådets slutsatser från bekräftar EU åtagandet att bidra till industriländernas mål att gemensamt mobilisera 100 miljarder USD från en mängd olika källor. Stöd uttrycks också för Gröna klimatfonden. I de slutsatser om klimatfinansiering som EU:s finansministrar antog upprepas bl.a. dessa budskap. Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2014/15:MJU13 Miljö- och jordbruksutskottet behandlade klimatpolitiken i betänkande 2014/15:MJU13. Betänkandet rörde bl.a. internationellt klimatarbete, bördefördelningen i klimatavtal, klimatmål inom EU, EU:s utsläppshandelssystem samt jämställdhetsperspektivet i ett klimatsammanhang. När det gäller internationellt klimatarbete konstaterade miljö- och jordbruksutskottet bl.a. att alla länder måste vidta åtgärder för att nå målet om högst två graders global temperaturökning jämfört med den förindustriella nivån. Utskottet betonade även att ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. Vidare uttryckte utskottet bl.a. stöd till regeringens Strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i . , , och reserverade sig gemensamt mot utskottets ställningstagande. Reservanterna framhöll bl.a. att måste vara pådrivande för att EU ska driva en ambitiös klimatpolitik. Reservanterna betonade också bl.a. att måste arbeta i parallella spår för att länder, kommuner och företag ska vidta klimatfrämjande åtgärder som går långt utöver det som bestäms av , och att borde driva klimatfrågorna inom ramen för alla relevanta internationella och bilaterala samarbeten. Vidare framhölls bl.a. klimatinvesteringar i andra länder, höga ambitioner vad gäller klimatbiståndet, vikten av att begränsa kortlivade klimatgaser i atmosfären och det angelägna i att fasa ut fossilbränslesubventioner. När det gäller bördefördelningen i klimatavtal m.m. konstaterade miljö- och jordbruksutskottet bl.a. att ett globalt klimatavtal bör vara rättvist, rättsligt bindande och bidra till att hålla den globala uppvärmningen så långt under två grader som möjligt. Vidare framhölls bl.a. att alla länder som vill bli part till protokollet antar och upprätthåller ett åtagande för att begränsa eller minska sina utsläpp, och att avtalet främjar att länderna rör sig mot alltmer ambitiösa och omfattande åtaganden. Utskottet konstaterade att de rika länderna har ett ansvar att gå före och leda arbetet med att minska utsläppen. Finansiellt stöd, teknikutveckling, teknikspridning och kapacitetsutveckling framhölls som viktigt för fattiga och särskilt utsatta länder. respektive reserverade sig mot miljö- och jordbruksutskottets ställningstagande. framhöll i sin reservation bl.a. att regeringen inom EU och i globala förhandlingar borde verka för att bördefördelningen när det gäller minskade utsläpp av klimatgaser ska ha en tydlig koppling till nationernas faktiska utsläpp. betonade i sin reservation bl.a. att ett nytt globalt klimatavtal ska vara rättvist i så måtto att industriländer ska ta ett större ansvar än utvecklingsländer. När det gäller klimatmål inom EU framhöll miljö- och jordbruksutskottet i sitt ställningstagande att EU ska kunna minska utsläppen till 2030. Mot detta reserverade sig , , och gemensamt. Även respektive reserverade sig. , , och framhöll i sin reservation bl.a. att alliansregeringen inom EU drivit att medlemsländerna skulle enas om ett klimatmål där utsläppen minskade med sammantaget till 2030. Internt inom EU skulle en minskning om uppnås, under förutsättning att det skedde genom en kostnadseffektiv fördelning mellan EU:s medlemsländer, medan den resterande minskningen om skulle uppnås via internationella mekanismer i samband med att andra utvecklade länder tog sin andel av utsläppsminskningarna. framhöll i sin reservation bl.a. att regeringen borde driva att EU inte ska anta väsentligt större mål om en minskning av utsläpp av växthusgaser än världens övriga stora utsläppsländer. framförde i sin reservation att borde driva kravet att EU höjer klimat- och energimålen till 2030, så att EU bl.a. skulle minska utsläppen av växthusgaser till 2030 jämfört med . När det gäller EU:s system för utsläppshandel konstaterade miljö- och jordbruksutskottet i sitt betänkande att förhandlingar om en mekanism för att stabilisera utbudet av utsläppsrätter slutfördes med målsättningen att handelssystemet bättre än tidigare skulle styra mot förnybar energi och energieffektivisering. Den marknadsstabiliserande reserven ska enligt överenskommelsen bildas . reserverade sig och framhöll att EU:s utsläppshandelssystem borde reformeras i grunden genom att öka priset på nedsmutsning. När det gäller jämställdhetsperspektivet i klimatsammanhang angav miljö- och jordbruksutskottet i sitt ställningstagande att jämställdhet bör vara en vägledande princip i klimatarbetet som bör integreras i den nya klimatöverenskommelsen. betonade i sin reservation bl.a. att bör vara drivande för att jämställdhetsperspektivet och vikten av kvinnors delaktighet särskilt lyfts fram i alla klimatpolitiska sammanhang internationellt och att en effektiv klimatanpassning förutsätter bakomliggande genusanalyser. På samtliga punkter beslutade i enlighet med utskottets förslag. Klimat, hållbar utveckling och bistånd antogs FN:s nya globala hållbarhetsmål (Sustainable Development Goals). Antagandet föregicks av en överenskommelse i om hur den nya globala hållbarhetsagendan ska finansieras. I slutsatserna från denna tredje internationella konferens om utvecklingsfinansiering (Action Agenda) framhålls bl.a. vikten av inhemsk resursmobilisering, kapital från den privata sektorn och internationellt utvecklingsbistånd som viktiga finansieringskällor för utvecklings- och hållbarhetsagendan. När det gäller utvecklingsbistånd upprepade många givarländer målsättningen att av BNI ska gå till internationellt bistånd och att mellan av BNI ska gå till de minst utvecklade länderna. Slutsatserna välkomnar EU:s kollektiva åtagande om att uppnå målet om av BNI till bistånd för den nya globala hållbarhetsagendan, och att EU på kort sikt ska uppnå målet om 0,15–0,av BNI till de minst utvecklade länderna samt uppnå under hållbarhetsagendans löptid. De nya hållbarhetsmålen, som antogs i , syftar till att utrota fattigdom och främja en hållbar utveckling – ekonomiskt, socialt och miljömässigt - på ett integrerat sätt. I slutsatserna från högnivåmötet om hållbarhetsmålen framhålls att social och ekonomisk utveckling är beroende av ett hållbart utnyttjande av naturresurserna. Det framhålls vidare att alla stater måste arbeta för ett ambitiöst och universellt klimatavtal inför COP 21 i , och det betonas att resultatet från COP21 bör bestå av ett protokoll eller något annat juridiskt bindande utfall under UNFCCC som är tillämpligt för alla parter och som berör bl.a. utsläppsreduktion, anpassning, finansiering, teknologiutveckling, teknologiöverföring och kapacitetsutveckling. De 17 hållbarhetsmålen ska styra det internationella utvecklings- och hållbarhetsarbetet och är universella och giltiga för alla, såväl på nationell och regional nivå som på global nivå. Bland målen inkluderas flera miljörelaterade mål, bl.a. ska åtgärder vidtas för att främja motståndskraften mot klimatförändringarnas effekter, och utvecklingsländernas klimatinsatser ska stödjas. I processen med att utarbeta de globala hållbarhetsmålen har arbetat för att säkra genomslag för bl.a. jämställdhet, miljö- och klimathänsyn, hållbarhet, sysselsättning och anständiga arbetsvillkor. I regeringsdeklarationen framhålls att ska ta en ledande roll i genomförandet av FN:s nya globala mål för hållbar utveckling. I motion 2014/15:2321 av (C) yrkande 5 framhålls att klimatfrågan kräver en utrikespolitik som antar utmaningen om att tvågradersmålet ska uppnås. Det anges att måste fokusera på klimatfrågorna inom ramen för alla relevanta internationella och bilaterala samarbeten. Mot denna bakgrund yrkas att regeringen bör redovisa hur man avser att säkerställa ett fortsatt klimatfokus i utrikespolitiken . I partimotion 2015/16:2174 av m.fl. (M) yrkande 5 framhålls vikten av klimatåtgärder som bidrar till stärkt säkerhet. I motionen framförs bl.a. att de globala miljöutmaningarna och klimatförändringarna utgör ett av de allvarligaste hoten mot människors säkerhet och levnadsvillkor runt om i världen. Det anges att en stor andel av dagens konflikter bottnar i miljörelaterade faktorer, och att den snabba befolkningstillväxten i kombination med klimatförändringar riskerar att leda till ytterligare spänningar med nya konflikter och ökade flyktingströmmar som följd. Mot denna bakgrund förespråkas bl.a. dels att utsläppen av växthusgaser, och därmed temperaturökningen, begränsas till en så låg nivå som möjligt, dels att en klimatanpassning är avgörande för att förebygga att konflikter och ofrivilliga migrationsströmmar uppstår. Vidare framhålls bl.a. att biståndet är ett betydelsefullt verktyg för att begränsa klimatförändringarna och motståndskraften mot dess negativa effekter. I det sammanhanget betonas vikten av att fortsätta arbetet med att klimatsäkra biståndet. I kommittémotion 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkande 20 anges att sambandet mellan säkerhet och klimatförändringar är starkt. Vidare anges att det globala hållbarhetsarbetet måste påskyndas. Det framhålls bl.a. att ska vara ledande i det internationella klimatarbetet, särskilt inom EU, i syfte att uppnå ett klimatavtal som innebär att den globala uppvärmningen kan hållas under två grader. I motionen betonas att användandet av fossila bränslen måste upphöra , och att användningen av fossil energi globalt inte bär sina kostnader. Enligt motionärerna är det viktigt att det utvecklas en gemensam energimarknad inom EU med minskad användning av fossila bränslen. Vidare betonas vikten av anpassningsåtgärder för att kunna hantera klimatförändringarnas effekter. Det anförs att biståndet har en viktig roll att spela för att främja miljön och en hållbar utveckling, och att det är viktigt att klimatsäkra biståndet. Därutöver lyfts ett antal klimatpolitiska styrmedel, som exempelvis skatt på koldioxidutsläpp, väl fungerande system för utsläppshandel m.m., fram som viktiga verktyg för att begränsa koldioxidutsläppen. Utskottet framhåller att klimathotet är vår tids ödesfråga. Utskottet ser med oro på de slutsatser som dras i IPCC:s femte utvärderingsrapport. framhåller utskottet att mänskligheten fortfarande har möjlighet att mildra klimatförändringarnas negativa konsekvenser genom att besluta om utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder. Mot denna bakgrund understryker utskottet vikten av att klimatmötet i (COP21) resulterar i ett globalt, rättvist och rättsligt bindande klimatavtal som bidrar till att hålla den globala uppvärmningen så långt under två grader som möjligt. Utskottet noterar med oro rapporter om att den kumulativa nivån på de nationella planer om utsläppsbegränsningar (INDC) som lämnats in inför inte ser ut att vara tillräckligt för att begränsa den globala uppvärmningen till under två grader. Utskottet betonar därför det angelägna i att ett kommande klimatavtal till sin karaktär är dynamiskt och möjliggör ökade klimatåtgärder . Utskottet välkomnar att antog slutsatser om EU:s positioner och förberedelser inför klimatmötet i , inklusive vikten av att ett avtal är dynamiskt . I likhet med vad utskottet anförde i betänkande 2013/14:UU12 anser utskottet att och EU fortsatt måste bidra till att mobilisera klimatfinansiering. Utskottet välkomnar därför att EU i nämnda slutsatser bekräftar åtagandet att bidra till att mobilisera 100 miljarder USD i klimatfinansiering . Men anledning av motion 2014/15:2321 yrkande 5, partimotion 2015/16:2174 yrkande 5 och kommittémotion 2015/16:2971 yrkande 20 vill utskottet i tillägg till ovanstående anföra följande. Regeringen har i den utrikespolitiska deklarationen och regeringsdeklaration framhållit att klimathotet är vår tids ödesfråga. I regeringens Strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i framhålls att klimatfrågan är en mycket viktig fråga i utrikes-, handels- och säkerhetspolitiken. Begränsad klimatpåverkan utgör ett av de 16 miljökvalitetsmål som har fastställt. Utskottet har inhämtat att miljökvalitetsmålen ska integreras även i det internationella arbetet och att regeringen fortsatt kommer att bedriva samarbete med länder som är av strategisk betydelse för det globala miljö- och klimatsamarbetet. Utskottet har vidare inhämtat att regeringen verkar för att stärka samarbetet med de minst utvecklade länderna och länder som är särskilt utsatta för klimatförändringarnas effekter, och att klimatfrågan är prioriterad i det svenska bilaterala och multilaterala utvecklingssamarbetet. Utskottet har också inhämtat att ska vara pådrivande för att EU ska stärka sin roll som internationell föregångare i klimatfrågan. EU har antagit en handlingsplan för klimatdiplomati.