bet · H201MJU13 · 2015-05-21 00:00:00 — En omfattande biokolanvändning på det sätt som efterfrågas i motion 2014/15:1652 (MP) yrkandena 1–3 är dock inte aktuell och motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om hållbarhetskriterier för drivmedel, kvotplikt och biodrivmedlens effekter. Jämför reservationerna 25 (V), 26 (C), och 27 (SD). Enligt motion 2014/15:847 av m.fl. (V) yrkande 1 bör regeringen återkomma ett med lagförslag som leder till en reducering av växthusgaser med i biodrivmedel i förhållande till de utsläpp som skulle ha skett om fossila bränslen hade använts i stället. Dagens regler för socialt och ekologiskt hållbara drivmedel är otillräckliga. Den låga nivån kan i värsta fall öppna för import eller produktion av biodrivmedel som inte på allvar bidrar till låg klimatpåverkan i den omfattning som är tekniskt och politiskt möjligt. I yrkande 3 anförs att regeringen bör verka för att alla former av fordonsbränslen certifieras utifrån kriterier om en hållbar produktion. Det är enligt motionen inte rimligt att det ska ställas högre krav på biobränslen än på fossila bränslen. Enligt yrkande 2 bör regeringen återkomma till med ett förslag till sociala hållbarhetskriterier för biodrivmedel. Sådana kriterier kan t.ex. vara att man lever upp till regler, att produktionen inte leder till en sämre tillgång till livsmedel i utvecklingsländer och att markrättigheter respekteras. I motion 2014/15:1426 av (M) yrkande 1 framhålls behovet av att utreda ett nytt kvotpliktssystem för biodrivmedel. Transportsektorn står för en tredjedel av koldioxidutsläpp. Hur villkoren för biodrivmedel är utformade spelar stor roll för takten på klimatarbetet i . Enligt partimotion 2014/15:2461 av m.fl. (C) yrkande 6 bör inblandning av förnybara drivmedel i bensin och diesel främjas. För att skapa rättvisa villkor och premiera de bränslen som är absolut bäst för klimatet bör alla bränslen, både fossila och förnybara, bedömas efter den totala klimatnyttan. I motion 2014/15:2834 av m.fl. (SD) yrkande 10 anförs att regeringen bör ompröva sin politik för etanol och biodiesel och göra en bredare analys över nyttan med biodrivmedlen. Uppodling av ny mark, vilket är konsekvensen av ökat användande av dessa bränslen, förändrar markanvändningen på ett sätt som genererar en koldioxidskuld som kommer att ta många årtionden att kompensera för. behandling och kompletterande uppgifter och rådets direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (förnybartdirektivet) reglerar bl.a. hållbarhetskriterier för bränslen. Reglerna har införts i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. För att biodrivmedel eller flytande biobränslen ska anses hållbara ska enligt 2 kap. 1 § i lagen användningen av dessa bränslen medföra en minskning av utsläppen av växthusgaser med i förhållande till de utsläpp som skulle ha skett om fossila bränslen hade använts i stället. Den minskning som ska ske avser de utsläpp som uppstår under produktionskedjan. För att biodrivmedel och flytande biobränslen ska anses som hållbara ska användningen av dessa bränslen fr.o.m. medföra en minskning av utsläppen av växthusgaser med i förhållande till de utsläpp som skulle ha skett om fossila bränslen hade använts i stället. För att biodrivmedel och flytande biobränslen som har producerats i anläggningar som togs i drift eller senare ska anses som hållbara ska användningen av dessa bränslen fr.o.m. medföra en minskning av utsläppen av växthusgaser med i förhållande till de utsläpp som skulle ha skett om fossila bränslen hade använts i stället. När det gäller frågan om att bör lagstifta om hållbarhetskriterier med högre krav på reducering av växthusgaser än de som anges i förnybartdirektivet kan följande anföras. Utskottet konstaterade i betänkande 2009/10:MJU26 att direktivet inte har utformats som ett minimidirektiv vad gäller hållbarhetskriterierna. Enligt artikel 17.8 i direktivet får inte medlemsstaterna, med avseende på syftena med kriterierna, av andra skäl som rör hållbarhet, vägra att beakta biodrivmedel och flytande biobränslen som erhållits i enlighet med artikeln om hållbarhetskriterier. I fråga om hållbarhetskriterier för fossila bränslen behandlade utskottet detta i betänkande 2013/14:MJU20 och anförde då bl.a. följande: I fråga om hållbarhetskriterier för fossila bränslen erinrar utskottet om det som anförs i direktiv /30/EG (om ändring av bränslekvalitetsdirektivet i fråga om bl.a. specifikationer för bensin, diesel och gasoljor och om införande av ett system för hur växthusgasutsläpp ska övervakas och minska). I direktivet framhålls bl.a. följande: Mot bakgrund av gemenskapens ambitioner att ytterligare minska växthusgasutsläppen och det betydande bidrag som utsläppen från vägtransport utgör i det sammanhanget är det lämpligt att fastställa ett system som ställer krav på bränsleleverantörerna att rapportera växthusgasutsläppen under hela livscykeln för det bränsle som de levererar och att minska utsläppen . Utskottet konstaterar att kravet på bränsleleverantörerna att rapportera växthusgasutsläppen under hela livscykeln fastställs i artikel 7a i direktivet som antogs 2009. Utskottet noterar vidare att regeringen i propositionen Nya lagar om avgasrening och drivmedel (prop. 2010/11:51) anför att bränslekvalitetsdirektivet har ändrats och att den verkligt genomgripande ändringen skedde med och rådets direktiv /30/EG. Så som konstateras i propositionen genomförs ändringar i bränslekvalitetsdirektivet i svensk rätt med den nya drivmedelslagen. Ändringarna innebär bl.a. att direktivets bestämmelser om redovisning av drivmedels utsläpp av växthusgaser och krav på drivmedelsleverantörer att minska sina utsläpp av växthusgaser införs. De som i egenskap av drivmedelsleverantörer är skyldiga att betala punktskatt ska redovisa de växthusgasutsläpp som de levererade drivmedlen medför under drivmedlens hela livscykel. I propositionen konstateras vidare att arbete pågår inom med att fastställa referensvärden och beräkningsmetoder. har upplyst utskottet om att kommissionens förslag för att fastställa de nämnda referensvärdena och beräkningsmetoderna i syfte att genomföra de krav på redovisning av växthusgasutsläpp som uppställs i artikel 7a i bränslekvalitetsdirektivet inte har kunnat antas på grund av vissa medlemsstaters motstånd mot detta. stödde emellertid kommissionens förslag vid omröstningen och gjorde starka uttalanden för att få regler för beräkningsmetoder på plats eftersom direktivets krav annars inte kan tillämpas. Ett nytt förslag från kommissionen väntas emellertid . Utskottet välkomnar det fortsatta arbetet med att fastställa referensvärden och beräkningsmetoder för att artikel 7a ska kunna tillämpas och anser liksom departementet att det i dessa sammanhang kan vara lämpligt att hänvisa till krav på minskade utsläpp från fossila bränslen, snarare än hållbarhetskriterier. Enligt uppgift från Miljö- och har ändringsdirektivet nu beslutats i . arbetade under förhandlingarna för betydligt strängare regler än de som beslutades av rådet. När det gäller frågan om sociala hållbarhetskriterier för biodrivmedel uttalade utskottet i betänkande 2009/10:MJU26 att hållbarhetskriterierna i förnybartdirektivet (2009/28/EG) dels rör frågan om att användningen av angivna bränslen m.m. ska medföra en viss angiven minskning av utsläppen av växthusgaser, dels att dessa bränslen inte ska vara producerade av råvaror från vissa angivna typer av markområden, t.ex. sådana som har stor betydelse för den biologiska mångfalden eller där kol är bundet i mark och vegetation. Även om direktivet inte innehåller några hållbarhetskriterier som riktar in sig direkt på sociala aspekter så behandlas social hållbarhet på andra sätt. I direktivet framgår t.ex. av artikel 17.7 andra stycket att kommissionen ska rapportera till och rådet om vilken inverkan den ökade efterfrågan på biodrivmedel har haft på den sociala hållbarheten i gemenskapen och i tredjeländer och om vilken verkan gemenskapens biodrivmedelspolitik har haft på tillgången till livsmedel till överkomligt pris, särskilt för människor som lever i utvecklingsländer, samt om bredare utvecklingsfrågor. Rapporterna ska ta upp respekten för markrättigheter. Rapporterna ska för tredjeländer, och medlemsstater som är viktiga källor för råvaror till biodrivmedel som används inom gemenskapen, ange huruvida landet har ratificerat och genomfört vissa konventioner framtagna av (Internationella arbetsorganisationen) och huruvida landet har ratificerat och genomfört Cartagenaprotokollet om biosäkerhet och konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter. Kommissionen ska vid behov föreslå korrigerande åtgärder, i synnerhet om det visar sig att produktionen av biodrivmedel i betydande grad påverkar livsmedelspriserna. Enligt direktivets artikel 18.3 ska medlemsstaterna bl.a. vidta åtgärder för att se till att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller tillförlitlig information. Om den ekonomiska aktören har vidtagit åtgärder för att ta hänsyn till dels den sociala hållbarheten i unionen och i tredjeländer till följd av den ökade efterfrågan på biodrivmedel, dels den inverkan som unionens biodrivmedelspolitik har haft på tillgången på livsmedel till överkomligt pris, särskilt för människor i utvecklingsländerna, ska information lämnas om dessa åtgärder. Det föreligger dock ingen skyldighet att vidta sådana åtgärder. Enligt artikel 18.4 i direktivet ska gemenskapen sträva efter att ingå bilaterala eller multilaterala avtal med tredjeländer som innehåller bestämmelser om hållbarhetskriterier som motsvarar de kriterier som fastställs i direktivet. Vid ingåendet av dessa avtal ska särskild uppmärksamhet ägnas åt de åtgärder som vidtagits för att bevara områden som erbjuder grundläggande ekosystemtjänster i kritiska lägen, skydd av mark, vatten och luft, indirekta ändringar i markanvändning, återställande av skadad mark, undvikande av överdriven vattenförbrukning i områden med knapp vattentillgång samt de sociala aspekter som avses i artikel 17.7 andra stycket. När det gäller frågan om att för egen del bör ange sociala kriterier för bränsleproduktion hänvisade utskottet till vad som sagts ovan om att direktivets regler om hållbarhetskriterier inte har karaktären av s.k. minimiregler och att det inte heller kan anses önskvärt att enskilda medlemsstater ska få ställa nationella hållbarhetskrav. Utskottet ville dock, i likhet med vad som anfördes i betänkandena /08:MJU15 och 2008/09:MJU28, anföra att den mycket viktiga utvecklingen av förnybara bränslen måste ske på ett sådant sätt att den inte medför oönskade effekter. När det gäller frågorna om kvotplikt m.m. anförs i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 21) att den förra regeringen i budgetpropositionen presenterades ett förslag om att skulle införa ett kvotpliktssystem för biodrivmedel som syftar till att skapa goda och långsiktiga villkor för hållbara biodrivmedel. I kombination med en ändrad beskattning av biodrivmedel innebar kvotpliktssystemet en ökad låginblandning av biodrivmedel i all bensin och diesel. skulle andra generationens mer avancerade biodrivmedel ges en särställning genom en särskild kvot, och rena höginblandade biodrivmedel som E85 och biogas skulle främjas genom att de även framöver befrias från energi- och koldioxidskatt. Eftersom inte gav nödvändigt klartecken innan kvotpliktssystemet planerades träda i kraft blev det nödvändigt att förslaget skulle utgå. Detta innebär att biodrivmedel även fortsättningsvis främjas genom skattenedsättning och inte genom kvotplikt. statsstödsgodkännande för skattenedsättningen löper ut vid utgången av 2015. Regeringen avser enligt budgetpropositionen med anledning av detta att återkomma med förslag på hur biodrivmedel kan främjas efter 2015. Ambitionen bör vara att utforma de ekonomiska styrmedlen för biodrivmedel på ett sätt som ger långsiktigt goda villkor för hållbara biodrivmedel, varvid hållbarheten gentemot om statligt stöd är av särskild betydelse. Avsikten är att ett nytt system ska vara på plats . Energiminister svarade på en riksdagsfråga (2014/15:112) om utvecklingen av biodrivmedlets konkurrenskraft. Han anförde då bl.a. att regeringens höga ambitioner för klimat- och energipolitiken givetvis omfattar även transportsektorn, som är nästan helt beroende av fossila bränslen. I arbetet med att ställa om våra transporter kommer biodrivmedel att vara ett viktigt verktyg. Att ännu inte godkänt de energi- och koldioxidskatteregler som skulle kombineras det kvotpliktssystem som beslutade om förra året, har försatt regeringen i en situation där vi måste ta fram alternativ till befintliga styrmedel för perioden , då godkännande av dagens skattebefrielse löper ut. Detta arbete, som bedrivs under stor tidspress, är enligt ministern högt prioriterat. Målet är att hitta styrmedel som ger långsiktigt goda villkor för hållbara biodrivmedel och som gynnar bränslen med stor klimatnytta. måste det vara i linje med . Ministern anförde att man nu undersöker möjligheterna att införa exempelvis ett reviderat kvotpliktssystem som är anpassat till regelverket i EU. Utskottet konstaterar att enligt lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen kommer kraven på hållbara drivmedel successivt att höjas. Utskottet anser därför att det inte bör vidtas någon åtgärd med anledning av motion 2014/15:847 (V) yrkande 1. När det gäller hållbarhetskrav på fossila bränslen har regeringen enligt uppgift arbetat för att strängare regler ska gälla inom EU. Utskottet utgår från att regeringen fortsätter detta arbete i lämpliga sammanhang. Yrkande 3 i samma motion bör därmed lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller sociala hållbarhetskriterier har förnybartdirektivets regler, som nämnts ovan, inte karaktären av minimiregler, och nationella hållbarhetskrav är därmed inte önskvärda. I likhet med vad utskottet tidigare framfört vill utskottet dock anföra att den mycket viktiga utvecklingen av förnybara bränslen måste ske på ett sådant sätt att den inte medför oönskade effekter. Därmed avstyrks motion 2014/15:847 (V) yrkande 2. Utskottet välkomnar att regeringens höga ambitioner för klimat- och energipolitiken även omfattar transportsektorn och att nya styrmedel planeras. Som framgår ovan avser regeringen att återkomma med förslag på hur biodrivmedel kan främjas efter 2015. Ambitionen är att utforma de ekonomiska styrmedlen för biodrivmedel på ett sätt som ger långsiktigt goda villkor för hållbara biodrivmedel och som är i överensstämmelse med . Arbetet är prioriterat av regeringen och avsikten är att ett nytt system ska vara på plats . Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna 2014/15:1426 (M) yrkande 1, 2014/15:2461 (C) yrkande 6 och 2014/15:2834 (SD) yrkande 10 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om åtgärder för luftkvalitet. Jämför reservation 28 (C). Enligt partimotion 2014/15:2587 av m.fl. (C) yrkande 17 bör åtgärder vidtas för bättre luftkvalitet. Omställningen till hållbara bränslen leder till bättre luftkvalitet, men dubbdäcksanvändningen är fortfarande ett problem i delar av landet. I flera städer i överskrids nivåerna av flera olika luftföroreningar. ambitiösa förslag till luftvårdspaket bör genomföras. behandling och kompletterande uppgifter När det gäller regelverk om luftkvalitet kan det nämnas att det i luftkvalitetsdirektivet (2008/50/EG) fastställs gränsvärden för vissa luftföroreningar, bl.a. för stora partiklar (PM10). Enligt direktivet ska medlemsstaterna bl.a. fastställa zoner inom vilka luftkvaliteten ska utvärderas och säkerställas. Eventuella överskridanden av direktivets gränsvärden ska rapporteras till Europeiska kommissionen. Luftkvalitetsdirektivet har genomförts i (1998:808), luftkvalitetsförordningen (2010:47) och föreskrifter. Direktivets gränsvärden anges i luftkvalitetsförordningen som miljökvalitetsnormer som inte får överskridas. Miljökvalitetsnormer finns för sammanlagt tolv luftföroreningar, däribland svaveldioxid, bly, bensen, kolmonoxid, ozon och olika partiklar. EU:s direktiv om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar (2001/81/EG) är ett viktigt internationellt styrmedel för . Detta s.k. takdirektiv är utformat så att det fastställer tak för utsläpp av svaveldioxid, kväveoxid, flyktiga organiska ämnen (VOC) och ammoniak. Takdirektivet är motorn i åtgärdsarbetet för att minska luftföroreningarna i . I förslaget till ett uppdaterat takdirektiv som kommissionen presenterade skärps utsläppsnivåerna för de fyra ämnen som redan ingår i direktivet. Dessutom föreslås nya taknivåer för metan och partiklar (PM2,5) där bl.a. sot ingår. Förhandlingar kring det nya förslaget pågår och ett beslut kan väntas tidigast . presenterade ett luftvårdspaket som innehåller flera förslag för hur arbetet kan trappas upp (KOM(2013) 919, KOM(2013) 920). Luftvårdspaketet innehåller ett strategiskt handlingsprogram och två direktivförslag, dels en uppdateratering av takdirektivet, dels ett nytt direktiv om utsläpp av luftföroreningar från medelstora förbränningsanläggningar samt ett förslag om ratificering av det s.k. Göteborgsprotokollet. Göteborgsprotokollet är det mest omfattande av protokollen i luftvårdskonventionen med nationella utsläppstak för svaveldioxid, kväveoxider, flyktiga organiska ämnen, ammoniak och partiklar. Enligt den konsekvensanalys som presenterades i samband med luftvårdspaketet beräknas enbart hälsovinsterna minska samhällets kostnader med 40–och ge i vinst tack vare högre produktivitet, lägre sjukvårdskostnader, bättre skörd och färre skador på byggnader. Enligt uppgift från Miljö- och pågår förhandlingar om luftvårdspaketet, och regeringen verkar för en hög ambitionsnivå. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20) anförs att utsläppen av luftföroreningar leder till många dödsfall och stora samhällskostnader. Regeringen anser att ytterligare åtgärder för att förbättra luftkvaliteten är nödvändiga. möjligheter att nå de nationella miljökvalitetsmålen luft, Bara naturlig försurning och Ingen övergödning är starkt beroende av utsläppsminskningar i omgivande länder. kommer därför att fortsätta att vara pådrivande i luftvårdsarbetet inom och EU. Inom ramen för förhandlingarna om det luftvårdspaket som presenterade ska verka för ett ambitiöst utfall med en så heltäckande lagstiftning som möjligt samt för att utsläppstak införs om metan och partiklar (PM2,5) där sot ingår. för utsläpp till luft från fordon och arbetsmaskiner behöver också skärpas. Enligt regeringen är partikelhalterna i våra städer för höga på många håll. Dubbdäcksanvändningen är en av de viktigaste orsakerna till detta. Regeringen anger i propositionen att den avser att återkomma när den utredning som arbetar med frågan lämnat sitt underlag. Regeringen avser även att återkomma med förslag inom luftområdet när Miljömålsberedningens förslag till luftstrategi lämnats (se nedan). Skogsbrukets bidrag till försurningen och möjligheterna att minska detta bidrag behöver enligt regeringen också ses över. Miljömålsberedningens (M 2010:04) tilläggsuppdrag att föreslå en strategi för en samlad luftvårdspolitik (dir. 2014:110) innebär bl.a. att utforma en strategi som bidrar till att relevanta delar av generationsmålet och de berörda miljökvalitetsmålen nås. Strategin ska även bidra till möjligheter att infria åtaganden inom EU och internationellt i fråga om sådana föroreningar i luften som sot och andra partiklar, ozon, kväveoxider, ammoniak, svaveldioxid, luftburna dioxiner, tungmetaller, kolväten och andra luftföroreningar som påverkar människors hälsa, miljön och klimatet. I uppdraget ingår att genomföra och redovisa en bred problemanalys och utifrån den föreslå de etappmål, styrmedel och åtgärder som behövs för att på ett kostnadseffektivt sätt nå relevanta delar i generationsmålet samt de miljökvalitetsmål som är kopplade till en samlad luftvårdspolitik. Tilläggsuppdraget ska samordnas med uppdraget om förslag till ett klimatpolitiskt ramverk (dir. 2014:165) och ska slutredovisas . överlämnade sitt betänkande Skatt på dubbdäcksanvändning i tätort? (SOU 2015:27) till regeringen. Utredningen anser att det inte finns något skäl att föreslå en skatt på dubbdäcksanvändning. Den möjlighet som finns för kommunerna att meddela förbud mot trafik med dubbdäck är tillräcklig för att i kombination med andra åtgärder förhindra att gränsvärdena för PM10 överskrids. Att sprida information om funktionen hos olika typer av vinterdäck och dubbdäckens bidrag till partikelhalterna är ett viktigt styrmedel för att få ned andelen bilar med dubbdäck och därmed få ned halterna av PM10 i tätorter. Dammbindning skulle kunna sänka halterna av grova partiklar där överskridanden sker eller riskerar att ske. Hastighetssänkning är en annan åtgärd som föreslås för att få ned partikelhalterna på framför allt stora infarts- och genomfartsleder med mycket trafik. Förbättrad vägrengöring bör enligt utredningen också användas som en partikelsänkande åtgärd. Betänkandet är under beredning i . Utskottet välkomnar regeringens ambition att ska vara pådrivande i luftvårdsarbetet inom och EU. Vidare noterar utskottet att regeringen angett att den inom ramen för förhandlingarna om det s.k. luftvårdspaket som presenterade ska verka för ett ambitiöst utfall med en så heltäckande lagstiftning som möjligt, samt för att ett utsläppstak införs för metan och partiklar (PM2,5). Utskottet konstaterar att Miljömålsberedningen har ett tilläggsuppdrag att föreslå en strategi för en samlad luftvårdspolitik som ska redovisas . betänkande bereds inom . Därmed föreslår utskottet att motion 2014/15:2587 (C) yrkande 17 lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte kan anses vara tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om vindkraftens påverkan på omgivningen och dess ekonomiska konsekvenser, om kommunalt veto och om Försvarsmaktens roll vid etablering. Jämför reservationerna 29 (SD) och 30 (V). Enligt motion 2014/15:624 av (M) bör det bedrivas mer forskning om vindkraftens påverkan på individer och miljön. Motionären anser att det behövs bra underlag grundat i opåverkad och objektiv forskning för att vi ska kunna fatta rationella politiska beslut. I motion 2014/15:625 av (M) anförs att man vid miljöprövningen av placeringen av vindkraftverk bör ta hänsyn till den sociala hållbarheten. De sociala aspekterna för individen behöver belysas mer med stöd av forskning på området. Individer och kommuner måste ges möjlighet att själva bestämma vad marken i deras närmiljö ska användas till och få ett ökat inflytande över processen med vindkraftsetableringen. Enligt motion 2014/15:2005 av (KD) bör gränsvärdet för buller från vindkraftverk ses över. Forskning vid har visat att buller från vindkraftverken är underskattat. Var tredje person uppger att de blir mycket störda även om bullernivån inte överskrider (A) vid bostaden. I motion 2014/15:1105 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås att lagstiftning tas fram om ersättning för förlorat värde på fastigheter vid uppförande av vindkraftverk. I yrkande 5 föreslås en utredning av de ekonomiska konsekvenserna för fastighetsägare vid uppförande av vindkraftverk. Störningar i form av oljud och solreflexer betyder alltför ofta att fastighetsägare kring vindkraftverk får se värdet på sin fastighet falla. I yrkande 2 föreslås att en kartering och inventering av djurliv som kan drabbas av vindkraftverken ska vara på plats vid den initiala ansökan om uppförande av vindkraftverk. Vindkraftverken är ett hot mot många djurarter, t.ex. rovfåglar och fladdermöss, som riskerar att dödas av bladens rotation. Enligt motion 2014/15:256 av m.fl. (V) yrkande 2 bör möjligheten till kommunalt veto mot vindkraft avskaffas.