bet · H301FiU17 · 2015-11-05 00:00:00 — Detta gäller dock inte om syftet med åtgärderna är att företaget ska drivas vidare. I finns två olika system för finansiering av offentliga ingripanden i problemdrabbade finansiella företag, dels stabilitetsfonden som kan användas för att ge stöd till kreditinstitut om det bedöms nödvändigt för att värna den finansiella stabiliteten, dels insättningsgarantifonden som används för att finansiera skyddet av insättningar. Efter införlivandet av krishanteringsdirektivet ska statliga insatser i samband med generella finansiella kriser och vid kriser i enskilda finansiella företag finansieras ur tre separata fonder. Statliga åtgärder som avser företag i resolution ska finansieras med medel ur en nybildad resolutionsreserv. Förebyggande statliga stödåtgärder som vidtas i förhållande till kreditinstitut som inte är föremål för resolution (t.ex. garantier och kapitaltillskott som ges i förebyggande syfte) ska finansieras med medel ur stabilitetsfonden. Fonden ska även kunna användas för att finansiera statligt stöd till företag i resolution genom användning av de statliga stabiliseringsverktygen. Insättningsgarantifonden ska användas för att finansiera ersättningar från insättningsgarantin samt det skydd som garanterade insättare har i resolution. Till resolutionsreserven ska influtna stabilitetsavgifter föras över från stabilitetsfonden samt nettoresultatet från stödet till (jämte ränta på dessa medel). Institut och EES-filialer med tillstånd att driva verksamhet i (avgiftsskyldiga) ska betala en årlig resolutionsavgift som totalt för samtliga avgiftsskyldiga uppgår till av avgiftsunderlaget. En resolutionsavgift ska tas ut till dess att behållningen i resolutionsreserven uppgår till av garanterade insättningar. När behållningen i resolutionsreserven nått av garanterade insättningar ska det i stället tas ut en riskavgift som baseras på risken i varje instituts verksamhet. Om särskilda skäl finns får sätta ned resolutionsavgiften eller riskavgiften. Avgifter för finansiering av åtgärder i resolution ska föras till resolutionsreserven. De administrativa kostnader som är hänförliga till resolutionsåtgärder ska dock inte belasta resolutionsreserven utan företaget i resolution. Det ska inte tas ut någon avgift till stabilitetsfonden. Institut och EES-filialer med tillstånd att driva verksamhet i ska – under vissa förutsättningar – betala en höjd avgift eller en tilläggsavgift. Om resolutionsreservens behållning faller av garanterade insättningar, ska avgiften kunna höjas så att den blir tillräcklig för att återställa behållningen i resolutionsreserven till av garanterade insättningar (höjd avgift). Maximalt får den förhöjda resolutionsavgiften uppgå till en nivå som motsvarar av garanterade insättningar. Om behållningen i resolutionsreserven blir negativ ska det, utöver resolutionsavgiften, betalas en särskild tilläggsavgift. Tilläggsavgiften ska bestämmas så att underskottet i reserven täcks. Maximalt får dock tilläggsavgiften uppgå till resolutionsavgiftens storlek, exklusive eventuella höjningar av resolutionsavgiften. En enskild avgiftsskyldigs tilläggsavgift ska fastställas utifrån den andel av de totala resolutionsavgifterna som den avgiftsskyldige betalar. Tilläggsavgiften ska tas ut till dess hela underskottet, jämte finansieringskostnader, har täckts. Om det inte finns särskilda skäl ska tilläggsavgiften tas ut som resolutionsavgiften. Enskilda avgiftsskyldiga kan få anstånd med att betala tilläggsavgift upp om det är motiverat för att skydda företagets finansiella ställning. Anståndet kan förlängas på företagets begäran, men avgiften måste betalas när den inte längre hotar företagets finansiella ställning. En resolutionsavgift ska tas ut fram till dess att behållningen i resolutionsreserven uppgår till av garanterade insättningar. Därutöver definieras inte någon uttrycklig målnivå i lagen. I samband med resolution får resolutionsreserven användas för utbetalningar som avser följande ändamål: 1.garantier i fråga om tillgångar och skulder för ett företag i resolution eller dess dotterbolag, ett broinstitut eller ett tillgångsförvaltningsbolag 2.lån till ett företag i resolution eller dess dotterbolag, ett broinstitut eller ett tillgångsförvaltningsbolag 3.förvärv av tillgångar från ett företag i resolution 4.tillskott av medel till ett broinstitut eller ett tillgångsförvaltningsbolag 5.ersättning till ägare eller borgenärer i ett företag under resolution om en värdering visar att dessa grupper får ett sämre ekonomiskt utfall vid resolution än vid konkurs eller likvidation 6.kompensation till ett företag i resolution för att gottgöra den förlust som skulle ha burits av de borgenärer som undantagits från nedskrivning eller konvertering vid tillämpning av skuldnedskrivningsverktyget. Resolutionsreserven får även användas för dessa ändamål i förhållande till en köpare vid tillämpning av försäljningsverktyget. Om en av ovanstående åtgärder får till följd att förluster som drabbat företaget i resolution direkt eller indirekt förs över till resolutionsreserven, gäller de krav som ställs för att resolutionsreserven ska få användas för att kompensera för skulder som undantas inom ramen för skuldnedskrivningsverktyget. Om det behövs för att säkerställa att ett företag i resolution eller ett broinstitut har tillräcklig finansiering, ska enligt regeringen i första hand utfärda garantier för ny marknadsfinansiering med resolutionsreserven som bas. Är finansieringen via sådana garantier inte tillräcklig, är det möjligt för riksbank att inom ramen för befintlig lagstiftning bidra till resolutionen genom att ge nödkredit. Om som ett led i resolution av en gränsöverskridande koncern ingår en överenskommelse med andra länder om gemensam finansiering av resolutionsåtgärder, ska resolutionsreserven svara för del av kostnaderna. Om använder skuldnedskrivningsverktyget, ska insättningsgarantifonden bidra till resolutionen genom att betala ett belopp som motsvarar det som de garanterade insättningarna skulle ha skrivits ned med enligt lagen om resolution om de inte hade varit undantagna skuldnedskrivning. Om använder försäljningsverktyget, broinstitutsverktyget eller avskiljandeverktyget, ska insättningsgarantifonden bidra till resolutionen genom att betala ett belopp som motsvarar det som de garanterade insättarna skulle ha burit om förlusterna fördelats mellan borgenärerna enligt förmånsrättsordningen. Det ska även vara möjligt för insättningsgarantifonden att bidra till en kapitalisering av ett institut eller ett broinstitut, i sådan omfattning som motsvarar den mängd garanterade insättningar som i ett resolutionsförfarande skulle ha konverterats till eget kapital om de saknat skydd. Insättningsgarantifonden ska delta på samma villkor som övriga borgenärer med samma prioritet. Om i samband med tillämpning av försäljnings- eller broinstitutsverktyget överför samtliga garanterade insättningar i ett institut som är försatt i resolution, ska de kvalificerade insättningar som kvarstår i institutet efter överföringen inte vara ersättningsberättigade enligt lagen om insättningsgaranti. Om garanterade insättningar helt eller delvis kvarlämnas i institutet under resolution, ska insättningsgarantin enbart gälla till ett belopp motsvarande skillnaden mellan insättningsgarantins maximala ersättningsbelopp och det belopp som överförts från institutet. Lånemöjligheter för resolutionsreserven och stabilitetsfonden ska fatta beslut om en låneram för resolutionsreserven. Låneramen ska kunna utnyttjas om medlen i reserven inte räcker för att betala ut stöd eller kompensation eller andra åtgärder som kan vidtas med stöd av lagen om resolution. Upplåningen ska kunna ske i följande former och i angiven ordning: 1.Lån till eller från tredje part som inte utgör en del av svenska staten. Den låneform som ger de mest fördelaktiga villkoren ska väljas. 2.Lån från andra EES-länders finansieringsarrangemang, förutsatt att upplåning i annan form inte är möjlig att genomföra inom rimlig tid och till rimliga villkor. Låneramen får utnyttjas även om det finns tillgångar i reserven som erhållits i samband med ett resolutionsärende och som inte är medel på konto (t.ex. aktier eller lån). får, efter regeringens tillåtelse, besluta att låna ut medel ur resolutionsreserven till andra finansieringsarrangemang inom EES. Villkoren för lånen ska fastställas efter överenskommelse med de övriga finansieringsarrangemang som medverkar till att ge lån. Fordran ska tas upp som en tillgång i resolutionsreserven. Stabilitetsfondens obegränsade kredit avvecklas och ersätts med en ordning där i ett särskilt bemyndigande beslutar om en låneram för stabilitetsfonden. Låneramen ska kunna nyttjas om medlen i fonden inte räcker för att finansiera stöd, ersättningar eller andra åtgärder som vidtas inom ramen för lagen om förebyggande statligt stöd. Upplåning ska ske i form av lån i och till sådana villkor som kontoret normalt tillämpar vid utlåning till myndigheter. Låneramen får användas även om det finns andra tillgångar i fonden som inte är medel på konto (t.ex. aktier, lån). Separata garantiramar, som fastställs av , ska kopplas till resolutionsreserven respektive till stabilitetsfonden. Tillgångar, intäkter och annan kompensation som har koppling till resolutionsreservens eller stabilitetsfondens användande ska föras till reserven respektive fonden. Medel som tillförs och disponeras av resolutionsreserven ska placeras på ett konto i . Stabilitetsfonden ska även fortsättningsvis placeras på samma sätt. Förebyggande statligt stöd får finansieras med medel ur stabilitetsfonden. Även statligt stöd till ett företag i resolution genom användning av de statliga stabilitetsverktygen får, efter beslut av regeringen, finansieras med medel från stabilitetsfonden. Medel på kontot ska även användas för att täcka förvaltningskostnader för förebyggande stöd, samt ersättning som betalats ut på grund av en garanti till insättare enligt lagen om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Enligt krishanteringsdirektivet ska myndigheterna ta hänsyn till vissa allmänna principer vid beslutsfattande som omfattar flera stater inom EES. De principer det handlar om är bl.a. krav på effektivt beslutsfattande, att hålla nere resolutionskostnaderna när resolutionsåtgärder vidtas och att myndigheterna ska samarbeta med varandra. Skyldigheten att inrätta och delta i verksamheten i resolutionskollegier och i europeiska resolutionskollegier följer delvis av den allmänna samarbets- och informationsskyldigheten i den nya lagen om resolution och bör i övrigt framgå av föreskrifter som utfärdats av regeringen. Lagen om internationella förhållanden rörande försäkringsföretags och kreditinstituts insolvens ska ändras till att inkludera värdepappersföretag och deras filialer enligt definitionen i tillsynsförordningen samt, vid vidtagande av vissa resolutionsåtgärder, de andra företag som kan bli föremål för resolution enligt krishanteringsdirektivet. De resolutionsåtgärder som här avses är tillämpningen av resolutionsverktyg, utövande av resolutionsbefogenheter eller användning av statliga stabiliseringsverktyg. Dessutom ska lagens bestämmelser om rekonstruktionsåtgärder omfatta även sådana resolutionsåtgärder. En överföring som har beslutats av en resolutionsmyndighet i ett annat land inom EES har verkan och ska genomföras i när överföringen avser aktier eller andra äganderättsinstrument, tillgångar, rättigheter eller skulder som finns i eller som lyder under svensk rätt. Talan som avser det utländska beslutet får inte föras i . Om en resolutionsmyndighet i ett annat land inom EES utövar nedskrivnings- eller konverteringsbefogenheter i fråga om instrument eller skulder som lyder under svensk rätt eller skulder till borgenärer som är hemmahörande i , har det beslutet verkan och ska genomföras här. Talan som avser det utländska beslutet får inte föras i . Bestämmelserna om erkännande och verkställighet av resolutionsförfaranden i ett tredjeland ska endast tillämpas såvida inte annat följer av ett avtal som EU ingått med det landet. får erkänna ett resolutionsförfarande i ett tredjeland för ett tredjelandsinstitut eller ett moderföretag i ett tredjeland som har 1.ett dotterföretag, som är ett institut, eller en betydande filial i eller 2.tillgångar och skulder som finns i eller som lyder under svensk lag. Om det finns ett europeiskt resolutionskollegium, ska försöka komma överens med övriga resolutionsmyndigheter i kollegiet om att erkänna ett resolutionsförfarande i ett tredjeland när det gäller ett tredjelandsinstitut eller ett moderföretag i tredjeland. En sådan överenskommelse är bindande för och ska verkställas i . ska fatta de beslut som behövs i enlighet med överenskommelsen. Om inte kan komma överens med övriga resolutionsmyndigheter i det europeiska resolutionskollegiet eller om det inte finns något resolutionskollegium, ska myndigheten själv besluta om att ett resolutionsförfarande i ett tredjeland ska erkännas. ska då beakta intressena i varje land inom EES där ett tredjelandsinstitut eller ett moderföretag i tredjeland verkar. När har erkänt ett resolutionsförfarande i ett tredjeland får myndigheten 1. besluta om resolutionsåtgärder i fråga om a) tillgångar som det aktuella tredjelandsinstitutet eller moderföretaget i tredjeland har i eller som lyder under svensk lag b) rättigheter och skulder som ett tredjelandsinstitut bokfört i en betydande filial i eller som svensk lag är tillämplig på eller fordringar som hänför sig till sådana rättigheter och skulder som kan göras gällande i 2.vidta eller förelägga någon annan att vidta åtgärder för att överföra aktier eller andra äganderättsinstrument i ett institut i som är dotterföretag till tredjelandsinstitutet eller moderföretaget i tredjeland som resolutionsförfarandet avser 3.förbjuda att vissa avtalsförpliktelser fullgörs, säkerheter tas i anspråk och rättshandlingar utövas när det gäller en motpart till ett institut, som är dotterföretag till ett tredjelandsinstitut eller ett moderföretag i tredjeland, eller en betydande filial i , förutsatt att det är nödvändigt för att verkställa resolutionsförfarandet 4.förbjuda vissa rättshandlingar när det gäller avtal som ett institut, som är dotterföretag till ett tredjelandsinstitut eller ett moderföretag i tredjeland, en betydande filial i eller andra koncernenheter har, om rätten att vidta sådana rättshandlingar är en följd av att resolutionsåtgärder har vidtagits mot ett tredjelandsinstitut, sådana enheter, moderföretag eller andra koncernföretag och väsentliga avtalsförpliktelser i förhållande till motparten alltjämt fullgörs. får vägra att erkänna ett resolutionsförfarande i ett tredjeland eller att verkställa ett sådant förfarande om 1.resolutionsförfarandet skulle ha negativ effekt på den finansiella stabiliteten i eller i ett annat EES-land 2.det är nödvändigt att vidta separata åtgärder mot en EES-filial för att uppnå ett eller flera resolutionsändamål 3.borgenärer inte skulle få samma behandling som borgenärer med liknande rättigheter i det tredjeland där resolutionsförfarandet beslutats 4.erkännandet eller verkställigheten skulle få avsevärda budgetkonsekvenser för eller 5.effekterna av erkännandet eller verkställigheten skulle strida mot svensk rätt. får besluta att ett i hemmahörande moderföretag till ett tredjelandsinstitut ska försättas i resolution, om 1.den relevanta myndigheten i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvudkontor har beslutat att tredjelandsinstitutet uppfyller förutsättningarna för resolution enligt lagstiftningen i det landet 2.det är nödvändigt med hänsyn till det allmänna intresset. Om en EES-filial i inte omfattas av ett resolutionsförfarande i ett tredjeland eller om inte har erkänt resolutionsförfarandet, får ingripa mot filialen, om det är nödvändigt med hänsyn till det allmänna intresset och någon av följande förutsättningar är uppfyllda: 1.Filialen uppfyller inte längre eller kommer sannolikt inte längre att uppfylla villkoren för filialtillståndet och det finns inte alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle återställa filialens efterlevnad eller förhindra dess fallissemang. 2.Riksgäldskontoret bedömer att tredjelandsinstitutet saknar vilja eller förmåga, eller sannolikt kommer att sakna förmåga, att fullgöra sina förpliktelser mot sina borgenärer inom EES, eller förpliktelser som filialen ingått eller bokfört när de förfaller till betalning och att det inte inom rimlig tid har inletts eller kommer att inledas något resolutionsförfarande eller annat insolvensförfarande mot tredjelandsinstitutet i det land där det har sitt huvudkontor. 3.Relevant myndighet i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvudkontor har inlett ett resolutionsförfarande mot tredjelandsinstitutet eller underrättat att den avser att inleda ett sådant förfarande. Under sådana omständigheter ska ha samma befogenheter som har gentemot en filial enligt sektorslagstiftningen. ska underrätta den relevanta myndigheten i det land där tredjelandsinstitutet har sitt huvudkontor om vidtagna åtgärder. Om tillgångar som finns i ett tredjeland eller aktier eller andra äganderättsinstrument, rättigheter eller skyldigheter som omfattas av lagstiftningen i tredjeländer överförs till en mottagare, får begära att mottagaren vidtar åtgärder för att se till att överföringen eller någon annan resolutionsåtgärd som har beslutats får verkan. får förelägga den som inte vidtar åtgärder att göra det. Om har beslutat att vidta en resolutionsåtgärd som avser tillgångar som finns i ett tredjeland eller aktier eller andra äganderättsinstrument, rättigheter eller förpliktelser som omfattas av lagstiftningen i ett sådant land, ska myndigheten 1.förvalta aktierna, de andra äganderättsinstrumenten, tillgångarna eller rättigheterna, eller uppfylla skyldigheterna för mottagarens räkning, till dess beslutet får verkan eller 2.upphäva sitt beslut, om det efter att beslutet har fattats visar sig högst osannolikt att åtgärden kommer att få avsedd verkan. Om beslutet upphävs, ska transaktioner eller andra åtgärder som vidtagits för att verkställa det upphävda beslutet återgå eller återställas. I krishanteringsdirektivet anges att eftersom uppgifter som resolutionsmyndigheter och deras yrkesmässiga rådgivare skaffar under resolutionsförfarandet sannolikt är känsliga innan resolutionsbeslutet offentliggörs bör sådana uppgifter omfattas av en effektiv sekretessordning. Redan uppgiften att resolutionsmyndigheten undersöker ett visst institut skulle kunna få negativa följder för det institutet. Kravet på konfidentialitet ska vara bindande för bl.a. resolutionsmyndigheter, behöriga myndigheter, behöriga ministerier, centralbanker och andra myndigheter som medverkar i resolutionsprocessen. Kravet ska också vara bindande för särskilda respektive tillfälliga förvaltare, potentiella förvärvare, revisorer, rådgivare, värderare och andra experter som direkt eller indirekt anlitats av myndigheterna eller av Konfidentialitetskravet gäller även för den verkställande ledningen, medlemmar av ledningsorganet och anställda inom dessa myndigheter och personer före, under och efter deras tillsättning. Regeringen bedömer att krishanteringsdirektivets krav på sekretess innebär att vissa myndigheter och andra personer ska förbjudas att röja konfidentiella uppgifter som de fått kännedom om i sin tjänst eller tjänsteutövning under I direktivet anges dock inte vad som utgör konfidentiella uppgifter. Det föreskrivs emellertid att effekterna som ett röjande av information skulle kunna få för vissa allmänna och enskilda intressen ska utvärderas. prövning åstadkoms enligt regeringen genom användningen av de skaderekvisit som används i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), Sekretessen som enligt 30 kap. 12 § OSL gäller för vissa uppgifter i ärenden enligt lagen om statligt stöd till kreditinstitut ska ändras till att gälla motsvarande uppgifter i ärenden om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och i ärenden om statliga stabiliseringsverktyg. gälla i ärenden om resolution för samma uppgifter och under motsvarande förutsättningar som sekretessen enligt 30 kap. 12 § OSL. Vidare ska sekretess gälla i andra ärenden enligt den nya lagen om resolution för uppgifter om dels affärs- eller driftsförhållanden hos den som ärendet avser om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs, dels ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. nya sekretessbestämmelserna för uppgifter i ärenden enligt den nya lagen om resolution ska tillämpas på uppgiften även av en myndighet som uppgiften lämnas till (överföring av sekretess). Tystnadsplikten ska i pågående ärenden om statligt stöd respektive resolution ha företräde framför meddelarfriheten. avslutande sådana ärenden, liksom i andra ärenden enligt den nya lagen om resolution, ska tystnadsplikten ha företräde framför meddelarfriheten för uppgifter om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som ärendet avser. Den som deltar eller deltagit i resolutionsförfarandet och som inte omfattas av sekretessen i det allmännas verksamhet får inte obehörigen röja eller utnyttja uppgifter som den genom sitt deltagande fått veta om en enskilds affärs- eller driftsförhållanden eller andra ekonomiska eller personliga förhållanden, eller planering eller förberedelser för eller hantering av fredstida Den del av som inte bedriver verksamhet enligt den nya lagen om resolution ska vara uppgiftsskyldig gentemot den del av myndigheten som bedriver den verksamheten. motsvarande uppgiftsskyldighet gälla gentemot stödmyndigheten för den del av som inte bedriver verksamhet enligt den nya lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. Uppgiftsskyldigheten ska i båda fallen vara sekretessbrytande. och ska samarbeta och utbyta uppgifter med varandra, med motsvarande utländska myndigheter inom EES och med Europeiska bankmyndigheten i den utsträckning som följer av krishanteringsdirektivet. ska också ge regeringen de uppgifter som regeringen behöver i sin verksamhet enligt den nya lagen om resolution. och ska på begäran lämna de uppgifter som myndigheten behöver i sin verksamhet enligt den nya lagen om resolution respektive den nya lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut. ska lämna de uppgifter som rör genomförda likviditetsstödjande åtgärder till regeringen, och som respektive myndighet behöver för sin verksamhet. Utan hinder av sekretess får lämna sekretessbelagda uppgifter i ett tillsynsärende till en enskild person som deltar i resolutionsförfarandet, om personen i fråga behöver uppgifterna för att planera eller utföra en resolutionsåtgärd. ska ha motsvarande möjlighet att bryta sekretessen i sina ärenden enligt den nya lagen om resolution. Sekretess i ett avslutat ärende om resolution är inte heller ett hinder för att lämna uppgifter till en konkursförvaltare eller till en likvidator enligt vad som föreskrivs i den nya lagen om resolution. ingripandebefogenheter enligt 15 kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse och 25 kap. lagen om värdepappersmarknaden ska gälla för företag som omfattas av den nya lagen om resolution vid åsidosättande av särskilt angivna skyldigheter enligt den nya lagen om resolution, lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden. och beslut om krisavvärjande åtgärder bör inte föregås av godkännande på förhand av domstol. Detsamma bör gälla för beslut om resolution och resolutionsåtgärder. beslut om resolution och resolutionsåtgärder gäller . och får bestämma att beslut om krisavvärjande åtgärder, förbud, föreläggande eller återkallelse av tillstånd enligt den nya lagen om resolution ska gälla . Besluten som och fattar enligt den nya lagen om resolution får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.