bet · H301KrU3 · 2015-11-20 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2015/16:6 Ändringar i kulturmiljölagen. Inga motioner har väckts med anledning av propositionen. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till dels lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950), dels lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Lagändringarna syftar till att genomföra ett omarbetat EU-direktiv (2014/60/EU). Därutöver justeras hänvisningen till kulturmiljölagen i lagen om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Direktivets omarbetning medför att definitionen av kulturföremål i 6 kap. kulturmiljölagen ändras. Likaså föreslår regeringen att nya EU-gemensamma kriterier införs i svensk lagtext för tolkning av om innehavaren av ett kulturföremål har visat ”vederbörlig omsorg och uppmärksamhet” vid anskaffandet av föremålet. Regeringen föreslår att tidsfristen för när en talan om återlämnande senast ska väckas förlängs. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen bedömer inte att det behövs några särskilda övergångsbestämmelser till de föreslagna lagändringarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ärendet och dess beredning Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Bilaga 2 Regeringens lagförslag Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950), 2. lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Därmed bifaller proposition 2015/16:6 punkterna 1 och 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (SD), (M), (S), Per Lodenius (C), (MP), (M), (S), (FP), (KD), (SD), (S) och (S). Ärendet och dess beredning I proposition 2015/16:6 Ändringar i kulturmiljölagen föreslår regeringen att antar regeringens förslag om ändringar i kulturmiljölagen (1988:950) samt ändringar i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut och lagförslag finns i bilaga 1 respektive 2. () har tagit fram promemorian Återlämnande av olagligt utförda kulturföremål (Ds 2015:10). Promemorian har remissbehandlats. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag. I samband med att de inre gränserna avskaffades 1993 antog EU ett direktiv om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium (93/7/EEG). Syftet var att jämka samman den grundläggande principen om fri rörlighet för varor med behovet av att skydda sådana kulturföremål som i medlemsstaterna klassas som nationella skatter. Direktivet är genomfört i svensk lagstiftning genom 6 kap. kulturmiljölagen (1988:950). Direktivet har ändrats . Dels har de krav på föremålskategorier och värdegränser som ett föremål måste uppfylla för att ett återlämnande ska kunna bli aktuellt justerats (96/100/EG), dels har ändringar gjorts om hur värdegränserna som anges i euro ska omräknas till nationella valutor (2001/38/EG). Åren 2009–2011 verkade en expertgrupp, Return of cultural goods, med representanter från samtliga medlemsländer för att identifiera problem i tillämpningen av direktivet och föreslå lösningar. Expertgruppens slutsatser var att direktivet endast haft begränsad betydelse för återlämnande av kulturföremål. En orsak bedömdes vara de villkor som ett föremål måste uppfylla för att återlämnas. Föremålet måste dels tillhöra en av direktivets kategorier, dvs. vara en integrerad del av offentliga samlingar förtecknade hos museer eller arkiv, vara en del i biblioteks bevarade samlingar eller bland kyrkliga institutioners inventarier, dels uppfylla vissa ekonomiska gränsvärden och ålderskrav. Andra orsaker bedömdes vara den korta tidsfristen för att väcka talan om återlämnande och kostnaderna för ersättning. Ansvariga myndigheter behövde också effektivisera sitt administrativa samarbete för att nå ett bättre genomförande av direktivet. Omarbetningen av direktivet syftar till att ge medlemsstaterna bättre möjligheter att få tillbaka kulturföremål som klassas som nationella skatter. Omarbetningen är också ett led i förenklingen av unionens lagstiftning på området. Direktivet ger även de nationella myndigheter som hanterar utförseltillstånd behörighet att använda den inre marknadens informationssystem (). Det omarbetade direktivet 2014/60/EU om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium ersätter rådets direktiv (93/7/EEG). Regeringen föreslår en ändring i definitionen av begreppet kulturföremål i kulturmiljölagen så att det omfattar alla kulturföremål som en medlemsstat enligt nationell lagstiftning eller nationella administrativa förfaranden betraktar som en nationell skatt av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde, i den mening som avses i artikel 36 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Kraven på att föremålen ska tillhöra någon viss kategori eller uppfylla vissa krav i fråga om ålder eller ekonomiskt värde föreslås därmed tas bort. Följaktligen föreslår regeringen att bilaga 1 till kulturmiljölagen upphävs. Denna förändring av kulturföremålsdefinitionen syftar till och förväntas medföra att bestämmelserna om återlämnande kommer att kunna tillämpas på fler föremål . Regeringen bedömer att ändringen ger bättre förutsättningar för att reglerna ska komma till praktisk användning. Regeringen föreslår vidare att tidsfristen för att väcka talan om återlämnande förlängs i enlighet med direktivet, dvs. från ett till från det att den återkrävande staten har fått kännedom om var föremålet finns och vem som innehar det. I enlighet med direktivet föreslås att tidsfristen för att väcka talan efter bortförsel av föremål med särskilt skydd även ska omfatta andra religiösa föremål än kyrkliga. Vidare föreslås i enlighet med direktivet att det införs ett uttryckligt krav i kulturmiljölagen på att innehavaren ska bevisa att han eller hon har visat vederbörlig omsorg och uppmärksamhet vid anskaffandet av föremålet för att ha rätt till ersättning. Nya EU-gemensamma kriterier för vad som ska beaktas vid bedömningen av om innehavaren visat vederbörlig omsorg och uppmärksamhet föreslås också införas i lagen. Hänsyn ska tas till alla omständigheter i samband med anskaffandet. Ändringen i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen innebär en uppdatering av referensen till kulturmiljölagen, dvs. från lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. till kulturmiljölagen (1988:950). Regeringen föreslår att de föreslagna lagändringarna träder i kraft . Regeringen bedömer inte att det behövs några särskilda övergångsbestämmelser till de föreslagna lagändringarna. Det har inte väckts någon motion med anledning av propositionen. Utskottet anser att bör anta de framlagda förslagen av de skäl som anges i propositionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:6 Ändringar i kulturmiljölagen: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i kulturmiljölagen (1988:950). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. När EU satte reglerna för den inre marknaden gjordes naturligtvis också undantag. Ett sådant undantag var en möjlighet för medlemsländerna att återkräva föremål som är viktiga för det egna landets kulturarv. Denna möjlighet har däremot inte utnyttjats i så stor omfattning. Reglerna har varit för svåra att klara. Dels har regeringarna behövt agera efter det att man har fått kunskap om att ett föremål har förts ut från landet, dels har föremålen behövt kunna återkopplas till en kategori i en i förväg definierad bilaga. EU har därför omarbetat direktivet. Regeringen har bland annat lagt fram en proposition, och ett enigt kulturutskott ställer sig bakom den. Förändringarna innebär att medlemsländerna får upp till på sig att agera, och nya föremål som inte har varit definierade i förväg blir också möjliga att återkräva. Med dessa förändringar blir det naturligtvis lättare för att återföra föremål som är viktiga för det svenska kulturarvet till landet, men det blir också ett ansvar för att medverka till att andra länder får tillbaka föremål som är värdefulla för deras respektive kulturarv. Med detta vill jag yrka bifall till kulturutskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 8.)