bet · H201TU11 · 2015-04-28 00:00:00 — Sjöfartens miljöpåverkan och sjösäkerhet är områden som baseras på internationellt samarbete. När det gäller det internationella arbetet ansåg sjöfartsutredningen att möjligheten att på ett effektivt sätt vinna gehör i det internationella arbetet inom miljö- och sjösäkerhet påverkas av att har en egen handelsflotta och av att det finns svensk sjöfartskompetens. Med en minskande egen sjöfart riskerar att tappa både förutsättningar och trovärdighet när det gäller vilka regler som ska gälla för den internationella sjöfarten, något som i sin tur skulle kunna leda till att får minskade möjligheter att påverka utformningen av framtida miljö- och säkerhetsregler. Det är en politisk dimension som påverkar som land, men i begränsad utsträckning de enskilda rederierna. Skillnader i ramvillkor mellan och Uppföljningen visar att centrala ramvillkor är mer fördelaktiga i än i . Sjöfartsstödet och forsknings- och utvecklingsinsatser är dock i princip likvärdiga. De två viktigaste skillnaderna mellan och är förekomsten av ett danskt internationellt skeppsregister och ett danskt tonnageskattesystem. Det danska systemet gör att rederierna kan minska sina bemanningskostnader och ökar deras finansiella stabilitet. Flera intervjuade rederier ger uttryck för att avsaknaden av en möjlighet till tonnagebeskattning, högre bemanningskostnader, förekomsten av en långsiktig sjöfartspolitik men också delegeringen av tillsynen till certifierade klassificeringssällskap har varit viktiga faktorer bakom beslutet att flagga ut fartyg till . Det förefaller råda en betydligt större samsyn i mellan näringen och staten när det gäller villkoren för att bedriva rederiverksamhet, och sjöfartsmyndigheterna i är generellt sett mer tillmötesgående jämfört med motsvarande myndigheter i . I motion 2014/15:563 framför och (båda C) att de nya skärpta reglerna om utsläpp av svavel är nödvändiga med hänsyn till miljöpåverkan och människors hälsa. De nya reglerna förväntas leda till att avgasrening installeras i fartygen. Nackdelen med de nya reglerna är omställningskostnaderna och den påverkan dessa har på konkurrenskraften och transporter för basindustrin. Motionärerna anger att enkla regelförändringar kan erbjuda möjligheter till en kostnadseffektiv anpassning. En lösning kan vara en övergång från tjockolja till marint diesel som kan göras utan modifiering av fartygens motorer. Marint diesel är betydligt dyrare än tjockolja. Priset kan dock reduceras genom en sänkning av kravet på flampunkt. Motionärerna yrkar att förutsättningarna för att sänka flampunkten för marint diesel från till i syfte att bredda tillgången till maritimt bränsle med inblandning av biobränsle ska undersökas (yrkande 1). I motion 2014/15:2110 anför (SD) att farledsavgiften påverkar den svenska industrins internationella konkurrenskraft. Den innebär också att incitamentet att frakta gods till sjöss minskar. En slopad farledsavgift skulle kunna kompensera för de ökade kostnader som uppkommer på grund av skärpta regler för utsläpp av svavel. Motionären anger att avser att halvera sina farledsavgifter för att kompensera för de nya kraven. Motionären framhåller också att arbetet med att hålla vattenvägarna isfria närmast kan jämföras med att snöploga vägar . Dessutom gynnar isfria vattenvägar sysselsättningen i . Motionären yrkar att det ska utredas hur farledsavgiften kan fasas ut och hur kostnaden för isbrytningen kan bäras av det allmänna. Per Klarberg (SD) framför i motion 2014/15:2137 att företrädare för det svenska näringslivet är bekymrade över de nya regler om utsläpp av svaveloxider som trädde i kraft . Motionären pekar på att de nya reglerna kommer att bli kostsamma, inte minst för svensk basindustri och kommer att påverka investeringsklimatet samt ha långsiktiga negativa konsekvenser för det svenska näringslivet. Många transporter kommer dessutom att flyttas över till vägarna och därigenom ytterligare belasta järnvägssystemet. Därtill kommer en minskad trafiksäkerhet på vägarna. Motionären anger att problemen med försurning inte är lika stora som de var . Det är också svårt att med säkerhet kunna säga att det finns tillräckligt med lågsvavligt bränsle på marknaden och att det fungerar att använda skrubberteknik. behöver enligt motionären få mer tid till anpassning och teknikutveckling. Därför framställs ett yrkande om att förslaget ska omarbetas från grunden för att ta rimlig hänsyn till svenska företags och landets välstånd. bör ha en konkurrenskraftig inhemsk sjöfartsnäring. är ett exportberoende land där av all utrikeshandel sker med fartyg. En väl fungerande sjöfart till och från svenska hamnar är därför avgörande för svensk industri och dess möjligheter att konkurrera på världsmarknaden. Även om mycket av sjötransporterna sker med fartyg som seglar under en annan flagg än svensk finns det skäl för en svenskflaggad fartygsflotta, bl.a. för att säkra möjligheter att påverka i miljö- och säkerhetsfrågor i internationella forum, att skräddarsy transporter i förhållande till industrins behov och att säkra framtida kompetensförsörjning. Den svenska sjöfartsnäringen skapar dessutom arbetstillfällen både direkt och indirekt. Utskottet vill understryka att sjöfarten förutom direkta bidrag till den svenska ekonomin också har en indirekt påverkan i form av arbetstillfällen inom t.ex. reparationsvarv, hamntjänster, försäkring och andra shippingrelaterade finansiella tjänster. Den minskande svenskflaggade handelsflottan har enligt flera rederier resulterat i att den maritima infrastrukturen gradvis har börjat monteras ned, t.ex. när det gäller tillgången till varvstjänster och bank- och försäkringsmäklare. Utskottet finner att detta är en olycklig utveckling. Utskottet finner även att det är oroväckande att aktörer inom sjöfartsklustret upplever vissa problem vad gäller kompetensförsörjningen. Enligt utskottet vore det därför önskvärt att storleken på den svenskflaggade handelsflottan ökar för att därigenom säkerställa den långsiktiga kompetensförsörjningen för t.ex. rederier, myndigheter och hamnar. Svensk kompetens inom det maritima området är dessutom viktigt för att kunna bidra till att utveckla säkra och hållbara sjötransporter. En fortsatt utflaggning innebär att det blir svårt att behålla utbildning och forskning och utveckling i . Utskottet anser att det är viktigt att fortsatt följa utvecklingen i denna fråga. Enligt utskottet är det oroväckande att storleken på den svenskflaggade handelsflottan förefaller befinna sig på en nivå där den kritiska massan är otillräcklig för att bibehålla en tillräcklig sjöfartskompetens inom landet. uppföljning av sjöfartsnäringen och dess konkurrenskraft Den uppföljning av sjöfartsnäringen och dess konkurrenskraft som utskottets uppföljningsgrupp har genomfört visar att det finns utrymme för förbättringar för att stärka sjöfartens konkurrenskraft och att det är angeläget att dessa genomförs . Utskottet noterar betydelsen av de nationella ramvillkoren vid val av flaggstat och gör bedömningen att alla ramvillkor förutom andra finansiella stöd än sjöfartsstödet och olika avgifter har en betydelse vid rederiernas val av flaggstat. Vart och ett för sig kanske ramvillkoren inte avgör ett beslut att flagga ut, men de har däremot bidragit till detta och gemensamt orsakat utflaggningen. är det enligt utskottet viktigt att poängtera att ramvillkorens relativa betydelse varierar. Uppföljningen visar att det är utformningen av de svenska bemanningsreglerna samt frånvaron av ett svenskt tonnageskattesystem som är huvudanledningarna till den tilltagande utflaggningstakten . Enligt utskottets mening framgår det tydligt att det är betydelsefullt huruvida det finns en nationell sjöfartsstrategi och att regeringens styrning av myndigheter med hjälp av regleringsbrev och instruktioner är viktig och inte ska underskattas. Utskottet kan konstatera att målet att den svenska handelsflottan ska tillförsäkras rimliga konkurrensvillkor inte har uppfyllts och att detta under en relativt inte aktivt har diskuterats av statsmakterna. Enligt utskottets mening är det viktigt att lyfta fram dessa frågor. För att bättre kunna följa upp det näringspolitiskt inriktade målet för sjöfarten borde det enligt utskottets mening övervägas att ta fram lämpliga resultatindikatorer. Resultatindikatorer för det riksdagsbundna målet skulle innebära att det skulle bli lättare att följa måluppfyllelsen . När det gäller myndigheternas verksamhetsinriktning vill utskottet understryka att ett fokus på de transportpolitiska målen inte utesluter att myndigheterna också kan arbeta för att förbättra sjöfartsnäringens näringspolitiska villkor. Enligt utskottet är åtgärder som underlättar och förbättrar näringsklimatet viktiga. Utskottet konstaterar att Transportstyrelsen har fått i uppdrag att redovisa en strategi för hur myndigheten ska säkerställa att den i sin verksamhet tar hänsyn till näringslivets villkor och bidrar till en positiv näringsutveckling. Utskottet vill understryka vikten av att utvecklingen av detta arbete följs noggrant. Utskottet är medvetet om den betydelse som tillmäts en möjlighet till tonnagebeskattning för svenska rederier och det är enligt utskottet därför viktigt att ett beslut fattas så att rederiernas investeringsbeslut kan fattas utifrån marknadsmässiga överväganden och inte skattemässiga hänsynstaganden. Utskottet konstaterar att förslaget innebär att endast fartyg med en bruttodräktighet på minst 100 föreslås vara kvalificerade för tonnagebeskattning. Det innebär en begränsning för rederier som bedriver nischverksamhet med mindre fartyg. Utskottet noterar vidare att den s.k. 183-dagarsregeln inte har någon betydelse vid rederiernas flaggval. Utskottet anser dock att det bör övervägas om ett utvidgat tillämpningsområde av regeln skulle vara värdefullt då det skulle kunna förbättra tillgången på svenska befäl. Detta eftersom en förbättrad kompetensförsörjning inte enbart skulle vara värdefullt för rederierna utan även för hela den maritima näringen. När det gäller förslag att slopa avdragsrätten för negativa finansnetton anser utskottet att en eventuell ändring av möjligheten till ränteavdrag bör föregås av en fördjupad konsekvensanalys för svensk rederinäring. Utskottet konstaterar att det faktum att arbetsmarknadens parter har kommit överens om en höjning av TAP-kvoterna för de Sekoanslutna och en hög grad av flexibilitet för befälen som är anslutna till innebär att har blivit mer konkurrenskraftigt. noterar utskottet att det trots denna förändring kvarstår en relativt stor skillnad i bemanningskostnaden mellan de rederier som utnyttjar och de rederier som utnyttjar lönenivån ombord på fartyg flaggade i öppna register. Enligt utskottet är det viktigt att slå fast att en ytterligare höjning av TAP-kvoterna och andra ändringar, t.ex. en eventuell utvidgning till att omfatta passagerarsjöfarten, är en fråga för arbetsmarknadens parter att komma överens om. Utskottet vill i detta sammanhang peka på att en oroande utveckling är att utflaggningarna delvis har tagit en ny riktning och även omfattar färjetrafiken. Enligt utskottet har uppföljningen visat att sjöfartsstödet är en förutsättning för att kunna operera svenskflaggade fartyg inom sjöfartens alla delsegment. Sjöfartsstödets nettolönesystem förefaller vara av speciellt stor betydelse för passagerarsjöfarten eftersom dessa fartyg har en högre bemanning jämfört med andra fartygssegment. Utskottet noterar att det finns en enighet inom sjöfartsnäringen om Svenska Skeppshypoteks betydelse när det gäller att erbjuda rederier lån. Utskottet instämmer med övriga aktörer inom sjöfartsnäringen i att det är olyckligt att de nuvarande reglerna begränsar utlåningsverksamheten i tider när marknadsvärdena är nedpressade på fartyg. Tilläggsinvesteringar för att uppfylla t.ex. kommande miljökrav och energieffektivisering är viktiga för att också i fortsättningen ska ligga i framkant när det gäller att bedriva en miljöanpassad sjöfart. Utskottet skulle därför välkomna ändrade kriterier för Svenska Skeppshypoteks utlåningsverksamhet som möjliggör krediter utöver normal belåningsgrad när företaget i övrigt anses vara solvent eller att en riskavtäckningsfond inrättas. Det särskilda stödet som en kompensation för studenters mönstringsresor till fartyg under utländsk flagg påverkar av förklarliga skäl inte rederiernas flaggval. Trots detta bedömer utskottet att åtgärden är viktig för att säkerställa den långsiktiga tillgången i på personer med maritim kompentens för både enskilda rederier och för hela sjöfartsklustret. Enligt utskottets mening är det ett stort problem att allt färre svenskflaggade handelsfartyg ska bekosta Transportstyrelsens arbete med sjöfartsfrågor. I uppföljningen har det framkommit att eventuella merkostnader för tillsynsarbetet påverkar rederiernas konkurrensförhållanden och att det är viktigt att beakta detta i det fortsatta utvecklingsarbetet. Utskottet välkomnar därför Transportstyrelsens pågående projekt där man utreder vilka ytterligare uppgifter som skulle kunna delegeras till. En brist med den nuvarande arbetsordningen är att Transportstyrelsen saknar tydliga incitament att hålla låga tillsynskostnader. En administrativt sett mindre betungande tillsyn och lägre kostnader skulle enligt utskottets bedömning förbättra förutsättningarna att bedriva rederiverksamhet under svensk flagg. Utskottet kan konstatera att av avgifternas konstruktion följer att hamn-, farleds- och lotsavgifter har en försumbar betydelse för rederiernas flaggval. Till skillnad från registreringskostnaderna beror dessa avgifter endast på fartygets storlek/kapacitet och är således flaggneutrala. Riktad sjöfartsforskning är enligt utskottet viktig inte minst när det gäller att hantera kommande miljökrav som kommer att ställas på sjöfarten, t.ex. hantering av barlastvatten och kväve- och partikelutsläpp. Utskottet menar därför att den forsknings- och innovationsmiljö som ett land kan erbjuda är en parameter som avgör flaggval. Det är därför viktigt att även i fortsättningen beakta forskningsfrågorna och behovet av forskningsmedel som avsätts för sjöfartsforskningen för att möta de utmaningar som sjöfarten står inför , inte minst inom miljö- och energiområdet. Utskottet vill framhålla vikten av att medverkar i internationella forskningsprojekt då detta har stor näringspolitisk betydelse. Sjöfartens miljöpåverkan och sjösäkerhet är områden som baseras på internationellt samarbete. Utskottet bedömer att bibehållna nationella handelsflottor innebär att EU-länderna tillsammans får en starkare röst i internationella organisationer gentemot de sjöfartsnationer som prioriterar sjösäkerhet och miljöfrågor lägre än de flesta av de europeiska sjöfartsländerna. Utskottet kan konstatera att det föreligger en risk för att kommer att få mindre reell makt inom IMO på grund av den minskande svenskflaggade handelsflottan. Detta skulle kunna leda till att får minskade möjligheter att påverka utformningen av framtida miljö- och säkerhetsregler. Enligt utskottets mening är det angeläget att behåller sin plats i också och av denna anledning är det viktigt att den svenskflaggade handelsflottan inte minskar ytterligare. Uppföljningen visar att centrala ramvillkor är mer fördelaktiga i än i . Utskottet kan konstatera att de två viktigaste skillnaderna mellan och är förekomsten av ett danskt internationellt skeppsregister och ett danskt tonnageskattesystem. Det danska systemet gör att rederierna kan minska sina bemanningskostnader och ökar deras finansiella stabilitet. Även förekomsten av en långsiktig sjöfartspolitik och delegeringen av tillsynen till certifierade klassificeringssällskap har varit viktiga faktorer vid svenska rederiers beslut att flagga ut fartyg till . Utskottet vill framhålla att det förefaller råda en betydligt större samsyn i mellan näringen och staten när det gäller villkoren för att bedriva rederiverksamhet, och att sjöfartsmyndigheterna i generellt sett uppfattas vara mer tillmötesgående jämfört med motsvarande myndigheter i . En ytterligare anledning till denna skillnad mellan länderna kan enligt utskottet bero på avsaknaden av en sjöfartsstrategi i . Utskottet anser att förutsättningarna för att utarbeta en motsvarande svensk sjöfartsstrategi bör övervägas och att en sådan strategi inte skulle ersätta utan i stället komplettera den maritima strategi som arbetas fram inom . Utskottet förutsätter att regeringen kommer att bedriva ett aktivt och skyndsamt arbete för att förbättra ovannämnda områden som uppmärksammas i uppföljningen och som är särskilt betydelsefulla för att förbättra sjöfartens konkurrenskraft. Övrigt om sjöfartens förutsättningar Utskottet välkomnar att regeringen avser att fortsätta arbetet med att ta fram en nationell maritim strategi. Strategin omfattar hela det maritima klustret och inkluderar således en rad näringar som exempelvis turism, maritim utrustningstillverkare, fiske och sjöfart. Arbetet med den maritima strategin har genomförts i en bred och öppen process med dialoger och möten med företrädare för de maritima branscherna. Målsättningarna med strategin är bl.a. en stark blå ekonomi och ett rent hav. En mycket viktig del i det pågående arbetet är därmed hållbar utveckling av de maritima näringarna och jobbskapande åtgärder. presenterade regeringen betänkandet Ett svenskt tonnageskattesystem (SOU 2015:4). Betänkandet remissbehandlas och utskottet ser med tillförsikt på regeringens fortsatta arbete i frågan. I samtliga av de motionsförslag som behandlas här berörs frågan om de skärpta svavelreglerna som infördes . Utskottet förutsätter att regeringen noga följer genomförandet av bestämmelserna och de konsekvenser som uppstår för berörda näringar. Utskottet vill åter framhålla att de skärpta reglerna om svaveloxider är av stor betydelse för att minska sjöfartens miljöpåverkan. Omställningen till en ännu mer miljövänlig bransch kan också långsiktigt vara positiv för sjöfartsnäringen. När det gäller motionsförslaget rörande flampunkten för marint diesel vill utskottet peka på att priset på marint diesel inte har blivit så högt som det befarades. Detta innebär att övergången inte heller har blivit lika dramatisk för redarna som de befarade. Transportstyrelsen har tittat på frågan om flampunkt för marin bränsle i tidigare sammanhang och angivit att en sänkning av flampunkt för marint bränsle potentiellt skulle kunna ha en positiv påverkan på bränsletillgång för internationell sjöfart samt främja utvecklingen av alternativa bränslen för sjöfarten. Transportstyrelsen anser dock att innan en svensk hållning kan presenteras kring sänkt flampunkt för marint bränsle, krävs ytterligare utredningar och analyser. Utskottet känner tillförsikt att Transportstyrelsen kommer att utreda frågan ytterligare för att förändringen ska kunna genomföras. Enligt utskottet är det mycket angeläget för den svenska sjöfartens konkurrenskraft att det måste finnas ett fungerande sanktionssystem för att säkra efterlevnaden av de skärpta svavelreglerna. Det är en förutsättning för en rättvis konkurrens inom sjöfartsnäringen att alla fartyg som trafikerar efterlever de nya, kostnadsdrivande, svavelreglerna. Utskottet förutsätter att regeringen bedriver ett aktivt arbete för att tillförsäkra ett effektivt sanktionssystem. Rörande motionsförslaget om farledsavgifter och isbrytning vill utskottet peka på att en översyn av farledsavgiftssystemet kommer att genomföras . ska se över samtliga avgifter som ett led i att få balans till 2017 då den s.k. sjöfartsmiljarden utgår. Därför har tillsatt ett projekt med uppdrag att ta fram en ny avgiftsmodell som dels säkrar grundfinansiering, dels bidrar till att minska sjöfartens miljöpåverkan. Den nya modellen ska börja gälla . Utskottet föreslår att godkänner vad trafikutskottet har anfört om utskottets uppföljning av sjöfartsnäringen och dess konkurrenskraft. Vidare avstyrker utskottet motionerna 2014/15:563 av och (båda C) yrkande 1, 2014/15:2110 av (SD) och 2014/15:2137 av Per Klarberg (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden rörande inre vattenvägar. Utskottet konstaterar att de grundläggande delarna av för inlandssjöfarten kom på plats och att arbete pågår för att om möjligt fler vatten ska kunna klassas som just inre vattenvägar. Även andra aspekter än införandet av regelverket är betydelsefulla för att främja transporter på inre vattenvägar. Utskottet hyser förtroende för att regeringen även fortsättningsvis kommer att arbeta för att stärka inlandssjöfarten. Jämför reservation 2 (M, FP, C, KD). Införandet av om inre vattenvägar i svensk rätt har påbörjats, bl.a. genom att godkände regeringens proposition om tekniska föreskrifter för inre vattenvägar (prop. 2013/14:177, bet. 2013/14:TU2, rskr. 2013/14:52). Regelverket möjliggör alternativ eller komplement till transporter på väg och järnväg där det ofta kan råda kapacitetsbrist och berör många områden som t.ex. tekniska krav, bemanning och behörighet. Utredning om inre vattenvägar Regeringen beslutade att tillsätta en utredning (dir. 2009:127) för att analysera de konsekvenser som uppkommer om om inre vattenvägar genomförs i svensk rätt samt föreslå författningsändringar för ett sådant genomförande. Särskilt stor vikt skulle fästas vid om det går att förenkla regelverken och stärka när- och kustsjöfarten. Utredaren skulle beakta både transportnäringens krav på lättnader och de speciella förhållanden som råder i de berörda områdena när det gäller sjösäkerhet och miljökonsekvenser. Det påpekades att och är råvattentäkter för en stor del av befolkning. Vidare borde utredaren pröva möjligheterna att få ekonomiskt stöd från EU för de svenska inre vattenvägarna genom att låta dem ingå i TEN-T-systemet. Utredningen redovisades i betänkandet Genomförande av om inre vattenvägar (SOU 2011:4). Inledningsvis konstaterades att om inre vattenvägar består av ett flertal förordningar och direktiv. I betänkandet lämnas en redovisning och analys av de berörda rättsakterna samt förslag till hur genomförandet i svensk rätt ska åstadkommas. Att införa , och i TEN-T-systemet bedömdes enligt utredningen inte öka möjligheterna att få EU-bidrag till infrastrukturåtgärder i dessa vattenvägar. Det framhålls i utredningen att en viktig skillnad i förhållande till de inre vattenvägarna på kontinenten är att inre vattenvägar inte är förbundna med en annan medlemsstats inre vattenvägar, vilket innebär att delar av regelverket inte berör . Vidare framhölls att om och hamn klassas om från att vara kusthamnar till inre-vattenvägshamnar inom TEN-T skulle dagens möjlighet att delta i utlysningar för sjömotorvägsprojekt försvinna. I motion 2014/15:3 framhåller och (båda FP) att ur energisynpunkt bör gods föras över från vägtransporter till sjöfart och järnväg. Enligt motionärerna har goda möjligheter att utveckla sjöfarten såväl inrikes som i närområde. Motionärerna påpekar att förra infrastrukturministern meddelade 2012 att regeringen hade för avsikt att införliva om inre vattenvägar och att det är bra att ett antal beslut redan har fattats. Enligt motionärerna är det avgörande att regelverket innehåller så få svenska särregler som möjligt som sjösäkerheten inte får äventyras. Vidare anger motionärerna att nya investeringar, bl.a. nya slussar i , är angeläget. Även infrastruktur till och från hamnarna är betydelsefull. Det konstateras att många av de inre vattenvägarna är viktiga vattentäkter. Det yrkas i motionen att åtgärder ska vidtas för att överföra gods från vägtransport till sjöfarten (yrkande 1), att införlivandet av för inre vattenvägar ska innehålla så få svenska särregler som möjligt (yrkande 2) och att inre vattenvägar som , , och ska säkras i samband med införlivandet av regelverket om inre vattenvägar (yrkande 3).