· H201FöU6 · 2015-02-12 18:02:04 — En stor översvämning här kan få allvarliga konsekvenser för viktiga samhällsfunktioner i , till exempel energi, sjukvård och transporter. Det är en risk som vi alla måste ta på största allvar. Det var intressant att lyssna på . Jag hängde egentligen bara upp mig på en sak, och det var när sade att vi inte ska ägna oss åt att dra populistiska slutsatser av utredningen om branden i och att vi inte ska spara på utredningsresurser. Det är lite intressant eftersom det var ni som drog in utredningsresurserna i budgeten. Det är ju er budget som gäller, och där har utredningsresurserna dragits in med flera hundra miljoner. Hur kan ni då genom er budget först säga att ni vill dra in på utredningsresurserna och när regeringen sedan får leva med er budget och konsekvenserna av den säga att ni inte ska snåla på utredningsresurserna? Ni kan ju inte göra både och. Ni får väl föreslå ordentligt med resurser till utredningstjänsten, och sedan kan vi hantera det. Ni får ha någon konsekvens i hur ni resonerar. Vi har inte härlett siffrorna till just den här utredningen. Den här utredningen är en enmansutredning som skulle tillföras resurser. Det är fråga om en relativt liten summa, så vi anser att resurserna går att omfördela, för det här är enormt viktigt. Resurserna har runnit i väg enormt mycket. Vi ser att vi inte kan klara av en sådan storbrand. Förutom de tragedier och det elände som det har blivit för kostar det enorma samhällsresurser, så vi tycker att det är helt fel prioritering att banta resurserna till just det här. Jag måste ändå säga att jag tycker att det är väldigt inkonsekvent. Först drar man in åtskilliga, ja, hundratals miljoner från utredningsresurserna. Sedan står ni här i kammaren och säger att just en här utredning skulle ha resurser. Var ska de då tas ifrån? Vilket område ska stå tillbaka? Det blir ju definitivt konsekvenser när man drar in så mycket pengar som ni har gjort genom er budget till utredningsresurser. Då är det det här ni får leva med. Någonstans får det konsekvenser. Jag har själv varit både parlamentarisk utredare och ensamutredare, och jag vill säga att med det här upplägget finns ändå en garant för att det inte är vem som helst som kommer att dra slutsatserna av detta. Det är den bästa myndigheten vi har på området med de främsta experterna vi har anställda i samhällets tjänst vad gäller krishantering med stor erfarenhet. Det är inga dramatiska kompromisser det handlar om. Detta handlar om att vi lever med er budget. Vi drar de konsekvenserna, och då måste vi hitta ett sätt att säkerställa både att vi gör en bra utredning och att vi har bra slutsatser. Vi använder de bästa vi har på krishanteringsområdet som är anställda av samhället. Det finns faktiskt, tycker jag själv när jag reflekterar över det, en stor poäng att man har både en ensamutredare och en myndighetsdel i det här sättet att bygga upp det på. Men någonstans får det konsekvenser när man drar in så många miljoner från utredningsresurserna. kanske ni bidrar till att öka utredningsresurserna. Det ser vi fram emot. Det låter betryggande att ser att den här utredningen är så pass viktig och att den ändå ska få den tyngd och den kvalitet som den behöver ha. Vi vill ju inte se att historien upprepar sig. Då tycker jag att Socialdemokraterna och får dra åt svångremmen och titta om det inte finns resurser någon annanstans så att man lägger det på den här utredningen. Det kan inte vara helt utan anledning att den här branden blev så stor medan andra bränder som startade exakt och med exakt samma förhållanden faktiskt fick en helt annan utgång. Det finns mycket elände som kan besparas oss om vi kan se vad det var som var den stora skillnaden. Samhällets krisberedskap handlar om att säkerställa att människor som råkar i nöd ska få hjälp av samhället. Men det handlar inte bara om hjälp i den akuta situationen. Att vi har ett krisberedskapssystem som fungerar handlar också om trygghet för människor - tryggheten i att det finns hjälp att få om olyckan eller krisen står för dörren. I dagens betänkande behandlar vi många viktiga aspekter av det som utgör samhällets totala krisberedskap. Det är delar som tillsammans bildar den helhet som krävs för att vi gemensamt ska klara av de kriser som ett samhälle kan stå inför. Under denna debatt tänker jag dock fokusera på två områden: systemfrågor gällande krisberedskap och särskild utredning om alarmeringstjänsten. Vi lever i en värld i ständig förändring där vi måste anpassa oss till de nya risker och förhållanden som finns i vår omvärld. Men det handlar också om att anpassa oss till ett föränderligt klimat där vi har haft både skogsbränder och översvämningar. För mindre än fick vi uppleva en av de värsta skogsbränderna som vi haft i vårt land. Skogsbranden runt Sala i krävde en stor samhällsinsats för att kunna minimera skadorna. I räddningsarbetet var det inte bara det offentliga i form av räddningstjänst, militär och myndigheter som bidrog utan även frivilliga i form av enskilda människor och organisationer. Det tillsattes en utredning som skulle dra lärdom av de erfarenheter som finns från den stora insats som skedde och vad däri som kunde göras bättre. Utredningens slutsatser kommer att vara en viktig grund för att vi ska kunna fortsätta stärka krisberedskap och minska vår sårbarhet vid större naturkatastrofer. pågår det flera andra processer som kartlägger säkerhetsrisker i vårt samhälle. Inte minst gör Myndigheten för samhällsskydd och beredskap årliga bedömningar av samhällets förmågor, risker och sårbarhet. Man identifierar också och genomför åtgärder för krisberedskapen. Tyvärr kan man konstatera att det inte bara är naturen som kan sätta vårt samhälle på prov. Nya former av cyberkrigföring, den utveckling vi har sett i och den internationella terrorismen är andra faktorer som påverkar och vår säkerhet. Detta är förhållanden som vi kommer behöva förhålla oss till, inte minst då det nu förbereds ett nytt inriktningsbeslut på försvarsområdet. Det är ett flertal processer som är igång för att kartlägga samhällets sårbarhet och säkerhet. Detta är väldigt viktigt, för på detta område behövs ett grundläggande och genomarbetat material. När vi råkar i nöd har vi i larmnumret 112. När vi ringer detta nummer ska vi vara säkra på att vi ska kunna få hjälp från räddningstjänsten och att våra larm hanteras på bästa sätt. presenterades en utredning som konstaterar att det finns förbättringsåtgärder att göra för att vi ska få en bättre alarmeringstjänst. Bland annat har man pekat på gränsdragningsproblematiken och svårigheterna när det kommer till ansvarsfördelningen. Utredningen noterade att det finns tendenser till fragmentisering av alarmeringssystemet och att detta riskerar att bidra till en försvårad samordning och i slutänden att nödställda människor inte får den hjälp de behöver. Det är därför ett viktigt initiativ som ligger i utskottets betänkande: att vi, så som Alliansen motionerade om, menar att regeringen bör tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag till hur en sammanhållen myndighet för alarmeringstjänsten bör organiseras. Som utredningen skriver menar vi att det finns ett behov av bättre nationell samordning och styrning för att på så sätt nå en tydligare ansvarsfördelning och större möjligheter att nå ett bättre helhetsperspektiv. I morse var jag på en träff med scoutnätverk. Scouting är ett viktigt exempel på utbildningsverksamhet i vårt samhälle som bidrar till att stärka vår krisberedskapsförmåga. Själva grunden för en scouts engagemang och arbete vilar på omtanken och ansvarstagandet för sig själv och andra människor. läste jag också en notis i en av morgontidningarna om att svenskar inte klarar sig i kris. Om skulle drabbas av en allvarlig kris skulle människor bara klara sin självförsörjning i högst enligt en gjord enkät från för krishanteringsstudier vid som på uppdrag av MSB utfört studien via en enkät till beredskapssamordnare i kommuner, landsting och länsstyrelser. Visserligen varierar det hur många elreservaggregat vi har hemma i bostaden, hur många kubikmeter ved vi har kluvit och torkat, hur vattenförsörjningen ser ut och hur mycket älgkött som finns i våra frysboxar. Men om resultatet av denna enkät visar hur verkligheten faktiskt ser ut är situationen väldigt allvarlig och vi har ett sårbart samhälle. Det är väl värt att fundera över hur vi ska kunna stärka det dagliga förebyggande arbetet. Inte minst vi förtroendevalda på alla politiska nivåer, här i kammaren och ute i landet, måste ta vårt ansvar för att det finns förutsättningar för en fungerande daglig krisberedskap. Jag nämnde scoutens engagemang tidigare, och en scout sägs ju också möta svårigheter med gott humör. Det här är en viktig utgångspunkt för hur vi tillsammans kan välja att tackla de situationer som uppstår och samverka på bästa sätt för att tillsammans stärka vår krisberedskap. Kommunernas lokala utvecklingsarbete tillsammans med bland annat civilförsvar, hemvärn, LRF, polis, räddningstjänst, kyrka, Röda Korset, landsting och diverse företag är grunden för att ha en god beredskap i hela landet. Med regelbunden utbildning, dialog och erfarenhetsutbyten stärks förutsättningarna för en god krisberedskap. Där finns också utvecklingsgrupperna och byalagen, lokalkännedomen, kontaktnäten och den praktiska förmågan att få till saker snabbt vid skarpa extraordinära lägen. Det är en föränderlig värld vi lever i, och att vi som samhälle måste se till att vi har en beredskap för kriser är en självklarhet. Det förebyggande perspektivet måste genomsyra hela samhället och alla politiska ansvarsområden. Det handlar om människors trygghet och vår beredskap för att rädda liv och hem så att vi når ett mer hållbart samhälle. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. har sagt väldigt många kloka ord , och det har också många andra här. Av sju papper har jag två kvar med några saker som inte har nämnts här. Det finns inte skäl att gå in i någon större polemik. Men jag har några saker här som kanske kan föranleda någon väckarklocka. Jag börjar med MSB. Jag anser att den myndigheten borde öva betydligt mycket mer och ha ett annat ansvar. Jag tror inte att det ganska nya systemet där ansvaret trycks ned till kommunerna är tillräckligt bra. När jag läser dokumentationen hittar jag alltför mycket samverkan. Jag skulle gärna vilja byta ut det ordet på många ställen mot samordning. Vem är samordningsansvarig? Skillnaden är att vi kan samverka men gå åt varsitt håll när vi inte är överens. Men om du har samordningsansvaret fattar du beslut. Vi är oense, men du gör så här. Punkt och slut. Det samordningsansvaret tycker jag att man ska uttrycka tydligare för MSB och andra som borde ha ett övergripande ansvar. Jag tycker också att de spelövningar där man övade har försummats. Jag vet att det pågår sådana övningar. Men jag tycker inte att de leds på ett professionellt sätt. Det är en nyckel till att kunna förbereda sig bättre än vad man gjort. Det verkar som att vi går tillbaka till ruta noll varje gång. Vi kan titta på branden. Frivilligorganisationerna ska till exempel enligt signalerna få ett minskat stöd. Det tycker jag är direkt kontraproduktivt. Frivilligorganisationer är oerhört viktiga när man arbetar i krissituationer. Vi kan ta några exempel från branden där man inte hade övat, eftersom det inte kunde bli sådana bränder. Brandslangarna räckte inte till. Var finns slangarna? Vi kanske kan hämta där eller där. Övar man det med olika scenarier och med skickliga spelledare får man en träff på de problem som det innebär med stora katastrofer. Jag har själv varit runt både med helikopter och annat vid stora översvämningar. Det var på ett annat sätt när arbetade med de frågorna. Där skulle man kunna resonera tillsammans och komma på relativt kloka lösningar om vi tittar på hur vi gjorde . Allt var inte bättre förr, men det var definitivt inte heller sämre på många ställen. Det är en sak. Därför förordar vi i vår motion att man från MSB ska ta ett övergripande ansvar i det stycket. Alla de statliga beredskapslagren med livsmedel, livsmedelsråvaror och sådant avskaffades och lades ned i samband med EU-inträdet, som man kan koppla det till. Det har fått som följdverkan att sårbarheten ökar. Jag ska välja ett område, och det är el. Vad händer när elen försvinner? Vi tog ett litet spel som vi hade förut. Man stänger av elförsörjningen av någon anledning. Hur tankar ni bilarna? Hur tankar försvaret? Det finns ett antal basstationer som har reservaggregat. Men stannar ju. Hur ska du tanka? Kontokorten fungerar inte. Du får ingen kontroll. Banksekretess gör att du inte får ut några uppgifter. Alla har inte kontanter. Hur får du upp drivmedlet? Du får inte upp något drivmedel. Det går inte. Hur gjorde man förr? Vi hade reservaggregat. Du hade A-stationer för armén och C-stationer för de civila. De hade kontrakterad personal som skulle arbeta kvar i händelse av ofred och krissituationer. De skulle jobba kvar där. Det var deras uppgift. Då kan du tanka, och då startar reservaggregaten. Det är borta . Dessa saker tycker jag att man borde reflektera över när man gör spelen. Man kanske skulle ålägga ett antal stationer i att ha reservaggregat. Vem ska betala det? Det är kanske så att man får överväga om man ska ha statliga bidrag till just detta av beredskapsskäl. Det kostar att installera detta. Det är ett sätt att göra det. Det finns säkert andra sätt. Alla större enheter i är ungefär 900. Det är en bra slant. Man måste identifiera dessa saker. Sedan kanske man inte alltid kan införa allting eller . Men man borde titta på det. All personal vid servicestationer kanske skulle vara kontrakterade. Det skulle vara ett sätt. De kunde arbeta vid sina arbetsplatser. Det är borta . Personalen skulle kunna betjäna dessa platser, och rekvisitioner skulle gälla. De kan lämna ut till militära enheter och civila mot rekvisition. Det talar man inte om. Detta gäller på område efter område. De övriga har ni berört. Vi har ingen annan uppfattning från . Det här är viktiga frågor. Tillsammans tror jag att vi kan komma på jättebra lösningar. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)