bet · H201JuU16 · 2015-03-19 00:00:00 — Utskottet är dock inte berett att ställa sig bakom förslaget att polisen ska ges i uppdrag att arbeta systematiskt med postombuden för att upptäcka mer av den narkotika som smugglas till . Hur arbetet mot narkotikasmuggling ska bedrivas i detalj är enligt utskottet en fråga som myndigheterna bör avgöra själva. Med detta avstyrker utskottet motionen. Det är angeläget att det blir lättare att utbyta information i kampen mot grov organiserad brottslighet. Som anförs i motion 2014/15:2972 (M, C, FP, KD) yrkande 10 tog fram en departementspromemoria (Ds 2014:30) i vilken det föreslås en ny lag om uppgiftsskyldighet vid samverkan mot grov organiserad brottslighet. Syftet är att underlätta informationsutbytet mellan myndigheterna i samarbetet mot den grova organiserade brottsligheten. Den föreslagna lagen innebär en sekretesslättnad. De myndigheter som deltar i den nationella mobiliseringen mot grov organiserad brottslighet blir skyldiga att dela viss information med varandra. Detta gäller samtliga myndigheter som ingår i samarbetet, såväl inom som utom rättsväsendet. Det kan exempelvis handla om att lämnar uppgifter till polisen om att en försäkrad försökt få ersättning på felaktiga grunder och om att man kan se en systematik i det. Informationen kan även gå från polisen till så att kan inrikta kontrollen av utbetalningar på vissa personer. Lagen ska endast gälla brottslig verksamhet som är av allvarlig eller omfattande karaktär och som bedrivs i organiserad form eller systematiskt av en grupp individer. Utskottet anser att det är angeläget att förslagen i departementspromemorian genomförs. Utskottet föreslår därför, med bifall till det ovannämnda motionsyrkandet, att tillkännager för regeringen vad anför om att se över hur utbytet av information i kampen mot grov organiserad brottslighet kan underlättas och återkomma till med ett sådant förslag. Utskottet vidhåller vad man tidigare anfört om att någon särskild lag för s.k. DIKO-brott inte bör införas. Av detta följer att inte bör göra något tillkännagivande till regeringen om vilken enhet inom som ska ha ett nationellt ansvar för sådana brott. Motion 2014/15:2535 (SD) yrkande 3 avstyrks därför. Med hänsyn till det anförda saknas det även anledning för utskottet att göra något tillkännagivande om vilken myndighet som ska ansvara för tillsynen av hemliga tvångsmedel relaterade till s.k. DIKO-brott. Även motion 2014/15:2535 (SD) yrkande 4 avstyrks därför. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att ett flertal åtgärder har initierats för att polisen ska effektivisera sitt arbete. Mot denna bakgrund och eftersom den nybildade dessutom bör ges arbetsro anser utskottet inte att bör göra något tillkännagivande om polisens effektivitet och närliggande frågor. Motion 2014/15:1551 (SD) yrkande 2 avstyrks därför. Mot bakgrund av det ovan anförda och särskilt med beaktande av det uppdrag fått i regleringsbrevet att utveckla den interna styrningen för att säkerställa att verksamheten håller en hög kvalitet m.m. får motion 2014/15:1376 (MP) yrkande 2, som efterfrågar relevanta indikatorer för måluppfyllelse och kvalitet, anses i huvudsak tillgodosedd. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet vidhåller att frågor om personalhandledning är något som själv bör besluta om. Något initiativ från sida bör därför inte tas med anledning av motion 2014/15:1376 (MP) yrkande 4. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottet anser också alltjämt att frågor om polisens värdegrundsarbete inte är något som bör leda till ett tillkännagivande från sida. Även motion 2014/15:1376 (MP) yrkande 10 avstyrks därför. Polisen utför en mängd sysslor som inte tillhör polisens traditionella verksamhet. Det handlar bl.a. om utfärdande av pass, hantering av hittegods, vissa handräckningsuppdrag, ansvaret för omhändertagna berusade personer, omhändertagande av djur, viss tillståndsgivning, inspektioner av farliga istappar och inspektion av hotell och pensionat. Som anförs i motion 2014/15:2986 (M, C, FP, KD) yrkande 2 bör polisens uppgifter renodlas i syfte att förstärka utrycknings- och utredningsverksamheten, t.ex. genom att pröva om vissa av polisens uppgifter kan läggas på andra myndigheter. Utskottet, som beklagar att den utredning som tillsatts i syfte att renodla polisens verksamhet avslutats , föreslår med bifall till den ovannämnda motionen att tillkännager för regeringen att den ska se över hur polisens uppgifter kan renodlas och återkomma med ett sådant förslag till . Utskottet vidhåller att det för att öka känslan av trygghet är viktigt att allmänheten upplever att polisen är närvarande och att den löser vardagsbrotten, inte minst på landsbygden. Enligt för den nya är målet att mer än hälften av polisregionernas verksamhet ska utföras i lokalpolisområden, med ökad polisiär närvaro i hela landet som följd. Mot denna bakgrund och med beaktande av att den nya polismyndigheten bör ges arbetsro anser utskottet att motionerna 2014/15:1904 (KD) yrkande 1 och 2014/15:2456 (C) yrkande 7, vilka efterfrågar åtgärder för en synligare polis, inte bör leda till några initiativ från sida. Motionerna avstyrks därför. Utskottet har inte ändrat uppfattning när det gäller frågan om polisens möjlighet att avvisa anmälningar. Utskottet är således inte berett att ställa sig bakom förslagen i motion 2014/15:3004 (SD) yrkandena 18 och 19. I motion 2014/15:1623 (KD) föreslås att den nya ska förlägga en testverksamhet med anledning av medborgarlöften till nya Polisregion . Utskottet anser inte att det är en fråga för att avgöra hur ska testa den nya verksamheten. Utskottet noterar också att ett pilotprojekt genomförts där tolv kommuner och en stadsdel tillsammans med polisen tagit fram s.k. medborgarlöften, och att utfallet av detta projekt har redovisats till rikspolischefen. Motionen bör därför avslås. När det gäller polisens användning av filmutrustning har utskottet informerats om att denna fråga fortfarande bereds inom . Utskottet anser att denna beredning inte bör föregripas och avstyrker därför motion 2014/15:1750 (S). Utskottet är inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:2961 (SD) yrkande 58 om att polisens IED-förmåga ska avvecklas. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet anser att de möjligheter som olika myndigheter har att ge varandra tillgång till varandras register är väl avvägda. Något tillkännagivande till regeringen om att ge tillgång till polisens register bör därför inte göras. Motion 2014/15:2961 (SD) yrkande 72 bör därför avslås. I motion 2014/15:340 (M) yrkandena 3 och 4 efterfrågas möjligheter för de rättsvårdande myndigheterna att ”hacka” datorer respektive använda hemlig elektronisk övervakning av fordon. Beredningen för rättsväsendets utveckling och föreslår, som beskrivits ovan, i sina respektive slutbetänkanden åtgärder som i stort motsvarar de åtgärder som motionärerna efterfrågar. Beredningen av betänkandena bör enligt utskottet inte föregripas. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandena. Utskottet anser att gällande ordning för brottsbekämpande myndigheters avgifter till teleoperatörer är väl avvägd, och är inte berett att ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:260 (M) om att utreda frågan om att minska eller helt ta bort brottsbekämpande myndigheters ansvar för att betala dessa kostnader. Utskottets förslag i korthet avslår två motionsyrkanden om polisens inre utlänningskontroller. I motion 2014/15:1376 av (MP) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör överväga om lagen om inre utlänningskontroll samt föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroller kan förtydligas så att biljettkontroller inte används som ett svepskäl för att utföra en inre utlänningskontroll av någon på grund av hans eller hennes utseende. Ett liknande yrkande framförs i motion 2014/15:1732 av (S). Motionären efterfrågar åtgärder för att förbättra rättssäkerheten och förebygga diskriminering vid inre utlänningskontroll. I och med att polismyndigheterna slås samman till en bör nya riktlinjer för dokumentation av inre gränskontroller tas fram, som säkerställer att dokumentation görs på ett korrekt sätt och på ett sådant sätt som gör det möjligt för den enskilde att få sin sak prövad. De allmänna principerna för polisingripanden framgår av 8 § polislagen (1984:387). Där anges att en polis som ska verkställa en tjänsteuppgift ska ingripa på ett sätt som är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. Om tvång måste tillgripas ska det ske endast i den form och i den utsträckning som behövs för att uppnå det avsedda resultatet. De principer som har lagts fram i 8 § polislagen brukar benämnas behovs- och proportionalitetsprinciperna. Dessa principer är grundläggande för polisens arbete. Behovsprincipen innebär att ett ingripande får göras endast då det är nödvändigt för att avvärja eller undanröja den aktuella faran eller störningen. Proportionalitetsprincipen innebär att de skador och olägenheter som ingripandet kan medföra för ett motstående intresse inte får stå i missförhållande till syftet med själva ingripandet. Med en inre utlänningskontroll avses en åtgärd som vidtas med stöd av 9 kap. 9 § utlänningslagen (2005:716). I den bestämmelsen föreskrivs att en utlänning som vistas i är skyldig att på begäran av en polis överlämna pass eller andra handlingar som visar att han eller hon har rätt att uppehålla sig i . har utfärdat föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroller, (RPSFS 2001:4, FAP 273-1). Av de allmänna råden framgår att med en inre utlänningskontroll avses alla handlingar som syftar till att kontrollera om en utlänning har rätt att uppehålla sig i landet. En inre utlänningskontroll behöver alltså inte enbart innebära en uppmaning att visa upp pass eller andra handlingar, utan det kan även handla om frågor till utlänningen och kontroller i dataregister. Att en utlänning är skyldig att på begäran av en polis visa upp pass eller andra handlingar innebär inte att han eller hon också är skyldig att bära pass eller andra handlingar med sig. En inre utlänningskontroll får enligt 9 kap. 9 § utlänningslagen endast utföras om det finns grundad anledning att anta att utlänningen saknar rätt att uppehålla sig här i landet eller om det annars finns särskild anledning till en kontroll. I allmänna råd anges att rekvisitet ”grundad anledning att anta” bör uppfattas så att en inre utlänningskontroll får utföras endast efter en helhetsbedömning av de objektiva omständigheter som finns grundade på den enskilda polisens iakttagelser, spaningsuppgifter, underrättelseuppslag, tips eller annan tillförlitlig information. Utlänningens uppträdande och umgänge kan vara en omständighet som i vissa fall kan ge anledning att anta att han eller hon inte har rätt att uppehålla sig i landet. Inre utlänningskontroller får inte genomföras enbart på grund av att en person har ett utseende som uppfattas som utländskt eller på grund av hans eller hennes språk eller namn. Rekvisitet ”annars finns särskild anledning till kontroll” bör enligt allmänna råd kunna tillämpas när det finns anledning att kontrollera identiteten på en utlänning i samband med t.ex. ett frihetsberövande eller en brottsutredning. Vid en fordons- och förarkontroll kan en inre utlänningskontroll utföras i samband med att förarens identitet och rätt att framföra fordonet kontrolleras. Vid en sådan kontroll bör även en passagerare i ett fordon bli föremål för en inre utlänningskontroll om det finns objektiva omständigheter som ger grundad anledning till en kontroll. har i tillsynsrapporten 2014:14 Inre utlänningskontroll redovisat utfallet av en tillsyn av polismyndigheternas förmåga att likvärdigt och på rätt grunder genomföra inre utlänningskontroller enligt utlänningslagen (2005:716). Inspektionsgruppen har undersökt dokumentationen i ett antal ärenden och intervjuat olika befattningshavare på olika nivåer i organisationen. Mot bakgrund av den undersökning som har genomförts under inspektionen anser sig inspektionsgruppen kunna dra slutsatsen att kontrollerna utförs rättssäkert och att verksamheten synes fungera väl. I rapporten rekommenderas att reviderar FAP 273-1, så att föreskrifterna speglar effekterna av dagens multietniska samhälle. Etniska kännetecken bör inte längre tillmätas någon betydelse i den inre utlänningskontrollen. För att tydligt markera detta bör föreskrifterna ändras så att det framgår att språk, namn och utseende inte ska beaktas när polisen utför inre utlänningskontroller. Utskottet har skaffat information om att den dåvarande överdirektören på gav ett uppdrag till dåvarande att se över möjligheten att ändra FAP 273-1 (föreskrifter och allmänna råd), med anledning av rekommendationen i tillsynsrapporten om genomförandet av inre utlänningskontroller. Utskottet behandlade ett likalydande yrkande som det i motion 2014/15:1376 (MP) yrkande 8 vid fjolårets behandling av motioner om polisfrågor (bet. 2013/14:JuU14 s. 27–32). Utskottet, som avstyrkte motionsyrkandet, anförde att reglerna för polisens inre utlänningskontroller framstod som väl avvägda. Utskottet underströk vidare att en kontroll inte får genomföras enbart på grund av att en person har ett utseende som uppfattas som utländskt eller på grund av hans eller hennes språk eller namn. Enligt utskottet borde inte förorda någon ändring i föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroller. Utskottet vidhåller att en inre utlänningskontroll inte får genomföras enbart på grund av att en person har ett utseende som uppfattas som utländskt eller på grund av hans eller hennes språk eller namn. Utskottet noterar vidare att i en tillsynsrapport föreslagit en ändring i föreskrifter och allmänna råd om inre utlänningskontroll för att det ska framgå att en persons språk, namn och utseende inte ska beaktas. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionerna 2014/15:1376 (MP) yrkande 8 och 2014/15:1732 (S) får anses vara i huvudsak tillgodosedda. Något tillkännagivande till regeringen bör därför inte göras, och motionerna avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om barnsexhandel och ett om krypteringsföretags skyldighet att hjälpa polisen i brottsutredningar om barnpornografibrott. I motion 2014/15:1726 av (KD) yrkande 1 efterfrågas ökade insatser för att spåra dels barn som är utsatta för sexhandel, dels de gärningsmän som medverkar till sexhandeln. I motion 2014/15:1835 av (M) föreslås att regeringen ser över möjligheten att införa någon form av skyldighet för krypteringsföretag att hjälpa polisen med dekryptering av filer i brottsutredningar om barnpornografibrott. beslutade regeringen om en handlingsplan mot sexuell exploatering av barn. Handlingsplanen innehöll åtgärder på såväl nationell som internationell nivå. Flera av åtgärderna rörde sexuell exploatering av barn i nära anslutning till turism och resande. I samband med proposition 2009/10:232 Strategi för att stärka barnets rättigheter i presenterade regeringen en uppföljning av åtgärderna i handlingsplanen. Regeringen lämnade därefter skrivelse 2013/14:91 Åtgärder för att stärka barnets rättigheter och uppväxtvillkor i till . I skrivelsen presenterar regeringen en ny handlingsplan för skydd av barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp –2015. I jämförelse med tidigare handlingsplaner omfattar den nya handlingsplanen även andra former av exploatering och övergrepp utöver sexuell exploatering, såsom människohandel och utnyttjande av barn i tiggeri eller i kriminell verksamhet. antogs och rådets direktiv /93/ EU om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut /68/ RIF. Direktivet syftar till att skapa minimiregler om fastställande av brottsrekvisit och påföljder inom området sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn, barnpornografi och kontaktsökning med barn för sexuella ändamål. Det syftar också till att införa gemensamma bestämmelser för att stärka åtgärderna för att förebygga sådana brott och förbättra skyddet av brottsoffer. antog vissa lagändringar som är ett led i genomförandet av direktivet (prop. 2012/13:194, bet. 2013/14:JuU8, rskr. 2013/14:36). Bland annat har en ny lag om registerkontroll av personer som ska arbeta med barn införts. Vidare har preskriptionstiden förlängts för köp av sexuell handling av barn och för sexuellt ofredande av barn. Under Europeiska kommissionen verkar en allians kallad against Child Sexual Abuse Online. Deltagandet är öppet för alla länder. , liksom alla EU:s medlemsstater, deltar i detta arbete. Alliansen har fyra övergripande mål, nämligen • att stärka arbetet med att identifiera offren och säkerställa att de får nödvändig hjälp, stöd och skydd • öka insatserna för att utreda fall av sexuella övergrepp mot barn på nätet och för att identifiera och lagföra brottslingar • öka medvetenhet bland barn, föräldrar, lärare och samhället i stort om riskerna • minska tillgången på barnpornografi på nätet och barns utsatthet. har särskilt pekat på att barnsexturismen måste ägnas mer uppmärksamhet och även att övergrepp i realtid över internet bör ägnas ökad uppmärksamhet. Utskottet behandlade ett likalydande motionsyrkande som det i motion 2014/15:1835 (M) vid fjolårets behandling av motionsyrkanden om polisfrågor (bet. 2013/14:JuU14 s. 13 och 25). Utskottet anförde i sitt ställningstagande att kampen mot barnpornografi är viktig och att det är oacceptabelt att barn överallt i världen utnyttjas i kommersiella sexuella syften. Vidare anfördes att den snabba utvecklingen av informationstekniken och den ökade användningen av internet globalt dessvärre har försvårat arbetet med att bekämpa barnpornografi. Det har blivit allt lättare att framställa, sprida och få tillgång till barnpornografiskt material. Men utskottet konstaterade med tillfredsställelse att bekämpandet av barnpornografi och annan sexuell exploatering av barn var en högt prioriterad fråga för regeringen. Utskottet pekade på att regeringen presenterat den andra uppdaterade versionen av den nationella handlingsplanen mot sexuell exploatering av barn. Den handlingsplanen omfattar all sexuell exploatering av barn, dvs. inte enbart kommersiell exploatering. En uppföljning och revidering av planen påbörjades av regeringen och i det sammanhanget skulle regeringen komma att bedöma behovet av ytterligare åtgärder. Utskottet fann mot denna bakgrund inte skäl för att göra något tillkännagivande om polisens dekryptering i utredningar om barnpornografibrott och avstyrkte motionen. följde utskottet (prot. 2013/14:71). Som utskottet konstaterat tidigare innebär den snabba utvecklingen av informationstekniken och den ökade användningen av internet att det blivit allt svårare att bekämpa barnpornografi, som det har blivit allt lättare att sprida barnpornografi. Utskottet ser därför positivt på det arbete som bedrivs både i och inom EU för att bekämpa barnpornografi och annan sexuell exploatering av barn. Utskottet konstaterar i detta sammanhang att regeringen presenterade en ny handlingsplan för skydd av barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp –2015 Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att det finns anledning att göra ett sådant tillkännagivande till regeringen som begärs i motion 2014/15:1726 (KD) yrkande 1. Motionsyrkandet bör avslås. Utskottet finner inte heller skäl att ställa sig bakom förslaget i motion 2014/15:1835 (M) om polisens dekrypteringar i utredningar om barnpornografibrott. Polisens arbete mot människohandel Utskottets förslag i korthet avslår fyra motionsyrkanden om polisens arbete mot människohandel. Jämför reservationerna 14 (C) och 15 (C). I motion 2014/15:1389 av (KD) efterfrågas en särskild satsning på arbetet mot människohandel i den nya nationella polismyndigheten. I motion 2014/15:2456 av (C) yrkande 11 efterfrågas en nationell fristående rapportör som samlar statistik och sprider kunskap för att motarbeta människohandel. I yrkande 12 i motionen anförs att det internationella polisiära samarbetet vid utredningar om människohandel måste förbättras. Enligt motionären bör möjligheterna till internationella polisutredningar öka och organisationen av samarbetet mellan olika länders specialister förbättras. I motion 2014/15:1711 av Skånberg (KD) yrkande 7 efterfrågas ökade befogenheter för bl.a. polisen i kampen mot människohandel. Enligt motionären måste polisen arbeta över nationsgränserna för att byta information med kolleger från andra nationer. Europol framhålls som ett viktigt samarbetsorgan. I budgetpropositionen (utg.omr. 4) framhåller regeringen (s. 22) att människohandel är en särskilt allvarlig brottslighet där människor utnyttjas på ett hänsynslöst och cyniskt sätt. Lagstiftningen skärptes , men antalet fällande domar för sådana brott är få. Mot denna bakgrund har en särskild utredare fått i uppdrag att bl.a. utvärdera människohandelsbrottet och överväga om ytterligare åtgärder bör vidtas för att öka det straffrättsliga skyddet mot människohandel. Uppdraget ska redovisas 2016. har informerat om att det internationella samarbetet mot människohandel äger rum i flera former och i flera forum. Det kanske viktigaste är det som äger rum inom EU:s prioriterade brottsområden, som fastställs av rådet och genomförs av den ständiga kommittén för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten (COSI), Europol och medlemsstaterna. Människohandel är ett av nio prioriterade brottsområden och det finns en handlingsplan för detta samarbete. I arbetet mot människohandel lämnade 2014 Lägesrapport 15 Människohandel för sexuella och andra ändamål. I lägesrapporten ger en bild av hur människohandelns omfattning och utbredning i har förändrats sedan lägesrapporten . Rapporten bygger främst på förundersökningar och domar samt på information som kom in till polisen och som berör människohandel och därtill relaterad brottslighet. Av regleringsbrev framgår att myndigheten har i uppdrag att vara nationell rapportör i frågor som rör människohandel. Utskottet delar regeringens bedömning att människohandel är en särskilt allvarlig brottslighet. Ett effektivt arbete mot människohandel är därför utomordentligt viktigt. Utskottet ser mycket positivt på att en utredare har fått i uppdrag att utvärdera människohandelsbrottet och överväga om ytterligare åtgärder bör vidtas för att öka det straffrättsliga skyddet. Utskottet har dessutom föreslagit att ska tillkännage för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till med ett förslag om skärpt straff för bl.a. människohandel (bet. 2014/15:JuU14 s. 24). Något tillkännagivande om en särskild satsning på arbetet mot människohandel i den nya polismyndigheten är dock enligt utskottet inte nödvändigt. Motion 2014/15:1389 (KD) avstyrks. har i uppdrag att vara nationell rapportör i frågor som rör människohandel. Utskottet har inte något att invända mot denna ordning och avstyrker motion 2014/15:2456 (C) yrkande 11 i vilket en fristående nationell observatör efterfrågas. Det finns ett omfattande internationellt samarbete när det gäller arbetet mot människohandel. Detta är enligt utskottets mening mycket positivt, och det saknas skäl för ett initiativ från sida med anledning av motionerna 2014/15:1711 (KD) yrkande 7 och 2014/15:2456 (C) yrkande 12. Hanteringen av ärenden om brottsmisstankar mot poliser och åklagare Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att inrätta en fristående myndighet för hanteringen av brottsmisstankar mot poliser och åklagare. Jämför reservation 16 (V). I motion 2014/15:1376 av (MP) yrkande 3 efterfrågas en ny självständig utredningsmyndighet som har till uppgift att utreda fall där poliser eller åklagare misstänks för brott. Hur polisen ska handlägga bl.a. ärenden om brottsmisstankar mot polisanställda framgår av förordningen (2014:1106) om handläggning av ärenden om brott av anställda inom polisen och vissa andra befattningshavare (tidigare av i princip likalydande förordning [2010:1031]).