bet · H201TU6 · 2015-02-19 00:00:00 — Av denna anledning vill de i yrkande 3 att regeringen låter utreda om krav kan ställas på att infrastrukturägare ska sträva efter att uppnå de s.k. 2020-målen. Motionärerna är av uppfattningen att konkurrensutsatta marknader i allmänhet är den effektivaste lösningen för att tillgodose konsumenternas behov och de konstaterar att monopolsituationer beklagligtvis uppkommer där konkurrensen är svag. Sådana förhållanden motverkar den önskade utvecklingen som formuleras i bredbandsstrategin. De föreslår följaktligen i yrkande 4 att regeringen tar initiativ till att låta utreda hur monopolsituationer i ägandet av bredbandsinfrastruktur kan stävjas. Motionärerna hävdar likaså att det finns juridiska hinder för utbyggnad av infrastrukturen utanför tätorter. Det gäller i synnerhet i glesbygdskommunernas ytterområden eftersom kommunallagens lokaliseringsprincip hindrar ansvariga från att bygga ut infrastrukturen utanför kommungränsen. Därför vill de i yrkande 5 låta utreda om det är möjligt att undanta bredbandsbolag från lokaliseringsprincipen och hänvisar till exemplet med hur eldistributionen i kommuner har lösts. Även (M) bedömer i motion 2014/15:2016 att det är angeläget att de kommunala stadsnäten ges rättvisa förutsättningar att konkurrera på marknaden och yrkar därför på att regeringen bör utreda möjligheterna för undantag från lokaliseringsprincipen då kommuner vill bygga ut bredbandsnäten. Motionären pekar på att det vid sidan av de kommunala stadsnäten bara finns två större aktörer, Sonera och IP-Only, som investerar i bredbandsinfrastruktur med hög överföringskapacitet. Bland kommersiella aktörer har höga kostnader för att investera i bredbandsinfrastruktur en avhållande effekt. Eftersom kommersiella aktörer ofta har ett svagt intresse för att bygga ut fiberinfrastrukturen där det inte är lönsamt, är det viktigt att offentliga initiativ tillvaratas för att tillgodose invånarnas behov av bredband. Som förhållandena är är kommunerna på grund av lokaliseringsprincipen förhindrade att bygga ut stadsnäten över kommungränserna och därmed ge fler invånare möjlighet till fiberanslutning. Givet förutsättningarna på marknaden med det svaga intresset bland kommersiella aktörer, är således lokaliseringsprincipen ett hinder för kommunerna att utveckla fibernäten, anger motionärerna. I motionerna som behandlas här framförs vissa farhågor kring den rådande konkurrenssituationen inom bredbandsområdet. Utskottet vill mot denna bakgrund påminna om att det ligger i Post- och () uppdrag att fortlöpande analysera de produkt- och tjänstemarknader, i synnerhet geografiska marknader, som har sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa särskilda skyldigheter. Om det visar sig inte råda effektiv konkurrens på en sådan marknad ska PTS identifiera de aktörer som har ett betydande marknadsinflytande och i särskild ordning ålägga dem skyldigheter för att främja en effektivare konkurrenssituation. Detta omfattar även bredbandsinfrastrukturen. De konkurrensreglerande bestämmelser som PTS tillämpar för detta ändamål finns i 4 kap. i lagen om elektronisk kommunikation (LEK). Generaldirektör framhöll vid sitt besök i utskottet att det är en utmaning att bibehålla konkurrensen när fibernäten byggs ut. Generaldirektören underströk dock att PTS nu färdigställer regler som ska skapa goda förutsättningar för utbyggnad och konkurrens. Det är utskottets uppfattning att de konkurrensfrämjande bestämmelserna i och PTS åligganden på området är tillräckliga för att värna konkurrensen på marknaden för bredbandsinfrastruktur. Motion 2014/15:966 (M) yrkandena 3 och 4 avstyrks därför. Lokaliseringsprincipen i kommunallagen sätter begränsningar för kommunernas möjligheter att bedriva verksamhet utanför det egna geografiska området. Lokaliseringsprincipen har följaktligen i vissa fall inneburit ett hinder för kommuner som velat utvidga de lokala stadsnäten över kommungränserna för att uppnå bättre kostnadseffektivitet genom att nå så många hushåll som möjligt. Utskottet konstaterar att lokaliseringsprincipen och ett eventuellt behov av att medge undantag för att underlätta utbyggnaden av fiberinfrastruktur behandlas utförligt i utredningen för in (SOU 2014:21). Slutbetänkandet bereds inom varför utskottet inte vill föregripa ett besked från regeringen i denna fråga. Motionerna 2014/15:966 (M) yrkande 5 och 2014/15:2016 (M) avstyrks därmed. Robusta och tillförlitliga kommunikationer Utskottets förslag i korthet Det är utskottets uppfattning att de åtgärder som bl.a. PTS vidtagit inom ramen för sin tillsynsverksamhet på ett tillfredsställande sätt har säkerställt god tillförlitlighet för både fast och mobil telefoni samt för bredband. Utskottet anser därför att bör avslå motionsförslagen på området. m.fl. (S) efterlyser i motion 2014/15:504 yrkande 1 att regeringen ska garantera hög kvalitet och tillförlitlighet såväl i det fasta som i det mobila telekomnätet. Motionärerna menar att det är alltför vanligt med dålig mobiltäckning och med avbrott i det fasta telefonnätet, vilket framför allt är ett glesbygdsfenomen. Telefoni och datakommunikation är oumbärliga i alla delar av samhället och störningar medför därför allvarliga konsekvenser för den enskilde, näringslivet och den offentliga sektorn. Det är således inte acceptabelt att t.ex. en avgrävd kabel i en del av landet helt släcker it och telefoni i andra delar av landet. En lösning på problemet som motionärerna anför i yrkande 2 är att () ställer hårdare krav på att teleoperatörerna garanterar mobiltäckning och it-kapacitet i hela landet. (C) yrkar i motion 2014/15:980 på att det ska vara teleoperatörernas ansvar att betala avbrottsersättning utan att abonnenterna uttryckligen behöver begära det. måste abonnenten på eget initiativ begära ersättning av operatören om hon eller han drabbas av avbrott. Många abonnenter känner inte ens till att de har rätt till ersättning. Motionären menar att om operatörerna automatiskt måste betala ersättning för avbrott skulle det utgöra ett ekonomiskt incitament för dem att betydligt snabbare åtgärda avbrotten. (M) yrkar i motion 2014/15:1406 på att PTS ges i uppdrag att kontinuerligt och långsiktigt kontrollera att säkerheten för boende inte försämras när det fasta telefonnätet avvecklas. Bakgrunden är Soneras beslut att i delar av landsbygden ersätta det fasta telefonnätet med trådlösa telefonilösningar. Motionären framhåller att PTS följer utvecklingen, och myndigheten har i detta sammanhang bl.a. ställt krav på att Sonera ska tillhandahålla en likvärdig telefonitjänst liksom information till berörda hushåll. Motionären påpekar dock att det s.k. teknikskiftet har ifrågasatts ur säkerhetssynpunkt, inte minst i samband med strömavbrott då den nya tekniken visat sig sårbar. Därför är det en befogad åtgärd att PTS genom ett särskilt uppdrag långsiktigt säkerställer tryggheten för berörda hushåll. Utskottet vill inledningsvis påminna om att med robusthet avses förmågan att motstå störningar och avbrott i trafiken för elektroniska kommunikationer samt återställningsförmågan efter det att en incident har inträffat. Utskottets utgångspunkt i fråga om robusthet och tillförlitlighet är att det knappast råder något tvivel om att driftsäkra elektroniska kommunika-tionsnät är av central betydelse för ett fungerande samhälle. Riktlinjerna för arbetet med att säkerställa tillförlitliga och robusta elektroniska kommunika-tioner formuleras i den gällande bredbandsstrategin i vilken det bl.a. påpekas att robusthetsnivån behöver vidmakthållas och utvecklas i takt med teknikutvecklingen och det växande beroendet av elektronisk kommunikation i samhället. Utskottet påminner om att det är PTS som har det övergripande ansvaret för att säkerställa tillförlitliga kommunikationer, vilket bl.a. sker genom den tillsynsverksamhet som myndigheten bedriver enligt lagen om elektronisk kommunikation. Myndigheten har möjlighet att kräva att alla nät för elektroniska kommunikationer, t.ex. nät för fast och mobil telefoni, ska uppfylla rimliga krav på god funktion och säkerhet. Utskottet påminner också om att myndigheten i en årlig risk- och sårbarhetsanalys (RSA) för sektorn elektronisk kommunikation redovisar genomförda risk- och förmågebedömningar utifrån ett samhällsperspektiv. I analysen behandlas olika former av avbrott och brister i informationssäkerhet i de fall dessa bedöms medföra en stor risk eller fara för befolkningens liv och hälsa, störningar av centrala funktioner i samhället eller bedöms negativt påverka grundläggande värden i samhället. I rapporten identifieras också olika åtgärder som bör vidtas i syfte att förbättra tillförlitligheten på området. Risk och sårbarhetsanalysen sammanställs på uppdrag av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). På förekommen anledning vill utskottet också framhålla att PTS har uppmärksammat de överbelastningsattacker som inträffade . Eftersom överbelastningsattacker är något som enligt PTS uppfattning kan drabba alla operatörer anser myndigheten att det behövs en branschdialog för att diskutera åtgärder som kan vidtas för att förebygga det som inträffat. Likaledes måste man komma överens om på vilket sätt operatörer och myndigheter ska samverka för att begränsa effekterna av sådana attacker. Utskottet delar PTS uppfattning i denna fråga och finner myndighetens initiativ att bjuda in ett antal större teleoperatörer till ett dialogmöte lovvärt. Utskottet vill påminna om att frågan om det s.k. teknikskiftet har behandlats . Bakgrunden är Soneras planer på att ersätta delar av det fasta telefonnätet för ca 50 000 abonnenter på landsbygden med trådlösa telefonilösningar. Processen beräknas bli färdig . Utskottet är medvetet om att Soneras åtgärder har gjort många abonnenter missnöjda med de tekniska lösningar som installerats, särskilt i början av processen. Utskottets uppfattning är dock att PTS insatser har bidragit till att omställningen nu går bättre och att antalet klagomål också har minskat. PTS krav på Soneras teknikskifte innebär bl.a. att abonnenten ska få en likvärdig lösning och inte drabbas av avbrott i samband med övergången. En försvårande omständighet i sammanhanget är att hushållen i flera fall har avböjt Soneras ersättningslösning med en särskild riktantenn och i stället valt att förlita sig på mobiltelefoni trots ibland bristfällig lokal täckning, vilket PTS generaldirektör informerade utskottet om . I denna anslutning påpekade generaldirektören också att klagomål på bristfällig inomhustäckning ofta har sin förklaring i byggnadstekniska lösningar och dåliga radioegenskaper hos den senaste generationens mobiltelefoner, något som de enskilda operatörerna inte kan lastas för. Utskottet vill också peka på att PTS förbereder nya strängare bestämmelser för hur operatörerna måste rusta mot avbrott. Bland annat ställs krav på redundans till viktiga knutpunkter och att klara av långvariga strömavbrott. Dessutom skärps kraven på dygnetruntberedskap för att ta emot larm och sätta igång reparationsarbeten. Dessa bestämmelser beräknas börja gälla . Utskottet vill i sammanhanget också framhålla att Bredbandsforum som är en del av bredbandsstrategin har tillsatt specifika arbetsgrupper för att behandla robusthetsfrågor. Inom ramen för detta har bl.a. en särskild robusthetsguide utarbetats för bredbandsberoende verksamheter som ska göra det enklare att ta fram handlingsplaner för att minska konsekvenserna av eventuella störningar. Utskottet välkomnar detta. Vidare påminner utskottet om att det finns en webbtjänst, , som finansieras gemensamt av PTS, och för att underlätta i samband med grävarbeten. Utskottet konstaterar också att antalet skador till följd av avgrävningar har minskat enligt gjorda uppskattningar sedan infördes. Utskottet anser att de åtgärder som redovisats är väl ägnade att säkerställa robusthet och tillförlitlighet för elektroniska kommunikationer. Utskottet avstyrker därför motionerna 2014/15:504 (S) yrkandena 1 och 2, 2014/15:980 (C) och 2014/15:1406 (M). Statens innehav av digital infrastruktur Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om statens innehav av digital infrastruktur. Utskottet hänvisar till den utredning som redan har tillsatts med uppgift att se över möjligheterna att effektivisera användningen av den statsägda nätinfrastrukturen genom förbättrad samordning av olika statliga aktörers bredbandsverksamhet. (C) framhåller i motion 2014/15:2427 att ur infrastruktursynpunkt bör it betraktas som ett femte transportslag som på olika sätt kompletterar de traditionella transportslagen. Genom en rad statliga aktörer som exempelvis , och förfogar staten över en omfattande fiberinfrastruktur. I syfte att ytterligare förbättra bred-bandstäckning för konsumenterna vill motionären i yrkande 4 att de olika nätverken sammanförs i ett gemensamt statligt bolag som på operatörsneutral basis ska erbjuda konsumenterna ytterligare bredbandskapacitet. Den statliga bredbandsinfrastruktur som , , och förfogar över är av central betydelse för att tillgodose respektive verksamhets behov av elektroniska kommuni-kationer. Utan att göra avkall på de behov av elektroniska kommunikationer som de statliga affärsverken, myndigheterna och bolagen har, anser utskottet att det är en fördel om detta rikstäckande stomnät också kan göras tillgängligt för utomstående aktörer för att underlätta för dem att kunna tillgodose samhällets växande behov av bredbandsresurser. Tillgången till den statliga bredbandsinfrastrukturen har för övrigt behandlats i granskning , Staten på telekommarknaden (RIR 2013:5), liksom i utskottets betänkande 2013/14:TU7 som behandlar regeringens skrivelse med anledning av . Det är därför med tillfredsställelse som utskottet noterar att den tidigare regeringen tillsatte en utredning (dir. 2014:118) med uppdraget att se över möjligheterna att effektivisera användningen av den statligt ägda nätinfrastrukturen genom att förbättra samordningen mellan bredbandsverksamheterna hos ovannämnda aktörer. Uppdraget ska redovisas . Utskottet ser inga skäl att föregripa det pågående utredningsarbetet och avstyrker därför motion 2014/15:2427 (C) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om postservicen. Utskottet anser att det är viktigt att den samhällsomfattande posttjänsten långsiktigt värnas för att alla ska garanteras en postservice av god kvalitet. Utskottet förutsätter att regeringen och PTS även fortsättningsvis säkerställer att de mål som lagt fast på området uppnås. Jämför reservation 3 (SD) och 4 (V). har bestämt att det ska finnas en samhällsomfattande posttjänst som innebär en garanterad servicenivå av fastställd kvalitet i hela landet som alla har rätt till. Genom beslut om tillståndsvillkor (dnr 13-9358) åläggs Posten av () att tillhandahålla hela den samhällsomfattande posttjänsten vars omfattning och tillämpning framgår av 3 kap. 1 och 2 §§ postlagen (2010:1045). Den samhällsomfattande posttjänsten innebär bl.a. krav på femdagarsutdelning och att alla ska ha möjlighet att ta emot brev och andra försändelser som väger upp till (prop. 1997/98:127, bet. 1997/98:TU13, rskr. 1997/98:304). En väl fungerande postservice är enligt m.fl. (V) en viktig samhällsfunktion som inte minst många företag på landsbygden är beroende av. Motionärerna framhåller därför i motion 2014/15:163 yrkande 5 att Posten ska erbjuda en god service av likvärdig kvalitet till alla medborgare och företag i hela landet. I motion 2014/15:2100 vill (SD) att det ska etableras fler postombud på landsbygden. Post är en viktig samhällsservice, och förbättrad tillgänglighet skulle enligt motionärerna göra det enklare för hushåll och näringsidkare att bo och verka utanför tätorterna inte minst eftersom e-handeln ökar kraftigt. Fler postombud skulle göra det lättare att värna en levande landsbygd och främja tillväxtmöjligheterna där. Därför yrkas att regeringen ger PTS i uppdrag att förmå Posten att skapa fler postombud i berörda områden. (M) efterlyser i motion 2014/15:2327 en bättre utdelningsservice i glesbygden från Postens sida. Motionären ser med oro på de förändringar som företaget gör i sin utdelningsverksamhet och som för vissa hushåll och företagare innebär att de måste åka långa sträckor för att hämta försändelser. En sådan utveckling gör det svårare för berörda att bo och verka utanför tätorter. Därför anser motionären det angeläget att regeringen ser över möjligheterna att skärpa kraven på service i glesbygden, i synnerhet som PTS allmänna råd om utdelning (PTSFS 2008:6) inte är tvingande för Posten. Även om antalet brev som skickas i har minskat kontinuerligt anser utskottet att en välfungerande postservice är en samhällsviktig funktion. Att servicen håller god kvalitet bidrar till att konsumenterna alltjämt har förtroende för och utnyttjar de olika meddelande- och logistiktjänster som Posten och andra operatörer tillhandahåller på en konkurrensutsatt marknad där även elektroniska kommunikationslösningar blir allt vanligare. Utskottet vill påminna om att Posten har ett samhällsuppdrag som innebär att tillhandahålla en rikstäckande service av garanterad kvalitet. Utskottet konstaterar vidare att även om det skickas allt färre brev har såväl privatpersoner som näringsidkare fortfarande ett stort behov av att kunna ta emot post oavsett var i landet de bor eller är verksamma. I ett till ytan stort och mestadels glesbefolkat land som innebär den dagliga utdelningsservicen som Posten är ålagd att ombesörja en särskild utmaning, speciellt i landets glesbygdsområden. I denna anslutning vill utskottet påminna om att postlagen föreskriver att expeditions- och inlämningsställena ska ligga så tätt att användarnas behov beaktas (3 kap. 1 § 2) och att detta krav också utgör en del i den samhällsomfattande posttjänsten. Med expeditions- och inlämningsställen jämställs postombud och företagscenter. Utskottet vill fästa uppmärksamheten på att regeringen i budgetproposi-tionen aviserar att den ämnar tillsätta en utredning för att göra en allmän översyn av postlagstiftningen i syfte att säkerställa att det även fortsättningsvis kommer att finnas en posttjänst av god kvalitet som både är kostnadseffektiv och i så stor utsträckning som möjligt motsvarar hushållens och företagens behov. Utredningsinitiativet ska ses i ljuset av förändrade samhällsförhållanden som bl.a. följer av konjunkturutvecklingen, den tilltagande e-handelsmarknaden och digitaliseringen men även av andra förhållanden som inverkar på Postens förutsättningar att tillhandahålla en samhällsomfattande posttjänst. Utskottet välkomnar den aviserade utredningen. Postmarknaden präglas av kontinuerligt minskande brevvolymer som allt fler paket och större brevförsändelser skickas, inte minst som en konsekvens av den växande e-handeln. Utvecklingen medför stora utmaningar för postoperatörerna att kostnadsanpassa och effektivisera verksamheten. Initiativ för att uppnå en mer kostnadseffektiv utdelning, inte minst i glesbygden, är därför av stor betydelse. Utskottet är positivt till att försök gjorts med t.ex. samdistribution av dagstidningar och post. Utskottet konstaterar dock att dessa försök har övergetts för tillfället då de enligt gjorda beräkningar inte har visat sig vara ekonomiskt eller miljömässigt försvarbara. Utskottet vill här också påminna om att PTS fortlöpande bevakar frågor som rör postservicen i . I rapporten och konkurrens 2014  postmarknaden i redogörs bl.a. för service och tillgänglighet. PTS konstaterar att antalet postombud inte har förändrats nämnvärt under det se-naste året. fanns 1 539 postombud i landet jämfört med 1 547 ombud året innan. Mot bakgrund av de förändringar som sker inom Postens utdelningsverksamhet har myndigheten i en särskild rapport (Undersökning avseende postservice i glesbygd) låtit granska förhållandena i olika gles- och landsbygdsområden för att göra sig en uppfattning av hur både företagare och hushåll upplever postservicen. Det framkom att företagen har en mycket varierad bild av hur servicen fungerar, vilket i stor utsträckning beror på deras geografiska hemvist och de lokala förutsättningar som råder där. Utskottet tolkar undersökningens resultat som att majoriteten företagare är relativt nöjda med postutdelningen men att det finns vissa brister i pakethanteringen. De som är beroende av att regelbundet kunna skicka och ta emot paket upplever att avstånd och öppettider hos Postens företagscenter ibland ställer till problem. Utskottet konstaterar att enligt samma undersökning anser sig av hushållen vara ganska nöjda eller mycket nöjda med postservicen även om ungefär hälften av de svarande anser att servicen utvecklats negativt . I en annan rapport (Undersökning av avstånd till postlådor utanför tätort) uppmärksammar PTS vilka förutsättningar landsbygdsbefolkningen har att få posten utdelad i någorlunda anslutning till bostaden. Rapporten tillkom i syfte att klargöra frågan om postlådornas placering utanför tätortsområden, något som har uppmärksammats av såväl regeringen och som av . Utskottet vill för tydlighets skull påpeka att det statliga regelverket inte säger något om var mottagarna kan hämta sin post men utskottet är införstått med att alltför långa avstånd till postlådan är en försvårande omständighet för många hushåll. Den aktuella undersökningen gjordes som en uppföljning av en äldre kartläggning . Den nya rapporten innehåller ett uppdaterat underlag som har redovisats för och , men underlaget ska även användas i myndighetens fortsatta arbete med utdelningsservice i glesbygdsområden. Utskottet noterar att förändringarna när det gäller avstånden är relativt små, men likväl har det skett en viss ökning av hushåll som har fått lådan placerad längre bort från bostaden. Av den förnyade kartläggningen framgår att ca 27 000, eller av de totalt drygt 700 000 landsbygdshushållen, har postlådan placerad längre än från bostaden. Motsvarande siffra var drygt 23 000 hushåll eller . Antalet hushåll utanför tätort som har längre än till postlådan har ökat från 6 500 till ca 9 000, vilket procentuellt fortfarande inte utgör mer än av berörda hushåll. Enligt utskottets mening är det angeläget att även fortsättningsvis bevaka situationen på landsbygden för att upprätthålla en godtagbar servicenivå på . Med beaktande av det som utskottet har tagit del av i fråga om postservice avstyrks motionerna 2014/15:163 (V) yrkande 5, 2014/15:2100 (SD) och 2014/15:2327 (M). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att brev ska vara märkta med vilket postföretag som hanterar försändelsen. Utskottet hänvisar till att frågan om operatörsmärkning har lösts genom en frivillig branschöverenskommelse varför utskottet inte finner något behov av ytterligare åtgärder från statens sida. I motion 2014/15:1150 betonar (S) nödvändigheten av att brev ska vara märkta med vilket postföretag som hanterar försändelserna. En sådan åtgärd skulle göra det lättare att identifiera den postoperatör som har slarvat i samband med utdelningen. Motionären konstaterar att eftersom flertalet mottagare väljer att returnera felutdelade försändelser med Posten drabbar detta företaget negativt i form av extra kostnader för hanteringen. Kostnaderna måste i stället bäras av den som har gjort fel och därför vore operatörsmärkning en välkommen åtgärd. Inledningsvis vill utskottet påminna om att det finns ett drygt trettiotal företag som har tillstånd av () att bedriva postverksamhet i . Även om vissa tillståndshavare på eget initiativ väljer att på olika sätt märka brevförsändelser de distribuerar, finns det inget krav på att det ska framgå vilken tillståndshavare som hanterat försändelsen. Det finns dock en möjlighet för regeringen eller tillsynsmyndigheten att meddela föreskrifter om och i vilken utsträckning det ska framgå av ett brev vem som har befordrat det, vilket anges i 2 kap. 8 § postlagen.