bet · H201KU15 · 2015-04-14 00:00:00 — Offentlighet, sekretess och integritet I betänkandet behandlas 27 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /15 om offentlighet, sekretess och integritet. Yrkandena gäller bl.a. krav på analyser av förslags konsekvenser för den personliga integriteten, hinder mot handel med personuppgifter, missbruk av offentlighetsprincipen, förändrade sekretessbestämmelser för drogförebyggande arbete, forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter och tystnadsplikten för tolkar. Utskottet tillkännager för regeringen att det är viktigt att ett pågående utredningsarbete fullföljs med inriktningen att det straffrättsliga skyddet mot spridning av integritetskänsligt material utanför det grundlagsskyddade området ska stärkas. Utskottet avstyrker övriga motionsyrkanden. I betänkandet finns sex reservationer och två särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Konsekvensanalyser om den personliga integriteten Sekretessbrytande bestämmelser vid vanvård av djur Förändrade sekretessregler för drogförebyggande arbete Forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter Behandling av personuppgifter inom kriminalvården Sekretessbrytande bestämmelser för SOS Alarm Publicering av bilder för brottsbekämpning Offentlighet i skolor med enskild huvudman 1.Konsekvensanalyser om den personliga integriteten, punkt 2 (FP) 2.Nätombudsman, punkt 3 (V) 3.Sekretessbrytande bestämmelser vid vanvård av djur, punkt 6 (M, C, FP, KD) 4.Behandling av personuppgifter inom kriminalvården, punkt 9 (SD) 5.Tystnadsplikt för tolkar, punkt 10 (M, C, FP, KD) 6.Sekretessbrytande regler för SOS Alarm, punkt 11 (SD) 1.Sekretessbrytande bestämmelser vid vanvård av djur, punkt 6 (SD) 2.Offentlighet i skolor med enskild huvudman, punkt 13 (SD) Bilaga Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Utskottets förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i betänkandet om behovet av ett stärkt straffrättsligt skydd mot spridning av integritetskänsligt material. 2014/15:2969 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 7 och 2014/15:22 av (FP), 2014/15:392 av (M) yrkande 3, 2014/15:405 av och (FP), 2014/15:414 av m.fl. (FP), 2014/15:1058 av och (M) yrkande 2, 2014/15:1496 av och (M), 2014/15:1579 av och (FP) yrkandena 1 och 2, 2014/15:1627 av Skånberg och (KD) och 2014/15:2428 av (C) yrkandena 7 och 8. Konsekvensanalyser om den personliga integriteten 2014/15:1058 av och (M) yrkande 1 och 2014/15:1883 av m.fl. (FP). Reservation 1 (FP) 2014/15:189 av m.fl. (V). Reservation 2 (V) 2014/15:211 av (M). 2014/15:128 av (M) och 2014/15:296 av (M). Sekretessbrytande bestämmelser vid vanvård av djur 2014/15:410 av (FP) yrkande 5. Reservation 3 (M, C, FP, KD) Förändrade sekretessregler för drogförebyggande arbete 2014/15:1016 av (SD) och 2014/15:1181 av (S). Forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter 2014/15:2523 av Finn och (M). Behandling av personuppgifter inom kriminalvården 2014/15:1106 av (SD). Reservation 4 (SD) 2014/15:852 av (KD). Reservation 5 (M, C, FP, KD) Sekretessbrytande regler för SOS Alarm 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 16. Reservation 6 (SD) Publicering av bilder för brottsbekämpning 2014/15:310 av (M). Offentlighet i skolor med enskild huvudman 2014/15:2943 av m.fl. (SD) yrkande 3. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (S), (SD), (FP), (V), Skånberg (KD), (S), (M), (M) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 27 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden /15. Yrkandena gäller bl.a. spridning av integritetskänsligt material, avtal för handel på internet, stärkt integritetsskydd för e-tjänster, kontantalternativ för trängselskatt och kollektivtrafik, analyser av förslags konsekvenser för den personliga integriteten, inrättandet av en nätombudsman, handel med personuppgifter, missbruk av offentlighetsprincipen, sekretessbrytande bestämmelser vid vanvård av djur, förändrade sekretessregler för drogförebyggande arbete, forskares tillgång till sekretessbelagda uppgifter, behandling av personuppgifter inom kriminalvården, tystnadsplikt för tolkar, sekretessbrytande bestämmelser för SOS Alarm, publicering av bilder för brottsbekämpning samt offentlighet i skolor med enskild huvudman. Tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) ger varje medborgare rätt att i skrift och i radio, tv och liknande medier uttrycka sina tankar och åsikter och lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Av 2 kap. 1 § TF följer att varje svensk medborgare ska ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Rätten att ta del av allmänna handlingar får enligt 2 kap. 2 § TF begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar ska enligt TF anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Efter bemyndigande i en sådan bestämmelse får regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Den särskilda lag som avses är offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Kompletterande bestämmelser finns i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen (RF) verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden och värna den enskildes privatliv och familjeliv. Var och en är vidare, genom den grundlagsändring som trädde i kraft , skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § andra stycket RF). Begränsningar i detta skydd får göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem och heller inte sträcka sig så långt att de utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Begränsningar får inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning (2 kap. 21 § RF). Privatlivet kan också sägas ha ett grundlagsskydd genom förbudet mot åsiktsregistrering i 2 kap. 3 § RF. Enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara göras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till ändamål som är angivna i artikeln. har tillträtt , och den gäller också som lag i . Enligt 2 kap. 19 § RF får en lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av . Personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, bygger på gemensamma EU-regler i det s.k. dataskyddsdirektivet . Bestämmelserna i ska skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter (1 §). Med behandling av personuppgifter avses varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, oavsett om det sker på automatisk väg eller inte. Som exempel räknas följande åtgärder upp: insamling, registrering, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. PUL innehåller vissa grundläggande krav på behandlingen av personupp-gifter. Huvudregeln är att behandling av personuppgifter bara är tillåten om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen. Den som är personuppgiftsansvarig ska se till att personuppgifterna behandlas bara om det är lagligt och att de alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personuppgifter får vidare samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. De personuppgifter som behandlas ska vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen. PUL kompletteras av s.k. registerförfattningar, som kan innehålla särregleringar, undantag och preciseringar. Exempel på sådan lagstiftning är polisdatalagen (2010:361) och patientdatalagen (2008:355). Dataskyddsdirektivet omförhandlas inom EU sedan har föreslagit att direktivet ska ersättas med en allmän uppgiftsskyddsförordning. Det huvudsakliga syftet med kommissionens förslag är att ytterligare harmonisera och effektivisera skyddet av personuppgifter i syfte att förbättra den inre marknadens funktion och öka enskildas kontroll över sina personuppgifter. Förordningen är till stor del baserad på den reglering som redan gäller enligt dataskyddsdirektivet. Förslaget innehåller emellertid även ett stort antal nyheter. Eftersom regleringen föreslås få formen av en förordning och en sådan är direkt tillämplig i medlemsstaterna kommer regleringen, om förslaget genomförs, att ersätta inte bara dataskyddsdirektivet utan även PUL. Förslaget till förordning lämnar dock ett visst utrymme för att behålla registerförfattningar på vissa områden. Utöver den allmänna uppgiftsskyddsförordningen har kommissionen lämnat förslag på ett direktiv om uppgiftsskydd i den brottsbekämpande verksamheten som ska ersätta dataskyddsrambeslutet. Direktivet förhandlas parallellt med förordningen. Det finns i svensk rätt inte något särskilt straffrättsligt skydd mot integritetskränkningar. (BrB) innehåller emellertid ett flertal generella straffbestämmelser som syftar till att skydda den personliga integriteten. Detta gäller bl.a. bestämmelserna i 4 kap. BrB om brott mot frihet och frid, såsom hemfridsbrott, olaga intrång och brytande av post- eller telehemlighet, samt bestämmelserna i 5 kap. BrB om förtal och förolämpning. trädde en lagändring i kraft som innebär att den som olovligen med tekniskt hjälpmedel i hemlighet tar upp bilder av någon som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller ett annat liknande utrymme kan dömas för kränkande fotografering. Ansvar ska inte utdömas om gärningen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarligt. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att exempel på försvarlig fotografering kan vara fotografering som ett led i nyhetsförmedling, t.ex. för publicering i ett grundlagsskyddat medium, eller fotografering i syfte att dokumentera bevisning om ett brott (prop. 2012/13:69 s. 30 f.). Det är inte ett brott om bildupptagningen sker som ett led i en myndighets verksamhet (4 kap. 6 a § BrB). gäller också kameraövervakningslagen (2013:460), som då ersatte den tidigare lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. Lagen ska tillgodose behovet av kameraövervakning för berättigade ändamål som enskilda skyddas mot otillbörliga intrång i den personliga integriteten (1 §). Kameraövervakning ska bedrivas lagligt, enligt god sed och med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet (7 §). Tillstånd till kameraövervakning av en plats dit allmänheten har tillträde ska ges om intresset av en sådan övervakning väger tyngre än den enskildes intresse av att inte bli övervakad. Vid bedömningen av intresset av kameraövervakning ska det särskilt beaktas om övervakningen behövs för att förebygga, avslöja eller utreda brott, förhindra olyckor eller andra därmed jämförbara ändamål. Vid bedömningen av den enskildes intresse av att inte bli övervakad ska det särskilt beaktas hur övervakningen ska utföras, om teknik som främjar skyddet av den enskildes personliga integritet används och vilket område som ska övervakas (9 §). Tillståndsfrågan prövas av i det län där övervakningen ska ske (16 §). Kameraövervakning av en plats dit allmänheten inte har tillträde får bedrivas om den som ska övervakas har samtyckt till övervakningen (22 §). Den som bedriver övervakningen ska se till att övervakningen sker endast för särskilda och berättigade ändamål, att ändamålen med övervakningen dokumenteras och att övervakningen inte sker i större omfattning än vad som behövs för att tillgodose ändamålen med övervakningen (24 §). Upplysning om kameraövervakning ska lämnas genom tydlig skyltning eller på något annat verksamt sätt. Om ljud kan avlyssnas eller tas upp vid övervakningen ska en särskild upplysning lämnas om detta (25 §). Den parlamentariskt sammansatta (Ju 2014:09, dir. 2014:65) har i uppdrag att utifrån ett individperspektiv kartlägga och analysera sådana faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik i såväl privat som offentlig verksamhet, samt inom ramen för detta arbete följa upp effekterna i lagstiftningsarbetet av den nämnda förstärkningen av grundlagsskyddet för den personliga integriteten som genomfördes . Dessutom ska kommittén med beaktande av samhälls- och teknikutvecklingen i stort, och mot bakgrund av slutsatserna av kartläggnings- och analysuppdraget, följa upp betänkandet Skyddet för den personliga integriteten (SOU 2008:3) när det gäller behovet av att inrätta ett integritetsskyddsråd. Den ska särskilt överväga om de uppgifter som ett sådant råd i så fall bör ges lämpligen kan fullgöras av en befintlig myndighet, samt föreslå nödvändiga författningsändringar. Uppdraget ska redovisas . I syfte att stärka skyddet för den personliga integriteten ska en särskild utredare överväga hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur genom att tillsynen över behandling av personuppgifter samlas hos en myndighet (dir. 2014:164). Utredaren ska kartlägga den tillsyn över behandling av personuppgifter som bedrivs av flera myndigheter. I uppdraget ingår även att lämna förslag som medför att myndigheten är förberedd för att kunna fullgöra de uppgifter som kan komma att föreslå att ett integritetsskyddsråd ska ha. Uppdraget ska redovisas . En särskild utredare ska dessutom göra en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar (Ju 2014:10, dir. 2014:74). Utredaren ska analysera om det straffrättsliga skyddet är ändamålsenligt eller om det bör förändras. I översynen ska utredaren särskilt ta ställning till bl.a. om straffbestämmelserna om olaga hot, ofredande, förtal och förolämpning och, om det behövs, andra straffbestämmelser till skydd för den personliga integriteten bör förtydligas, utvidgas eller ändras på något annat sätt. Dessutom ska utredaren överväga om det straffrättsliga skyddet bör kompletteras när det gäller spridning av integritetskränkande uppgifter utanför det grundlagsskyddade området. Syftet ska vara att åstadkomma en ändamålsenlig, modern och tydlig strafflagstiftning som ger ett starkt och väl avvägt skydd för den personliga integriteten. Uppdraget ska redovisas . justitieutskott beslutade ett tillkännagivande till regeringen om denna utredning. anförde att det finns anledning att överväga om straffbestämmelserna till skydd för den personliga integriteten i alla delar träffar de beteenden som bör vara straffbara. Detta gäller inte minst med hänsyn till att den moderna tekniken har möjliggjort beteenden som inte kunde förutses när bestämmelserna kom till. Exempelvis är bestämmelserna om brotten olaga hot och ofredande enligt justitieutskottet ålderdomligt utformade och de har dessutom fått en relativt snäv avgränsning i praxis. betonade i tillkännagivandet vikten av att den översyn som ska genomföras av utredningen genomförs i enlighet med vad som anges i de beslutade direktiven. Med bifall respektive delvis bifall till två motionsyrkanden (M, C, FP, KD respektive KD) tillkännagavs detta till regeringen (bet. 2014/15:JuU14 s. 29). I en dom ogiltigförklarades det s.k. datalagringsdirektivet av (dom i de förenade målen C-293/12 och C-594/12). Direktivet syftar till att harmonisera medlemsstaternas regler om skyldigheter för leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster att lagra vissa uppgifter om kommunikation med fast eller mobil telefoni och i viss omfattning på internet. Direktivet genomfördes i svensk rätt genom ändringar i lagen (2003:389) och förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation som trädde i kraft . Domstolen konstaterade att de uppgifter som ska lagras enligt direktivet sammantagna kan ge mycket exakta upplysningar om privatlivet för de personer som lagringen avser. Det rör sig om uppgifter om exempelvis en persons vardagsliv, stadigvarande eller tillfälliga vistelseorter, dagliga och andra förflyttningar, utövade aktiviteter, sociala relationer och umgängeskretsar. Domstolen ansåg att direktivet utgör ett synnerligen allvarligt ingrepp i den grundläggande rätten till respekt för privatlivet och skydd för personuppgifter genom att kräva att dessa uppgifter ska lagras och genom att ge behöriga myndigheter tillgång till uppgifterna. Det intrång i de aktuella rättigheterna som följer av direktivet är enligt domstolen inte tillräckligt noggrant reglerat för att garantera att intrånget verkligen begränsas till vad som är strängt nödvändigt. En särskild utredare fick i uppdrag av regeringen att analysera de svenska bestämmelserna om lagring av uppgifter i 6 kap. 16 a–f §§ lagen om elektronisk kommunikation samt övriga bestämmelser om tillgång och behandling av sådana uppgifter, och deras förhållande till unionsrätten (Ju 2014/3010/P). Utredaren lämnade sin redovisning av uppdraget i promemorian Datalagring, och svensk rätt (Ds 2014:23). Utredarens bedömning var att det svenska regelverket om lagring och utlämnande av uppgifter ryms inom de ramar som ställs upp av unionsrätten och europarättens allmänna principer och kravet på respekt för grundläggande rättigheter. Mot bakgrund av att unionsrätten och europarätten endast ställer upp vissa minimikrav för skydd av privatlivet som måste uppfyllas i den nationella lagstiftningen gjorde utredaren trots det bedömningen att det fanns skäl att i ytterligare en utredning närmare överväga några regeländringar för att ytterligare stärka skyddet för den personliga integriteten. En sådan utredning tillsattes (Ju 2014:25, dir. 2014:101). En särskild utredare ska utvärdera lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas underrättelseverksamhet (inhämtningslagen). Utredaren ska också föreslå de förändringar som bedöms lämpliga för att stärka skyddet för den personliga integriteten vid tillämpningen av bestämmelserna om elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen och överväga bl.a. om de rättssäkerhetsåtgärder och integritetsstärkande åtgärder som vidtogs när inhämtningslagen infördes har varit tillräckliga eller om det finns behov av ytterligare sådana åtgärder, t.ex. införande av domstolskontroll. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2011:11, dir. 2011:86, 2014:31 och 2014:147) hade ursprungligen i uppdrag att bl.a. se över den befintliga s.k. registerlagstiftningen. Mot bakgrund av det reformarbete som pågår inom EU på dataskyddsområdet, och med beaktande av att har föreslagit en ny dataskyddsreglering som bl.a. ges formen av en förordning, har utredningens uppdrag delvis ändrats. Utredningen kan enligt regeringen i sitt fortsatta arbete inte längre utgå från att det kommer att vara möjligt att behålla en heltäckande och allmängiltig nationell författningsreglering om behandling av personuppgifter som kompletteras av olika registerförfattningar. Utredningen ska därför bl.a. utreda förutsättningarna för att skapa en generell, enhetlig och samlad reglering för myndigheternas personuppgiftsbehandling som kan fungera som komplement till – eller vid behov genomföra delar av – den unionsrättsliga regleringen på området. Om utredaren bedömer att det finns förutsättningar att skapa en sådan samlad reglering ska författningsförslag lämnas. Uppdraget ska redovisas . (Ju 2014:17, dir. 2014:97) har i uppdrag att analysera om skyddet för den personliga integriteten i databaser med utgivningsbevis är tillräckligt och att göra en översyn av databasregeln, vilket bl.a. innefattar frågor om preskription och ansvar för information i databaser. Dessutom ska kommittén bl.a. analysera om möjligheterna för att delta i internationellt rättsligt samarbete på det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga området bör utökas, analysera om det finns behov av en undantagsbestämmelse i grundlagarna om produktinformation samt analysera om det finns behov av förändringar på radio- och tv-området när det gäller främjande av europeiska produktioner och krav på tillgängliggörande för personer med funktionsnedsättning. Kommittén ska dessutom göra en språklig och strukturell översyn av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av att det pågår ett relativt stort antal utredningar på integritetsområdet har utskottet efterfrågat uppgifter om hur regeringen avser att hantera de kommande resultaten av dessa. Regeringen har som svar anfört följande. Den moderna tekniken har medfört att hot och andra kränkningar av den personliga integriteten tar sig nya former och kan nå en omfattning som orsakar stor skada för drabbade enskilda. Samhället står på detta område inför stora utmaningar. Det är mot denna bakgrund en prioriterad fråga för regeringen att på en rad områden stärka skyddet för den personliga integriteten. Utskottets förslag i korthet tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om det straffrättsliga skyddet mot spridning av integritetskänsligt material utanför det grundlagsskyddade området. avslår övriga motionsyrkanden om den personliga integriteten. m.fl. (M, C, FP, KD) begär i motion 2014/15:2969 yrkande 7 att skyddet mot spridning av integritetskänsligt material bör stärkas. Motionärerna konstaterar att alliansregeringen tillsatte en utredning om ett stärkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar på nätet. Skyddet mot spridning av integritetskänsligt material, särskilt när det gäller hot eller andra kränkningar på nätet, behöver enligt motionärerna också stärkas, med beaktande av grundlagen. Även Skånberg och (båda KD) begär i motion 2014/15:1627 åtgärder mot kränkningar på nätet. En generell straffbestämmelse som skyddar mot grova kränkningar av den personliga integriteten behöver enligt motionärerna utredas. Datainspektionen bör dessutom få i uppdrag att utveckla kvalitetsverktyg för webbplatser med hög integritetsstandard. Detta skulle vara ett sätt att belöna de webbplatser som arbetar mot kränkningar på nätet. och (båda M) begär i motion 2014/15:1496 en utredning om vilka öppna register som kan behöva förändras för att stärka enskildas personliga integritet. Motionärerna anför att allt fler privatpersoner drabbas av olägenheter som en följd av offentligheten i diverse register. Det handlar exempelvis om kapade identiteter och inbrott, det senare som en följd av att både personuppgifter och uppgifter om t.ex. bokade resor är tillgängliga. Det bör utredas exempelvis om den enskildes godkännande ska krävas för försäljning av personuppgifter i reklamsyfte. Liknande yrkanden finns i motionerna 2014/15:2428 av (C), yrkande 7 och 8 samt 2014/15:22 av (FP). Motionärerna anför att avtal för internethandel bör ses över så att det ska gå att handla utan att behöva ange en mängd uppgifter om sig själv, och att personuppgifter inte bör få spridas vidare till andra i vinst- eller marknadsföringssyfte utan den enskildes samtycke. Vidare begärs att konsumenter alltid ska kunna radera sina personuppgifter från digitala tjänster som samlar information till andra användare. Konsumenter bör få möjlighet att ta del av informationen om den egna personen och radera hela eller delar av denna.