bet · H301SkU1 · 2015-12-15 00:00:00 — Jag ber om ursäkt för att det stora intresset riktas mot och generaldirektör , som får alla frågor. Det är där det händer just nu – den centraliseringsideologi som regering och riksdag egentligen avvisar och som vi på ett tydligt sätt säger att vi tycker är fel. Jag har ett antal frågor till dig, . Ett perspektiv som alla myndigheter måste ha är sina anställda. De är den viktigaste resursen. Du talar utifrån karriärmöjligheter och att man måste vara ett visst antal och så vidare, men det är människor som har familjer och liv på dessa orter. förslag till beslut utarmar både orterna och dessa människors möjligheter att ha ett hållbart familjeliv och ett hållbart arbetsliv utan långa pendlingssträckor. Ditt alternativ är att de ska flytta därifrån, det vill säga utarma orten. Jag vill påpeka att det drabbar näringsidkare på orten när människor tvingas flytta. Det är inte ett fåtal anställda, utan det är 510 anställda på nio orter. Min första fråga är: Hur ni har tagit det i beaktande? En annan del jag tycker är problematisk är att du ofta gömmer dig bakom effektivitetskravet, , det vill säga de effektiviseringar som riksdag och regering via budgetarna lägger på myndigheterna. Som högra hand har du själv har varit en anhängare av detta , och du har tyckt att det varit bra när du har besökt oss i utskottet . Men uppenbarligen är det ju inte bra, för det leder till konsekvenser som inte är rimliga och som du använder effektivitetskravet för att skydda. Min andra fråga är: Är du beredd att gå emot det effektiviseringskrav som läggs på er och arbeta för att det systemet ska förändras? I grund och botten måste det förändras för att vi ska kunna ta ansvar för ett utvecklat skatteverk och för att hela ska kunna leva. Min tredje fråga handlar om den förra centraliseringen som gjorde och som, vad jag förstår, har lett till kraftigt försämrade skatterevisioner och färre brottsanmälningar. Hur ska man se till att detta inte sker den här gången så att verksamheten försämras ytterligare på det här området? Trots all digitalisering, webb och så vidare måste skatterevisorer finnas ute på fältet och på plats. Jag har en fjärde fråga: Du pratar mycket om digitalisering, . Borde inte digitaliseringen betyda att det i ännu högre grad går att flytta ut arbeten till mindre orter i stället för tvärtom? Det är ju det den borde kunna innebära. Jag köper inte ditt resonemang att finns i och att av de anställda då egentligen skulle finnas där. Det är klart att det finns en större effektivitet om man är 2 000 samlade på ett ställe. Normalt sett borde det vara möjligt att flytta ut ännu fler resurser från de större städerna till de mindre orterna i syfte att ta ansvar för hela landet, och då menar jag inte regionhuvudstäder eller regionala centrum utan de nio orter som påverkas. Jag har en sista fråga. När ni var på besök i skatteutskottet ställde jag en fråga om det hade gjorts någon genomgående kostnadsanalys av vad detta kommer att innebära. säger i svepande ordalag att det troligtvis innebär ökade kostnader i början men lägre kostnader . Finns det en sådan analys man kan få ta del av? Jag tror inte alls att detta kommer att leda till kostnadsbesparingar , vilket verkar vara utgångspunkten, utan att det kommer att bli tvärtom. Jag efterfrågar en kostnadsanalys där man kan se svart på vitt hur har räknat. (KD): Jag vill ställa en fråga till och , men jag vill börja med att välkomna att regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att titta på myndigheternas organisering och lokalisering. Det är bra att vi får mer diskussion och kunskap om dessa frågor utifrån myndigheternas effektivitet och möjligheter att rekrytera, att vi har en fungerande statlig förvaltning och att de statliga myndigheterna är hela landets myndigheter samt hur det kan ta sig uttryck på ett tydligt sätt. Det är rimligt att avvaktar med omorganisationen till dess att utredningen har lagt fram sina förslag. Jag vill kort lyfta fram två andra perspektiv. Det första gäller de myndigheter som finns representerade med kontor i storstadsregionerna, där det ofta finns en koncentration till innerstäderna. Det påverkar naturligtvis hyresnivåerna, men i någon mån missar myndigheten även möjligheten att vara med och bidra till en utveckling i förorterna. Det andra perspektivet är att man behöver skilja mellan lokalkontor och huvudkontor. Om vi tittar på myndigheternas huvudkontor ser vi en obalans som jag vet att bland andra näringslivet i och har reagerat på. Väldigt få myndigheter har huvudkontor som är lokaliserade till eller , och det i sin tur påverkar näringsklimatet. Som från SKL påpekade behöver båda parter i en familj kunna få arbete på en ort, och även det påverkas. Jag vill inte ställa min fråga utifrån att ni representerar respektive utan utifrån era roller som myndighetschefer. Frågan är: Hur ser ni på detta? (MP): Ordförande! Jag tänkte ställa frågor till generaldirektör angående uppdraget att bekämpa skattefusk, som han var inne på lite grann tidigare, utifrån perspektivet närvaro och synlighet. Skattefusk är en levande fråga i många regioner och kommuner, inte minst den jag kommer ifrån – – men även på andra håll runt om i landet. Det är viktigt att bekämpa skattefusk för att bekämpa brottslighet, få in skattepengar och upprätthålla skattemoralen. Avgörande för att lyckas med det är en effektiv samverkan mellan olika myndigheter – de tre som vi har här men också polisen och kommunala myndigheter. Mina frågor är: Delar generaldirektör min syn på att lokal närvaro är högst väsentligt för att förhindra skattefusk och i förlängningen grov organiserad brottslighet? Vad får de föreslagna förändringarna för konsekvenser för att bekämpa skattefusk? : ställde en fråga till oss alla tre om hur vi lever upp till förordningens krav på att beakta möjligheter till decentralisering. Som jag har svarat är huvudmetoden att vi håller tillbaka storstadsområdena jämfört med hur det hade varit om vi inte hade haft en styrning. påstår att jag har hävdat att våra förändringar på de nio orterna inte har varit centralisering. Jag hävdar att vi inte i något fall flyttar verksamheterna på de nio orterna till en storstad. Vi flyttar inte till vare sig , eller . Däremot flyttar vi till en annan, närliggande ort, ofta ett regioncentrum. I den meningen är det centralisering. Vi förstärker regioncentrum som exempelvis , , , , och . De orterna förstärker vi, men inte i något fall flyttar vi till , eller . Pausen gäller de nio orter där det fanns förslag från arbetsgivaren och förhandlingar pågick med de fackliga organisationerna. Vad gäller och fattades beslut om att lägga ned där . Den processen hade kommit mycket längre med bland annat lokalkontrakt och andra omständigheter. Processen i och hade kommit så långt att det hade varit oansvarigt vad gäller skattebetalarnas pengar att stoppa den. Verksamheterna där är nedlagda och har flyttat till respektive . I de fallen flyttade vi inte till storstäder utan till förhållandevis närliggande andra orter. frågade om möjligheterna att decentralisera ytterligare. Ja, även framöver är vår strävan att vi, när vi får nya eller utökade arbetsuppgifter, vill hålla tillbaka framför allt storstädernas tillväxt och därmed förstärka andra orter vad gäller antalet anställda och verksamheter. Šestrajčić frågade hur vi hade beaktat våra anställda i samband med de nio orterna. Vi erbjuder alla att följa med om vi går vidare med dessa orter. Om en annan ort än den vi flyttar till är lämplig ska vi försöka främja och underlätta även en flytt till den. Men det är sant att det innebär ökad pendling för en del, och det är en nackdel som väger åt andra hållet. Som myndighet måste man dock väga samman dessa aspekter med andra aspekter. För att bedriva bästa möjliga verksamhet för företag och medborgare och behärska alla skatteslag och utredningsformer när det gäller företagsbeskattning är bedömningen, som jag sa, att vi behöver vara fler anställda. Därmed behöver vi finnas på färre orter. Som jag nämnde tar vi regionalpolitiska hänsyn. Vi är kvar på orter där vi ligger långt ifrån 100–150, av regionalpolitiska skäl eller för att vi inte vill få alltför långt när vi gör våra besök gällande kassaregister, personalliggare och annat. Šestrajčić frågade också om jag gick emot effektiviseringskravet. Som myndighetschef har man att anpassa sig och följa de regler och riktlinjer som regering och riksdag ställer upp. Givetvis följer jag dem. Det finns ingen möjlighet för effektiviseringskrav att ta sig uttryck i att låta anslag räknas upp med mindre än pris- och löneökningar. Sedan vill vi gärna expandera vår verksamhet och förstärka den mot bland annat organiserad brottslighet och för att hantera det ökade internationella informationsutbytet. Vi äskar också pengar från skatteutskottet, regering och riksdag för att förstärka den verksamheten. Det är alltså upp till utskottet att bedöma och avgöra i vilken mån vi ska få pengar för att inte behöva krympa så mycket som vi behöver i annat fall. Det noterades att vi gör färre revisioner. Det är sant; vi gör färre revisioner än för till exempel . Vi har dock fått nya verktyg som vi använder i väldigt hög grad. gör vi många kassaregisterbesök, personalliggarbesök och andra informationsbesök. Antalet besök vi gör hos företagen är alltså mycket större än . Vi har minskat revisionsbesöken men ökat andra besök – även bokföringsbesök. Vi har ökat de besök som har en mer förebyggande inriktning. Därmed har jag även svarat på frågan om vikten av synlighet. Synlighet är viktigt, och vi besöker företagen mycket oftare nu än vi gjorde . Det är en del i att vi satsar mer på det förebyggande arbetet – vi vill att det ska bli rätt från början. Sedan var det en fråga från angående skattefelet. Det gällde just att närvaron är viktig. Jag håller med om att närvaron är viktig, och vi har i allra högsta grad ökat vår närvaro genom att vi numera gör många personalliggarbesök, kassaregisterbesök och bokföringsbesök. Då passar vi på att inte bara kontrollera utan även informera om de regler som finns inom de respektive områdena. Vi tycker att det är oerhört viktigt att upprätthålla skattemoralen och normerna. Vi tror mycket på att förstärka de sociala normerna om att man ska göra rätt för sig och på det sättet pressa tillbaka skattefelet ytterligare. Den lokala närvaron är alltså viktig. Vi bedömer att vi kan bekämpa skattefusk och skattefel mer effektivt om vi är på något färre orter, just för att vi då får rationella enheter att arbeta med. Drivkraften att finnas på något färre orter är inte i första hand att spara pengar, utan drivkraften är att vår samlade erfarenhet visar att vi gör ett bättre jobb för företag och medborgare – och även att utvecklingsmöjligheterna för de anställda är bättre – om kontoret är något större. Arbetet med att flytta de nio kontoren har letts och beretts i min stora ledningsgrupp. Den består av 16 personer som är oerhört erfarna chefer. De har lett små och stora skattekontor , och de gör bedömningen att det blir bättre både för anställda och för verksamheten om vi är något större enheter. Tillsammans har de erfarenhet från att leda skattekontor under kanske hundra eller , och det är mycket deras bedömning att det blir bättre om vi har lite större kontor. Detta vägleds alltså inte av exakta beräkningar, och därför har vi inte heller publicerat sådana. Vi har givetvis beräkningar på vad kortsiktiga omställningskostnader skulle bli, men det vägleds av att vi tror att vi bedriver bästa möjliga verksamhet genom att ha något större kontor än vi har . Det är det som är drivkraften. Det är verksamhetsutveckling och omsorg om verksamheten som gör att vi tar omställningskostnaderna på kort sikt, för att ska bli ännu bättre . , : Herr ordförande! Jag har fått frågor från och , och båda gällde hur vi tänker om decentralisering framåt samt var vi har våra kontor placerade. är en myndighet som ansvarar för varuflödet. Våra kontor, såväl som framöver, kommer därför att finnas där det finns ett varuflöde över gränsen. Framför allt ser jag att Norgegränsen kommer att vara en viktig position för oss även framöver, eftersom det är en av EU:s yttre gränser. Vi behöver finnas där varuflödet finns därför att vi måste göra fysiska kontroller i varuflödet. Då måste vi ha personal där varorna kommer in över vår gräns. Jag ser alltså inte att vi kommer att göra några ändringar i våra lokaliseringar – om inte varuflödet ändras, förstås, eller om ett stort passagerarflöde börjar komma på något ställe där vi inte har det . Det är alltså grunden för vår lokalisering: Var finns det varor över gränsen? Kommer det andra riktlinjer från regeringen kommer vi dock givetvis att vara lyhörda för dem. När det gäller våra kontor i storstadsregionerna med mera är det återigen så att vi vet att det är där det finns stora varuflöden. Vi har ett stort kontor i med anledning av att det finns en stor hamn i , och vi har ett stort kontor i med anledning av att vi har både och många färjor som går över sundet. Vi har också ett stort kontor i , för även här finns det många färjor. Vi har dessutom . Vi ser över våra lokalkontrakt regelbundet för att se till att vi får ut mesta möjliga för pengarna. Därför kommer till exempel att flytta från och ut på – till – . Vi ser nämligen att vi kommer att spara pengar åt skattebetalarna där. Vi kommer att minska lokalytan och få andra möjligheter att jobba interaktivt med varandra. Det är alltså någonting vi kontinuerligt ser över: Var finns vi? Finns vi på rätt ställen? Vi har även en stor verksamhet där vi reser och gör kontroller, men det kräver också att vi är något så när i närheten av varuflödet. , : Jag börjar med frågan från om hur tar hänsyn till regional tillväxt och så vidare. Låt mig ge två exempel. Inom vår verksamhet hanterar vi inbetalning, redovisning och utbetalning av medel från den som är skyldig pengar till den som ska ha betalt – medelshantering. I takt med att vi gör en it-utveckling har vi också övervägt var den verksamheten ska finnas. Den har funnits i , och den finns i , , och . När vi har kommit längre i vår utveckling – och det är – kommer verksamheten att finnas i och , där vi då bygger upp större team som hanterar den delen. Det ser jag som ett exempel på hur vi bedriver verksamheten och tänker över de regionala hänsynen. Ytterligare ett exempel är att regeringen har aviserat en strategi mot överskuldsättning och föreslagit att ska tilldelas ytterligare medel kommande år för bland annat skuldsanering. Det betyder att vi har möjlighet att bygga upp ytterligare team som kan hantera skuldsaneringsansökningar; vi har ett väldigt högt tryck på dem . När vi överväger var de ska finnas är utgångspunkten, liksom för annan eventuellt tillkommande verksamhet, att de ska placeras där vi har kontor och inte på någon ny ort eller nytt ställe. Det är dock naturligtvis viktigt att överväga var vi kan hitta kompetens för att utföra uppgifterna och var vi har lokaler. Båda delar finns på olika ställen i landet – jag kan ta som exempel. Det är ett av våra fem största kontor, där många myndigheter också är lokaliserade, och där finns det en viss konkurrens om arbetskraften. Det är ett exempel på vad man behöver ta hänsyn till när vi överväger var vi ska lägga exempelvis ytterligare skuldsaneringsteam. ställde en fråga om hur vi resonerar och tänker kring kontor, hyror och så vidare. Ett exempel på det arbete vi har bedrivit med att se över kontor och hyresnivåer är att vi 2008 betalade i hyror och att vi 2014 var nere på . Under den tiden har vi inte gjort några större förändringar av antal kontor. Ett exempel som har betytt mycket är att vårt tidigare största operativa kontor låg på i . finns det, tillsammans med huvudkontorsfunktionerna, i . Det är en närförort, får man förvisso säga, men vi har ändå tagit ett aktivt steg att flytta från . Vi tror att vi har tagit de största greppen; vi har även gjort om i och . Det är klart att större kontor leder till större kostnader, men vi tycker ändå att det är en utveckling som visar att vi tar detta på största allvar. Vice ordföranden: Då vill jag å utskottets vägnar tacka alla som ställt upp. Det är alldeles uppenbart att detta är en engagerande fråga, och jag vet att det sitter fler ledamöter som skulle vilja lyfta fram frågor. Aktualiteten har kanske gjort att har fått de flesta av frågorna, eftersom det är en pågående diskussion. Ett klargörande: Det är självklart att man kommer in på större frågor – makrofrågor – när man pratar om sådant här. Jag vill ändå betona att skatteutskottets område handlar om de tre myndigheter som sorterar under . Indelningsfrågor, regiondelning och förvaltningspolitik ligger på andra delar men måste naturligtvis finnas med i den allmänna debatten. Om man ska göra några reflektioner har vi en tradition av starka, självständiga och autonoma myndigheter. Det tjänar bra, men det inte minst jag själv kanske har upplevt under den här resan är att det läggs ett slags regionalpolitiskt ansvar på myndighetschefer. Jag ställer mig frågan hur man utövar det. Jag ifrågasätter verkligen inte kompetensen hos någon GD, men det är inte självklart att man i de olika myndigheterna lägger mest energi på att vara uppdaterad på den regionalpolitiska omvärldsbevakningen och den expertis som behövs för att bedöma olika delar. När situationer uppstår där kommunalråd och andra intressenter lokalt måste kanalisera sin oro till myndigheter ställer man sig i alla fall frågan vilken samordning och hjälp man kan få samt vilken expertis som finns samlad i staten för att kunna ge vägledning när den här typen av beslut ska fattas. Det är dock sådant vi lär få återkomma till när regeringens översyn är klar och vi diskuterar vad som ska hända framöver. Tack så mycket för all medverkan!