bet · H201AU5 · 2015-03-13 00:00:00 — När det gäller förslag om tillfälliga anställningar inom , anställningsstöd till ideella föreningar, initiativ för att mindre arbetsgivare ska våga anställa m.m. noterar utskottet att tar upp dessa och närliggande frågor i sitt betänkande. Utskottet anser även i denna del att beredningen av utredningens förslag bör avvaktas. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:2575 (M, C, FP, KD) yrkande 8, 2014/15:740 (S), 2014/15:2771 (C) yrkande 3 och 2014/15:2991 (KD) yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag till åtgärder för att förbättra situationen för äldre på arbetsmarknaden. uttrycker i motion 2014/15:2662 av m.fl. en vilja att fortsätta att utveckla alliansregeringens politik för äldre, med fokus på att ge fler rätten att välja och möjligheten till ett fortsatt självbestämmande . I en sådan politik ligger bl.a. att ännu bättre ta till vara äldres kunskaper och kompetens (yrkande 1) (M) anser i motion 2014/15:63 att äldres möjligheter på arbetsmarknaden måste stärkas, bl.a. genom förstärkta incitament för att behålla och rekrytera äldre arbetstagare. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är positivt att vi ser en utveckling i samhället där vi blir allt äldre. I takt med att människor lever allt längre är det för många naturligt att också arbeta högre upp i åldrarna, såväl för lönen det ger som för att man trivs på en arbetsplats och för känslan av att fortfarande göra en värdefull insats. Beträffande äldres situation och deltagande på arbetsmarknaden noterar utskottet att en särskild utredare fick i uppdrag att analysera de pensionsrelaterade åldersgränserna samt de hinder och möjligheter som finns för ett längre arbetsliv, den s.k. (dir 2011:34). Delbetänkandet Längre liv, längre arbetsliv – hinder och möjligheter för äldre att arbeta längre (SOU 2012:28) lämnades och slutbetänkandet Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25) lämnades . I sitt slutbetänkande lämnade utredningen ett flertal förslag till åtgärder med syfte att bidra till en högre faktisk pensionsålder. Utredningen föreslog att en s.k. riktålder för pension skulle införas med följden att bl.a. den s.k. LAS-åldern höjs från 67 till och därefter anpassas till riktåldern. Utredningens slutbetänkande har remitterats och bereds inom ramen för den översyn av pensionssystemet som initierats av den s.k. Pensionsgruppen, med företrädare för partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Utskottet noterar att Pensionsgruppen träffade en överenskommelse om vissa förändringar i pensionsöverenskommelsen. I överenskommelsen uppges att Pensionsgruppen kommer att fortsätta att arbeta med åtgärder som förlänger arbetslivet. Sådana åtgärder bör enligt gruppen vidtas i dialog med arbetsmarknadens parter. I sammanhanget vill utskottet betona att det är av central betydelse att fokusera även på bl.a. arbetsmiljöinsatser som gör att fler orkar arbeta längre. Även ett välfungerande skydd mot åldersdiskriminering är av vikt i sammanhanget. Mot detta sagt avstyrks motionerna 2014/15:2662 (M) yrkande 1 och 2014/15:63 (M). som en del av arbetsmarknadspolitiken Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden med förslag till åtgärder för att förändra villkoren för sociala företag. Jämför reservation 10 (V). pekar i motion 2014/15:135 av m.fl. på den outnyttjade resurs som sociala företag utgör i fråga om att bereda arbete för personer med funktionsnedsättning. Möjligheten att utforma ett ekonomiskt stöd till dessa företag bör därför undersökas (yrkande 3). m.fl. (S) anser i motion 2014/15:2173 att företeelsen sociala företag har stor potential och därför kan bli ett viktigt komplement till andra arbetsmarknadspolitiska insatser (yrkande 1). För att nå hit måste legitimiteten öka, vilket kan åstadkommas bl.a. genom att ge lönebidrag och andra bidrag till anställda som sitter i styrelsen i sociala företag (yrkande 6). (KD) anser i motion 2014/15:1667 att de sociala företagen uträttar väldigt mycket i relation till det statligt stödda . Dessa ojämlika förutsättningar vill motionären undanröja och hänvisar här till förslag (yrkande 1). Utskottet har behandlat motionsyrkanden om olika aspekter av sociala företag vid upprepade tillfällen, senast i betänkande 2013/14:AU2. Företagen kan vara av olika karaktär där arbetsinsatsen i hög grad anpassas till medarbetarnas förmåga och behov av stöd. Majoriteten av medarbetarna i arbetsintegrerande sociala företag är personer som t.ex. på grund av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, långtidssjukskrivning eller långtidsarbetslöshet inte har fått möjlighet att etablera sig på eller har förlorat kontakten med arbetsmarknaden. Utskottet står fast vid sin tidigare framförda uppfattning att sociala företag kan spela en viktig roll i arbetsmarknadspolitiken. kan underlätta inträdet i arbetslivet för de människor som bedöms ha svårast att klara konkurrensen på den reguljära arbetsmarknaden. Vidare kan de sociala företagen enligt utskottets uppfattning bidra till att integrera människor i samhället och arbetslivet. Genom sociala företag kan även de personer som står längst från arbetsmarknaden få möjligheter att bli entreprenörer och företagare. Utskottet välkomnar att regeringen bedriver en aktiv politik i fråga om sociala företag och dessa företags roll inom arbetsmarknadspolitiken. Det omfattande och framåtskridande arbete som regeringen och olika myndigheter har utfört på området förtjänar uppmärksamhet och uppskattning. Värt att notera är att det ansvariga statsrådet för arbetsmarknadspolitiken uttalade att hon gärna ser att arbetsintegrerande sociala företag får en utökad roll när det gäller att ge dem som står längst i från arbetsmarknaden en väg tillbaka. Det är också positivt, anser utskottet, att Arbetsförmedlingen har beslutat att utreda möjligheterna att låta fler grupper av arbetssökande omfattas av vad de sociala företagen kan erbjuda samt att inventera vad som krävs för att stödja arbetsintegrerande sociala företag på bästa sätt. Över huvud taget anser utskottet att idéburna aktörer inom det civila samhället kan och bör spela en viktig roll inom arbetsmarknadspolitiken, både när det gäller långtidsarbetslösa och inte minst i fråga om nyanländas etablering och inträde på arbetsmarknaden. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för något initiativ från sida. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:2173 (S) yrkande 1 och 6, 2014/15:135 (V) yrkande 3 och 2014/15:1667 (KD) yrkande 1. Egenanställning som en del av arbetsmarknadspolitiken Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om villkoren för egenanställning och dess betydelse för arbetsmarknadspolitiken. och (båda C) anser i motion 2014/15:181 att anställningsformen egenanställning behöver utvecklas för att kunna bli ett viktigt verktyg mot arbetslöshet. I motion 2014/15:1802 för och (båda C) ett liknande resonemang och menar dessutom att kännedomen om anställningsformen måste öka (yrkande 1). Även och (båda M) framför i motion 2014/15:1407 krav på bättre rådgivning om möjligheten till egenanställning (yrkande 1). I samma motion anförs det också att möjligheterna till finansiering av egenanställning måste ses över (yrkande 2). Samma ledamöter, , återkommer i motion 2014/15:386 med förslag om att någon form av starta-eget-bidrag borde vara möjligt för den som vill prova en egenanställning. Utskottet har behandlat frågor om egenanställda i olika former ett flertal gånger, mera utförligt senast i betänkande 2012/13:AU8. Vad som därutöver särskilt ska uppmärksammas är att den parlamentariska socialförsäkringsutredningen genom tilläggsdirektiv (dir. 2012:90) fått i uppdrag att komma med förslag till en reglering som tydliggör uppdragstagares ställning i arbetslöshetsförsäkringen. Utskottet anser inte att det finns skäl för att föregripa beredningen av utredningens förslag. Därmed avstyrks motionerna 2014/15:181 (C), 2014/15:1802 (C) yrkande 1, 2014/15:1407 (M) yrkande 1 och 2 samt 2014/15:386 (M). Dokumentation vid kommunala arbetsmarknadsinsatser Utskottets förslag i korthet avslår en motion om krav på dokumentation av kommunala arbetsmarknadsinsatser. Jämför reservation 11 (SD). m.fl. (SD) framför i motion 2014/15:2746 att det bör införas ett lagstadgat krav på dokumentation av kommunala arbetsmarknadsinsatser. I motionen hänvisas till att har framfört önskemål om införandet av ett lagstadgat krav på samlad och systematisk dokumentation. Utskottet anser på ett generellt plan att det är viktigt att kunna utvärdera och jämföra effekterna av skattefinansierade insatser, bl.a. arbetsmarknadspolitiska åtgärder i regi. Särskilt när det gäller unga utanför arbetsmarknaden anser utskottet att arbetsmarknadspolitiska insatser i regi kan vara betydelsefulla. Som också framhålls i slutbetänkandet från utredningen som varken arbetar eller studerar – statistik, stöd och samverkan (SOU 2013:74) finns det ett behov av att följa upp bl.a. kommunala insatser i större utsträckning för att på ett ändamålsenligt sätt åstadkomma en mer kunskapsbaserad verksamhet på området. I linje med det föreslår utredningen bl.a. att , eller en annan lämplig myndighet, ska få i uppdrag att utreda förutsättningarna för, och om möjligt genomföra, en studie om unga personer som deltagit i arbetsmarknadsrelaterade insatser. Studien ska sedan ligga till grund för en ökad kunskap om kommunala arbetsmarknadsinsatser för unga och vilka insatser som är verksamma. Utredningen föreslår även att kunskapsområdet arbetsmarknadsinsatser för ungdomar med ekonomiskt bistånd i fortsättningen ska ingå i de överenskommelser om en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom som staten och Kommuner och Landsting träffar. Betänkandet har remissbehandlats, och utifrån de yttranden som lämnats kan utskottet konstatera att bl.a. förslaget om en studie om unga personer som deltagit i arbetsmarknadsrelaterade insatser genomgående har fått ett positivt mottagande. Utredningens förslag i denna del bereds inom . Utskottet kommer att följa den vidare behandlingen av utredningens förslag med intresse. Här bör man också nämna kommunernas förstärkta ansvar för ungdomar som inte går i gymnasiet men som fullgjort skolplikten. har kommunerna ett s.k. aktivitetsansvar (tidigare benämnt informationsansvar), vilket innebär att de ungdomar som berörs ska erbjudas lämpliga individuella åtgärder, i första hand syftande till att motivera den enskilde att påbörja eller återuppta en utbildning. Vidare ska kommunen föra ett register över de ungdomar som omfattas av det kommunala aktivitetsansvaret, och likaså ska kommunernas insatser för dessa ungdomar dokumenteras på lämpligt sätt. Utskottet noterar vidare att det utökade ansvaret gällande kommunala insatser kommer att möjliggöra en nationell uppföljning av antalet ungdomar som inte genomför eller har fullföljt en gymnasieutbildning, något som kommer att öka kunskapen om denna målgrupp (prop. 2013/14:191, bet. 2013/14:KrU9, 2013/14:AU6y, rskr. 2013/14:354). Utskottet värdesätter de insatser som görs på den kommunala nivån för att få fler i arbete, såväl för unga arbetslösa som för hela kollektivet av individer som står utanför arbetsmarknaden. Dokumentation eller utvärdering av sådana insatser är en komplex fråga, dels för att insatserna kan skilja sig i karaktär från en kommun till en annan, dels för att olika kommuner har olika förutsättningar att ta sig an frågan. Utskottet välkomnar det utredningsarbete som bedrivs och de förändringar på området som redan genomförts. I sammanhanget bör även nämnas den delegation som har tillsatts av regeringen och har i uppdrag att verka för att arbetsmarknadspolitiska insatser mot ungdomsarbetslöshet får större genomslag på lokal nivå (dir. 2014:157). Som en konsekvens av detta arbete utgår utskottet från att även formerna för dokumentation av lokala insatser kommer att utvecklas. Mot denna bakgrund anser utskottet inte att det finns skäl för att vidta några åtgärder med anledning av motion 2014/15:2746 (SD) som därför avstyrks. Sysselsättningsmål m.m., punkt 1 (M, C, FP, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (FP) och (KD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2575 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2014/15:976 av m.fl. (M) yrkande 4, 2014/15:1253 av (M) yrkande 3 och 2014/15:2415 av Finn m.fl. (M). Alliansens mål är att över 5 miljoner människor ska ha ett arbete . Vårt jobbmål bör nås genom att sysselsättningen ökar med 350 000 personer . Med 350 000 fler sysselsatta 2020 uppskattas sysselsättningsgraden för personer till 2020. Alliansens jobbmål är ambitiöst. För att målet ska nås måste den jobbskapande politik som bedrivits ligga fast. Rätt utformade kan kvantitativa mål för politiken bidra till en bättre prioritering mellan olika politikområden och därmed till en högre välfärd. Erfarenheterna från socialdemokratiska regeringar visar dock att kvantitativa mål för t.ex. arbetslösheten riskerar att styra politiken mot åtgärder som driver ut människor från arbetsmarknaden. Detta har under tidigare regeringar t.ex. skett genom ökade förtidspensioneringar och sjukskrivningar. Att uppnå mål genom ökat utanförskap är inte acceptabelt för en regering som sätter jobben främst. Regeringen bör därför införa ett sysselsättningsmål. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2014/15:2575 yrkande 2. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:134 av m.fl. (V), 2014/15:675 av (M), 2014/15:802 av och (C), 2014/15:1501 av (M), 2014/15:1715 av och (M), 2014/15:1728 av (KD) yrkandena 1–3, 2014/15:1851 av och (M), 2014/15:2038 av (S), 2014/15:2157 av (S), 2014/15:2171 av och (S) yrkande 1 och 2014/15:2439 av (KD). är 371 000 personer arbetslösa i , som jobben växer till och företagen vill expandera. Det finns tiotusentals lediga jobb att söka hos Arbetsförmedlingen. Trots det har vartannat företag med rekryteringsbehov svårt att hitta personer med rätt kompetens. Vart femte rekryteringsförsök misslyckas. Den här ekvationen går inte ihop. Arbetsförmedlingen har misslyckats med sitt huvuduppdrag, att matcha människor med arbetsgivare så att fler får arbete. Konceptet med en dominerande statlig myndighet med samma verktygslåda och matchningslösning för akademiker i som för utlandsfödda i eller långtidsarbetslösa i har nått vägs ände. Behovet av en effektiv matchning och förmedling av jobb har aldrig varit större. vill reformera Arbetsförmedlingen i grunden och införa en jobbfixarpeng som går till den arbetssökande, så att hon eller han kan vända sig till certifierade, fristående arbetsförmedlare, ideella, privata eller fackliga. Vår modell innebär ökad konkurrens, högre effektivitet och en mångfald av olika aktörer, vilket leder till bättre specialisering och en mer individanpassad och effektiv matchning. Regeringen bör ta initiativ till att reformera Arbetsförmedlingen i grunden samt utreda möjligheten att införa en jobbfixarpeng i enlighet med vad som anförts ovan. Detta bör ge regeringen till känna. Motion 2014/15:2565 yrkande 1 och 2 tillstyrks. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:134 av m.fl. (V) och 2014/15:675 av (M), 2014/15:802 av och (C), 2014/15:1501 av (M), 2014/15:1715 av och (M), 2014/15:1728 av (KD) yrkandena 1–3, 2014/15:1851 av och (M), 2014/15:2038 av (S), 2014/15:2157 av (S), 2014/15:2171 av och (S) yrkande 1, 2014/15:2439 av (KD) och 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. anser att det är hög tid att byta inriktning på arbetsmarknadspolitiken och ge Arbetsförmedlingen de resurser och förutsättningar som krävs för att leva upp till medborgarnas och arbetsmarknadens behov. Den nya regeringen har aviserat att den vill reformera Arbetsförmedlingen i grunden, bl.a. genom att minska detaljstyrningen och förändra villkoren i myndighetens uppdrag. välkomnar detta besked och ser med tillförsikt fram emot genomgripande förändringar av Arbetsförmedlingens styrning, uppdrag och arbetssätt. I det följande presenterar vi ett antal förslag på hur Arbetsförmedlingen bör förbättras. En sammanhållen statlig arbetsförmedling med nationell överblick är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad. Om alla kategorier av arbetssökande och arbetsgivare som söker personal använder en och samma arbetsförmedling maximeras möjligheterna till god matchning. Det förutsätter dock att Arbetsförmedlingen har både de resurser och den kompetens som krävs för att kunna bistå såväl arbetssökande som arbetsgivare på ett relevant sätt. Det förutsätter också förändringar i myndighetens styrning, uppdrag och arbetssätt. anser vidare att Arbetsförmedlingens arbetssätt bör förändras. Vi vill se mindre av byråkrati, detaljreglering och kontroller av de arbetssökande och mer frihet för myndighetens anställda att anpassa åtgärder efter de behov som enskilda arbetssökande har. Arbetsförmedlarna måste ges större frihet att göra individuella bedömningar av vilka insatser enskilda arbetssökande ska erbjudas och . Den detaljstyrning av arbetet på förmedlingskontoren som den förra regeringens regelverk innebär är inte ändamålsenlig. Vidare bör större fokus läggas på att alla inskrivna snabbt ska få en individuell handlingsplan samt att sökande och förmedlare ska ha regelbundna möten med tid för kvalificerad rådgivning och stöd. Det är en betydligt bättre användning av såväl arbetssökandes som arbetsförmedlares tid än att upprätta, kontrollera och följa upp aktivitetsrapporter. menar att kravet på aktivitetsrapporter bör avskaffas. Arbetsförmedlingen måste kunna ge relevant stöd och service åt alla arbetssökande och arbetsgivare i alla branscher. är det rimligt att särskild tonvikt läggs vid att stödja de grupper som har stora behov. För att klara den utmaningen måste myndigheten ha en organisation med plats för både generalister och mer specialiserade handläggare. Vi menar att den senare kategorin har skalats ned i alltför hög grad. Vi anser att Arbetsförmedlingen behöver inrätta branschspecifika förmedlingar med fördjupade kunskaper om respektive bransch. Vi ser dessutom ett behov av fler handläggare med specialistkunskaper om funktionsnedsättningar och arbetshjälpmedel i syfte att möta de behov som personer med funktionsnedsättning har. Ett särskilt allvarligt samhällsproblem är den grupp unga som varken arbetar eller studerar och som inte självmant söker sig till Arbetsförmedlingen. Vi anser därför att myndigheten bör ges ett särskilt uppdrag att aktivt söka upp och motivera denna grupp unga. Dagens arbetsmarknad är komplex och behoven hos de olika sökande varierar kraftigt. För att säkerställa relevanta insatser måste Arbetsförmedlingen ha väl fungerande samverkan med andra aktörer. varierar graden av samverkan med andra aktörer i alltför hög grad och missnöje med samverkan har framförts inte minst från omställningsorganisationerna. Arbetsförmedlingens samverkan med arbetsmarknadens parter, omställningsorganisationerna, kommuner och andra aktörer på lokal och regional nivå behöver därför förtydligas och regleras bättre. Regeringen bör ta initiativ till förändringar i fråga om Arbetsförmedlingens styrning, uppdrag och arbetssätt i enlighet med vad som anförts ovan. Detta bör ge regeringen till känna. Motion 2014/15:134 (V) tillstyrks. Arbetsförmedlingens organisation och verksamhet, punkt 2 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1728 av (KD) yrkandena 1–3 och 2014/15:134 av m.fl. (V), 2014/15:675 av (M), 2014/15:802 av och (C), 2014/15:1501 av (M), 2014/15:1715 av och (M), 2014/15:1851 av och (M), 2014/15:2038 av (S), 2014/15:2157 av (S), 2014/15:2171 av och (S) yrkande 1, 2014/15:2439 av (KD) och 2014/15:2565 av m.fl. (C) yrkandena 1 och 2. Svensk arbetsmarknadspolitik genomgick stora förändringar med alliansregeringen . Arbetsförmedlingen fick nya förutsättningar och s.k. kompletterande aktörer involverades i arbetet med att få fler människor i arbete genom upphandling inom bl.a. jobb- och utvecklingsgarantin. De förändringar som genomfördes var inte tillräckliga utan bara en bit på vägen mot en större reformering. Jag vill gå vidare med reformarbetet och utreda ett system med så kallad jobbpeng. Den arbetssökande ska få en jobbpeng som han eller hon kan betala valfri arbetsförmedling med. Därigenom ökar konkurrensen mellan arbetsförmedlingarna. Den stora invändningen mot ett system med jobbpeng är att arbetsförmedlare kan komma att lägga merparten av sina insatser på grupper som redan är attraktiva på arbetsmarknaden. Flera länder som har liberaliserat arbetsmarknaden, t.ex. , har dock kommit runt detta problem genom att skapa incitament för att hjälpa de mest utsatta. Jag föreslår att jobbpengens storlek ska bestämmas utifrån förutbestämda kriterier. En person som står längre från arbetsmarknaden får en större jobbpeng än en person som bedöms ha lättare att hitta ett nytt jobb. En del av jobbpengen betalas till förmedlingen vid inskrivning, en andra del när ett nytt jobb kan förmedlas och en tredje del då personen får en tillsvidareanställning. På det sättet kan arbetsförmedlingar, om de så önskar, rikta in sig på en viss typ av sökande, exempelvis personer med funktionsnedsättning, sjukskrivna eller ungdomar. I och med att jobbpengens storlek blir större ju svårare den arbetssökande bedöms ha att hitta ett nytt jobb uppmuntras arbetsförmedlingar att satsa på människor som står långt från arbetsmarknaden. Det bör finnas en mångfald av aktörer: privata arbetsförmedlingar, ideella organisationer, sociala företag och fackföreningar som konkurrerar på samma villkor. I princip ska vem som helst som uppfyller vissa villkor kunna starta en arbetsförmedling och konkurrera på lika villkor. Fri etableringsrätt ska alltså råda. För att skapa en fungerande konkurrens och för att den arbetssökande ska kunna välja rätt förmedling bör olika arbetsförmedlingars prestation och resultat objektivt betygssättas. Betygen ska redovisas öppet och vara tillgängliga för allmänheten. Dels skapar det incitament att prestera bättre för enskilda förmedlingar, dels blir det lättare för den arbetssökande att välja en förmedling som utifrån hennes eller hans specifika behov och förutsättningar väljer rätt förmedlare. Ett sådant system skulle betyda mycket för svensk arbetsmarknad och för dem som står långt från arbetsmarknaden. Vi måste involvera alla goda krafter som kan bidra till en sådan utveckling. Regeringen bör utreda möjligheten att införa ett system som föreslås i reservationen. Detta bör ge regeringen till känna. Därmed tillstyrks motion 2014/15:1728 (KD) yrkandena 1-3. Insatser mot ungdomsarbetslösheten, punkt 3 – motiveringen (M, C, FP, KD) av (M), (M), (M), (C), (M), (FP) och (KD). Allianspartierna anser att regeringens politik för att motverka ungdomsarbetslösheten inte leder till önskat resultat utan får motsatt verkan. I budgetpropositionen föreslog regeringen bl.a. höjda socialavgifter för unga och införandet av traineejobb. Att kraftigt öka kostnaden för att anställa eller behålla en ung medarbetare är enligt allianspartierna inte rätt väg att gå för att få in fler unga på arbetsmarknaden. Alliansen vill för sin del hålla kvar på arbetslinjen. Det första jobbet är det viktigaste jobbet. lyckades vi dämpa ungdomsarbetslösheten medan den i övriga EU har ökat med mer än dubbelt så mycket. Detta är effekten av en offensiv politik för att skapa jobb till unga.