bet · H201SoU10 · 2015-04-09 00:00:00 — Öppna jämförelser har införts för att skapa transparens och stimulera kommuner och privata utförare till ett förbättringsarbete (budgetprop. 2014/15:1 utg.omr. 9 s. 135). Målet med jämförelserna är att tillhandahålla lättillgängliga, aktuella, ändamålsenliga och tillförlitliga jämförelser av kvalitet, resultat och effektivitet. Öppna jämförelser är en del av den nationella kunskapsstyrningen där faktabaserade beslut bygger på information om verksamheternas kvalitet. har publicerat öppna jämförelser på bl.a. följande områden: stöd till brottsoffer, missbruks- och beroendevården, ekonomiskt bistånd, den sociala barn- och ungdomsvården, motverkande av hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Samtliga öppna jämförelser redovisas på riks-, läns- och kommunnivå. Enligt överenskommelsen mellan regeringen och SKL om evidensbaserad praktik inom har SKL har ett särskilt ansvar för att stödja kommuner och landsting och verka för att öppna jämförelser används för analys och förbättringsarbete i verksamheterna. SKL ska fortsätta att stödja kommuner, landsting och verksamheter i deras arbete med jämförelserna. Det görs bl.a. genom nätverksträffar, föreläsningar, seminarier, utbildningar, analysverktyg, rapporter och annat material. Vidare ska SKL visa på framgångsfaktorer och goda exempel i kommuner och verksamheter som använder öppna jämförelser inom . Som ett led i att utveckla de sociala tjänsterna publicerar den nationella webbaserade kunskapsportalen , som syftar till att underlätta kunskapsstyrning, kunskapsspridning och kunskapsinhämtning. På portalen samlas kunskap inom evidensbaserad praktik, missbruk och beroende, psykisk ohälsa m.m. Målet är att all personal inom områdena ska arbeta utifrån den mest aktuella kunskapen. genomfördes en utvärdering av Kunskapsguiden som visar att den i huvudsak håller hög kvalitet och uppfattas som relevant av användarna. ska fortsatt fördela medel till kommunerna för utbildning och kompetensutvecklingsinsatser inom den sociala barn- och ungdomsvården. Den primära målgruppen är socialsekreterare vars huvudsaklig arbetsuppgift är att utreda, dokumentera och följa upp barnavårdsärenden samt deras chefer och arbetsledare inom den sociala barn- och ungdomsvården. Satsningen ska emellertid även vid behov kunna omfatta stöd och handledning för oerfarna handläggare och behandlande personal. Medel kan också användas för att lokalt eller regionalt ta fram introduktionsprogram för nyanställda handläggare samt för att samordna utbildningsinsatser mellan kommuner. En redovisning av arbetet ska lämnas till . ska vidare enligt regleringsbrevet följa upp bestämmelserna i socialtjänstlagen om krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården och myndighetens föreskrifter om behörighet att utföra vissa arbetsuppgifter i barn- och ungdomsvård (SOSFS 2014:7). Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter och redovisas . har föreslagit att får i uppdrag att vara ett nationellt centrum för kunskap om våld och andra övergrepp mot barn. Förslaget bereds inom . Legitimation för kuratorer i sjukvården När det gäller frågor om legitimation för kuratorer i sjukvården anförde statsrådet följande i ett frågesvar (fr. 2014/15:349 och fr. 2014/15:350): och har frågat mig om vilka initiativ jag avser att vidta med anledning av om legitima-tion för kuratorer inom hälso- och sjukvården och i så fall när en sådan legitimation kan införas. Precis som påpekar i sin fråga framförde i rapporten att det ur ett patientsäkerhetsperspektiv finns skäl att införa legitimation för kuratorer inom hälso- och sjukvården. För att en utbildning ska kunna leda till legitimation krävs bl.a. att utbildningen är kvalificerad och att den leder till ett yrke. föreslog därför införande av en legitimationsgrundande utbildning om 30 högskolepoäng. Enligt förslag ska utbildningen bestå av kurser på avancerad nivå i högskolan. Frågan om legitimation för kuratorer inom hälso- och sjukvården bereds inom . En sådan utbildning måste vara väl anpassad till verksamheten inom hälso- och sjukvården samt överensstämma med EU-rättsliga regler. Beredningsarbetet sker i nära dialog mellan bl.a. Social- och Utbildningsdepartementen. Statsrådet har i en interpellationsdebatt om lex anfört bl.a. följande: Först och främst vill jag instämma påstående att det är av största vikt att socialsekreterare bereds sådana arbetsomständigheter som är nödvändiga för att utföra ett professionellt arbete med hög kvalitet. Inom tas många viktiga beslut vad gäller såväl barns som vuxnas livsvillkor. Det är särskilt angeläget att de beslut som rör människor som befinner sig i en utsatt situation fattas under arbetsvillkor som möjliggör en hög professionell nivå. Jag har tagit del av ett flertal undersökningar som visar att många socialsekreterare arbetar under en stor arbetsbelastning och att det dessutom råder stor omsättning på personal inom viktiga områden inom . Jag tar dessa resultat på stort allvar. Särskilt oroande är de larm som kommit om arbetssituationen för socialsekreterare inom den sociala barn- och ungdomsvården. Huvudmännen måste uppmärksamma socialsekreterares arbetssituation och vidta de åtgärder som behövs för att hålla god kvalitet i utredningar, bedömningar och beslut. Från statens sida vidtas ett flertal åtgärder för att stärka en god kvalitet och rättssäker myndighetsutövning. När det gäller den sociala barn- och ungdomsvården är utvecklingen av utrednings- och dokumentationssystemet BBIC, Barns Behov i Centrum, betydelsefull. Detta instrument syftar till att vara ett samlat stöd för kvalitetssäkring och verksamhetsutveckling. Nästan samtliga kommuner har numera infört BBIC. Det har bidragit till en bättre enhetlighet när det gäller att utreda barn- och ungdomsärenden inom . För att underlätta en rättssäker myndighetsutövning inom ger också ut föreskrifter och allmänna råd när det gäller en mer enhetlig och väl strukturerad dokumentation. Dessa syftar till att stödja kommunerna när det gäller uppföljning, styrning och förbättringsarbete. En annan viktig åtgärd som jag vill nämna är att det finns en lagstadgad skyldighet att vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande. En ytterligare åtgärd är att se till att personalen har rätt kompetens. finns det lagstadgat krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. Jag vill också nämna att från , det vill säga i praktiken från i går, och framåt kommer en nationell samordnare att arbeta med att stärka och stödja den sociala barn- och ungdomsvården. Samordnaren ska föra en dialog med företrädare för ett antal kommuner och stimulera dem att utveckla verksamheterna för att möta de utmaningar som finns. En av de frågor som kommer att lyftas fram är med all sannolikhet hur en rättssäker handläggning ska åstadkommas. Jag har med stort intresse tagit del av Visions förslag om att stärka möjligheterna för personalen inom att föra fram professionella bedömningar. Jag är dock inte beredd att utlova en utredning. Motionsyrkanden om kunskap och kompetens behandlades av utskottet i betänkande 2013/14:SoU12 då utskottet anförde följande (s. 21–22, 3 res. MP, SD, V), och följde utskottet (prot. 2013/14:90): Handläggningen av ärenden och insatser inom ska vara av god kvalitet, och för utförande av uppgifter inom ska det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. fr.o.m. , för vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården, använda handläggare som har svensk socionomexamen eller annan relevant examen på grundnivå i högskolan eller som har en erkänd utländsk utbildning. Utskottet konstaterar att arbete pågår i fråga om kunskap och kompetens inom vid , Inspektionen för vård och omsorg samt inom ramen för uppdraget till den nationella samordnaren för våld i nära relationer. Resultatet av det pågående arbetet bör avvaktas. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna […]. finns det lagstadgade behörighetskrav för vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. Syftet med detta är att skapa en långsiktig garanti för att arbetsuppgifter utförs av personal med viss formell kompetens, och förutsättningarna för att barn och unga får lämpliga insatser ökar därigenom. Lagändringarna följs upp av och uppföljningen ska redovisas . Något behov av ett initiativ från angående motionsyrkanden om legitimationskrav för socialarbetare m.m. finns inte. Utskottet konstaterar att ansvaret för fortbildning ligger hos arbetsgivarna. Utskottet ser positivt på de statliga stimulanserna för att öka förutsättningarna för en hög kompetens och goda arbetsvillkor, och på arbetet med en långsiktig kunskaps- och kvalitetsutveckling. Den riktade kompetenssatsningen inom den sociala barn- och ungdomsvården omfattar bl.a. chefer och arbetsledare, och genom utvecklingsprogrammet för Resultat har ledningar i många förvaltningar fått nya verktyg för att utifrån kunskap leda och styra. Utskottet konstaterar vidare att har uppdrag inom området. Det finns därför ingen anledning till något initiativ från med hänsyn till motionsyrkandet om chefsutbildning inom den sociala omsorgen. Utskottet avstyrker motionsyrkandet. För de anställda inom handlar arbetet med barn och unga som far illa om att fatta svåra och ingripande beslut. Personalen i den sociala barn- och ungdomsvården behöver ha goda arbetsvillkor och en arbetssituation som gör det möjligt att vara tillgänglig för att kunna bygga upp en förtroendefull relation till barnet. Arbetsbelastningen för socialsekreterare diskuterades i en interpellationsdebatt då statsrådet anförde att regeringen tar resultaten om hög arbetsbelastning och stor omsättning på personal på stort allvar, särskilt inom den sociala barn- och ungdomsvården. En redogörelse lämnades även för statens åtgärder för att stärka en god kvalitet och en rättssäker myndighetsutövning. Utskottet konstaterar vidare att det pågår en kompetensutvecklingsinsats inom den sociala barn- och ungdomsvården där den primära målgruppen är socialsekreterare. Utskottet bedömer därför att det inte bör tas något initiativ med anledning av motionsyrkandena om arbetsbelastningen för socialsekreterare. förslag om ett nationellt centrum för kunskap om våld och andra övergrepp mot barn bereds inom . Beredningen bör avvaktas och motionsyrkandena i frågan avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om prestationskrav för försörjningsstöd, om den ekonomiska situationen för personer med funk-tionsnedsättning och om att kostnader för internetabonnemang bör ingå i riksnormen för ekonomiskt bistånd. Vidare avslår ett motionsyrkande om att ideella skadestånd till brottsoffer inte ska räknas som inkomst vid beräkningen av försörjningsstöd. Prestationskrav för försörjningsstöd m.m. I motion 2014/15:648 av (M) begärs ett tillkännagivande om en översyn av socialtjänstlagen i syfte att göra det möjligt att ställa krav på en motprestation för försörjningsstöd. I motion 2014/15:2106 av (SD) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att se över socialtjänstlagen för att införa tydliga nationella prestationskrav i samband med utbetalning av försörjningsstöd. Motionären föreslår vidare att ett högre försörjningsstöd ska erbjudas till dem som väljer att deltidsarbeta men som inte får en lön som överstiger ett 100-procentigt försörjningsstöd (yrkande 2). Den ekonomiska situationen för personer med funktionsnedsättning m.m. Enligt motion 2014/15:869 av (KD) bör den ekonomiska situationen för personer med funktionsnedsättning ses över. I motion 2014/15:716 av (S) begärs ett tillkännagivande om att kostnader för internetabonnemang bör ingå i riksnormen för ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen, alternativt läggas utanför på samma sätt som för exempelvis kostnaden för hemförsäkring. Enligt motion 2014/15:758 av (S) bör lagen ändras så att ideella skadestånd till brottsoffer inte räknas som inkomst vid beräkningen av försörjningsstöd. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § SoL rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. För att öka möjligheterna för personer med ekonomiskt bistånd att försörja sig själva genom arbete ändrades reglerna i SoL . ökade möjligheter att stimulera, uppmuntra och stödja dessa personer till egen försörjning. De nya reglerna innebär att när beräknar om ett hushåll har rätt till ekonomiskt bistånd ska inte hela arbetsinkomsten räknas in. För den som har fått försörjningsstöd i följd ska av arbetsinkomsterna räknas in. Beräkningsregeln ska gälla (4 kap. 1 b § SoL). Vidare fick socialnämnden ökade möjligheter att hänvisa en biståndsmottagare till praktik eller annan kompetenshöjande verksamhet. Detta gäller om Arbetsförmedlingen inte har kunnat erbjuda personen någon lämplig arbetsmarknadspolitisk åtgärd (4 kap. 4 § SoL). bör i regel inte räkna med vissa faktiska inkomster, såsom skadestånd som den enskilde får för att kompensera ekonomiska förluster och som inte utgör ersättning för inkomstförlust (allmänna råd SOSFS 2013:1 om ekonomiskt bistånd). bör dock i regel räkna med försäkringsersättningar och skadestånd som kompenserar den enskilde för förlust av egendom som kunnat tillgodose hushållets behov genom att avyttras. Ideellt skadestånd ska räknas som en tillgång vid beräkningen av rätten till bistånd för att behålla principen om biståndet som det yttersta skyddsnätet. Ömmande skäl utgör inte i sig något sakligt skäl för särbehandling (prop. 2000/01:80 s. 94–95). En individuell bedömning ska dock göras i varje enskilt fall. En person kan t.ex. ha fått ett ideellt skadestånd på grund av att han eller hon utsatts för ett brott och därför ha behov av långvariga och kostsamma behandlingar. Detta bör då rimligtvis beaktas vid biståndsbedömningen (prop. 2000/01:80 s. 95). Ekonomiskt bistånd innefattar dels försörjningsstöd, dels bistånd till livsföringen i övrigt. Försörjningsstöd får enligt 4 kap. 3 § SoL lämnas för skäliga kostnader för • livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon och tv-avgift • boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa. Skäliga kostnader enligt första punkten ska i enlighet med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en norm som gäller för hela riket (riksnorm) på grundval av officiella prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, ska socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i enskilda fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. Med bistånd till livsföringen i övrigt avses ersättning för kostnader som ingår i en skälig levnadsnivå, men som inte förekommer så ofta som exempelvis kostnad för läkarvård, tandvård, glasögon, hemutrustning och flyttning. Riksnormen fastställs av regeringen. I vissa kommunala styrdokument medges att tillgång till dator och internet ingår i en skälig levnadsnivå som berättigar till ekonomiskt bistånd och att detta i många fall gäller barnfamiljer. Stöd och krav för arbetslösa personer som tar emot ekonomiskt bistånd En särskild utredare har fått i uppdrag att utreda och föreslå hur stöd och krav avseende arbetslösa personer som tar emot ekonomiskt bistånd kan utvecklas (dir. 2014:39). • kartlägga och analysera vilka krav ställer på den som söker ekonomiskt bistånd när det gäller att stå till arbetsmarknadens förfogande och att vara aktivt arbetssökande • kartlägga och analysera hur följer upp och kontrollerar att den som söker ekonomiskt bistånd uppfyller kraven att stå till arbetsmarknadens förfogande och vara aktivt arbetssökande • vid behov lämna författningsförslag som tydliggör kraven på att stå till arbetsmarknadens förfogande och vara aktivt arbetssökande och som gör det möjligt för att ställa liknande krav på den som ansöker om ekonomiskt bistånd som på den som får arbetslöshetsersättning • vid behov lämna författningsförslag som gör det möjligt för att vid bedömningen av rätten till ekonomiskt bistånd ta del av relevanta uppgifter i t.ex. den aktivitetsrapport som arbetssökande ska lämna in till Arbetsförmedlingen • analysera konsekvenserna av författningsförslagen och föreslå hur på ett effektivt sätt kan ta del av uppgifterna • med utgångspunkt i Arbetsförmedlingens uppdrag att bryta och förhindra långvarig arbetslöshet kartlägga och analysera vilka stöd och insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder personer som inte har arbetslöshetsersättning, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning eller etableringsersättning. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har behandlat motionsyrkanden om motprestationer för ekonomiskt bistånd m.m. i betänkande 2013/14:SoU12. Utskottet uttalade då följande (s. 28–29, 3 res. MP, SD, V), och följde utskottet (prot. 2013/14:90): Ekonomiskt bistånd är välfärdssystemets yttersta skyddsnät som kan träda in under korta perioder av försörjningsproblem när andra försörjningsmöjligheter är uttömda. Försörjningsstödet, i likhet med andra former av ekonomiskt bistånd, ska vara så kortvarigt som möjligt och bidra till att underlätta för en varaktig etablering på arbetsmarknaden. Reglerna i socialtjänstlagen ändrades för att öka möjligheterna för personer med ekonomiskt bistånd att försörja sig själva genom arbete. ökade möjligheter att stimulera, uppmuntra och stödja dessa personer till egen försörjning. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna […]. Motionsyrkanden om ideella skadestånds påverkan på försörjningsstödet har behandlats av utskottet tidigare, senast i betänkande 2012/13:SoU11 (s. 23, 2 res. S, V). Utskottet anförde då följande, och följde utskottet (prot. 2012/13:85): För att behålla principen om försörjningsstödet som det yttersta skyddsnätet ska ideellt skadestånd medräknas som tillgång vid bedömningen av den enskildes rätt till försörjningsstöd. En individuell bedömning ska dock göras i varje enskilt fall, se proposition 2000/01:80 s. 94–95. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna […]. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om att inkludera bredbandskostnader m.m. i riksnormen, senast i betänkande 2013/14:SoU12. Utskottet uttalade då följande (s. 29), och följde utskottet (prot. 2013/14:90): Utskottet vidhåller sin bedömning att det inte behöver tas något initiativ från sida med anledning av motionsyrkanden om att inkludera dator, mjukvara och bredbandskostnader i riksnormen. Motion […] avstyrks. Utskottet anser att det är av stor vikt att den som saknar ett arbete får stöd för att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden och att relevanta krav ställs på individen att hitta en långsiktig egen försörjning. En särskild utredare har i uppdrag att utreda och föreslå hur stöd till och krav på arbetslösa personer som tar emot ekonomiskt bistånd kan utvecklas. Detta pågående arbete bör avvaktas. Motionsyrkandena om en översyn av socialtjänstlagen för att införa prestationskrav för försörjningsstöd får därmed anses åtminstone delvis tillgodosedda. Utskottet håller fast vid bedömningen att inte behöver ta något initiativ med anledning av motionsyrkanden om att se över den ekonomiska situationen för personer med funktionsnedsättning, om att kostnader för internetabonnemang bör ingå i riksnormen för ekonomiskt bistånd och om att ideella skadestånd till brottsoffer inte ska räknas som inkomst vid beräkningen av försörjningsstöd. Motionsyrkandena om detta avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om insatser mot hemlöshet, vräkning av barnfamiljer och hjälp till utsatta EU-medborgare m.m. Jämför reservation 6 (C, KD). I partimotion 2014/15:1900 av m.fl. (KD) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om vikten av att motverka hemlöshet. Motionärerna anser att alla kommuner där det finns hemlöshet bör arbeta utifrån modellen ”bostad först”. Metoden utgår från att se bostaden som ett grundläggande behov för alla, oavsett de eventuella problem som personen i fråga har. Utifrån detta erbjuds frivilliga och individuellt anpassade stödåtgärder. Enligt motion 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkande 21 begärs ett tillkännagivande om att bekämpa hemlöshet. Motionärerna anför att en utredning om hur hemlösheten på bästa sätt kan lösas bör tillsättas. I motion 2014/15:948 av (S) begärs ett tillkännagivande om att möjligheterna till en bostadspolitik som förebygger hemlöshet bör ses över. Motionären framhåller att ambitionen måste vara att ingen ska vara hemlös. Det behövs ett brett spektrum av lösningar och modeller i arbetet mot hemlöshet. dominerar ”trappstegsmodellen” där individer med omfattande problematik successivt kan ta mer ansvar och slussas ut i ordinarie boende. ”Bostad först”-modellen betonar däremot att individen först behöver en fast bostad för att kunna tillgodogöra sig de andra insatser som kommunen erbjuder. Enligt motion 2014/15:2646 av Serkan Köse m.fl. (S) bör behovet av en ny strategi mot hemlöshet ses över. Motionärerna framhåller att ingen människa ska behöva leva i hemlöshet. Ändå är det inte alla kommuner i som kan garantera sina invånare tak över huvudet. Rätten till en egen bostad är en mänsklig rättighet. I motion 2014/15:333 av (S) begärs ett tillkännagivande om alla människors tillgång till en egen bostad. Motionären anför att tillgången till en egen bostad är grundläggande för människor och att hemlöshet måste motverkas med målet att ingen människa ska vara hemlös. Vräkning av barnfamiljer m.m. Enligt motion 2014/15:121 av (MP) bör åtgärder vidtas för att barn inte ska behöva drabbas av bostadslöshet. Motionären anser att regeringen bör få i uppdrag att återkomma med ett förslag till ändringar i socialtjänstlagen vad avser obligatoriska åtgärder när vräkning eller bostadslöshet av andra orsaker hotar barn. I motion 2014/15:1140 av m.fl. (S) begärs tillkännagivande om vräkningar av barnfamiljer. För ett säkerställa att barn inte vräks krävs det enligt motionärerna att fastighetsägaren eller hyresvärden anmäler samtliga vräkningar till i kommunen innan vräkningen verkställs. Om inte denna anmälan bifogas ska kronofogden avstå från att verkställa vräkningen. Hjälp till utsatta EU-medborgare Enligt motion 2014/15:2337 av (M) begärs ett tillkännagivande om att hjälpa utsatta EU-medborgare på ett värdigt sätt. Motionären anför att regeringen bör jobba tillsammans med de andra länderna inom EU för att förbättra skyddet för utsatta EU-medborgare där de kan tas om hand på ett värdigt sätt i det land de befinner sig. Enligt motion 2014/15:2485 av (M) behövs en svensk strategi för att minska EU-medborgares sociala utsatthet. I motion 2014/15:1374 av och (båda MP) begärs ett tillkännagivande om behovet av att se över insatser för dem som tvingas tigga. Varje kommun svarar för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver (2 kap. 1 § SoL). Alla personer som vistas i en kommun kan ansöka om ekonomiskt eller annat bistånd enligt bestämmelserna i och har rätt till en individuell prövning. Rätten att ansöka om bistånd och skyldighet att pröva en ansökan gäller även för EES-medborgare. Även de regler som gäller för ansvarsfördelningen mellan bosättnings- och vistelsekommun i 2 a kap. SoL gäller i tillämpliga delar för EES-medborgare. På samma sätt som ska göra en bedömning av varje enskilt fall i fråga om personer som bor i och som ansöker om bistånd i en annan kommun än hemkommunen ska i varje enskilt fall bedöma om en EES-medborgare som söker bistånd har uppehållsrätt i eller inte och vilka biståndsinsatser som han eller hon kan ha rätt till.