bet · H201FiU22 · 2015-04-10 00:00:00 — Bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor I detta betänkande behandlar utskottet 41 motionsyrkanden om bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondsfrågor. Motionerna är från allmänna motionstiden och handlar om kontanthantering, kortbetalningar och regler för bankkonton, bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar, hushållens skuldsättning, uppdelning av banker, sparbanker och lokal närvaro av banker, lån utan ränta, Internationella valutafondens (IMF) lånevillkor samt AP-fondernas verksamhet. Utskottet avstyrker samtliga motioner. I betänkandet finns sex reservationer och två särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Kortbetalningar och regler för bankkonton Bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar Sparbanker och lokal närvaro av banker 1.Kontanthantering, punkt 1 – motiveringen (M, C, V, FP, KD) 2.Bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar, punkt 3 (SD) 3.Uppdelning av banker, punkt 5 (V) 4.Sparbanker och lokal närvaro av banker, punkt 6 (V) 5.IMF:s lånevillkor, punkt 8 (V) 6.AP-fondernas verksamhet, punkt 9 (V) 1.Kontanthantering, punkt 1 (V) 2.Hushållens skuldsättning, punkt 4 (M, C, FP, KD) Bilaga 1 Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden /15 Bilaga 2 Protokoll från öppen utfrågning om det aktuella läget och den framtida utvecklingen för kontanthanteringen i samhället Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2014/15:163 av m.fl. (V) yrkande 8, 2014/15:550 av (C), 2014/15:690 av (M), 2014/15:692 av (M) och 2014/15:2226 av m.fl. (M) yrkande 2. Reservation 1 (M, C, V, FP, KD) – motiveringen Kortbetalningar och regler för bankkonton 2014/15:491 av (S), 2014/15:2272 av (M), 2014/15:2428 av (C) yrkande 4 och 2014/15:2928 av och (SD). Bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar 2014/15:130 av och (C), 2014/15:1075 av (KD) yrkande 1, 2014/15:1126 av (SD) yrkandena 2, 4 och 5, 2014/15:1544 av (SD), 2014/15:1812 av (M) och 2014/15:2374 av och (M). Reservation 2 (SD) 2014/15:159 av (M), 2014/15:1445 av och (S), 2014/15:1530 av (M), 2014/15:2091 av (S), 2014/15:2209 av (M), 2014/15:2307 av (M), 2014/15:2870 av (SD), 2014/15:2882 av Finn (M) och 2014/15:2921 av m.fl. (SD) yrkande 2. 2014/15:83 av m.fl. (V). Reservation 3 (V) Sparbanker och lokal närvaro av banker 2014/15:163 av m.fl. (V) yrkande 7, 2014/15:475 av och (S) och 2014/15:996 av Per Åsling och (C). Reservation 4 (V) 2014/15:2269 av (M). 2014/15:80 av m.fl. (V) yrkande 9. Reservation 5 (V) 2014/15:64 av m.fl. (V) yrkandena 1–6, 2014/15:1992 av (M), 2014/15:2427 av (C) yrkande 1 och 2014/15:2817 av och (S). Reservation 6 (V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (SD), (M), (S), (C), (MP), (M), (SD), (FP), (V), (KD), (S), (S) och (S). Utskottet behandlar här 41 motionsyrkanden om bank-, försäkrings-, kreditupplysnings- och AP-fondfrågor. Motionerna är från allmänna motionstiden . En sammanställning över behandlade förslag finns i bilaga 1. Flera av motionsyrkandena överensstämmer med motioner som utskottet behandlat tidigare, bl.a. i betänkandena /14:FiU22 Bank- försäkrings- och kreditupplysningsfrågor, 2013/14:FiU6 AP-fondernas verksamhet och 2012/13:FiU17 Lån till IMF. höll utskottet en offentlig utfrågning om kontanthanteringen i samhället. Vid utfrågningen medverkade finansmarknads- och konsumentminister och representanter från , i , , kommuner och landsting, , och Svensk handel. I bilaga 2 i betänkandet finns stenografiska anteckningar från utfrågningen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kontanthantering. I sam-band med beredningen av de här aktuella motionerna höll utskottet en öppen utfrågning om kontanthanteringen i samhället. Utskottet avstyrker motionsyrkandena mot bakgrund av regeringens pågående arbete med bl.a. betänkande. Jämför reservation 1 (M, C, V, FP, KD) och särskilt yttrande 1 (V). I kommittémotion 2014/15:163 av m.fl. (V) yrkande 8 anförs att bankerna ska åläggas att upprätthålla en viss kontanthantering. Enligt motionärerna drabbas framför allt människor i glesbygden av att allt fler banker helt har upphört med kontanthantering eller infört restriktioner för densamma. (C) anför i motion 2014/15:550 att utvecklingen mot ett kontantlöst samhälle är önskad och ofrånkomlig, men till dess att fullgoda alternativ finns tillgängliga i hela landet måste övergången ske på ett sådant sätt att civilsamhället, företag och privatpersoner inte drabbas. Motion 2014/15:690 av (M) tar upp värdetransportföretagens kontanthantering. Enligt motionären bör regelverket förtydligas så att värdetransportföretag alltid måste hålla klientmedel åtskilda från sin egen ekonomi. I motion 2014/15:692 av (M) anförs att bankerna har ett samhällsansvar som innefattar en rimlig kontanthantering och att denna skyldighet borde regleras i lag. m.fl. (M) framför i motion 2014/15:2226 yrkande 2 att regeringen bör se över möjligheten att slopa framtida krav på sluten kontanthantering för mindre butiker. Enligt motionärerna skulle förutsättningarna för att driva små och medelstora företag särskilt på landsbygden försämras av krav på ett slutet kontanthanteringssystem. uppdrag är enligt riksbankslagen att ansvara för kontantförsörjningen och att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Det innebär i praktiken bl.a. att ger ut sedlar och mynt och samordnar samverkan mellan aktörerna. styr inte över hur mycket kontanter som används i samhället, utan det styrs av allmänhetens efterfrågan. var det genomsnittliga värdet på sedlar och mynt i cirkulation . lämnar ut kontanter till banker och bankägda bolag. De fem största bankerna har tillsammans bildat () för att förse samhället med kontanter. När det behövs kontanter i samhället hämtar BDB dessa hos . BDB har () 16 kontantdepåer i drift. Med hjälp av värdebolag förs kontanterna från BDB ut till bankerna och handeln. Via uttagsautomater, bankkontor och handeln får allmänheten tillgång till kontanter. Post- och och länsstyrelsernas uppdrag inom grundläggande betaltjänster Post och () har bl.a. i uppdrag att genom upphandling tillgodose samhällets behov av grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behovet inte tillgodoses av marknaden. PTS samarbetar med länsstyrelserna som har i uppdrag att bevaka hur betaltjänsterna fungerar i samhället. tar i fram en länsstyrelsegemensam publikation som bevakar de grundläggande betaltjänsterna. rapport är länsstyrelsernas gemensamma bedömning att tillgången till grundläggande betaltjänster inte motsvarar samhällets behov, särskilt inte för de personer som är äldre och/eller har en funktionsnedsättning. har haft i uppdrag att göra en översyn av regelverket för kontanthantering i . Utredningen överlämnade sitt betänkande Svensk kontanthantering (SOU 2014:61) . I betänkandet föreslås att får det övergripande ansvaret för kontanthanteringen. I detta ansvar ingår att samla myndigheter inom kontanthanteringsområdet till ett råd för informationsutbyte samt lämna en rapport till finansutskott om utvecklingen på kontanthanteringsområdet. Utredningen föreslår också en ny lagstiftning för att reglera uppräkningsverksamheten av sedlar och mynt. föreslås bli tillstånds- och tillsynsmyndighet. Utredningens betänkande har remissbehandlats och remisstiden gick ut . Utredningens betänkande och remissvaren analyseras i . antogs ett nytt EU-direktiv (det s.k. betalkontodirektivet) om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (dir. 2014/92/EU). Förslaget syftar till att säkerställa att alla EU-invånare ska ha rätt till tillgång till grundläggande betaltjänster i hela EU. Enligt direktivet ska kreditinstitut ha ”tungt vägande skäl” för att vägra grundläggande betaltjänster. Bland de tjänster som är knutna till ett betalkonto nämns i direktivet insättning av medel och uttag av kontanter över disk eller i uttagsautomat. ska direktivet vara implementerat i . riksdagsbehandling av förslag om sluten kontanthantering fattade beslut om att tillkännage för regeringen som sin mening att den borde ta initiativ till att tillsammans med arbetsmarknadens parter utforma ett förslag till lag om sluten kontanthantering inom detaljhandeln (bet. 2010/11:AU3, rskr. 2010/11:187). Av proposition 2013/14:104 framgick att det redan finns möjligheter att ställa krav på sluten kontanthantering utifrån den befintliga lagstiftningen och att det finns föreskrifter som fungerar bra i sin nuvarande utformning. I betänkande 2013/14:AU9 uttryckte utskottet förståelse för att regeringen inte avsåg att arbeta vidare med ett lagförslag om sluten kontanthantering. Kammaren biföll utskottets förslag (rskr. 2013/14:368). Som ett led i utskottets beredning av de aktuella motionerna höll utskottet en öppen utfrågning om kontanthanteringen i samhället (i bilaga 2 i betänkandet finns stenografiska anteckningar från utfrågningen). Kontanter spelar fortfarande en viktig roll som betalningsmedel, trots att utvecklingen går mot att allt fler konsumenter väljer att betala på andra sätt. Enligt det riksdagsbundna målet är det i första hand marknaden som ska tillgodose samhällets behov av grundläggande betaltjänster. Det statliga åtagandet omfattar endast de orter och landsbygder där behoven inte kan tillgodoses enbart av marknaden. Utskottet kan konstatera att den tekniska utvecklingen går snabbt och gör det möjligt för såväl privatpersoner som företag att i allt högre grad agera kontantlöst. Det är på många sätt en positiv utveckling som bl.a. möjliggör säkrare betalningar och överföringar samt mindre miljöbelastning. Men kan digitaliseringen och den minskade kontanthanteringen utgöra ett problem, speciellt för vissa grupper i samhället som äldre och personer med funktionsnedsättning. Utskottet anser att alla ska ha möjlighet att hantera sin ekonomi på valfritt sätt över hela landet. Privatpersoner, företag och föreningar ska ha goda möjligheter att göra uttag och insättningar av kontanter hos kreditinstitut, hos betaltjänstleverantörer eller på annat sätt. Det är statens ansvar att dessa tjänster fungerar i det fall marknaden inte tillgodoser dem. Statens arbete med att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster måste utgå från regionala och lokala förutsättningar och lösningar eftersom behoven och förutsättningarna skiljer sig åt mellan olika delar av landet. I samband med att Svensk kassaservice avvecklades 2008 lade regeringen uppdrag inom grundläggande betaltjänster på PTS och länsstyrelserna. Länsstyrelserna ska arbeta med att utforma och genomföra regionala stöd- och utvecklingsinsatser för att trygga tillgången till grundläggande betaltjänster. I dessa tjänster ingår bl.a. möjligheten att ta ut och sätta in kontanter. PTS ska i samverkan med i , och myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, stödja länsstyrelserna i detta arbete. När det gäller bankernas skyldighet att ta emot sedlar och mynt har berört frågan. Utredningens bedömning är att ett heltäckande regelverk för kontanthantering kan uppnås utan att det krävs att banker m.fl. ska vara skyldiga att ta emot kontanter. Utredningen menar också att det saknas starka skäl för att utvidga området för när banker ska vara skyldiga att ta emot kontanter och att avtalsfrihet även fortsättningsvis bör gälla för banker. Utredningen behandlar också värdetransportföretagens kontanthantering och föreslår bl.a. en ny lagstiftning för att reglera uppräkningsverksamheten av sedlar och mynt. Som framgick av finansmarknadsminister anförande vid utskottets offentliga utfrågning har regeringen ännu inte tagit ställning till utredningens förslag, utan analyseras betänkandet och de remissvar som kommit in i . Även det s.k. betalkontodirektivet, som ska vara genomfört i svensk rätt senast , berör kontanthanteringsfrågan. Finansmarknadsministern informerade vid utfrågningen utskottet om att en utredare kommer att överväga vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att implementera direktivet i svensk lagstiftning, exempelvis när det gäller insättning och uttag av kontanter på betalkonton. Såväl när det gäller det fortsatta arbetet med som betalkontodirektivets implementering i svensk lagstiftning kommer utskottet att få anledning att återkomma i frågor som rör kontanthanteringen i samhället. Mot den bakgrunden avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Kortbetalningar och regler för bankkonton Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om kortbetalningar och regler för bankkonton. Utskottet hänvisar bl.a. till ny reglering på EU-nivå inom de områden som motionärerna tar upp. Enligt motion 2014/15:491 av (S) är det angeläget att begränsa småföretagares avgifter till bankerna för kortbetalningar. För en småföretagare utgör avgiften för kortköp en betydande avgift, och enligt betalar hushåll och företag mer i kortavgifter än vad som är motiverat, anför motionären. I motion 2014/15:2272 framför (M) att tillgång till ett bankkonto bör vara en rättighet för privatpersoner och företag, förutsatt att lagar och regler följs. Det ska inte vara möjligt för en bank att neka en kund detta utan relevant anledning, framhåller motionären. (C) anser i motion 2014/15:2428 yrkande 4 att byte av bank bör underlättas genom att det blir möjligt att flytta med bankkontonummer. En sådan möjlighet skulle enligt motionären leda till en flexiblare bankmarknad som skulle gynna konsumenterna. Också i motion 2014/15:2928 av och (båda SD) efterfrågas flyttbara bankkontonummer, för att underlätta för kunderna att använda sin konsumentmakt och därmed främja konkurrensen mellan bankerna. Förordning om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner Kommissionen presenterade ett förslag till förordning om tak för förmedlingsavgifter vid kortbaserade betalningstransaktioner (KOM(2013) 550). Förordningsförslaget innebär bl.a. att gemensamma regler för s.k. förmedlingsavgifter fastställs i EU genom att tak sätts för avgifter vid transak-tioner med kort som konsumenter vanligen har. Regelverket omfattar också bestämmelser om styrning, regler om att alla kort måste godtas, betalkortssystem m.m. Förslaget syftar till att utveckla den inre marknaden för betalningstjänster i EU tillsammans med förslaget till ett reviderat betalningstjänstdirektiv som presenterades . har röstat igenom kompromissförslaget och det finns en politisk överenskommelse med rådet. Förslaget har dock inte formellt antagits av rådet ännu, men det väntas ske . har haft överläggningar med regeringen om förslaget till förordning , . Av regeringens ståndpunkt, som utskottet ställde sig bakom, framgick bl.a. att regeringen välkomnade förslaget eftersom det kan anses bidra till att stärka konsumenternas ställning och sänka kostnaderna för korttransaktioner för både konsumenter och företag. Betalkontodirektivet innehåller en klausul om att bedöma portabilitet för bankkontonummer Som nämndes ovan i avsnittet om kontanthantering antogs ett nytt EU-direktiv om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (dir. 2014/92/EU). Förslaget syftar till att säkerställa att alla EU-invånare ska ha rätt till tillgång till grundläggande betaltjänster i hela EU. Senast ska direktivet vara implementerat i . Enligt uppgifter från har det inte varit någon diskussion om krav på banknummerportabilitet inom ramen för de europeiska förhandlingarna om direktivet. Syftet har i stället varit att fastställa ett snabbt och enkelt förfarande för konsumenter som vill byta till betalkonto i en annan bank eller hos en annan leverantör av betaltjänster. Det har dock tagits in en översynsklausul i artikel 28 i direktivet som säger att kommissionen ska överlämna en rapport till och rådet avseende ”En bedömning av lönsamheten i ett genomförande av en fullständig unionsomfattande portabilitet för bankkontonummer”. har studerat frågan om kontonummers portabilitet, men kommit fram till att det inte är värt att driva den. Det finns exempelvis inte något internationellt system för kontonummers struktur till skillnad från systemet för telefonnummer. När det gäller frågan om småföretagares avgifter till bankerna för kortbetalningar vill utskottet hänvisa till den kommande EU-förordningen om avgifter för kortbetalningar som väntas antas . Utskottet anser att den nämnda förordningen kan bidra till att stärka konsumenternas ställning och sänka kostnaderna för korttransaktioner för både konsumenter och företag. Regleringen kan också förväntas bidra till ökad konkurrens och transparens på kortmarknaden. I motionerna tar man även upp frågor om tillgång till bankkonto och behovet av att underlätta byte av bank och främja bankkonkurrensen genom bl.a. flyttbara bankkontonummer. Utskottet kan konstatera att det i redan finns tydliga och överenskomna steg för att byta bank. Samtliga banker följer exempelvis rutin som innebär att man kan byta bank . I rutinen ingår bl.a. att den nya banken tillsammans med kunden går igenom en checklista för att se till att stående betalningsorder beaktas i flytten. Vidare visar studier av bl.a. att det snarare är andra faktorer än avsaknaden av flyttbara bankkontonummer som hindrar människor från att byta bank. Utskottet bedömer också att det antagna EU-direktivet om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (dir. 2014/92/EU) ytterligare kommer att förbättra möjligheterna att öppna bankkonto och byta bank. Utskottet avstyrker motionerna mot den bakgrunden. Bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bluffakturor, inkassokrav och kreditupplysningar. Utskottet hänvisar bl.a. till att det tagits en rad initiativ på området och att utskottet inte vill föregripa den fortsatta beredningen av eller utredningen om åtgärder mot fakturabedrägeri. Jämför reservation 2 (SD). och (båda C) anför i motion 2014/15:130 att den svenska kreditupplysningsverksamhetens hantering av registrerade ansökningar och betalningsförsummelser bör ses över. För privatpersoner gäller att kreditupplysningsföretagen endast får nyttja uppgifter om privatpersoners betalningsförsummelser som har fastställts i domstol eller någon annan myndighets avgörande. En motsvarande ordning för näringsidkare skulle ge företagen möjlighet att bemöta ett oriktigt krav utan oro för betalningsanmärkning. Vidare behöver domstolarna ges resurser för att skyndsamt hantera ärenden rörande bluffakturor. Också i motion 2014/15:1075 av (KD) yrkande 1 efterfrågas liknande ändringar i kreditupplysningslagen för att undvika att företag drabbas av bluffakturor. Motionären framhåller även att särskilt skogs- och lantbruksföretag har blivit en målgrupp för bluffakturor, eftersom dessa företag ofta drivs som enmansbolag av äldre personer. (SD) föreslår i motion 2014/15:1126 ett antal åtgärder för att skydda såväl näringsidkare som privatpersoner från bedrägerier med bluffakturor. Motionären anser att regeringen ska utreda hur den tidsfrist som anses skälig för betalning av inkassokrav kan förlängas (yrkande 2). Vidare bör regeringen enligt motionären utreda hur inkassobolag ska kunna göras skyldiga att inte behandla ärenden från företag som skickar ut bluffakturor eller bedriver dylik bedräglig verksamhet (yrkande 4). Slutligen anser motionären att regeringen ska utreda hur banker ska kunna göras skyldiga att stänga ned bankkonton som disponeras av företag som skickar ut bluffakturor eller bedriver dylik bedräglig verksamhet (yrkande 5). Också (SD) efterfrågar i motion 2014/15:1544 en förlängd tidsfrist för betalning av inkassokrav. Den längre tidsfristen borde enligt mo-tionären kombineras med bestämmelser om att inkassokravet ska vara konsumenten tillhanda efter utställd faktura och att bevisbördan för detsamma läggs på indrivaren. I motion 2014/15:1812 av (M) efterfrågas mer långtgående krav och förutsättningar för att bedriva inkassoverksamhet, som ett led i kampen mot bluffakturor. Det är enligt motionären angeläget att myndigheterna ser över kriterierna, kontrollen och tillståndsbedömningen så att oseriösa och kriminella aktörer hindras från att starta egna inkassoverksamheter, som ofta utgör en förlängd arm åt annan kriminell verksamhet. Regelverk och lagar bör anpassas och samarbetet mellan myndigheter intensifieras. Även och (båda M) tar i motion 2014/15:2374 upp problemet med företag som drabbas av bluffakturor. Mo-tionärerna efterfrågar en översyn av regelverket för handläggning av betalningsförelägganden, för att undvika att företag på felaktiga grunder hamnar i kreditupplysningsföretagens register. överlämnade sitt betänkande Stärkt straffrättsligt skydd för egendom (SOU 2013:85) med förslag på ändringar i för att stärka det straffrättsliga skyddet för egendom. Ett av förslagen är att en ny straffbestämmelse ska införas som tar sikte på systematiskt bedrägeri med bluffakturor. Brottet ska benämnas grovt fordringsbedrägeri och bestraffas med fängelse i lägst och högst . Ändringarna föreslås träda i kraft . Betänkandet har remitterats och remisstiden gick ut . Utredning om fakturabedrägerier m.m. En särskild utredare har i uppgift att överväga behovet av förändringar i civilrättslig, näringsrättslig och civilprocessrättslig lagstiftning för att komma till rätta med problemet med fakturabedrägerier (dir. 2014:12). När det gäller kreditupplysningar och betalningsanmärkningar som avser näringsidkare ska utredaren överväga om regleringen i fråga om uppgifter i register och om kreditupplysning bör ändras för att minska effekten av ett otillbörligt hot om att ge in en ansökan om betalningsföreläggande. I direktivet framhålls att det i sammanhanget dock måste beaktas att sådana åtgärder kan riskera att påverka betalningsviljan även för befogade krav. Försämrade möjligheter att genom kreditupplysning tidigt ta del av uppgifter om begynnande obestånd kan också leda till ökade kreditförluster i näringslivet. Uppdraget ska redovisas . ska också en utredning (Ju 2014:03) om åtgärder mot fordringsbedrägeri lägga fram sitt betänkande. Förekomsten av s.k. bluffakturor och det sådana fakturor för med sig i form av bl.a. inkassokrav och betalningsanmärkningar är ett växande samhällsproblem som det är högst angeläget att motverka. Utskottet kan dock konstatera att det har tagits en rad initiativ för att komma till rätta med den typ av problem som lyfts fram i motionerna. Det handlar exempelvis om förslag som bereds i . Som framgår av en interpellationsdebatt med justitie- och migrationsminister är många remissinstanser positiva till förslag (interpellation 2014/15:193). lämnar remissinstanserna också en rad synpunkter som enligt ministern noga måste övervägas i den fortsatta beredningen. Ett annat initiativ som tar sikte på de problem som lyfts fram av motionärerna är den utredning om åtgärder mot fakturabedrägerier som bl.a. ska överväga frågan om kreditupplysningar och betalningsanmärkningar som avser näringsidkare (dir. 2014:12). Utskottet vill inte föregripa regeringens arbete på dessa områden och avstyrker därför de aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motioner som handlar om åtgärder mot hög skuldsättning bland hushållen. Utskottet konstaterar att en rad åtgärder vidtagits för att minska riskerna i det finansiella systemet och med hushållens skuldsättning. Ytterligare åtgärder är också på gång, t.ex. amorteringskrav för nya bolån samt en strategi mot överskuldsättning, I motion 2014/15:1530 av (M) framhålls att regeringen bör överväga ytterligare åtgärder för att minska hushållens skuldsättning. Dagens situation med historiskt låga räntor och låntagare som överbelånar sig riskerar att leda till allvarliga problem , menar motionären.