bet · H201MJU12 · 2015-04-21 00:00:00 — stärktes roll genom nya bestämmelser om att ska bevaka strandskyddets intressen vid och överpröva kommunala beslut om upphävanden och dispenser. Genom lagändringar fick kommunerna också rätt att i förekommande fall i sina översiktsplaner redovisa områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, i vilka vissa lättnader i strandskyddet infördes. Redovisningen ska vara vägledande vid prövningar av upphävande- och dispensfrågor (prop. 2008/09:119, bet. 2008/09:MJU13, rskr. 2008/09:227). När det gäller det kommunala inflytandet framhölls i propositionen om strandskyddet och utvecklingen av landsbygden (prop. 2008/09:119) att dispensbeslut enligt 16 kap. 12 § får överklagas av den som är berörd av beslutet i egenskap av markägare eller innehavare av särskild rätt till mark om beslutet har gått honom eller henne emot. Även vissa ideella föreningar har rätt att överklaga dispensbeslut enligt 16 kap. 13 § . Enskilda kan dock inte överklaga dispensbeslut enbart med hänsyn till allmänna intressen. I propositionen betonades därför att länsstyrelserna bör ta över huvudansvaret för statens kontroll av hur strandskyddsreglerna tillämpas i enskilda fall. Länsstyrelserna bör därför ha rätt att överpröva kommunala beslut om dispens från strandskyddet. Eftersom frågan om dispens har anknytning till kommunala frågor, bl.a. bygglov, kan det finnas en konflikt mellan kommunala önskemål och ambitioner, å ena sidan, och mera allmänna intressen av strandskydd, å den andra. Frågan om dispens inom strandskyddsområden bedömdes kunna anförtros kommunerna, men strandskyddet är fortfarande som utgångspunkt att anse som ett statligt intresse. Enligt länsstyrelsernas regleringsbrev ska länsstyrelserna särskilt analysera vilket genomslag reglerna om strandskydd och särskilt reglerna om områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen har fått i kommunernas plan- och byggverksamhet vid tillämpningen av den nya . Redovisningen ska även innehålla antalet nya översiktsplaner eller ändringar och tillägg som pekar ut områden för landsbygdsutveckling i strandnära områden samt antalet detaljplaner som innehåller upphävande av strandskydd. Därutöver ska länsstyrelsernas ingripanden redovisas. Uppdraget ska redovisas till . ska därefter sammanställa och redovisa dessa uppgifter. redovisning ska lämnas till . Som ovan har redovisats ska även enligt sitt regleringsbrev följa upp hur strandskyddsreglerna tillämpas. Utskottet vill inledningsvis, liksom tidigare, framhålla att strandskyddets syften är långsiktiga och att områden som för tillfället verkar vara av begränsat intresse kan bli betydelsefulla . Även om en dispens från förbudet i ett enstaka fall inte förefaller vara till större skada för strandskyddsintressena, måste det uppmärksammas att dispenser och stegvis kan leda till sammantaget betydande nackdelar på sätt som redan skett genom att stora delar av landets stränder exploaterats. anser utskottet att strandskyddet behöver göras mer ändamålsenligt i syfte att främja utvecklingen i landsbygdsområden med god tillgång på stränder. Förutsättningarna dels för byggande och boende i strandnära lägen, dels för jordbruksnäringarna och annan näringsverksamhet behöver förbättras i dessa områden. Strandskyddslagstiftningen har successivt förändrats i denna riktning, men utskottet anser att ytterligare steg bör tas. Detta bör ges regeringen till känna. Därmed tillstyrker utskottet motion 2014/15:2953 (KD, M, C, FP) yrkande 15. Övriga motionsyrkanden angående översyn av strandskyddsreglerna avstyrks, i den mån de inte kan anses tillgodosedda med vad som anförts ovan. När det gäller tillämpningen av strandskyddsreglerna konstaterar utskottet inledningsvis att med ett ökat lokalt och regionalt inflytande följer en större diversifiering av hur reglerna tillämpas över landet. Denna diversifiering kan ofta vara en avsedd effekt av regionaliseringen. Utskottet konstaterar också att en strandskyddsdelegation har inrättats, vars arbete syftar att bidra till kompetensutveckling när det gäller tillämpningen av strandskyddsreglerna och att förbättra förutsättningarna för en nationellt mer harmoniserad tillämpning av strandskyddsreglerna. Vidare konstaterar utskottet att relevanta myndigheter har fått ett antal uppdrag som syftar till att följa tillämpningen av strandskyddsreglerna. Utskottet bedömer att det arbete som pågår bör kunna leda till att strandskyddsreglerna tillämpas mer enhetligt över landet utan att det eftersträvade regionala inflytandet försvinner. Mot bakgrund av det anförda föreslås ingen åtgärd med anledning av motionerna 2014/15:2263 (S), 2014/15:2674 (S) och 2014/15:1332 (M). Som ovan har redovisats beslutades om ett ökat lokalt och regionalt inflytande över strandskyddsreglerna. Bland annat övertog kommunerna som huvudregel ansvaret för prövningen av dispenser från länsstyrelserna. Kommunerna fick också rätt att i sina översiktsplaner redovisa områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen, i vilka vissa lättnader i strandskyddet infördes. Som framhölls i propositionen om strandskyddet och utvecklingen av landsbygden är möjligheten för allmänheten att överklaga beslut om strandskyddsdispens i stort sett begränsad till den som är berörd av beslutet i egenskap av markägare eller innehavare av särskild rätt till mark. Enskilda kan inte överklaga dispensbeslut enbart med hänsyn till allmänna intressen. I likhet med vad som anfördes i propositionen anser utskottet att det är viktigt att länsstyrelserna har huvudansvaret för statens kontroll av hur strandskyddsreglerna tillämpas i enskilda fall. Eftersom frågan om dispens har anknytning till kommunala frågor kan det finnas en konflikt mellan kommunala önskemål, å ena sidan, och mera allmänna intressen av strandskydd, å den andra. Utskottet anser att strandskyddet fortfarande som utgångspunkt är att anse som ett statligt intresse. Mot bakgrund av det anförda föreslås att motionsyrkandena om ett ökat kommunalt inflytande över strandskyddet lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om terrängkörning och buller. Jämför reservation 25 (SD). I motion 2014/15:1549 av (SD) föreslås att terrängkörningslagen bör reformeras i syfte att underlätta för motorföreningar att få dispens för att arrangera motortävlingar i terräng. Utgångspunkten ska därvid vara att en överenskommelse mellan markägare och arrangerande motorförening är tillräcklig. Enligt motion 2014/15:2299 av m.fl. (S) bör en sammanhållen snöskoterpolitik på nationell nivå övervägas. En sådan politik skulle inbegripa frågor om ansvarsförhållanden mellan olika myndigheter, ansvar och finansiering för skoterleder och reglering av andra allmänna och enskilda intressen. Finansieringen är ett stort hinder för att skapa säkra skoterleder. I motion 2014/15:1986 av och (båda M) yrkande 2 föreslås att ska utses som ansvarig för drift och underhåll av statliga fjäll-, skoter- och vandringsleder. bör ta en aktiv del i den förestående revideringen av EU:s omgivningsbullerdirektiv enligt motion 2014/15:793 av (FP) yrkande 3. Direktivet är otillräckligt och bör verka för gemensamma gränsvärden för buller. Vidare bör () etappmål för maximalt nattbuller vara nått 2040 för av befolkningen (yrkande 2). Med förnyade ansträngningar och med EU-gemensamma åtgärder skulle en väsentligt bättre ljudmiljö kunna nås i städerna inom 20–. behandling och kompletterande uppgifter När det gäller undantag från terrängkörningslagen (1975:1313) för att arrangera motortävlingar i terräng kan konstateras att terrängkörningslagens syfte är att skydda allmänna intressen, såsom mark och vegetation, friluftsliv, djurliv, renskötsel, jordbruk och skogsbruk mot skador och störningar som orsakas av trafik med motordrivna fordon. Terrängkörningslagen förbjuder därför, med vissa undantag, körning på barmark i terrängen med motordrivna fordon. Eftersom förbudet är till för att skydda allmänna intressen gäller det även markägaren själv. Med undantag av körning i samband med jord- och skogsbruk får markägaren inte köra på sin egen mark, och kan därför inte heller ge någon annan tillåtelse att göra det. I 1 § 3 stycket 2 terrängkörningsförordningen (1978:594) finns ett antal undantag från terrängkörningslagens generella förbud. Bland annat får motordrivna fordon användas inom särskilt anordnade tävlings- eller övningsområden. Enligt (2005:1) med allmänna råd till terrängkörningslagen och terrängkörningsförordningen bör undantaget från förbudet mot att köra i terräng med motordrivet fordon inom särskilt anordnade tävlings- och övningsområden eller andra liknande områden endast anses omfatta motorbanor i terrängen som är anmälda till kommunen. Utöver detta undantag får , om det finns särskilda skäl, besluta om undantag i enskilda fall (12 § terrängkörningsförordningen). För en enskild person eller en anordnande klubb finns således möjlighet att ansöka om dispens hos för en tillfällig tävling som äger rum utanför sådana speciella övnings- eller tävlingsområden som redan är undantagna från terrängkörningsförbudet. Om återkommande körning sker inom ett område, t.ex. vid träning eller regelbundna tävlingar, är området enligt dock närmast att betrakta som en anläggning för motorsport och ska då anmälas till kommunens miljönämnd. För körning i en sådan anläggning behöver man därefter inte söka dispens från terrängkörningslagstiftningen, eftersom körning på motorbanor omfattas av undantaget från terrängkörningsförbudet. När det gäller snöskoterpolitiken kan inledningsvis konstateras att samverkansgruppen Nationella snöskoterrådet bildades för att gemensamt kunna hantera snöskoterrelaterade frågor. , , , , , Kommuner och Landsting, (), , snöskoteråkares centralorganisation (SSCO) och snöskoterägares riksorganisation (SNOFED) har överenskommit om att fortsätta samarbetet –2018. Syftet med överenskommelsen är att bidra till en hållbar snöskotertrafik som förenar ostörda naturupplevelser med möjligheten till körning inom näringsverksamhet och till enskild körning. Snöskotertrafiken ska ske utan att skada eller störa människor, djur, miljö, egendom eller areell näringsverksamhet. Rådet fastställer mål och prioriterar åtgärder som framgår av en gemensamt framtagen årlig handlingsplan. Finansiering av åtgärder regleras i särskilda avtal mellan parterna. redovisade ett regeringsuppdrag om att ta fram ett förslag till en strategi med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås (NV-04173-13). I redovisningen föreslår bl.a. att regeringen ska besluta om ett etappmål om hållbar terrängkörning. Etappmålet ska innebära att terrängkörningen på barmark och snö till 2020 har anpassats så att bullerstörning samt mark- och vegetationsskador har förebyggts genom tystare fordon och kanalisering. I redovisningen föreslår verket även att en statlig utredning tillsätts för att se över behovet av förändringar i terrängkörningslagstiftningen. När det gäller ledsystemet i fjällområdet framhåller i redovisningen att väl fungerande system av vandrings- och skidleder i hela fjällområdet är väsentligt för att tillgängliggöra fjällområdets värden för friluftslivet, som dessa värden värnas. De befintliga lederna är i delvis dåligt skick, det saknas kompletterande ledsystem i vissa områden, information och vägvisning är bristfällig och det förekommer en negativ påverkan av terrängkörning, varför det finns behov av insatser för att förbättra ledsystemet. Enligt har det statliga ledsystemet en stor underhållsskuld på grund av med otillräckliga anslag. I redovisningen föreslår ett antal åtgärder för att hantera de brister som finns i dagens ledsystem. Enligt uppgift från Miljö- och har redovisningen remissbehandlats och bereds inom . Vidare kan påpekas att , länsstyrelserna i , , och samt Laponiatjuottjudus (som förvaltar lederna inom världsarvet Laponia) har påbörjat ett arbete med att se över det statliga ledsystemet i fjällen. Skälet är bl.a. att resurserna har varit otillräckliga och att friluftslivet har förändrats. Som ett första steg redovisade myndigheterna den nuvarande omfattningen och skicket samt resursbehovet och möjligheterna för utveckling av det statliga ledsystemet i fjällen (NV-10379-11). Med denna redovisning som underlag uppger att myndigheterna kommer att arbeta vidare med att anpassa ledsystemet till tillgängliga resurser och friluftslivets, naturturismens och näringslivsutvecklingens behov. Vidare påpekas att det behövs en ny vägledning för förvaltningen av ledsystemet. Syftet med EU:s direktiv /49 om bedömning och hantering av omgivningsbuller är att fastställa ett gemensamt tillvägagångssätt för att förhindra, förebygga eller minska skadliga effekter på grund av exponering för omgivningsbuller. För att nå målet ska exponering för omgivningsbuller fastställas genom kartläggning av buller genom bedömningsmetoder som är gemensamma för medlemsstaterna. Vidare ska medlemsstaterna besluta om handlingsplaner på grundval av resultaten från kartläggningen av buller för att förhindra och minska omgivningsbuller där det behövs. Enligt uppgift från Miljö- och genomför en utvärdering av genomförandet av direktivet som enligt direktivet ska ske . Kommissionens utvärdering ska redovisas och ska vid behov åtföljas av förslag till ändringar av direktivet. beslutade om regler för en samordnad prövning av buller enligt och (prop. 2013/14:128, bet. 2013/14:CU33, rskr 2013/14:381). Syftet med reglerna var att underlätta planering och byggande av bostäder i bullerutsatta miljöer. Lagändringarna trädde i kraft . Enligt uppgift från bereder man ett förslag om en trafikbullerförordning. Avsikten är att författningsreglera vissa riktvärden för buller. I budgetpropositionen redovisar regeringen att resultaten från kartläggningarna enligt EU-direktivet om omgivningsbuller visar på omfattande bullerexponering i (prop. 2014/15:1 utg.omr. Resultatet från kartläggningarna visar inte på någon minskning av antalet bullerexponerade utomhus. Vägtrafikbullret dominerar, och utomhusbullret tycks inte minska. Ökat trafikarbete, ökad inflyttning till städerna och ökat byggande av bostäder i bullerutsatta lägen gör att fler människor blir utsatta för buller. Bullerskyddsåtgärder i de mest bullerexponerade miljöerna beräknas tillsammans med trafikförändringar dock ha medfört att det totala antalet personer som utsätts för vägtrafikbuller över riktvärdet för ekvivalent ljudnivå inomhus i har minskat med omkring 5 300 personer och att ca 2 900 färre personer är utsatta för järnvägsbuller över riktvärdena. bedöms omkring 2 miljoner människor vara utsatta för trafikbuller som överskrider riktvärdet ekvivalent ljudnivå utomhus vid sina bostäder. För att begränsa trafikbullret behövs ytterligare överenskommelser, såväl nationellt som internationellt. Åtgärder behöver inriktas på att begränsa bullret vid källan samt på de mest utsatta bostäderna. Förslag om skärpta bullerkrav på fordon har antagits inom EU 2014. Regeringens ambition är att fortsatt verka för en samordning av och i fråga om buller så att det blir tydligt hur regelverken ska tillämpas. Utgångspunkten är att detta ska ske utan att folkhälsan påverkas negativt. Förslag till riktvärden för buller ska baseras på och anpassas till det nya kunskapsläget om buller och hälsoeffekter. Mot bakgrund av vad som har anförts ovan om motortävlingar i terräng anser utskottet inte att någon åtgärd från sida är påkallad. Motion 2014/15:1549 (SD) avstyrks därmed. När det gäller frågan om en nationell snöskoterpolitik konstaterar utskottet att redovisning av en strategi för en storslagen fjällmiljö, inom vilken snöskoterfrågorna hanteras, bereds inom . När det gäller det statliga ledsystemet har utskottet erfarit att regeringen avser att satsa ytterligare medel för att detta ska kunna underhållas och förbättras. Utskottet konstaterar även att berörda myndigheter har påbörjat en översyn av det statliga ledsystemet i fjällen. I avvaktan på pågående arbete bör motionerna 2014/15:2299 (S) och 2014/15:1986 (M) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet konstaterar att ökad trafik, ökad inflyttning till städerna och ett ökat byggande i bullerutsatta lägen gör att fler människor blir utsatta för buller. Åtgärder behöver inriktas på att begränsa bullret vid källan och på att vidta bullerskyddsåtgärder på de mest utsatta bostäderna. Utskottet ser positivt på att regeringen ska basera de nya riktvärdena för buller på det nya kunskapsläget om buller och dess hälsoeffekter och avser att följa utvecklingen av omgivningsbuller i samhället. Mot bakgrund av det anförda föreslås ingen åtgärd med anledning av motion 2014/15:793 (FP) yrkandena 2 och 3. Övergripande frågor om biologisk mångfald, punkt 1 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2979 av m.fl. (M) yrkande 4 och 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 14, 2014/15:2527 av och (MP) och 2014/15:2979 av m.fl. (M) yrkande 3. För att den regionala och lokala tillsynen av natur- och skogsvården ska ske effektivt och rättssäkert behövs en tydligare kontroll från ansvariga myndigheter som och . Det skulle öka kunskapen om hur förvaltningen av skog och natur faktiskt fungerar och ge insyn i eventuella otydligheter och problem som behöver lösas från politiskt håll. Därför vill vi att regeringen uppdrar åt berörda myndigheter att kontrollera och följa upp den regionala och lokala tillsynen av natur- och skogsvården. Detta bör ges regeringen till känna. Övergripande frågor om biologisk mångfald, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 14 samt 2014/15:2527 av och (MP) och 2014/15:2979 av m.fl. (M) yrkandena 3 och 4. Inledningsvis anser jag att regeringen bör verka för att EU:s medlemsländer ges större möjlighet att säga nej till odling av GMO-grödor inom landet. EU öppnar för storskaliga odlingar av genförändrade grödor i . Eftersom stor osäkerhet finns kring vilka miljöeffekterna blir vid odling av GMO-grödor måste det enligt försiktighetsprincipen vara enkelt att inom ett område införa totalstopp för odling av GMO. På om miljö och hållbar utveckling i i enades världens länder om om biologisk mångfald. Vid partsmötet i antogs den s.k. Nagoyaplanen där världens länder ställer sig bakom ambitiösa mål för att rädda den biologiska mångfalden till . Kopplat till detta finns också ett omfattande åtgärdspaket. I kom man också överens om det s.k. ABS-protokollet, som innehåller internationella regler för hur genetiska resurser ska få samlas in och hur vinster från nyttjandet ska fördelas. Jag anser att regeringen bör återkomma med förslag på ratificering av detta protokoll. Vidare anser jag att regeringen bör återkomma till med förslag om ett nytt etappmål för arealen skyddad skog i miljökvalitetsmålet Levande skogar, som är i enlighet med den strategiska planen som parterna kom överens om i . När Miljömålsberedningen överlämnade sitt delbetänkande om skogen och en långsiktigt hållbar markanvändning åsidosattes naturvårdshänsyn och vetenskapliga fakta till förmån för ekonomiska intressen. Förslaget är i sin helhet otillräckligt för att miljökvalitetsmålet Levande skogar ska uppnås, och att formellt skydda ytterligare skogsmark räcker inte för att värna de biologiska värdena i skogen. gjorde på grundval av ett omfattande vetenskapligt underlag uppskattningen att mellan av all produktiv mark behöver skydd. Dessutom har genom den strategiska planen från åtagit sig att skydda av vår land- och vattenareal till 2020. De skyddade områdena ska vara ekologiskt representativa miljöer, dvs. områden med höga värden av biologisk mångfald. Detta bör ges regeringen till känna. Miljöskadliga subventioner, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkande 17. Jag anser att regeringen bör utarbeta en handlingsplan för utfasning av miljöskadliga subventioner. Handlingsplanen bör omfatta en konsekvensutredning och en samlad styrmedelsanalys. har i rapporten subventioner (Rapport 6455) kartlagt subventioner med negativa miljöeffekter. I är det framför allt transport-, energi- och jordbrukssektorn som har betydande potentiellt miljöskadliga subventioner. Även fiskesektorn får betydande stöd. Studien konstaterar att de miljöskadliga effekterna av subventioner är bristfälligt analyserade. Om miljöskadliga ekonomiska styrmedel ska avskaffas bör det enligt göras först efter att en samlad styrmedelsanalys gjorts. Detta bör ges regeringen till känna. Stoppregeln, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:848 av m.fl. (V) yrkande 16. Jag anser att den s.k. stoppregeln för täkter bör återinföras. En stor miljötragedi riskeras efter ett beslut angående Ojnareskogen i Bunge på , då Nordkalk i unik naturmiljö fick tillstånd för kalkbrytning. Tillståndet för brytning blev bl.a. möjligt genom att 2009, då endast motionerade mot förslaget, tog bort stoppregeln i . Förslaget om borttagande av stoppregeln togs fram i den föregående regeringens proposition Enklare och bättre täktbestämmelser (prop. 2008/09:144). Stoppregeln (9 kap. 6 a § ) var ett skydd för biologisk mångfald och innebar att tillstånd för en täkt inte kunde tillåtas om den riskerade att hota rödlistade växt- eller djurarter. För att fler unika naturområden inte ska bli möjliga för exploatering och för att ska leva upp till sina åtaganden för biologisk mångfald krävs att regeln återinförs i . Detta bör ges regeringen till känna. Naturvårdsdirektiven, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: 2014/15:75 av (SD) delyrkande 1, 2014/15:1246 av (M) yrkandena 1–3, 2014/15:1248 av (M) yrkande 5, 2014/15:1573 av och (C) yrkande 5, 2014/15:2496 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2014/15:2974 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 17. Vi anser att det naturvårdsarbete som bedrivs inom EU genom art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet är angeläget för att bevara livsmiljöer och vilda djur och växter inom EU och för att säkerställa att EU lever upp till internationella åtaganden på området, såsom FN:s konvention om biologisk mångfald. Direktiven utgör även en viktig ram för de åtgärder som genomförs för hotade arters bevarande i . Vi noterar att art- och habitatdirektivet utvärderas inom EU och att en bedömning även ska göras av om direktivet bör moderniseras. Mot bakgrund av det anförda avstyrker vi motion 2014/15:2974 (C, M, FP, KD) yrkande 17. Selektiv jakt på varg, punkt 5 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (MP), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: 2014/15:1574 av (KD) yrkande 2 och 2014/15:2974 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 18. godkände den dåvarande regeringens förslag till mål för rovdjurspolitiken och förslaget om en toleransnivå för skador på ren orsakade av stora rovdjur. Detta är den politik som styr förvaltningen av varg, björn, järv, lodjur och kungsörn. Det övergripande målet för denna rovdjurspolitik är att ska ha långsiktigt livskraftiga stammar av rovdjur som ger en biologisk mångfald, uppnår miljökvalitetsmål och som är förenlig med , som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Vi anser att det behövs mer samverkan och respekt för både människa och rovdjur. behöver utvecklas för att nå målen, och ersättningar för förebyggande arbete och rovdjursskador på tamdjur behöver höjas.