bet · H201MJU7 · 2015-02-24 00:00:00 — Rapporten ska behandla behovet av att införa ytterligare åtgärder, särskilt för yrkesmässiga användare, för att minska de risker som biocidprodukter utgör för människors och djurs hälsa och för miljön. Om det är lämpligt ska kommissionen med stöd av denna rapport lägga fram ett förslag till reglering av hållbar användning av biocidprodukter, t.ex. genom en utvidgning av tillämpningsområdet för och rådets direktiv /128/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel. Förordningen omfattar bl.a. båtbottenfärger. Utöver detta kan nämnas att i samband med biociddirektivet (EG) nr 98/8, genomfördes i i Kemikalieinspektionens föreskrifter (KIFS 2008:3 om bekämpningsmedel) infördes ett arbetsprogram för granskning av verksamma ämnen i biocidprodukter som fanns på marknaden , s.k. existerande verksamma ämnen. Anmälda verksamma ämnen utvärderas nu i en bestämd turordning av behöriga myndigheter inom EU (, CA) i rapporterande medlemsstater. När det gäller användningen av båtbottenfärger i bör nämnas att är världens största bräckvattenhav som har låg artdiversitet. räknas det som ett särskilt känsligt havsområde av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), och därför får vissa båtbottenfärger inte användas i med tanke på dess särskilda känslighet. Miljö- och uppger att det inte är aktuellt med någon straffskärpning (). Med hänvisning till det EU-gemensamma regelverket inom området och pågående arbete med frågan avstyrker utskottet motion 2014/15:1006 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att regeringen inom EU ska verka för ett förbud och begränsad användning av mikroplast. I motion 2014/15:316 av och (båda S) uppmärksammas att mikroplast i vattendrag är ett växande problem. Mikroplast finns i t.ex. rengöringskrämer och textilier som fleeceartiklar, och de följer med avloppsvattnet när vi tvättar bort t.ex. hudkräm eller tvättar kläder. De fångas inte upp av vattenreningsverken utan kommer direkt ut i vattendragen. Där äts de av plankton och maskar eller fastnar på alger. Detta äts sedan av fågel och fisk längre upp i näringskedjan och får därmed konsekvenser för hela ekosystemet. I yrkande 1 föreslås att användningen av mikroplaster ska begränsas. Enligt yrkande 2 bör regeringen verka inom EU för att förbjuda mikroplaster i kosmetiska produkter. Enligt yrkande 3 bör märkning av kosmetiska produkter som innehåller mikroplast införas i avvaktan på ett förbud. behandling och kompletterande uppgifter har problemen med s.k. mikroplastpartiklar uppmärksammats. Mikroplaster kan bl.a. finnas i skönhetsprodukter och i fibrer i kläder av polyester, akryler och polyamider. Via reningsverk hamnar mikroplasterna i sjöar, hav och vattendrag där de kan skada djur. Utskottet behandlade Europeiska kommissionens grönbok om en europeisk strategi för plastavfall i miljön (KOM(2013) 123). syftar till att initiera en bred diskussion om hur problemen med plastavfall i miljön kan lösas. I sitt utlåtande framhöll ett enigt utskott att det krävs att åtgärder vidtas inom flera områden för att komma till rätta med problemen med plastavfall i miljön. Utskottet konstaterade bl.a. att behovet av skärpt EU-lagstiftning behöver belysas inom de berörda områdena. Kemikaliepolitiken är central, eftersom plasterna innehåller farliga ämnen som också försvårar avfallshanteringen. Ett långsiktigt hållbart kretsloppssamhälle förutsätter att farliga ämnen fasas ut från kretsloppen. För att åstadkomma giftfria och resurseffektiva kretslopp behövs en bättre samordning av avfalls-, kemikalie- och produktlagstiftningen inom EU. Utskottet förordade en skärpt kemikalielagstiftning och en väl fungerande tillsyn för att säkerställa att regler följs och för att minska risken för snedvriden konkurrens mellan företag. Informationen om plaster måste bli bättre för att miljö- och hälsofarliga ämnen ska kunna undvikas eller hanteras på ett korrekt sätt. Utskottet underströk att det är väsentligt att vidta åtgärder för att generellt minska användningen av konventionell plast. Ekonomiska styrmedel kunde enligt utskottet övervägas för detta ändamål för att understödja gemenskapens politik på området, vilket har framhållit i ett utlåtande över om marknadsbaserade styrmedel för miljöpolitiken och näraliggande politikområden (utl. 2006/07:SkU21). Behovet är påtagligt av en produktutveckling som gynnar en hållbar utveckling, så att plasternas negativa miljöpåverkan kan begränsas eller elimineras. Vidare ansåg utskottet att bättre information till konsumenterna är avgörande för att de ska kunna göra medvetna val. Välinformerade konsumenter kan komma att spela en avgörande roll när det gäller att främja hållbara produktionsmönster för plast och plastprodukter och en mer effektiv resursanvändning (utl. 2012/13:MJU18 En europeisk strategi för plastavfall). Vid miljörådet enades miljöministrarna om en politisk överenskommelse om förslag till direktiv för att minska användningen av tunna bärkassar. hade kommissionen presenterat ett förslag till ändring i förpackningsdirektivet (94/62/EG) om att medlemsstaterna skulle vidta åtgärder för att uppnå en minskad förbrukning av tunna plastbärkassar. Syftet är att minska nedskräpningen i haven och även att öka resurseffektiviteten. Åtgärderna kunde enligt förslaget bestå av nationella minskningsmål, ekonomiska styrmedel eller restriktioner i fråga om att släppa ut tunna plastbärkassar på marknaden. bekräftade den politiska överenskommelse som rådet och har nått i första läsningen om förslaget, som beslutades av Ständiga representanternas kommitté (Coreper) . Överenskommelsen innebär att alla medlemsstater måste säkerställa antingen att tunna plastbärkassar inte tillhandahålls gratis vid försäljning av varor till konsumenter, om inte andra lika effektiva styrmedel har införts, eller vidta åtgärder som säkerställer att specificerade mål om högsta tillåtna genomsnittliga förbrukning av tunna plastbärkassar uppnås 2019 respektive 2025. Ändringen av direktivet gör det möjligt för medlemsstaterna att såväl behålla som att införa nationella förbud mot tunna plastbärkassar, förutsatt att sådana handelsbegränsande åtgärder är proportionerliga och icke-diskriminerande. Direktivet tillåter även att medlemsstaterna vidtar åtgärder mot andra plastbärkassar än sådana tunna plastbärkassar som omfattas av de nya kraven (från miljörådet ). Frågan om användning av mikroplaster i skönhetsprodukter har tagits upp bland EU:s miljöministrar, och regeringen har då lämnat sitt stöd till ett förslag om att kommissionen bör överväga förbud mot eller restriktioner för användning av mikroplaster i detta sammanhang (prop. 2013/14:39 s. 37). Denna fråga behandlades också på det ovannämnda miljörådet. Information lämnades av den belgiska, nederländska, svenska och österrikiska delegationen med stöd av den luxemburgska delegationen. Av rapporten framgår att underströk vikten av att hantera problemen med mikroplaster och det hot dessa utgör mot den miljön. Vidare pekade man på att ledande företag inom kosmetikabranschen inte ser några svårigheter med att ersätta mikroplaster med mindre skadliga ämnen. Industrin leder utvecklingen, och ett förbud mot mikroplaster i kosmetika och tvättmedel skulle vara fullt möjligt. lyfte fram att syntetiska fibrer från mikroplaster i textilier är ytterligare en källa som kommissionen bör analysera för att se vilka åtgärder som kan bli nödvändiga för att reglera utsläpp av mikroplaster. Mikroplast är ett av de områden som ingår i det tidigare redovisade regeringsuppdraget till Kemikalieinspektionen om att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag. Kemikalieinspektionen ska undersöka och i lämpliga fall föreslå nationella åtgärder och om det bedöms nödvändigt nationella begränsningar. Uppdraget ska redovisas . Utskottet välkomnar att frågan om mikroplast uppmärksammas eftersom detta är ett betydande problem som behöver lösas. Utskottet anser att många åtgärder behöver vidtas inom flera områden på olika nivåer för att komma till rätta med de skador som mikroplast förorsakar. Behovet av skärpt EU-lagstiftning behöver enligt utskottets mening belysas inom de berörda områdena. Som nämnts ovan behövs en bättre samordning av avfalls-, kemikalie- och produktlagstiftningen inom EU. Likaså behöver informationen om plaster förbättras så att miljö- och hälsofarliga ämnen ska kunna undvikas eller hanteras på ett korrekt sätt. Utskottet utgår från att regeringen driver frågan inom EU så att en gemensam lagstiftning kan utvecklas. Det är även angeläget att frågan uppmärksammas på nationell nivå, och därför är det enligt utskottet positivt att mikroplaster ingår i Kemikalieinspektionens uppdrag om att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag. Utskottet vill också uppmärksamma att Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram ett förslag till åtgärdsprogram för havsmiljön, varav två åtgärder i programmet berör mikroskräp. Med hänvisning till pågående arbete i frågan anser utskottet att motion 2014/15:316 (S) yrkandena 1–3 nu kan lämnas utan vidare åtgärd. Barn och farliga ämnen Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att regeringen ska driva frågan om skärpt EU-lagstiftning så att barn prioriteras och om åtgärder för giftfria förskolor och skolor. Jämför reservationerna 16 (V) och 17 (KD). I kommittémotion 2014/15:69 av m.fl. (V) yrkande 1 i denna del betonas att det behövs många ändringar i EU:s kemikalielagstiftning Reach. bör därför ta initiativ till att skärpa reglerna i Reach så att barns hälsa sätts som första prioritet. Även i motion 2014/15:325 av (S) uppmärksammas att EU:s kemikalielagstiftning måste skärpas särskilt för att barn ska kunna få ett fullgott skydd. Detta arbete kommer dock att ta , och är det viktigt att informera alla skolor och förskolor om farliga kemikalier. Rekommendationer behöver tas fram för att göra det enklare för dem som ansvarar för inköp, lokalvård och själva lokalförsörjningen att ta beslut i linje med miljömålet Giftfri miljö. Enligt partimotion 2014/15:1899 m.fl. (KD) yrkande 3 i denna del är det viktigt att ge barn en giftfri vardag och se till att förskolorna blir giftfria. En offentlig aktör som bedriver verksamhet för barn bör vid en upphandling ha rätt att själv ange vilka miljö- och hälsokrav som ska gälla, såvida motparten inte kan bevisa att kraven är obefogade. Detta bör gälla allt från leksaker och nappflaskor till mat och dryck som i första hand konsumeras av barn i verksamheterna. I partimotion 2014/15:2460 av m.fl. (C) yrkande 1 uppmärksammas behovet av giftfria förskolor, skolor och andra miljöer där barn vistas. Barn är mer utsatta för kemikalier i sin omgivning än vuxna, och därför behöver man ställa krav vid upphandling. Kommunerna bör också uppmuntras att införa kemikaliestrategier för utfasning av farliga ämnen för att trygga en giftfri vardag för barnen. behandling och kompletterande uppgifter I utskottets tidigare behandling av frågor som rör barn och kemikalier redovisades att den förra regeringen har fastställt ett etappmål om att minska barns exponering för farliga kemikalier. Etappmålet är att har beslut fattats om befintliga och vid behov nya regelverk och andra styrmedel, vilka medför en betydande minskning av hälsoriskerna för barn till följd av den samlade exponeringen för kemikalier. Riskminskningen ska bedömas i jämförelse med situationen 2012 (bet. 2013/14:MJU13). I den senaste kemikaliepropositionen (prop. 2013/14:39) framhölls bl.a. att användningen av särskilt farliga ämnen, inklusive hormonstörande och allergiframkallande ämnen, bör begränsas i varor som barn ofta kommer i kontakt med. Arbetet med att minska barns exponering för farliga kemikalier i varor bör fokusera på byggprodukter och inredningar, elektriska och elektroniska produkter, textilier samt leksaker och andra varor avsedda för barn. Det är särskilt viktigt att skydda barns och ungdomars hälsa från skador av kemikalier. För att nå etappmålet om att minska barns exponering för kemikalier krävs enligt den förra regeringen ett långsiktigt arbete med ett brett spektrum av insatser nationellt, inom EU och internationellt. Ansatsen är att vidta fortlöpande riskminskningsåtgärder som särskilt tar hänsyn till barns samlade exponering för farliga kemikalier och barnens särskilda känslighet. I kemikaliepropositionen framhölls vidare att det fanns ett behov av en analys av hur miljö- och hälsoriskerna för barn kan minskas i barnens offentliga miljöer och boendemiljöer. När det gäller elektriska och elektroniska produkter bedömde den dåvarande regeringen att man bör identifiera vilka ytterligare ämnen som ska regleras i RoHS-direktivet (och rådets direktiv /65/EU av om begränsning av användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning). Vid utskottets behandling av propositionen välkomnades såväl etappmålet som inriktningen på arbetet för att minska barns exponering för farliga kemikalier. Utskottet instämde i den bedömning som framfördes att insatserna för att nå etappmålet är nära sammankopplade med insatserna för att nå de övriga etappmålen och de åtgärder som redovisades (bet. 2013/14:MJU13 s. 62 f.). Av budgetpropositionen framgår att den förra regeringens satsning på handlingsplanen för en giftfri vardag har möjliggjort en utökad insats nationellt, inom EU och internationellt. Arbetet har inriktats på åtgärder för att skydda barns och ungdomars hälsa. Insatserna har fokuserat på att utveckla EU:s kemikalielagstiftning, öka kunskapen om hälsorisker, ökad tillsyn av farliga ämnen i varor och dialoger med företagen för att bistå i deras arbete med att byta ut farliga ämnen. I syfte att minska barns exponering för farliga kemikalier verkar regeringen för en harmonisering av kemikalieregler för textilier på EU-nivå (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20 s. 33). Regeringen gav ett uppdrag till som syftar till att underlätta för en giftfri miljö inom förskolan. , ska ta fram kriterier för kemikaliekrav för upphandlingar inom förskolor. I uppdraget ingår också att ta fram stödmaterial till upphandlare och inköpare. ska ta fram ett samlat kravpaket som ska underlätta hela upphandlingsprocessen. Paketet ska innehålla befintliga och relevanta kriterier för bl.a. hälso- och miljökrav i textilier och elektronik samt nya kriterier för exempelvis leksaker och sovartiklar. För att ge ett heltäckande stöd ska paketet också innehålla vägledande material för upphandlare. Utöver det ska även stöd för inköpare i form av informations- och utbildningsmaterial ingå i paketet. Uppdraget utförs inom ramen för regeringens handlingsplan för en giftfri vardag och redovisas . Efter att uppdraget redovisats för regeringen ska tillsammans med Kemikalieinspektionen göra en kommunikationsinsats för att introducera de nya kriterierna. Regeringen beslutade om ett uppdrag till Kemikalieinspektionen när det gäller behov av proportionerliga nationella begränsningar för farliga ämnen i byggprodukter för att minska barns exponering för farliga ämnen. Uppdraget ska redovisas (Regleringsbrev till Kemikalieinspektionen). Som tidigare nämnts har regeringen gett ett uppdrag åt Kemikalieinspektionen att vidareutveckla handlingsplanen för en giftfri vardag i syfte att intensifiera arbetet för att uppnå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö 2015–2017. Regeringens kemikaliepolitik har haft sitt fokus på att bättre skydda barnen genom att arbeta för en vardag fri från gifter. Grunden i det arbetet har varit den handlingsplan för en giftfri vardag som regeringen gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att ta fram för perioden –2014. Handlingsplanen –2020 kommer att ha bibehållet fokus på en giftfri vardag och även fortsättningsvis ett fokus på barn och ungdomar, eftersom dessa grupper är särskilt känsliga. Som framgått ovan har arbetet med handlingsplanen för en giftfri vardag främst varit inriktat på åtgärder för att skydda barns och ungdomars hälsa, och denna prioritering gäller alltjämt. Enligt utskottet är en sådan prioritering synnerligen önskvärd och nödvändig, eftersom barn och ungdomar är särskilt utsatta grupper för den samlade exponeringen för kemikalier. Utskottet anser därför att det är glädjande att arbetet fortsätter inom handlingsplanen, att begränsningar av farliga ämnen i byggprodukter utreds och att kriterier för kemikaliekrav för upphandlingar tas fram, som sedan ska ligga till grund för vägledningar till upphandlare m.m. I avvaktan på att pågående arbete slutförs avstyrks motionerna 2014/15:69 (V) yrkande 1 i denna del, 2014/15:325 (S), 2014/15:1899 (KD) yrkande 3 i denna del och 2014/15:2460 (C) yrkande 1. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en kunskapsportal för kemikalier och en bättre marknadskontroll av kemikalier. I kommittémotion 2014/15:2980 av m.fl. (M) yrkande 1 framhålls behovet av att skapa en kunskapsportal om kemikalier. Eftersom kemikalielagstiftningen till stor del beslutas på EU-nivå skapar det en distans till de producenter och konsumenter som använder olika kemikalier, vilket riskerar att leda till bristande kunskap. Det behövs därför en kunskapsportal om kemikalier som riktar sig till både privatpersoner och företag. Den bör bl.a. innehålla information från samtliga berörda myndigheter och ge tydliga råd till producenter och konsumenter. Enligt yrkande 2 i samma motion finns ett behov av att förbättra marknadskontrollerna av kemikalier utifrån en tydlig riskanalys. har i egenskap av medlem i EU ett ansvar för att kontrollera att de produkter som hamnar på den svenska marknaden följer gällande lagstiftning och inte innebär en risk för människors hälsa och säkerhet. Denna kontroll främjar dessutom konkurrensneutraliteten i och med att oskäligt billiga produkter som inte lever upp till nationella krav och EU-krav inte får en möjlighet att konkurrera ut lagliga, och därför ofta dyrare, produkter. behandling och kompletterande uppgifter Av Kemikalieinspektionens instruktion framgår att när det gäller ärenden om hälso- och miljörisker med kemiska produkter och biotekniska organismer ska myndigheten informera, stödja och samverka med företag, myndigheter och andra berörda i sådana frågor (4 § förordningen [2009:947] med instruktion för Kemikalieinspektionen). Kemikalieinspektionens webbplats innehåller information till såväl producenter och företag som konsumenter. Målet är att den ska vara tillgänglig och användbar för så många som möjligt. Informationen på webbplatsen ska ge ledning i hur man kan agera för att uppfylla de krav som lagstiftningen ställer eller på annat sätt verka för säkrare hantering av kemikalier så att målet Giftfri miljö uppnås. Det finns information om bl.a. regler, råd och tips för en säkrare kemikaliehantering. Innehållet på webbplatsen utvecklas löpande, och har man utformat konsumentsidor som innehåller information om några vanliga produkter och kemiska ämnen. Det finns också länkar till andra myndigheter som tillhandhåller ytterligare uppgifter som berör kemikalieområdet. Innehållet på webbplatsen är i huvudsak skrivet på svenska och engelska. En ytterligare informationskanal är Internationella kemikaliesekretariatet (Chemsec) som drivs av fyra svenska miljöorganisationer, nämligen , Världsnaturfonden , och . Chemsec har ambitionen att bygga en bro mellan det politiska systemet, näringslivet och vetenskapssamhället när det gäller åtgärder för att fasa ut farliga ämnen. Chemsecs arbete är främst inriktat på EU:s kemikalielagstiftning men är också ett stöd för svenska företag som önskar fasa ut farliga ämnen ur sina produkter. Chemsecs främsta verktyg är den lista (SIN-list) över särskilt farliga ämnen som upprättats och som används för att driva på utfasningen av dessa. I används ordet tillsyn för kontroll av samtliga regler, oavsett om de finns i EU-förordningar eller i svenska lagar eller förordningar. I strikt mening är emellertid ”marknadskontroll” den kontroll som sker i enlighet med förordning (EG) nr 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (marknadskontrollförordningen). Den förordningen gäller kontroll av s.k. produktregler i EU-lagstiftningen, t.ex. förbud som finns i Reach och leksaksdirektivet. Förordningen innehåller emellertid inga regler om organisa-tionen av kontrollen på medlemsstatsnivå, så på det området behöver medlemsstaterna komplettera förordningen. I finns bestämmelser som kompletterar marknadskontrollförordningen i förordningen (2011:13) om tillsyn enligt . Av förordningen framgår att Kemikalieinspektionen (KemI) är ansvarig för tillsyn av kemiska produkter, bekämpningsmedel och varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt och som innebär en risk för människors hälsa eller miljön, enligt förordningen. Främst inspekterar Kemikalieinspektionen primärleverantörer, vilket är de företag som tillverkar eller för in produkter och varor till . Den största delen av denna tillsyn är i form av marknadskontroll, dvs. att man granskar produkter som släpps ut på den svenska marknaden. Därutöver ger Kemikalieinspektionen tillsynsvägledning till kommuner som har tillsynsansvar för utsläppande på marknaden i leden under primärleverantörerna, t.ex. detaljhandeln. En utgångspunkt för den tillsyn som sker i form av marknadskontroll är en marknadskontrollplan som fastställs . Där anges bl.a. principer för urval av produkter som ska kontrolleras. Prioriteringen av varu- och produktgrupper görs utifrån kriterier som oftast utgår från risken för att människor och miljö utsätts för skador, sannolikheten att farliga ämnen ska finnas i varor samt möjligheterna att utöva tillsyn. Kemikalieinspektionen har varierade källor som kan användas vid urval av tillsynsobjekt. Ett sådant exempel är ett produktregister som innehåller sammansättningsuppgifter för kemiska produkter från företag som tillverkar, importerar eller byter namn på kemiska produkter. Ett annat är statistiksammanställningar över i vilka produkter utvalda ämnen förekommer. Kemikalieinspektionen har också kunskap om utsläppande på marknaden och användning av bekämpningsmedel, eftersom det ställs krav på förhandsgranskning och godkännande av sådana produkter. Kemikalieinspektionen får vidare information från Echa om företag som tillverkar och/eller importerar ämnen. Vid tillsynen används de uppgifterna för att kontrollera att företagen uppfyller sina skyldigheter enligt Reach och och rådets förordning (EG) 1272/208 om klassificering och märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven /548/EG och 1999/45/EG samt ändring (EG) nr 1907/2006 (CLP-förordningen). Kemikalieinspektionen har även samarbetsprojekt med lokala tillsynsmyndigheter där man får in information om produkter och företag med brister. Myndigheten får också in anmälningar, s.k. tips, från både konsumenter, andra myndigheter och konkurrenter eller företag. Dessa anmälningar tas om hand i ett utarbetat system där inkomna tips prioriteras och hanteras efter risk- och angelägenhetsgrad. Händelser som medierna beskriver ger också uppslag till olika tillsynsaktiviteter. Kemikalieinspektionens varustrategi för effektiv tillsyn bygger i huvudsak på tre huvudkomponenter som omfattar prioriteringar av varugrupper och branscher, ökad samverkan med kommunerna om tillsynen över kemikalier i varor, samt förbättrade arbetsformer för varutillsyn. Strategin är ett viktigt bidrag till att genomföra handlingsplanen för Giftfri vardag och för att stärka myndighetens arbete med tillsyn av farliga ämnen i varor. De anmälningar som publiceras i kommissionens varningssystem för konsumentprodukter på EU-marknaden som innebär en allvarlig hälsorisk (Rapex) bevakas. De varor med brister som faller under Kemikalieinspektionens tillsynsansvar sammanställs och fungerar som urvalskriterier för myndighetens egna prioriteringar.