bet · H201MJU10 · 2015-04-23 00:00:00 — Genom den nya lagen utökades antalet behörighetsreglerade yrken inom djurens hälso- och sjukvård. Bland annat infördes möjlighet till legitimation för djursjukskötare. För hovslagare och för vissa yrkesgrupper med legitimation enligt patientsäkerhetslagen (2010:659) infördes behörighetsreglering genom godkännande. De behörighetsreglerade yrkesutövarna benämns djurhälsopersonal. När det gäller hovslagare anges i propositionen bl.a. att det är betydelsefullt att hovslageriverksamhet bedrivs på ett djurskyddsmässigt godtagbart sätt eftersom oriktigt utförda ingrepp kan medföra skada och lidande för djuren. Den dåvarande regeringen bedömde att yrkesrollen motsvarar de krav som bör ställas på ett legitimationsyrke. Man införde en behörighetsreglering av hovslagare genom ett godkännandeförfarande. Denna innebär att en godkänd hovslagare tillhör djurhälsopersonalen. Utskottet anförde vid sin behandling att man ansåg att det är angeläget att de hovslagare som behörighetsregleras genom godkännande har en gedigen utbildning och dokumenterad praktisk erfarenhet av hovslagaryrket på det sätt som redovisas i propositionen. Rätten till godkännande bör som föreslås i propositionen knytas till hovslagarexamen. Värdegrund för tävlingar med hästar Hästnäringen enades genom beslut i Hästnäringens representationsråd om en gemensam värdegrund för träning och tävling med häst enligt följande: – Hästens välbefinnande kommer alltid i första hand. – Alla som på ett eller annat sätt har hand om hästar ska agera på ett sådant sätt att hästen skyddas mot skada och inte far illa vid träning och tävling. – Ingen häst får tränas eller tävlas med metoder som skadar eller skrämmer hästen. – Hästen ska tränas och tävlas i enlighet med utbildningsnivå och förmåga. – Hästar får inte medicineras eller på andra sätt påverkas i syfte att förbättra prestationsförmågan eller för att dölja skador. – Hästen ska vara frisk, i god kondition och väl förberedd för tävlingstillfället. – Sportutövarnas förhållningssätt gentemot hästen ska präglas av kunskap och respekt. – Det är utövarnas ansvar att kontinuerligt utbilda sig själva och sina hästar. – Dopning, alkohol och andra droger hör inte hemma i hästsporten. – Vid tävling ska hänsyn tas till medtävlande och deras hästar. – Kamratskap och samarbetsvilja är av största vikt. som har utvecklat värdegrunden består av flera organisationer, bl.a. ATG, , , Svensk Travsport, , , för den Svenska Varmblodiga Hästen och . Utskottet konstaterar att har bemyndigande att bestämma om detaljerade regler om hästhållning. Utskottet anser att det är väsentligt att djur hålls i en god djurmiljö i enlighet med djurskyddslagen. Det är förstås viktigt att även arbetshästar har ett gott djurskydd och skyddas från sådana skador. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2014/15:305 (M) och 2014/15:1550 (SD). När det gäller certifiering av hovslagare och värdegrund för träning och tävling med häst hänvisar utskottet till det ovan anförda. Motionerna 2014/15:298 (M) och 2014/15:306 (M) yrkande 5 och kan därmed lämnas utan vidare åtgärd i den mån de inte kan anses vara tillgodosedda. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om slakt på bete, nödslakt, importförbud av kött och obedövad slakt. Jämför reservation 11 (SD). Slakt på bete och nödslakt I motion 2014/15:304 av (M) uppmärksammas att många djur blir stressade av transport. Ett sätt att minska stressen är att införa möjligheten att avliva t.ex. nötkreatur hemma i hagen. Detta är inte tillåtet , utan förbjuds i en EU-förordning. I har man dock tagit ett beslut om att tillåta avlivning i hage för främst frigående nötkreatur. Därför vore det önskvärt om det går att verka för ett liknande undantag i eller om möjligt en justering av EU-förordningen. Enligt motion 2014/15:2627 av och (båda C) behöver dagens regelverk för att möjliggöra en fungerande nödslakt ses över. fungerar inte nödslakt på samma sätt som den gjorde tidigare. Dagens nödslakt är mer att betrakta som ren kadaverhantering. För att få skicka ett djur till slakteriet måste det vara helt friskt och levandebesiktigas av veterinär innan slakt. händer det olika saker som omöjliggör en ordinarie transport men som inte påverkar köttkvaliteten. Djurägaren får stå för kostnaden för att djur fraktas långa sträckor i stället för att få ersättning för ett slaktat djur. I motion 2014/15:1026 av och (båda SD) yrkande 1 föreslås att regeringen ska söka undantag i EU så att kan förbjuda import av kött från djur som slaktats utan bedövning. I yrkande 4 i samma motion begär motionärerna att den ska inta en stark hållning gentemot EU och kräva generella förbud mot obedövad slakt inom hela unionen. Många svenskar äter kött från djur som halal- eller koscherslaktats utan att veta om det, dvs. kött från djur som plågats ihjäl. Slaktmetoderna innebär kortfattat att djuren slaktas och avblodas helt utan bedövning, vilket innebär ett utdraget dödsförlopp med onödigt lidande, smärta och ångest. I kommittémotion 2014/15:2780 av m.fl. (SD) yrkande 4 föreslås ett importförbud för animalieproduktion som utsätter djur för systematiskt onödigt lidande och som väsentligt strider mot intentionerna med svensk djurskyddslagstiftning. Motionärerna anser att det är allra mest angeläget med ett stopp för importen av kött från djur som slaktats helt utan bedövning. Många svenskar äter kött från djur som halal- eller koscherslaktats, ofta utan att veta om det. I vissa europeiska länder slaktas t.ex. alla får och lamm utan bedövning, men i är det fortfarande förbjudet med obedövad slakt. behandling och kompletterande uppgifter Slakt på bete och nödslakt Reglerna för vilka djur som tillåts nödslaktas är stränga – i princip får endast ett för övrigt friskt djur som råkat ut för en olycka och där transporten till slakteri kan förväntas orsaka lidande för djuret nödslaktas, exempelvis vid en allvarlig fraktur. Levandedjursbesiktning är ett krav för alla djur som ska bli livsmedel – även vid nödslakt. De gemensamma EU-reglerna infördes för att ingen ska bli sjuk av maten på den inre marknaden. Det är alltså livsmedelssäkerheten som är avgörande här. Det är tillåtet att avliva djur, förutom ovannämnda undantag, i deras hemmiljö, men då får de inte bli livsmedel på EU-marknaden. Aktuella regler på området är EU-harmoniserade. Den nuvarande lagstiftningen är förordningarna 852/2004/EG, 853/2004/EG och 854/2004/EG. Inom EU pågår ett arbete med att anta nya förordningar enligt det s.k. hygienpaketet. Grundregeln är att djur som ska bli livsmedel ska avlivas och slaktas på ett godkänt slakteri. Ett sådant kan vara ett gårdsslakteri eller ett mobilt slakteri. Utskottet har tidigare behandlat frågan om att avliva slaktdjur på bete. Utskottet har fått uppgifter från dåvarande Landsbygdsdepartementet om att har drivit frågan om avlivning på ursprungsplatsen – på gården – av extensivt uppfödda nötkreatur, dvs. nötkreatur som går ute . Vi har dock inte fått gehör för detta eftersom grundregeln enligt på området är att djur som ska bli livsmedel ska avlivas och slaktas på ett godkänt slakteri. Endast hägnat vilt, bison, nödslaktade djur och tama fjäderfän får avlivas på annan plats. bekräftar dessa uppgifter och tillägger att frågan om att öppna för avlivning på ursprungsplatsen för nötboskap återkommande har diskuterats inom EU och att ett stort antal medlemsstater har stött förslag till regeländringar för att möjliggöra detta. har aktivt försökt möjliggöra avlivning på ursprungsplatsen (gård) av extensivt uppfödda nötkreatur, dvs. nötkreatur som går ute , i enlighet med de regler som gäller för hägnat vilt och bison. har till kommissionen anmält (2008) och sedan infört (2011) nationella regler som tillåter avlivning på ursprungsplatsen av vissa nötkreatur. Reglerna hänvisar till hygienpaketets förordningar om hägnat vilt och bison. Kommissionen säger sig dock inte ha sett den tyska anmälan och har uppmanat att skicka in anmälan igen. Utskottet har tidigare behandlat frågan om märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning (se 2011/12:MJU21). Utskottet har bl.a. uppmärksammat att en politisk överenskommelse nåddes inom EU i jordbruksrådet om skydd av djur för avlivning (rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning). Förordningen trädde i kraft och tillämpas fr.o.m. . Av artikel 4 i förordningen framgår att djur endast får avlivas efter bedövning. Bedövningen ska ske i enlighet med de metoder och de särskilda krav för tillämpningen av dessa metoder som anges i en bilaga till förordningen. Avsaknad av medvetande och känsel ska bibehållas till dess att djuret är dött. Av samma artikel framgår att kraven på bedövning inte gäller djur som slaktas med särskilda metoder som påbjuds av religiösa riter, under förutsättning att slakten äger rum i ett slakteri. Utskottet kunde således konstatera att enligt förordningen ska alla djur bedövas före slakt, men att det finns ett undantag för djur som slaktas enligt metoder som påbjuds av religiösa riter. Utskottet har även påpekat att djur enligt den svenska djurskyddslagen alltid ska bedövas före slakt, och det finns inte några undantag för religiösa slaktmetoder som koscher- och halalslakt (14 § djurskyddslagen). Detta kommer inte att ändras när den nya förordningen börjar gälla. Utskottet noterar att frågan om märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning kom upp i slutskedet av förhandlingarna om ändringar i förordningen om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna (och rådets förordning (EU) nr 1169/2011). Detta resulterade i att skäl 50 infördes i den förordningen. I skäl 50 står följande: ”Konsumenterna i unionen visar allt större intresse för hur unionens djurskyddsbestämmelser tillämpas i samband med slakt, till exempel om djuren bedövas innan de slaktas. Därför bör man i samband med en framtida unionsstrategi för djurskydd och djurs välbefinnande överväga en studie om lämpligheten i att ge konsumenterna relevant information om bedövning av djur.” Utskottet noterade vidare att kommissionen i sitt meddelande om för djurskydd och djurs välbefinnande 2012–2015 utöver det planerade förenklade regelverket föreslår att det utvecklas verktyg för att förbättra medlemsstaternas efterlevnad av reglerna, att det ges stöd till internationellt samarbete och att konsumenterna och allmänheten ges lämplig information. I detta sammanhang kommer kommissionen även att undersöka frågan om märkning i enlighet med överenskommelsen om lagförslaget om livsmedelsinformation. Kommissionen nämner också särskilt att i förekommande fall kommer konsekvenserna för de grundläggande rättigheterna, särskilt religionsfriheten, att bedömas noggrant. Inom ramen för för djurskydd och djurs välbefinnande 2012–2015 har kommissionen tagit initiativ till att genomföra en undersökning om märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning, och resultatet var tänkt att presenteras 2013. Enligt uppgifter från dåvarande Landsbygdsdepartementet har frågan om livsmedelsmärkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning diskuterats i samband med beredning av strategin för djurskydd och djurs välbefinnande 2012–2015. tog dessutom upp problemet med slakt utan bedövning som inte är religiöst motiverad som en övrig fråga på jordbruks- och fiskerådets möte den 14–. Den dåvarande regeringen ville uppmärksamma kommissionen och de andra medlemsstaterna på att undantaget i artikel 4 utnyttjas av ekonomiska skäl, vilket strider mot lagstiftningens syfte. Man uppmanade kommissionen att öka sina ansträngningar för att komma till rätta med detta problem och föreslog även ett antal möjliga åtgärder. Bland annat föreslogs gemensamma riktlinjer för hur slakten bör gå till, ett harmoniserat förfarande för godkännande och kontroll av aktörer som utför slakt utan bedövning samt riktade inspektioner i medlemsstaterna utförda av kommissionens granskningsorgan FVO för att se till att den gemensamma lagstiftningen efterlevs. Regeringen konstaterade vid samma tillfälle att märkning skulle kunna vara ett verktyg i arbetet med att minska överutnyttjandet av undantaget, och man framhöll därför att man från svenskt håll ser fram emot att ta del av kommissionens rapport om märkning. Utskottet ansåg att krafttag behövs för att se till att de gällande reglerna om slakt följs inom EU och välkomnar därför att den förra regeringen lyfte denna fråga. Utskottet ansåg också att det var mycket otillfredsställande att det inom EU saknas stöd för krav på märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning, eftersom utskottet anser det vara av stor vikt att konsumenterna kan välja kött från djur som har bedövats före slakt. Den undersökning om märkning av kött från djur som har slaktats utan bedövning som kommissionen genomför och som skulle ha presenterats 2013 är därför viktig i det fortsatta arbetet. I detta arbete bör regeringen driva frågan om konsumenters rätt att genom märkning få information om huruvida köttet de köper kommer från djur som har bedövats före slakt. Dessa ställningstaganden låg sedan till grund för ett förslag till om ett tillkännagivande. följde utskottets förslag. Enligt regeringens skrivelse 2014/15:75 Redogörelse för behandlingen av skrivelser framgår att frågan bereds. Europeiska kommissionen har tagit initiativ till en undersökning om märkning av kött från obedövad slakt. Regeringen inväntar kommissionens rapport. Rapporten skulle ha presenterats , men har ännu inte publicerats. Avsikten är att gemensamma EU-bestämmelser ska diskuteras med utgångspunkt i den kommande rapporten. Utskottet konstaterar att driver frågan om bl.a. nödslakt för nötkreatur inom EU-samarbetet och föreslår därför att motionerna 2014/15:304 (M) och 2014/15:2627 (C) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller importförbud mot kött från djur som har slaktats utan bedövning vill utskottet påpeka att det inte är möjligt att införa något generellt förbud mot import enligt det internationella regelverket inom WTO. En av hörnstenarna i det internationella handelsarbetet är att varje land har rätt att bestämma över sina egna produktions- och processmetoder och att importhindrande åtgärder inte får vidtas om det inte finns fara för hälsan bland djur och människor i det importerande landet. I övrigt hänvisar utskottet till att frågan om märkning av kött från obedövad slakt är under beredning. Utskottet föreslår därmed att motionerna 2014/15:1026 (SD) yrkandena 1 och 4 samt 2014/15:2780 (SD) yrkande 4 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om reglering av minkars möjligheter till naturligt beteende vid uppfödning, importförbud av pälsvaror och minknäringen. Jämför reservation 12 (V). I kommittémotion 2014/15:191 av m.fl. (V) yrkande 2 föreslås att beslutar att det i djurskyddslagen ska införas en ny paragraf 4 a §, med följande lydelse: ”4 a § Minkar som föds upp för pälsproduktion ska hållas på ett sådant sätt att deras behov av att röra sig, klättra, utöva sitt jaktbeteende och ägna sig åt annan sysselsättning samt av att vara ensamma kan tillgodoses. Minkar ska dessutom ha tillgång till vatten att simma i. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela ytterligare föreskrifter om villkor för hållande av mink för pälsproduktion.” Enligt motion 2014/15:2927 av m.fl. (SD) yrkande 1 bör man införa en paragraf i djurskyddslagen (1988:534) som klart och tydligt föreskriver att minkar som föds upp för pälsproduktion ska hållas på ett sådant sätt att deras naturliga behov av att springa, klättra och simma tillgodoses. I samma motion yrkande 2 föreslås att ett importförbud införs för pälsvaror från länder som inte lever upp till de krav som föreskrivs i svensk djurskyddslagstiftning. Motionärerna anser att den svenska djurskyddslagstiftningen inte efterlevs inom minknäringen. Det finns mycket stora problem på en majoritet av de svenska minkfarmerna. Minkfarmerna saknar enkla föremål för sysselsättning i minkarnas burar, burar som för övrigt är mindre än en tredjedels kvadratmeter, vilket ska jämföras med det utrymme är van vid i sin naturliga miljö. Det finns också stympade och blödande djur på grund av för trånga burar, sjuka djur med rinnande ögon och öron, medvetslösa och döda djur, stereotypa beteenden och en hög stressnivå, burar fulla med stora mängder avföring, miljöfarligt gödselläckage innehållande kväve och fosfor, döda minkar som ligger oskyddade och kannibalism. I motion 2014/15:1085 av (M) yrkande 1 anförs att det är viktigt att försvara näringsfriheten för svenska företag. Känsloargument och ideologi bör inte kunna äventyra näringsfriheten för välskötta och seriösa näringar. Enligt yrkande 2 bör svenska företag fortsätta att utvecklas och stärkas genom företagsvänlig politik. I yrkande 3 framhålls att arbetstillfällen som gynnar avfolkningsbygder, gröna näringar och tillväxt samt stärker svensk export är bra för . Enligt yrkande 4 är världsledande i djurvälfärd inom minklantbruk. bör även i fortsättningen vara ett föredöme för andra länder inom bl.a. EU och arbeta för att andra länder höjer sig till goda nivå när det gäller djurskydd. På minknäringens område betalar sig god djurvälfärd ekonomiskt eftersom det ger god avkastning och tillväxt för ekonomiskt trängda lantbruk och småföretag på landsbygden som annars skulle ha haft svårt att överleva. behandling och kompletterande uppgifter lämnade den dåvarande regeringen proposition 2005/06:197, Skärpta djurskyddskrav för minkuppfödning till . Propositionen innehöll ett förslag till ändring i djurskyddslagen (1988:534). Ändringen innebär att kraven på djurhållningen vid uppfödning av minkar för pälsproduktion skulle skärps genom att det i lagen preciseras att minkar ska hållas så att deras behov av att röra sig, klättra, utöva sitt jaktbeteende och ägna sig åt annan sysselsättning samt av att vara ensamma kan tillgodoses. Det angavs dessutom att minkar ska ha tillgång till vatten att simma i. Ytterligare föreskrifter om villkoren för hållande av mink för pälsproduktion fick meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den dåvarande . Eftersom skärpningen av djurskyddsbestämmelserna väntades få ekonomiska konsekvenser för företag inom minknäringen gjorde den dåvarande regeringen bedömningen att företag som tvingas upphöra med sin verksamhet skulle kunna få ersättning. Den närmare utformningen av ersättningen skulle utredas i särskild ordning. Lagen föreslogs träda i kraft . Beträffande verksamheter som påbörjats före ikraftträdandet skulle lagen dock tillämpas först fr.o.m. . Beredningen av propositionen hann inte slutföras innan valet på grund av att notifieringsprocessen drog ut . Efter valet blev det förändrade majoritetsförhållanden i och en ny regering tillträdde. behandlade utskottet den ovannämnda propositionen. Utskottet avstyrkte propositionen. följde utskottets förslag (bet. 2006/07:MJU3, rskr. har utskottet behandlat motionsförslag om minknäringen , (bet. 2013/14:MJU10). Motionsförslagen har lämnats utan vidare åtgärd i avvaktan på beredning av utredningsbetänkandet Ny djurskyddslag. I utredningsbetänkandet konstateras att förändringar inom pälsbranschen har inneburit att av de minkfarmer som fanns 1988 har försvunnit. De återstående 70 farmerna producerar dock av den mängd skinn som tillverkades 1988. Farmerna har alltså blivit mycket större. Vidare finns det endast två chinchillafarmer och inte några rävfarmer kvar enligt utredaren. Utredarens bedömning är att pälsdjursbranschen är den djurhållningsbransch som har ifrågasatts mest när det gäller att leva upp till kravet på naturligt beteende för djuren. Mot bakgrund av de rapporter och utredningar som har gjorts på området anser utredaren att kritiken har varit befogad. Flera undersökningar och utredningar har konstaterat att åtgärder måste sättas in för att säkerställa djurens välfärd. Om inte det sker bör minknäringen helt eller delvis läggas ned. Utredaren delar denna syn. I utredningen redovisas det då pågående arbetet vid för att ta fram nya föreskrifter som bygger på den senaste forskningen och en lägesbild av näringen . har nya krav som ska ge djuren en bättre miljö och större möjligheter att uttrycka sina naturliga beteenden. Om de nya reglerna inte leder till att djurens uppvisande av onormala beteenden minskar i den omfattning man har förväntat sig kräver föreskrifterna att en åtgärdsplan tas fram. Om inte heller denna minskar de onormala beteendena till en acceptabel nivå måste den enskilda farmen upphöra med sin produktion. Detta innebär att endast anläggningar som håller djuren på ett sätt som är acceptabelt ur djurskyddsperspektiv kommer att kunna fortsätta med sin produktion. De nya pälsdjursföreskrifterna var på förslag och fick stöd av utredaren. Utredaren föreslår att begreppet naturligt beteende klargörs i den nya lagen genom att det anges att djur ska hållas och skötas på ett sådant sätt att de ges möjlighet att utföra sådana naturliga beteenden som djuren är starkt motiverade för och som ger djuren en funktionell återkoppling, dvs. minskar djurets motivation att utföra beteendet i fråga. Dessa beteenden begränsas dock till beteende som relaterar till djurens behov av rörelse, vila, komfort, sysselsättning, födosök och socialt umgänge. Med sysselsättning avses även sådan sysselsättning som endast är viktig för djuret av dess liv, t.ex. suggors behov av att bygga bo inför grisning och behov av att få suga. Begränsningen införs på grund av att det finns beteenden som djur är starkt motiverade för men som är oönskade eller svåra att tillgodose i djurhållning. Ett exempel på detta är att djur kan vara starkt motiverade att para sig eller att slåss. Utredaren anser inte att det i djurskyddslagen ska regleras exakt vilka beteenden som avses med naturligt beteende eftersom det skulle ge lagen en mycket hög detaljeringsgrad. Detta bör i stället regleras i föreskrifter och uppdateras i takt med ny kunskap på området. har som framgått ovan bedrivit ett arbete för att utveckla djurskyddet. utvärderade verket näringens djuromsorgsarbete, tog del av ny forskning på området och tog även del av rapporter från länsstyrelserna. Verkets slutsats var att regelverket behövde kompletteras för att stärka djurvälfärden. Förslag till nya föreskrifter om uppfödning och hållande av pälsdjur (pälsdjursföreskrifterna) togs fram, och efter remissbehandling beslutade om dessa 2012. Föreskrifterna innehåller allmänna bestämmelser om uppfödning av mink, chinchilla och räv. För mink och chinchilla innehåller förslaget även särskilda bestämmelser. De ändringar av föreskrifterna som har gjorts syftar till att komma till rätta med stereotypier och andra onormala beteenden som förekommer i för stor utsträckning hos djuren. har tagit fram en vägledning för de nya pälsdjursföreskrifterna. Likaså har verket tagit fram en vägledning för hur bestämmelserna som rör djurvälfärden av pälsdjur bör kontrolleras. Enligt uppgifter från har regeringen en hög ambitionsnivå för djurskydd och arbetar aktivt på EU-nivå och på internationell nivå för att förbättra djurskyddet. deltar aktivt i arbetet med att koordinera EU:s ståndpunkt inom ramen för arbetet med om djurskydd. OIE:s koder är ett viktigt instrument, både för att förbättra djurskyddet globalt och för att underlätta handel. ingår även i den arbetsgrupp som arbetar med att ta fram en ISO-standard som bygger på för djurskydd. Departementet framhåller också att minknäringen har gjort ett stort arbete och bl.a. tagit fram ett djuromsorgsprogram (Minkhälsan) som är obligatoriskt för deras medlemmar. Regeringen är angelägen om att all produktion ska ske i enlighet med ett gott djurskydd så att de djurskyddsregler vi har uppfylls och efterlevs. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det är viktigt med ett gott djurskydd för mink i pälsdjursuppfödningen. Som redovisats ovan avvisades ett tidigare förslag om skärpta krav på djurskyddet för sådan pälsdjursuppfödning av en ny majoritet i .