bet · H201KrU7 · 2015-04-09 00:00:00 — har i uppdrag att redovisa en plan för hur myndigheten avser att utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering för att verksamheten ska bidra till att nå både de jämställdhetspolitiska målen (prop. 2012/13:1 utg.omr. 13, bet. 2012/13:AU1, rskr. 2012/13:123) och de nationella kulturpolitiska målen (prop. 2009/10:3). Planen ska innehålla identifierade utvecklingsbehov, mål och aktiviteter som myndigheten avser att vidta, samt genomföras –2018. Vidare ska planen beskriva på vilket sätt jämställdhet kan integreras och bli en del av myndighetens ordinarie verksamheter, exempelvis i myndighetens styrprocesser. Planen ska redovisas till . Redovisning av åtgärder och resultat utifrån planen ska ske i myndighetens årsredovisningar –2018. Myndigheten ska även lämna en delredovisning till där resultatet av det arbete som genomförts 2015–2017 ska beskrivas och analyseras. Med utgångspunkt i tidigare uppdrag om jämställdhetsintegrering ska också och redovisa en uppdaterad plan för hur respektive myndighet avser att fortsätta arbetet med jämställdhetsintegrering –2018 för att verksamheten ska bidra till att nå både de jämställdhetspolitiska målen och de nationella kulturpolitiska målen. Planen ska redovisas till . Myndigheterna ska redovisa åtgärder och resultat i myndighetens årsredovisning –2018. Myndigheterna ska även lämna en separat redovisning i särskild ordning till , och då beskriva och analysera resultatet av det arbete som genomförts 2015–2017. Myndigheten för kulturanalys har fr.o.m. har getts ansvaret för den officiella statistiken inom kulturområdet. Enligt förordning (2001:100) om den officiella statistiken ska individbaserad officiell statistik vara uppdelad efter kön om det inte finns särskilda skäl mot detta. Myndigheten har vidare i uppgift att särskilt bedöma utvecklingen av jämställdhet inom kulturområdet. presenterade den tidigare regeringen en nationell strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Syftet med strategin är att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Strategin omfattar sex fokusområden där kulturområdet ingår. har fått i uppdrag att vara strategisk myndighet för kulturområdet. Riksutställningar har inom ramen för den nationella strategin kartlagt hbtq-perspektivens utveckling i utställningar och på museer i rapporten och hbtq – En analys av hur museer och andra utställare kan belysa perspektiv rörande homosexuella, bisexuella, transpersoner och queera personer (). Av rapporten framgår att de svenska museerna i en internationell jämförelse ligger långt fram när det gäller normkritiskt arbete och hbtq-perspektiv i sin utåtriktade verksamhet. Det är av museer som inkluderar hbtq-frågor i sin verksamhet. bedrivs mycket av arbetet av eldsjälar, och på av museerna upplever man ett behov av att stärka hbtq-kompetensen. Regeringen redovisar i budgetpropositionen sin avsikt att driva en feministisk kulturpolitik präglad av normkritisk analys (prop. 2014/15:1, utg. omr. 17 s. 44). Förutsättningar ska ges för att alla ska få möjlighet att utveckla sin skapande förmåga och vara aktiva deltagare i kulturlivet. Kvinnors och mäns berättelser och erfarenheter ska likvärdigt belysas, gestaltas och representeras inom kulturens alla områden. Stereotypa normer och föreställningar ska inte få utgöra hinder för individens möjligheter att utöva sina kulturella rättigheter. Regeringen aviserade vidare i budgetpropositionen sin avsikt att stärka arbetet för homo- och bisexuella, transpersoner och queera personer (hbtq) inom kulturområdet. Regeringen beräknade därför att ska tillföras för att inom kulturområdet ha ett samlat ansvar för att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Inom ramen för uppgiften att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck ska redovisa hur myndigheten har samverkat med , , , Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor och organisationer som företräder hbt-personers rättigheter. Ansvaret som sammankallande myndighet ska rotera årsvis. Resultatet av denna samverkan ska framgå av årsredovisningen. I detta sammanhang ska också nämnas att samtliga myndigheter inom kulturområdet enligt sina myndighetsinstruktioner ska integrera bl.a. ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv i sin verksamhet. Utskottet anser inledningsvis att det är självklart att alla människor, oavsett exempelvis kön eller sexuell läggning, ska ha samma rätt till kultur, både att ta del av kulturen och att själva skapa. Det slås också fast i de nationella målen för kulturpolitiken. Utskottet konstaterar dock att många insatser sammantaget görs för att främja ett jämställt kulturliv med lika tillgång till kultur för kvinnor och män och med ett särskilt fokus på att stärka arbetet för homo- och bisexuella, transpersoner och queera personer inom kulturområdet. Utskottet konstaterar vidare att ett flertal myndigheter har redovisat alternativt har i uppdrag att redovisa uppdrag som ligger i linje med det som motionärerna efterfrågar. Motionerna får därmed anses vara tillgodosedda. Utskottet avstyrker därför motionerna 2014/15:193 (V) yrkande 1 och 2014/15:2057 (S). Installation av hörselhjälpmedel i samlingslokaler Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att bör ges i uppdrag dels att sammanställa och ge förslag på behovet av ekonomiskt stöd för installation av hörselhjälpmedel i offentliga lokaler, dels att utreda formerna för ett sådant stöd. och (båda C) anför i motion 2014/15:805 att bör ges i uppdrag dels att sammanställa och ge förslag på behovet av ekonomiskt stöd för installation av hörselhjälpmedel i offentliga lokaler, dels att utreda formerna för ett sådant stöd. I motionen konstateras att tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning är en viktig demokratiprincip. Därför behöver samhället steg för steg arbeta för tillgänglighet. Här ingår också att offentliga lokaler och samlingslokaler ska kunna ha hjälpmedel för hörselskadade. Det borde, anser motionärerna, inom kulturområdet respektive landsbygdsprogrammet finnas möjlighet att söka bidrag för installation av hörselhjälpmedel i offentliga lokaler. I regleringsbreven till de myndigheter inom ansvarsområde som har publik verksamhet föreskrivs att myndigheterna bl.a. ska redovisa de åtgärder som vidtagits för att öka tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Den förra regeringen beslutade om en strategi för genomförandet av funktionshinderspolitiken i –2016. Syftet med strategin är att presentera politikens inriktning med konkreta mål för samhällets insatser samt för hur resultaten ska följas upp . och tillhör de 22 nationella strategiska myndigheter som har i uppdrag av regeringen att genomföra målsättningar inom funktionshinderspolitiken inom sin sektor. Som sektorsansvariga myndigheter har de i uppgift att vara samlande, stödjande och pådrivande i arbetet för att nå de funktionshinderspolitiska målen. Myndigheternas delmål går ut på att öka den fysiska tillgängligheten, öka tillgängligheten till infor-mation och öka tillgängligheten till innehållet i verksamheten. har alltså ett särskilt uppdrag att driva på utvecklingen så att kulturlivet blir mer tillgängligt för personer med funktionsnedsättning. I uppdraget som strategisk och sektorsansvarig myndighet inom kulturområdet för arbetet med den nationella funktionshinderspolitiken ingår bl.a. att redovisa hur arbetet med att nå ett tillgängligare kulturliv framskrider. fick i uppdrag av den förra regeringen att kartlägga hur digitala lösningar kan användas för att öka tillgängligheten till kultur för personer med funktionsnedsättning. Uppdraget har genomförts tillsammans med , Stiftelsen , Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam), fr.o.m. Myndigheten för delaktighet, och . Rapporten ger exempel på hur digitala lösningar har ökat tillgången till kultur för personer med funktionsnedsättning, dels genom att nya sätt att ta del av kulturlivet har utvecklats, dels genom att digitala lösningar för att avhjälpa specifika hinder har utvecklats och används. Kartläggningen har redovisats i rapporten och tillgänglighet, skriftserie 2014:2. presenterade Myndigheten för delaktighet rapporten är läget 2014? Uppföljning av funktionshinderspolitiken (2014:6). I den framgår att kulturområdet är det politikområde som har nått längst i sitt arbete med tillgänglighetsfrågor. uppföljnings- och utvärderingsgrupp lämnade rapporten , med och av – en uppföljning av tillgängligheten inom kulturen (2013/14:RFR14). I rapporten görs bedömningen att det genomförts omfattande insatser för att öka tillgängligheten inom kulturområdet. Rapporten visar att det finns arbete kvar att göra för att uppnå det kulturpolitiska målet om att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. lämnade en rapport till regeringen om tillgängligheten inom kulturområdet (Kultur för alla – inget hinder, Redovisning av arbete med delmålen i funktionshinderspolitiken). Rapporten ger en generell lägesbeskrivning av hur tillgänglighetsarbetet ser ut inom kultursektorn och beskriver även egna uppdrag och insatser inom området. Rapporten visar att utvecklingen går i rätt riktning och att det pågår mycket arbete för ökad tillgänglighet bland landets kulturaktörer. menar att aktörerna inom kultursektorn har olika förutsättningar och resurser för att utveckla sina verksamheter, vilket till viss del styr insatserna. I ett av delmål beskrivs att aktörer som får statsbidrag ska ha åtgärdat enkelt avhjälpta hinder (enkelt avhjälpta hinder enligt ). Delmålet ska tolkas som att inga kulturaktiviteter bör äga rum i lokaler där enkelt avhjälpta hinder finns kvar och inte är åtgärdade. Utskottet noterar att ett projekt har inletts med syfte att utveckla modeller för hur döva och hörselskadade kan få tillgång till konst- och kulturutbud. Projektet, som delfinansieras av Allmänna Arvsfonden, löper och sker i samverkan mellan intresseorganisationer för döva och hörselskadade och femton museer i . Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att insatser görs för att öka tillgängligheten inom kulturområdet. Utskottet anser inte att motion 2014/15:805 (C) bör leda till något initiativ från . Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att ta vara på och vidareutveckla de strukturer som byggts upp under i . Motionsyrkandet avslås med hänvisning till bl.a. att Statskontoret har fått i uppdrag att genomföra en utvärdering av de statliga insatserna för kulturhuvudstad 2014. (S) vill i motion 2014/15:503 att regeringen belyser frågan om att ta vara på och vidareutveckla de strukturer som byggts upp under i för att nå regional utveckling på alla fronter och förädling av kultursektorn. Med tanke på de stora statliga satsningarna på är det viktigt att ta till vara de lärdomar och effekter som året innebär även . –2014 avsattes totalt särskilt för kulturhuvudstadsår. Därutöver beviljade ca inom ramen för bidragsmedel som fördelas av myndigheten till olika kulturhuvudstadsprojekt. Vidare hade myndigheter och institutioner inom kulturområdet i uppdrag att –2014 främja insatser riktade mot . Dessa myndigheter och institutioner har haft i uppdrag att slutredovisa genomförda projekt och aktiviteter som har bedrivits i samarbete med kulturhuvudstad 2014. har i uppdrag att bl.a. på basis av dessa slutredovisningar göra en sammanställning av de statliga insatserna. Uppdraget ska redovisas . Statskontoret har fått i uppdrag att genomföra en utvärdering av de statliga insatserna för kulturhuvudstad 2014. Utvärderingen syftar till att bedöma hur de statliga insatserna för kulturhuvudstad har bidragit till de nationella kulturpolitiska målen samt till relevanta tillväxtpolitiska och utrikespolitiska mål. Utvärderingen ska även bidra till att skapa ett ökat kunskapsunderlag om betydelsen av denna typ av statliga insatser för kulturlivets utveckling och samhället i stort. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att både och Statskontoret har i uppdrag att genomföra utvärderingar av kulturhuvudstad 2014, som ovan redovisats. Motionen får därmed anses vara tillgodosedd. Motion 2014/15:503 (S) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att inrätta ett hus i . Jämför reservation 5 (SD). m.fl. (SD) anför i kommittémotion 2014/15:2932 att möjligheterna att inrätta ett hus i bör utredas. Motionärerna anför att det finns ett behov av att fördjupa det nordiska samarbetet och betona den nordiska kulturgemenskapen eftersom det annars föreligger risk för att den nordiska dimensionen försvagas i kölvattnet av en ökad globalisering och allt tydligare ambitioner om centralisering och likriktning från Europeiska unionens ledning. Motionärerna hänvisar till att flera länder och självstyrande områden, bl.a. , , och , har liknande centrum som finansieras helt eller delvis av . Förekomsten av ett liknande naturligt centrum för nordisk dialog och nordiskt kulturutbyte i skulle sannolikt kunna bidra till en mer livskraftig debatt om de nordiska frågorna samt till ett ökat fokus på de förenande dragen i de nordiska ländernas kulturer och historia. Det nordiska samarbetet omfattar de nordiska länderna samt , och . finansierar fem institutioner för att förverkliga nordiskt kulturpolitiskt samarbete. • hus i (Norey) • i () • på (Nipå) • Kulturkontakt Nord i (KKN) De nordiska kulturministrarna initierade 2013 en utvärdering av de nordiska husen och instituten, hus och institut – en utvärdering av mål, verksamhet och resultat, . Utvärderingen innehåller en analys av institutionernas verksamheter som syftar till att tydliggöra vad de nordiska kulturministrarna vill ha ut av de nordiska husen och instituten och vilken roll de kan spela i det nordiska kultursamarbetet. Utskottet vill framhålla betydelsen av det nordiska samarbetet som kommer till uttryck bl.a. i och Nordiska ministerrådets arbete. Här kan också nämnas , vars främsta uppgift är att främja och investera i det nordiska kultursamarbetet. Det har gjort med utgångspunkt i ett avtal mellan de nordiska länderna. Det finns enligt utskottet inte skäl att inrätta en särskild institution på så sätt som föreslås i motionen. Utskottet avstyrker därför motion 2014/15:2932 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om ett populärkulturcentrum för film, musik, dataspel, serietecknande och annan samtida populärkultur med hänvisning till befintliga bidrag. Jämför reservation 6 (V). anser i partimotion 2014/15:193 av m.fl. yrkande 12 att ett populärkulturcentrum för film, musik, dataspel, serietecknande och annan samtida populärkultur bör inrättas. I motionen anförs att den kultur som uttrycks genom film, serier, dataspel och musik inte anses vara riktigt fin kultur. Vissa musikformer har mycket hög status medan andra, t.ex. sådana som breda ungdomsgrupper lyssnar på, värderas lägre. Inte sällan anses även verk med mycket högt konstnärligt värde stå lågt i kurs enbart på grund av vilket medium som har använts. Det som brukar kallas populärkultur inrymmer också det som kommer att anses som klassiskt . anser att det är ett problem att dagens kultur- och idrottspolitik inte förmår att ge plats och utrymme för sådant som politiken inte är van vid. Populärkulturen har ett värde i sig eftersom den betyder så mycket för så många människor. Även moderna kulturyttringar ska fångas upp och tillgängliggöras. Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av att fånga upp nya kulturyttringar som kan attrahera breda ungdomsgrupper. Detta kommer också till uttryck i de kulturpolitiska målen. Utskottet menar dock att det inom ramen för de befintliga bidragssystemen och den verksamhet som bedrivs inom kulturområdet finns utrymme för sådan verksamhet som förespråkas i motionen. Motion 2014/15:193 (V) yrkande 12 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om bl.a. det framtida filmstödet och om ett riktat stöd till vissa nyproduktioner av film. Jämför reservationerna 7 (SD) och 8 (V). anför i partimotion 2014/14:193 yrkande 3 av m.fl. att regeringen bör tillsätta en utredning om hur det framtida filmstödet ska se ut. Motionärerna anför att svensk film behöver bättre och mer långsiktiga villkor för att kunna hävda sin särart i den internationella konkurrensen. vill värna mångfald inom filmen. Vidare anförs att svensk film är underfinansierad. Ett framtida utvidgat filmavtal är det alternativ som skulle kunna skapa bättre ekonomiska villkor och därmed bättre konstnärliga villkor för filmen. Förutsättningarna för produktion av svensk kvalitetsfilm för barn och unga behöver stärkas. Även uppdraget att verka för ökad jämställdhet och mångfald bland filmskaparna och stödet för internationell marknadsföring av svensk film behöver stärkas. I kommittémotion 2014/15:2935 av m.fl. yrkande 1 anför att det inte är en tillfredsställande modell att enbart får besluta om ett redan framförhandlat avtal. borde i stället, anser motionärerna, ha möjlighet att påverka innehållet i ett avtal som ligger till grund för fördelning av statliga bidrag. I samma motions yrkande 2 anför att det är olyckligt att filmavtalet låsts fast vid att utvärdera jämställdhet genom att se till i hur hög grad fördelning av stöd går till män respektive kvinnor, och att det förutsätter bristande jämställdhet i de fall denna fördelning inte är helt jämn. Motionärerna befarar att det finns en risk att det övergripande målet om jämn könsfördelning kan leda till att andra kvalitativa bedömningsgrunder åsidosätts. anför vidare i motionens yrkande 3 att det vore önskvärt med ett särskilt stöd riktat mot nyproduktioner som lyfter upp och levandegör den svenska historien och det svenska kulturarvet. Motionärernas uppfattning är att stärkta möjligheter till produktion av historisk film skulle bidra till ökad gemenskap och en mer sammanhållen nation. Den statliga filmpolitiken består av två delar: filmavtalet och filmkulturella insatser. Genom det avtal som ingåtts mellan staten, filmbranschen och flera tv-företag bidrar staten med medel – ca – till svensk filmproduktion samt till viss distribution och visning av film i hela landet. Insatser för olika filmkulturella ändamål – ca – görs helt genom statlig finansiering. De filmpolitiska insatserna genomförs främst av Stiftelsen . Visst stöd fördelas även av . Villkoren för svensk film förändrades i och med det filmavtal som undertecknades och som gäller för perioden –(filmavtal). enades den tidigare regeringen och branschen om att förlänga avtal , dvs. Syftet var att skapa förutsättningar och tid för att tillsammans utveckla framtidens filmstöd så att detta förmår stödja och stärka den svenska filmen. Enligt uppgift från ses inriktningen på den framtida filmpolitiken över. En departementspromemoria ska enligt planerna presenteras . Utskottet konstaterar att förutsättningarna för filmbranschen har förändrats, bl.a. genom att möjligheterna att ta del av filmer ser annorlunda ut . Utskottet anser att det pågående arbetet inte bör föregripas och avstyrker därför motionerna 2014/15:193 (V) yrkande 3 och 2014/15:2935 (SD) yrkande 1. filmavtal sattes målet att ettdera könet, räknat i antal projekt som får stöd, senast före avtalsperiodens slut bör vara representerat till inom kategorierna manusförfattare, producent och regissör. filmavtal skärptes jämställdhetsmålet. Vid avtalsperiodens slut ska förhandsstöden, räknat i antalet projekt som får stöd, ha fördelats jämnt mellan kvinnor och män. , 2014, nådde målen när det gäller produktionsstöd till långfilm, dvs. att pengarna fördelas jämnt både när det gäller manusförfattare, regissörer och producenter. Andelen kvinnliga regissörer som fått produktionsstöd för långfilm uppgick då till , andelen kvinnliga manusförfattare till och andelen kvinnliga producenter till . Myndigheten för kulturanalys har på den tidigare regeringens uppdrag gjort en utvärdering av regeringens jämställdhetssatsningar på kulturområdet –2014. I en rapport som presenterades redovisades bl.a. att möjligheterna för unga kvinnor att pröva på att göra film och skapa egna nätverk har förbättrats. driver även ett förändringsprogram, Moviement, där 15 kvinnor som regisserat minst en långfilm eller tv-serie får tillfälle till individuell utveckling och ömsesidigt utbyte och lärande. Utskottet understryker att det står bakom såväl det skärpta jämställdhetsmålet filmavtal som övriga jämställdhetssatsningar inom kulturområdet i stort och avstyrker därför motion 2014/15:2935 (SD) yrkande 2. Film och kulturarv m.m. –2018 görs en statlig satsning för att digitalisera det svenska filmarvet och därmed göra det tillgängligt för framtiden. Satsningen omfattar totalt . Det kan nämnas att webbplatsen , som invigdes , bidrar till att låta allmänheten få tillgång till delar av det svenska filmarvet. I samarbetsprojekt mellan och Kungl. tillhandahålls kort-, dokumentär-, journal- och reklamfilmer ur respektive institutions samlingar gratis. Sedan starten har antalet filmer fördubblats, och intresset är stort för att använda dem i undervisning, folkbildning och forskning samt i form av nyproduktion, utställningar och interaktiva läromedel. Utskottet konstaterar att insatser görs för att tillgängliggöra det svenska filmarvet. Utskottet anser inte att det är motiverat med särskilt stöd till nyproduktioner av historisk film. Utskottet avstyrker motion 2014/15:2935 (SD) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om vidareförsäljning av biljetter med hänvisning bl.a. till att detta i första hand är en fråga för arrangörer och distributörer av biljetter. I motion 2014/15:926 av m.fl. (S) anförs att man bör se över möjligheten att i lag införa en bestämmelse som förbjuder företag att vid vidareförsäljning av biljetter höja priset väsentligt eller på annat sätt förhindra att detta görs. Motionärerna konstaterar att priserna på biljetter vid vidareförsäljning ibland vida överskrider det arrangörerna tänkt sig och att prissättningen kan bli skev. Långt ifrån alla har råd att delta när biljetter säljs vidare till ett högre pris, och det försämrar också möjligheterna att få tag på biljetter. har behandlat liknande motionsyrkanden tidigare, (bet. 2013/14:CU20). avstyrkte de då aktuella motionsyrkandena och hänvisade till ett tidigare uttalande (bet. 2010/11:CU14). Utskottet anförde bl.a. att det i första hand är arrangörerna och distributörerna som bör ta om hand om de problem som kan uppkomma vid vidareförsäljning av evenemangsbiljetter. Utskottet konstaterar inledningsvis att det inte finns någon särskild lagstiftning som reglerar vidareförsäljning av biljetter till kultur- och idrottsevenemang. I konsumentförhållanden gäller dock bl.a. marknadsföringslagen (2008:486) och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. I är det alltså möjligt att sälja biljetter i andra hand, både för företag och för privatpersoner. Arrangörer av evenemang beslutar själva vilka biljettförsäljningsbestämmelser som ska gälla. Det råder också fri prissättning. har dock ansett att företag som säljer biljetter i andra hand måste vara tydliga med att det är andrahandsbiljetter som säljs. har också ansett rena förbud av vidareförsäljning från arrangörernas sida oskäliga. Enligt uppgifter som inhämtats från har det tidigare statsrådet haft kontakter med första- och andrahandsförsäljare av evenemangsbiljetter för att få en bättre bild av problemet och vilka åtgärder som vidtagits. Bland annat har branschen vidtagit ett antal åtgärder för att begränsa problemen med andrahandsförsäljning av biljetter. Till exempel kan biljetter numera sällan förbokas utan måste betalas direkt, och det maximala antalet biljetter är begränsat.