bet · H201UU15 · 2015-05-11 00:00:00 — Även inom EU är barnets rättigheter en högt prioriterad fråga. Insatserna för att främja och skydda barns rättigheter hör till de EU-målsättningar som har fått ökad tyngd i och med Lissabonfördraget. Bland annat föreskrivs uttryckligen i artikel 3.3. i Fördraget om Europeiska unionen att EU ska främja barns rättigheter. Det framgår i flera styrdokument att EU ska prioritera främjandet av barns rättigheter i unionens externa agerande. Barns rättigheter lyfts fram i om mänskliga rättigheter och demokrati. Vidare betonas barns rättigheter i EU:s prioriteringar inom ramen för FN 2012–2015 samt i de rådsslutsatser som EU antagit om unionens agerande i FN:s MR-forum . EU har även antagit särskilda riktlinjer dels för arbetet med att skydda och stärka barns rättigheter (2008), dels om barn i väpnade konflikter (2008). Som tidigare nämnts betyder antagandet av riktlinjer att frågan är prioriterad för unionen. Utskottet konstaterar att den dagliga verkligheten för miljoner barn världen över står i skarp kontrast till vad som anges i övergripande förklaringar, konventioner och andra instrument samt andra åtaganden och mål om barnets rättigheter. Mot denna bakgrund betonar utskottet att värnandet av barns rättigheter även i fortsättningen måste utgöra en prioritet för både och EU. Utskottet noterar regeringens avsikt att inkorporera i svensk lag. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks kommittémotion 2014/15:2923 (SD) yrkande 6. tar i partimotion 2014/15:1905 av m.fl. yrkande 2 upp vikten av att stoppa förföljelsen av kristna minoriteter. Detta gäller inte minst i . Svensk utrikespolitik ska enligt motionärerna bl.a. verka för att minoriteterna i regionen ska ha samma grundlagsstadgade rättigheter som majoritetsbefolkningen. framhåller i kommittémotion 2014/15:2923 av m.fl. yrkande 7 att det finns ett behov av att intensifiera ansträngningarna för att motverka förföljelser av kristna minoritetsgrupper. Kristna är världens mest förföljda grupp och situationen för kristna har förvärrats i stora delar av och , anför motionärerna. Minoriteters rättigheter garanteras i konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som slår fast att de som tillhör minoriteter ska ha rätt att i gemenskap med andra medlemmar av gruppen ha sitt eget kulturliv och att bekänna sig till sin egen religion samt att använda sitt eget språk. antog en deklaration om rättigheter för personer som tillhör nationella, etniska, religiösa eller språkliga minoriteter. Deklarationen lägger fast att staterna har en skyldighet att säkerställa att personer som tillhör minoriteter har möjlighet att utöva sina fri- och rättigheter. I Lissabonfördraget anges uttryckligen att rättigheterna för personer som tillhör minoriteter utgör en av grundvalarna för EU och att unionen ska främja dessa i sina yttre förbindelser. I Fördraget om Europeiska unionen, artikel 2, stadgas att EU ”ska bygga på värdena respekt för människans värdighet, frihet, demokrati, jämlikhet, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter”. Religions- och övertygelsefriheten garanteras i den allmänna förklaringen och i konventionen om de medborgerliga och politiska rättigheterna. Instrumenten slår fast att religionsfrihet innebär att varje individ fritt har rätt att bekänna sig till och utöva sin religion. Under generalförsamlingens 69:e session antogs en resolution som bekräftar religions- och övertygelsefriheten och bl.a. uttrycker oro för intolerans och våld mot religiösa minoriteter (A/RES/69/175). Resolutionen är regelbundet återkommande och läggs fram av EU. I för mänskliga rättigheter och demokrati inkluderas både minoriteters rättigheter och religions- och övertygelsefrihet. antogs inom EU riktlinjer för att främja och skydda religions- och övertygelsefrihet. Där slås fast att EU ska främja dessa rättigheter i unionens externa relationer. I rådslutsatser om EU:s agerande i MR-forum i FN framgår att EU ska verka för ökad respekt för religions- och övertygelsefrihet samt stärka insatserna för att skydda religiösa minoriteters rättigheter. I EU:s årliga rapport om de mänskliga rättigheterna i världen uttrycks oro över brister i fråga om minoriteters rättigheter eller religionsfrihet i flera länder i (, , , , och ). Det framgår av rapporten att EU har gett uttryck för denna oro via bilaterala diplomatiska kanaler, genom offentliga uttalanden och rådsslutsatser och inom ramen för multilaterala och regionala MR-forum. I sitt tal till framhöll utrikesministern att det är viktigt att bekämpa rasism och diskriminering för att uppnå ett hållbart samhälle där alla deltar, oavsett ursprung, religiös tro etc. Samma budskap framfördes utrikespolitiska deklaration. bistånd till har ett tydligt fokus på att stärka de mänskliga rättigheterna överlag. Inom ramen för regionstrategi för utvecklingssamarbete med och har bl.a. stöd gått till processen att utarbeta konstitution som slår fast att staten står som garant för att skydda religions- och övertygelsefriheten och ett fritt utövande av religiösa seder. I landspecifika rapporter om mänskliga rättigheter tas nationella, språkliga, etniska och religiösa minoriteters rättigheter upp, liksom religions- och övertygelsefriheten. I de landspecifika rapporterna om länder i berörs överlag även den kristna minoritetens situation. Utskottet konstaterar att det i alla delar av världen förekommer att personer som tillhör religiösa minoriteter utsätts för hot, diskriminering och rasism och utesluts från att till fullo delta i ekonomisk, politisk, social och kulturell verksamhet under samma förutsättningar som majoritetsbefolkningen. Utskottet understryker att det är angeläget att och EU fortsätter att lyfta fram religiösa minoriteters rättigheter i såväl bilaterala kontakter som inom ramen för internationella organisationer. Utskottet konstaterar att religiösa minoriteters rättigheter är nära kopplade till religions- och övertygelsefriheten. Utskottet upprepar sitt tidigare ställningstagande (bet. 2012/13:UU15) att religions- och övertygelsefriheten är central i ett öppet samhälle och att religions- och övertygelsefriheten är en universell mänsklig rättighet som kräver beskydd överallt och för alla. Utskottet erinrar också i detta sammanhang om sitt tidigare ställningstagande (bet. 2012/13:UU15) att religions- och övertygelsefrihet är nära förbunden med åsikts- och yttrandefrihet och andra grundläggande friheter som alla bidrar till att bygga pluralistiska och demokratiska samhällen. När det gäller situationen för kristna minoriteter, som tas upp i två motionsyrkanden, konstaterar utskottet att denna grupp befinner sig i en utsatt situation i vissa länder i inte minst och . Utskottet understryker att förföljelsen av kristna minoriteter måste upphöra. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks partimotion 2014/15:1905 (KD) yrkande 2 och kommittémotion 2014/15:2923 (SD) yrkande 7. betonar i den enskilda motionen 2014/15:2321 av yrkande 10 vikten av att röst är stark och pådrivande för att främja homo-, bi-, trans-, och queerpersoners (hbtq) rättigheter. anför i kommittémotion 2014/15:2993 av m.fl. yrkande 7 bl.a. att det är viktigt att står upp för hbtq-personers rättigheter. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna framgår att alla människor är lika värda och har lika rättigheter. Sexuell läggning anges inte uttryckligen i konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter som en diskrimineringsgrund, men för mänskliga rättigheter har fastslagit att konventionens diskrimineringsförbud även omfattar homo- och bisexuella. Därutöver framhöll för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter 2009 att såväl sexuell läggning som könsidentitet omfattas av diskrimineringsskyddet i konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Dessa tolkningar är emellertid inte allmänt accepterade av FN:s alla medlemsstater. antog en resolution som betonar alla människors lika värde och rättigheter oavsett sexuell läggning och könsidentitet (HRC/RES/17/19). Resolutionen uttrycker djup oro över det våld och den diskriminering som drabbar individer med hänvisning till deras sexuella läggning och könsidentitet. I resolutionen ombads Högkommissarien för mänskliga rättigheter att utarbeta en rapport om diskriminerande lagar och våldshandlingar som drabbar denna grupp. Rapporten behandlades av under en paneldiskussion . antog ytterligare en resolution om mänskliga rättigheter, sexuell läggning och könsidentitet (HRC/RES/27/32). Resolutionen upprepar budskapet resolution och uppdrar åt högkommissarien att uppdatera rapporten i syfte att belysa hur det internationella regelverket för mänskliga rättigheter kan nyttjas för att stävja att personer utsätts för våld och diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. har agerat stödjande i processerna kring att utarbeta båda MR-rådsresolutionerna. Vikten av att arbeta för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna oavsett sexuell läggning eller könsidentitet framhålls i centrala styrdokument för EU inom MR-området – i för mänskliga rättigheter och demokrati, EU:s prioriteringar i FN 2012–2015 samt rådsslutsatser om prioriterade MR-frågor för EU att driva i FN . antog rådet riktlinjer för att främja de mänskliga rättigheterna för hbtq-personer. Det framgår av riktlinjerna att syftet är att främja och skydda hbtq-personers rättigheter genom att bekämpa diskriminerande lagstiftning, verka för icke-diskriminering, bekämpa våld mot hbtq-personer samt stödja MR-försvarare som står upp för hbtq-personers rättigheter. Frågan ska drivas inom bl.a. FN, och . Via EIDHR ger EU stöd till flera organisationer som försvarar hbtq-personers mänskliga rättigheter. Därigenom bidrar EU också till att öka allmänhetens medvetenhet om diskriminering och våld som hbtq-personer utsätts för. För att säkerställa lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet och könsuttryck i antogs 2014 en samlad nationell strategi för detta ändamål. Som framgår ovan verkar även på den internationella arenan för att öka respekten för hbtq-personers mänskliga rättigheter. Förtryck och diskriminering på grund av sexuell läggning nämns utrikespolitiska deklaration och i utrikesministerns tal i . Som svar på en skriftlig fråga (2014/15:58) om hbtq-personers rättigheter har utrikesministern framfört att det är en prioritet för regeringen att motverka diskriminering av hbtq-personer. Att främja ökad respekt för hbtq-personers rättigheter är även en uppgift för bistånd. Den tematiska resultatstrategin för särskilda insatser för mänskliga rättigheter och demokratisering har som ett resultatområde ”ökat åtnjutande av de mänskliga rättigheterna för homosexuella, bisexuella och transsexuella personer”. Utskottet konstaterar att frågor om sexuell läggning och könsidentitet är kontroversiella i många länder, inklusive inom EU, och att det i vissa stater finns ett stort motstånd mot att diskutera frågan ur ett människorättsperspektiv. Utskottet framhåller med eftertryck att diskriminering av människor på grund av sexuell läggning och könsidentitet står i strid med den grundläggande och universella principen om alla människors lika värde och rättigheter. Utskottet anser liksom tidigare (bet. 2012/13:UU15) att och EU i partnerskap med tredje länder systematiskt bör främja skyddet av och respekten för de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet inom ramen för FN och andra multilaterala forum och i bilaterala människorättsdialoger. Likaså bör och EU i olika granskningsförfaranden, däribland den allmänna återkommande utvärdering (UPR) som genomförs av , uppmärksamma bristande efterlevnad av de mänskliga rättigheterna när det gäller sexuell läggning och könsidentitet. Utskottet välkomnar de steg som tagits inom bl.a. FN:s ram för att stärka och främja hbtq-personers mänskliga rättigheter och framhåller det positiva i att spelar en konstruktiv och pådrivande roll i detta arbete. Utskottet understryker även betydelsen av att fortsätter att utgöra en kraftfull röst för hbtq-personers lika värde och rättigheter inom både utrikes- och biståndspolitiken. Utskottet välkomnar att EU 2013 antog riktlinjer för att skydda och främja hbtq-personers rättigheter och att denna fråga tydligt prioriteras i styrdokument om EU:s agerande i FN. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks den enskilda motionen 2014/15:2321 (C) yrkande 10 och kommittémotion 2014/15:2993 (M) yrkande 7. begär i kommittémotion 2014/15:140 av m.fl. yrkande 20 bl.a. att bör verka för att () skaffar sig kompetens och avsätter resurser för att utreda misstankar om sexuellt våld i samband med väpnade konflikter. framför i den enskilda motionen 2014/15:2321 av yrkande 3 att aktivt måste verka för att stärka ICC i syfte att motverka straffrihet. Romstadgan om () trädde i kraft . Domstolens jurisdiktion innefattar att motverka straffrihet för de allvarligaste brott som angår det internationella samfundet, nämligen folkmord, brott mot mänskligheten och krigsbrott, i fall där de berörda nationella domstolarna underlåter att pröva dessa brott. är 134 länder statsparter till Romstadgan. EU antog ett rådsbeslut om ICC (2011/168/GUSP). Syftet med beslutet är bl.a. att främja Romstadgans universalitet och säkerställa dess integritet samt att stödja domstolens oberoende och effektivitet. Rådet beslutade om en handlingsplan för att förverkliga ovan nämnda rådsbeslut. I EU:s årsrapport om de mänskliga rättigheterna i världen (EU Annual Report on Human Rights and Democracy in the World in 2013) beskrivs hur EU agerar för att stödja ICC och Romstadgans oberoende, universalitet och integritet. Det framgår bl.a. att EU gjorde formella demarscher i tredjeland för att främja ratificering av Romstadgan och reagerade i fall där tredjeland inte samarbetade med domstolen. EU inkluderar även en ICC-klausul i avtal med tredjeland samt stöder civilsamhällesorganisationer som verkar för Romstadgans universalitet. I samband med Romstadgans statspartsmöte framhöll både EU och i respektive anföranden ett starkt stöd för ICC:s arbete med att motverka straffrihet. ICC och sexuellt våld i samband med väpnade konflikter I Romstadgan klarläggs att våldtäkt, sexuellt slaveri, påtvingad prostitution, påtvingat havandeskap, påtvingad sterilisering eller annan form av sexuellt våld faller under de mest allvarliga brott som angår det internationella samfundet och som således kan hanteras av ICC. Romstadgan refererar till betydelsen av att domarna vid ICC har sakkunskap om våld mot kvinnor och barn och att detta ska beaktas vid tillsättning av domare. Romstadgan är i övrigt tydlig avseende vikten av att stödja och skydda offer för och vittnen till sexuellt våld under förundersökning och domstolsprocess. Vid domstolens inskrivningsenhet ska det enligt stadgan finnas en brottsoffer- och vittnesenhet som tillhandahåller skyddsåtgärder och säkerhetsarrangemang, rådgivning samt annan erforderlig hjälp till brottsoffer och vittnen som uppträder inför domstolen. I denna enhet ska det ingå personer med sakkunskap om trauman till följd av sexuella våldsbrott. Under förundersökningen och rättegången är domstolen och åklagaren vidare skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att skydda brottsoffren och vittnenas säkerhet, välmående och värdighet, särskilt om det misstänka brottets art berör sexuellt eller genderrelaterat våld eller våld mot barn. I samband med sitt tillträde förklarade ICC:s nuvarande chefsåklagare att sexuellt och genderrelaterat våld utgjorde en prioritet för åklagarkontoret. Sexuellt och genderbaserat våld lyfts också fram i kontorets strategiska plan –2015. antog åklagarkontoret ett policydokument om sexuellt och genderbaserat våld. Den strategiska planen och policyn betonar samfällt viken av ett genderperspektiv i all verksamhet som bedrivs av åklagarkontoret. Vikten av kunskap och utbildningsinsatser om sexuellt och genderbaserat våld lyfts fram i styrdokumenten. I policyn konstateras att åtal med anledning av sexuellt och genderbaserat våld kan väckas under flera olika lagrum i Romstadgan. Sexuellt och genderbaserat våld kan enligt policyn vara ett folkmordsbrott, ett krigsbrott eller utgöra ett brott mot mänskligheten. På det institutionella planet framhåller policyn att åklagarkontorets kapacitet för att mer effektivt behandla våld av sexuell karaktär löpande ska förbättras. Det konstateras att bildandet av en enhet för gender och barn och utnämnandet av två särskilda genderrådgivare till chefsåklagaren bidrar till att sätta fokus på denna typ av brott, och ambitionen uttrycks att fortsatt rekrytera personal med kunskap om sexuellt och genderbaserat våld. I nationella anförande vid välkomnades ICC:s policy om sexuellt och genderbaserat våld. förväntas ICC inleda rättegångar mot dels förre president för misstänkta brott begångna 2010–2011, dels den tidigare milisledaren för misstänka brott begångna 2002–2003 i i . Det förra åtalet förväntas beröra brott mot mänskligheten, inklusive våldtäkt. Det senare åtalet förväntas beröra krigsbrott (inklusive våldtäkt och sexuellt slaveri) och brott mot mänskligheten (inklusive våldtäkt och sexuellt slaveri). stöder ICC:s arbete med att motverka straffrihet för sexuellt och genderbaserat våld. I samband med ett tal för betonade utrikesministern att ICC har en central roll att spela på denna punkt. Stöd uttrycktes för chefsåklagarens pågående arbete med att stärka kapaciteten att utreda och åtala brott av sexuellt och genderbaserat våld inom ramen för ICC:s jurisdiktion. Både EU och bidrar till att finansiera ICC. Finansieringen från EU har primärt skett via EIDHR. betalar en årsavgift och bidrar regelbundet med frivilliga bidrag till . –2015 uppgår bidrag till brottsofferfonden till . Fonden finansierar vård, rehabilitering och skadestånd till brottsoffer, däribland offer för sexuellt våld. Utskottet framhåller vikten av att motverka straffrihet och betonar ICC:s viktiga funktion för att förhindra straffrihet för de allvarligaste brotten som angår det internationella samfundet. En delegation från utskottet besökte ICC . Utskottet anser att tillgången till fungerande rättssystem för att skipa rättvisa är en central förutsättning för konfliktförebyggande och fredsskapande. Det gäller inom länder och det gäller internationellt. För att skipa rättvisa i konflikter som rör brott mot mänskligheten, folkmord och krigsbrott inrättades ICC. Utskottet konstaterar att ICC har till uppgift att döma där nationella domstolar underlåter att pröva dessa brott eller då säkerhetsrådet hänvisar en fråga för prövning i domstolen. Utskottet betonar att tillgången till internationell rätt är viktigt för att upprätthålla och utveckla den internationella rättsordningen. Utskottet anser att förtroendet för ICC och dess integritet och oberoende är avgörande för att stärka domstolen och dess universalitet. Utskottet framhåller att det är viktigt att samtliga medlemmar i säkerhetsrådet ansluter sig till Romstadgan för att stärka dess universalitet. och EU måste välkomna nya medlemmar och inte minst när medlemmar tillkommer i områden med pågående konflikter. Det anvisar en fredlig väg till konfliktlösning och rättsskipning. För de som upplever sig vara drabbade av brott mot mänskligheten, folkmord och krigsbrott kan domstolen skapa förutsättningar för att uppnå rättvisa och därmed lägga grunden till försoning. I bästa fall kan rättsskipningen bidra till att konfliktnivån sänks och att nya konflikter undviks. Utskottet understryker särskilt behovet av att kontinuerligt och effektivt främja Romstadgas universalitet och integritet. ska, anser utskottet, aktivt driva på och ta initiativ för att fler länder, och då inte minst säkerhetsrådets samtliga medlemmar, ska ansluta sig till Romstadgan. Utskottet framhåller att regionala initiativ som motverkar straffrihet för folkmord, brott mot mänskligheten, krigsbrott etc. inte får innebära att Romstadgans universalitet och integritet undermineras. Utskottet upprepar (bet. 2012/13:UU15) att det utgår från att EU och fortsätter att agera i enlighet med rådets beslut om ICC och för ett universellt stöd för Romstadgan. Utskottet välkomnar att EU enligt unionens har använt olika diplomatiska verktyg för att stödja ICC och Romstadgans universalitet och integritet. Utskottet fördömer sexuellt och genderbaserat våld och betonar vikten av att motverka straffrihet för övergrepp av sexuell och genderbaserad natur. Utskottet konstaterar att arbetet mot sexuellt och genderbaserat våld är centralt för att uppnå fred och säkerhet i konfliktdrabbade länder. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet att ICC kontinuerligt stärker organisationens kapacitet att utreda sexuellt och genderbaserat våld samt framhåller vikten av att och EU fortsätter att stödja ICC:s arbete i detta sammanhang. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks kommittémotion 2014/15:140 (V) yrkande 20 och den enskilda motionen 2014/15:2321 (C) yrkande 3. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns förslag i motioner som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som har fastslagit med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med promemorian Förenklad motionsbehandling –2018 som utrikesutskottet fastställde . Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som redovisas i bilaga 2 inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna. Övergripande MR-frågor, punkt 2 (M) av (M), (M), (M) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2993 av m.fl. (M) yrkandena 3–5 och 2014/15:2923 av m.fl. (SD) yrkande 1. är ett öppet land med ett långtgående internationellt engagemang och ett stort beroende av vår omvärld. Vår utrikespolitik ska vara värdebaserad. Vi ska medverka till frihet, fred och försoning såväl i vår egen del av världen som i andra delar av världen. Nya arbetar för att få genomslag för de värden vi tror på. Det kräver ett internationellt inflytande som bygger på kompetens, ansvarstagande, en idé- och politikutveckling i takt med omvärldens förändringar och en effektiv och resursstark utrikesförvaltning. Politisk dialog och handel ger effektivare påverkansmöjligheter än isolering och bojkotter. I många fall är det just de länder som vi har minst samsyn med som vi har störst behov av att påverka för att kunna göra verklig skillnad. Demokratin, folkrätten och de mänskliga fri- och rättigheterna utgör hörnstenarna i vår utrikespolitik. Dessa förvaltas bäst genom kraftfulla internationella institutioner och en stark internationell rättsordning. Genom att främja dessa värden försvarar vi också säkerhet, välstånd och intressen i den internationella politiken. Vår politik utgår från alla människors frihet och lika värde. De mänskliga rättigheterna omfattar varje person och begränsar staters makt över individen. Vi tar vår utgångspunkt i den enskilda människan, snarare än i systemen, när vi utarbetar vår politik. Därför är främjande och försvar av de mänskliga rättigheterna en kärnuppgift för oss och något som ska genomsyra all vår politik. De mänskliga rättigheterna omfattar dels de medborgerliga och politiska rättigheterna, dels de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Tillsammans utgör de en helhet som måste respekteras för att människor ska kunna utveckla sin fulla potential. Det är i de länder där medborgerliga och politiska rättigheter respekteras som marknadsekonomi har kunnat utvecklas och skapa tillväxt och välstånd. Vårt långsiktiga utrikespolitiska fokus måste därför ligga på att främja respekten för de medborgerliga och politiska rättigheterna, för att på så sätt skapa förutsättningar för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.