bet · H201JuU16 · 2015-03-19 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 17. Det förekommer att polisen går ut med signalement på gärningsmän till allmänheten i hopp om att få tips eller information som kan leda till ett gripande eller för att skapa en ökad vaksamhet. I somliga fall utelämnar man då viktig information om gärningsmännens signalement av rädsla för att bryta mot politiskt korrekta normer och bli anklagad för rasism. Polisens rädsla i detta avseende är inte ogrundad. Som exempel kan nämnas att en närpolis som skickade ut informationsmaterial till grannsamverkansföreningar om ligor med ursprung från specifika världsdelar tillrättavisades i medierna och anklagades för att sprida fördomar, detta trots att gärningsmannabeskrivningarna var sanningsenliga. Polisens huvuduppgifter är att gripa gärningsmän och skydda samhället från grovt kriminella. Från polisens sida måste man visa en vilja att först och främst gripa eftersökta gärningsmän utan hänsyn till politiskt korrekta normer. Om polisen fortsätter att utelämna signalement för vissa grupper av gärningsmän kan fler offer utsättas för brott i onödan. Vi menar att regeringen måste vidta åtgärder så att polisen inte av rädsla att bryta mot politiskt korrekta normer avstår från att ge signalement på gärningsmännens utseende och ursprung när gärningsmannabeskrivningar kommuniceras till allmänheten. Polisdatalagen, punkt 6 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2507 av och (SD) yrkandena 1 och 2 samt 2014/15:1376 av (MP) yrkande 12. När uppgifter om en person behandlas enligt polisdatalagen (2010:361) får de kompletteras med känsliga personuppgifter endast om det är ”absolut nödvändigt” för syftet med behandlingen. I övrigt får personuppgifter inte behandlas enbart på grund av vad som är känt om personens ras, etniska ursprung, politiska åsikter etc. Vi menar att kraven för behandling av känsliga personuppgifter är alldeles för högt ställda. Det borde finnas utrymme för att registrera sådana uppgifter som inte är absolut nödvändiga för den aktuella situationen men som man kan komma att få användning för vid framtida brottsutredningar. Vi är vidare starkt kritiska mot det absoluta förbudet mot att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp. Förbudet kan i praktiken försvåra eftersökandet av en icke identifierad brottsling. Även om polisen utreder ett brott med politiska motiv får man alltså inte söka på politiska kopplingar eller medlemskap i extrema politiska organisationer. Det ska framhållas att var kritisk mot sökförbudet när det infördes. Man pekade på vikten av att i vissa fall kunna söka på känsliga personuppgifter för att kunna kartlägga vissa typer av brottslighet, inte minst hatbrott och sexualbrott. Man pekade särskilt på att en begränsning av sökmöjligheter med inslag av sexuella preferenser skulle leda till svårigheter att bekämpa sexualbrott mot barn på ett effektivt sätt. Vi anser att undantaget för behandling av känsliga personuppgifter bör lättas upp så att polisen kan registrera sådana uppgifter om man antar att dessa kan komma till användning vid framtida polisutredningar. Dessutom bör förbudet att söka på känsliga personuppgifter helt tas bort. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser det vi nu anfört. Brottsprovokation, punkt 7 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:262 av (M) och 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 8. Vi vill att brottsprovokation i vissa fall ska bli ett tillåtet verktyg för polisen. Det ska således vara tillåtet med brottsprovokation vid grov organiserad brottslighet och olika typer av sexualbrott, människohandel, barnpornografibrott och gromning som är särskilt svårutredda. Däremot ska det inte vara tillåtet när det gäller handlingar med lägre straffvärde som snatteri, stöld, misshandel eller liknande. Undantag bör dock kunna göras om det rör sig om mängdbrottslighet som begås i organiserade former eller där det är särskilt påkallat av samhällsintresset, t.ex. vid tobaks- och alkoholförsäljning till minderåriga. får man inte använda brottsprovokation om det inte finns en stark misstanke om ett förestående brott. Vi vill ändra på detta förhållande och anser att brottsprovokation ska kunna användas mot grupper eller individer som har en kriminell livsstil och där det finns stark misstanke om fortsatt brottslighet. Det kan röra sig om kriminella ligor i förorterna eller mc-gäng men även i andra situationer när det är särskilt påkallat, t.ex. om ett område är särskilt drabbat av våldtäkter, personrån, misshandel etc. Vi vill också tillåta att privatpersoner under noga kontrollerade former agerar lockbete för att kunna lagföra grovt kriminella individer. Beslut om brottsprovokation bör fattas av åklagare. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser det vi nu anfört. Polisens uniformer, punkt 8 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1014 av m.fl. (SD) och 2014/15:1108 av och (SD). beslut att låta poliser bära en religiös huvudbonad till uniformen är anmärkningsvärt. Att tillåta religiösa symboler till polisuniformen kommer sannolikt att påverka förtroendet för poliskåren mycket negativt. Detta öppnar upp för en poliskår där enskilda polisers neutralitet kan ifrågasättas bara genom en titt på deras uniform. Att till polisuniformen tillåta bärandet av en muslimsk slöja – vilken symboliserar såväl religiös underkastelse som en uppdelning mellan män och kvinnor – är häpnadsväckande och torde strida mot allt som vårt demokratiska och sekulära samhälle står för. beslut väcker dessutom en rad frågor. Hur ska en medborgare kunna vara säker på att en polis som tydligt tar ställning för islam och allt som denna antidemokratiska ideologi/religion står för verkligen är neutral i sin tjänsteutövning? Hur ska den som flytt undan ett muslimskt förtryck kunna känna förtroende för en polis som bär en symbol som symboliserar allt det man tvingats fly från? Vad händer med den polis som tar på sig en judisk kippa och ger sig in i någon av våra invandrartäta förorter som präglas av muslimska invandrare? Det finns dessutom ett rättviseperspektiv. Om man gör det möjligt för vissa grupper att bära religiösa symboler till polisuniformen, måste inte i rättvisans namn även andra religiösa grupper få samma rättigheter? I förlängningen öppnar det även upp för politiska grupper att ställa liknande krav. Allt annat vore diskriminerande. beslut är sammanfattningsvis mycket problematiskt. All myndighetsutövning ska självklart vara neutral, och uniformerna ska därför vara fria från såväl religiösa som politiska markörer. Miljöbrott m.m., punkt 12 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2455 av (C) yrkandena 2 och 7. Miljöbrott berör ofta flera länder och en rad olika myndigheter både inom och utanför . Samverkan mellan olika myndigheter är därför viktig för att ett effektivt arbete ska kunna utföras och för att olika typer av miljöbrott inte ska falla mellan stolarna. Polisen samverkar redan bl.a. med , , , och Kemikalieinspektionen. Jag anser att regeringen bör se till att polisens skyldighet att samverka med andra myndigheter när det gäller miljöbrott framgår tydligt av regleringsbrevet. Miljö- och artskyddsbrott är ofta av internationell karaktär, och internationellt arbete är av största vikt för att komma åt dessa brott. Jag anser att möjligheterna till internationella polisutredningar bör öka och att samarbetet mellan olika länders specialister bör organiseras bättre. Regeringen bör verka för att kontaktpunkter för miljöbrott och internationella artskyddsbrott (Citesbrott) inrättas på Europol och . DIKO-brott, punkt 18 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 18 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2535 av och (SD) yrkandena 3 och 4. Det bör utses någon som har det nationella ansvaret för arbetet mot DIKO-brottslighet. Organiserad brottslighet som är internationell men även landsomfattande inom bekämpas bäst av en del inom polisen som har ett övergripande nationellt ansvar för bekämpande av organiserad brottslighet. Det får vara den nya uppgift att avgöra detta, men exempelvis kan huvudansvaret ligga under den nya nationella operativa avdelningen (). För att underlätta och effektivisera ska den sekretess som ibland finns mellan myndigheter inte gälla när efterfrågar information i fall kopplade till organiserad brottslighet. För att säkerställa att de utökade befogenheterna inte missbrukas ska en tillsynsmyndighet följa upp användningen av hemliga tvångsmedel i relation till DIKO-brottslighet. kan antingen vara en redan existerande myndighet, eller om behov finns kan en ny inrättas. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser vad vi nu anfört. Renodling av polisens uppgifter, punkt 20 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 20 borde ha följande lydelse: 2014/15:2986 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2. Jag delar inte utskottets uppfattning att ytterligare utredning om hur polisens uppgifter kan renodlas är nödvändig. Den nya polismyndigheten bör ges tid att utveckla sina arbetsmetoder och den potential för renodling som torde finnas i den. Även den ökade lokala polisiära närvaron som den nya polisorganisationen innebär kommer att skapa bättre förutsättningar för en effektiv polisverksamhet. Dessutom torde de beslutade utökade befogenheterna för civilanställda inom och (prop. 2013/14:232, bet. 2014/15:JuU3, rskr. 2014/15:23) som innebär att civilanställda får utföra uppgifter som tidigare bara fått utföras av polismän att innebära en möjlighet för polisen att renodla sin verksamhet. Det saknas därför anledning för att göra något tillkännagivande med anledning av motion 2014/15:2986 yrkande 2 om att renodla polisens uppgifter. Synliga poliser, punkt 23 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2456 av (C) yrkande 7 och 2014/15:1904 av m.fl. (KD) yrkande 1. Många människor saknar en polisiär närvaro i sin vardag. För att öka känslan av trygghet och mer effektivt kunna arbeta brottsförebyggande krävs att polisen blir mer synlig. I är vi ur ett internationellt perspektiv bra på social brottsprevention, dvs. insatser för att få ungdomar i utsatta uppväxtmiljöer att inte hamna i kriminalitet, samt arbetet med gärningsmännen för att få dem att sluta begå brott och liknande. Detta är givetvis någonting vi måste fortsätta arbeta med och kan bli ännu mycket bättre på. Den situationella brottspreventionen är dock lika viktig, dvs. arbetet för att minska möjligheterna att begå brott enligt teorin ”tillfället gör tjuven”. I det ingår också fler synliga poliser och exempelvis bättre belysning i parker. Regeringen bör vidta nödvändiga åtgärder för att öka polisens synlighet i hela landet. Synliga poliser, punkt 23 (KD) av (KD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 23 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1904 av m.fl. (KD) yrkande 1 och 2014/15:2456 av (C) yrkande 7. Jag anser att ska vara ett tryggt land att leva i, oavsett om man bor på landsbygden, i en stad eller i en förort. En av statens viktigaste uppgifter är att genom ett väl fungerande rättsväsen ge medborgarna trygghet. Internationell forskning visar att ökad direkt patrullering i områden med hög brottslighet fungerar brottsförebyggande. Jag anser därför att fler synliga poliser är mycket viktigt för att ungdomsgäng inte ska få känslan av att ha kontroll över vissa bostadsområden och för att öka tryggheten för övriga boende i området. Regeringen bör vidta åtgärder för att tillgodose det nu anförda. Utökade möjligheter för polisen att avvisa anmälningar, punkt 24 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 24 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkandena 18 och 19. poliser är skyldiga att behandla en anmälan om brott, muntlig eller skriftlig, utan uppskov och oavsett till vilken polismyndighet den lämnats. Detta är problematiskt. Det förekommer att poliser måste överge bevakningen av en brottsutsatt plats för att ta emot en anmälan om ett brott av mindre betydelse. Konsekvensen kan bli att allvarliga brott begås som polisen hade kunnat förhindra om de inte tvingats lämna platsen. Vidare måste polisen ta emot anmälningar som lika gärna hade kunnat hanteras . Polisen belastas då med ökade kostnader för obekväm arbetstid. Polisen bör därför ha rätt att tillfälligt avvisa vissa anmälningar. Anmälningar om sådana brott som utan skada kan vänta till bör under kvällstid och hänvisas till ett kontaktcenter som är öppet . Anmälningar om brott av mindre allvarlig karaktär som kan vänta bör också kunna nedprioriteras. En sådan anmälan bör kunna hänvisas till inlämning då polisen bedömer att det inte finns någon risk för allvarlig brottslighet på annan plats. Polisen är vidare skyldig att ta emot anmälningar även när det gäller förseelser som inte utgör brott. Det kan handla om anmälningar av icke tillräkneliga människor. Det kan också röra borttappade föremål eller rena försäkringsärenden. Det är alltså anmälningar som polisen varken kan eller ska utreda. Trots att dessa ärenden avskrivs måste varje anmälan registreras och behandlas. Det tar enligt i genomsnitt från anmälan till avskrivning av ett ärende. Polisen borde därför direkt kunna avvisa anmälningar som uppenbart inte utgör brott och som kommer att avskrivas. Enligt skulle detta kunna frigöra så mycket som 320 årsarbetskrafter inom polisen. Regeringen bör återkomma med förslag som tillgodoser det anförda. Samordna polisens och register, punkt 28 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 28 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2961 av m.fl. (SD) yrkande 72. Vi anser att polisen och bör samordna sina register eftersom detta vore till fördel för brottsbekämpningen. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser det vi nu anfört. Fristående nationell rapportör, punkt 34 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 34 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2456 av (C) yrkande 11. De människor som är mest i riskzonen för att falla offer för människohandel är de som redan är väldigt utsatta. Det kan röra sig om fattiga människor i andra delar av världen som vill skapa sig ett bättre liv eller ensamkommande flyktingbarn utan stabilitet och någon de känner att de kan lita på. En viktig del i att motarbeta människohandeln är att stoppa efterfrågan. Det kan ske genom att vi motverkar efterfrågan på köp av sexuella tjänster, men vi måste också öka kunskapen om människohandel av annat slag för att kunna minska efterfrågan på billig arbetskraft där utövarna är offer för människohandel. Jag anser att det behövs en nationell fristående rapportör som bl.a. samlar statistik och sprider kunskap för att motarbeta människohandel. Regeringen bör återkomma med ett förslag som tillgodoser det jag nu anfört. Internationellt polissamarbete, punkt 35 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 35 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2456 av (C) yrkande 12 och 2014/15:1711 av Skånberg (KD) yrkande 7. Människohandeln är internationell, och det krävs därför ett internationellt samarbete för att stoppa den. Jag anser därför att det är viktigt att regeringen agerar för att öka möjligheterna till internationella polisutredningar och för att förbättra organisationen av samarbetet mellan olika länders specialister. Fristående myndighet för hantering av brottsmisstankar mot poliser och åklagare, punkt 36 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 36 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:1376 av (MP) yrkande 3. När polisorganisationen nu görs om har jag stora förhoppningar om att olika former av klagomål på polisen, som inte handlar om att polisen gjort något brottsligt men är något som den som anmäler haft synpunkter på, tas om hand på ett bättre sätt. ser man att frågan kring hur internutredningar sköts fortfarande behöver förändras. Polisen är den av staten utsedda ordningsmakten med tillhörande våldsmonopol. Det innebär att polisen har ansvaret för att använda sin ingripandemakt med lagen som verktyg. Utan allmänhetens förtroende kan inte rättsväsendets aktörer arbeta. Jag anser därför att en fristående myndighet ska inrättas för att utreda när polis eller åklagare misstänks för brott. Den internutredningsverksamhet som finns hos polis- och åklagarväsendet bör brytas ut till en självständig utredningsmyndighet. Flera statliga utredningar har avstyrkt att en fristående myndighet inrättas för hantering av brottsmisstankar mot poliser och åklagare. Man har bl.a. pekat på att en viss del av personalen måste komma från polisen eller samt att det helt enkelt skulle vara för kostsamt med en ny myndighet. Även har gjort bedömningen att man kan uppnå en tillräcklig självständighet i de aktuella utredningarna genom andra åtgärder än att inrätta en fristående myndighet. Jag delar inte denna bedömning utan anser i likhet med bl.a. och Justitiekanslern att allmänhetens förtroende för rättsväsendet väger tyngre och att de eventuella nackdelar som kan uppstå kan hanteras på ett fungerande sätt. Regeringen bör återkomma med ett förslag som tillgodoser det jag nu anfört. Indragning av resedokument, punkt 39 (M, C, FP, KD) av (M), (M), (C), (M), (FP), (KD) och (M). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 39 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:2996 av m.fl. (M, C, FP, KD) yrkande 2 och 2014/15:1529 av och (M) yrkande 2. En åtgärd som skulle kunna vara verkningsfull och som vi därför menar bör utredas är möjligheten att återkalla eller tillfälligt omhänderta passet från den som planerar en resa i syfte att delta i strid eller vapenträning utomlands med terroriststämplade aktörer. Svenska medborgare har en grundlagsskyddad rättighet att fritt få resa in i och ut ur , men rättigheten kan begränsas under vissa förhållanden. Vi anser att det bör undersökas om återkallelser av pass kan vara en effektiv, proportionerlig och försvarbar åtgärd för att förhindra resor för att att ansluta sig till organisationer som är terroriststämplade av EU och FN. Regeringen bör vidta åtgärder som tillgodoser vad vi nu anfört. Avveckling av Frontex m.m., punkt 40 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 40 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:82 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3. Efter katastrofen utanför Lampedusa då över 300 migranter drunknade initierade operationen , en operation ledd av den italienska flottan och med syftet att undsätta och rädda migranter som kom över . avslutades formellt och beräknades då ha bidragit till att rädda livet på ungefär 150 000 migranter som operationen pågick. kom totalt 170 000 migranter till (att jämföra med 43 000 ), varav majoriteten kom med båt från . En av anledningarna till att avslutades var att ansåg att man inte själva kunde bära den ekonomiska kostnaden för denna räddningsoperation. ersattes av en EU-gemensam operation under ledning av Frontex som fick namnet . Skillnaden mellan och är att den senare är av mycket mer begränsad omfattning. De fartyg som ingår i går inte längre ut än från och har heller inte något s.k. search and rescue-mandat, vilket innebär att man inte som tidigare patrullerar nära libyskt territorialvatten och aktivt bevakar området i syfte att upptäcka migrantfartyg. Detta har inneburit att kommersiella fartyg, som varken är utrustade eller utbildade att genomföra räddningsaktioner, i högre grad än har fått bistå de migranter som hamnat i sjönöd. Detta beror främst på att de enskilda medlemsstaterna är ovilliga att bidra med såväl finansiering som personella resurser till en gemensam Frontexoperation samt att det finns en oro över att migranter enligt maritim lag kan söka asyl på fartyg från de EU-länder som undsätter dem. Den här utvecklingen, anser jag, sätter fingret på EU:s motvilja att på ett ansvarsfullt och humant sätt ta ansvar för den mänskliga katastrof som flyktingtrafiken över faktiskt innebär. Trots ansträngningar drunknande över 3 000 migranter på väg över . Ett enskilt medlemsland kan inte ensamt ansvara för att hantera den här situationen. EU måste därför gemensamt ta ansvar för att asylrätten för de personer som vågar sina liv på garanteras och att fler katastrofer liknande de utanför Lampedusa 2013, och , inte inträffar. EU bör öka sina ansträngningarna för att etablera lagliga alternativ till dessa farliga resor och avsätta mer resurser för sjoräddning på . EU står inför en paradox i ambitionen att genomföra ett rättssäkert, humant och enhetligt asylsystem när kontrollerna vid EU:s yttre gränser skärps som bristande resurser och förmåga präglar hanteringen av det ökade antalet människor på flykt. Jag anser att regeringen bör verka för att Frontex avvecklas. Fram till dess att det är genomfört bör regeringen skyndsamt verka för att inriktningen av Frontex verksamhet ändras så att både asylrätten säkerställs och skyldigheten att bistå skeppsbrutna respekteras. Åtgärder mot missbruk av pass, punkt 42 (SD) av (SD) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 42 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2014/15:3004 av m.fl. (SD) yrkande 15 och 2014/15:57 av (SD), 2014/15:653 av (FP), 2014/15:994 av (S) och 2014/15:1347 av och (C). I vårt land finns det personer som systematiskt uppger att de förlorat sina pass för att gång på gång få nya utfärdade som de sedan kan sälja på den svarta marknaden. Enligt uppgift finns det exempel på personer som ”tappat” sitt pass en gång . Vidare berättas om själva handelsförfarandet. Först säljs ett pass för på den svarta marknaden. Sedan används det till illegala resor. Därefter begär den ursprungliga passinnehavaren att få ett nytt pass utfärdat, och proceduren upprepas. Enligt har också antalet pass som uppgetts ha förkommit ökat kraftigt . En möjlig lösning på problemet skulle kunna vara att nya passregler införs som innebär att en medborgare endast kan kvittera ut två nya pass om det tidigare passet förkommit och att det vid det andra utfärdandetillfället under påförs en tilläggsavgift av sådan storlek av det inte blir lönsamt att sälja passen. På så sätt förhindras storskalig svart handel med pass som de ekonomiska incitamenten minskas eftersom endast ett pass kan utfärdas till normalt pris. En annan och inte nödvändigtvis ömsesidigt uteslutande lösning skulle kunna vara att speciella restriktioner införs. Dessa skulle kunna ge passutfärdare rätt att avslå misstänkta personers passansökningar.