bet · H201KU20del3 · 2015-01-01 00:00:00 — Det, herr ordförande, är förenligt med budgetlagens bestämmelser. Därmed, herr ordförande, är jag beredd att svara på utskottets frågor. Ordföranden: tackar för inledningen och går över till frågorna. Det är som är anmälande parti. (M): Jag tackar statsrådet för informationen. Jag känner till stor del igen den från de svarspromemorior vi har fått till utskottet. Den här typen av utfrågningar har ju funktionen att man ska få kompletterande information. Jag får väl försöka dra den ur statsrådet med hjälp av mina frågor. Regeringens frysningsbeslut byggde på tanken att förhandlingar skulle komma till stånd mellan regeringen å ena sidan och och å andra sidan. När det gäller huruvida sådana förhandlingar skulle bli verklighet skriver regeringen i sitt svars-pm från att en förutsättning var att kommunen och kom in med en begäran om detta till regeringen. Av svarspromemorian av framgår att regeringen inte hade någon information från om vilken inställning man hade där. Denna okunskap gällande var alltså för handen när regeringen fattade sitt beslut . Av promemorian kan man heller inte utläsa att regeringen tog några initiativ för att få sådan information före beslutet. Här blir det konstitutionellt lite intressant, och inte bara lite utan ganska mycket. I regeringsformen 7 kap. 2 § har vi nämligen ett beredningskrav som ålägger regeringen att inhämta behövliga upplysningar och yttranden innan man fattar sina beslut. Mot den bakgrunden vill jag fråga statsrådet varför regeringen, inför ett så ingripande och trots allt ganska kostnadskrävande beslut, lät bli att försöka få in information från . Om redan då hade sagt nej var det ju, enligt regeringens besked i svarspromemorian till KU, inte ens aktuellt att fatta något frysningsbeslut eller inleda förhandlingar. Min fråga är: Varför avstod man från att inhämta information från före beslutet? : Herr ordförande! Mitt svar till är att precis som framgår av mitt inledningsanförande var majoritetsförhållandena i vid det tillfället fortfarande ganska oklara. Det var först som formerade sig till en majoritet. Det innebär att det inte fanns några möjligheter att tillfråga om inställningen i denna fråga, eftersom det inte fanns några klara majoritetsförhållanden. Det var naturligtvis känt vilken inställning som fanns hos vissa partier i , men det fanns ingen majoritet som kunde fatta ett formellt beslut eller besvara frågan från regeringen. Det var en fråga som hade kunnat diskuteras både mellan och inom parterna innan ett formellt, definitivt besked skulle ges till . Det beredningsarbete som gjordes i var att efterhöra hos vilka konsekvenser en frysning skulle kunna innebära och att sedan ge parterna möjlighet att inkomma med en begäran om att tillsätta en förhandlingsperson för att eventuellt omförhandla finansieringen av detta stora projekt. Det korta svaret på frågan är att då regeringsbeslutet fattades fanns ingen formaliserad majoritet i . I den meningen fanns således ingen part för regeringen att samtala med. (M): Men det är ju inte riktigt svar på frågan om beredningskravet. Enligt det ska synpunkter och yttranden inhämtas innan beslut fattas. Att det inte fanns någon tydlig parlamentarisk majoritet eller ställning när det gäller vilka partier som skulle leda ger mig inte svar på frågan om vilken anledning regeringen hade att fatta frysningsbeslutet innan man hade fått besked från kommunen och om hur de ställde sig till frysningsprojektet. Det var ju det som skulle utgöra basen för förhandlingen. Att beredningskravet var uppfyllt såtillvida att man hade fått information från och visste vad frysningen skulle kosta är en sak. Det jag ifrågasätter är om behövliga upplysningar och yttranden hade inhämtats från innan beslutet fattades. : Herr ordförande! Det regeringsbeslut som togs var ju att frysa projektet i avvaktan på, eller snarare för att ge möjlighet till, parterna att om så önskades komma med en framställan om att inleda en omförhandling av finansieringen. Det innebär att vi gav både och ett tidsrum att komma till regeringen och hemställa om att inleda förhandlingar. Det fanns naturligtvis inga formella ställningstaganden i frågan från någondera parterna, utan det öppnades för en sådan möjlighet i och med regeringsbeslutet. Eftersom beslutet inte handlade om någonting annat än just att erbjuda möjligheten till omförhandling fanns det heller ingen anledning att föregå det beslutet i respektive fullmäktigeförsamling, utan det gavs tidsmöjlighet till det i och med att regeringsbeslutet fattades. (M): Men om hade svarat nej innan regeringen tog sitt beslut hade det enligt regeringens egen logik i svarspromemorian inte fattats något frysningsbeslut. visste man ju inte vad skulle säga. Jag vill ändå framhålla att regeringsformen inte ställer några formella krav på behövlig upplysning på det sättet att man måste inhämta de behövliga upplysningarna på något särskilt sätt. Det står i stället i det här fallet regeringen fritt att via samtal, brev, mejl eller telefon ta kontakt med ledande företrädare. Även om det parlamentariska läget var oklart fanns det företrädare att tala med. Man kunde alltså ha tagit kontakt och fått en hyfsat klar bild av inställning i frågan. dröjde det ända till innan regeringen talade med företrädare. Hade man gjort detta före beslutet hade man trots allt besparat skattebetalarna ett antal miljoner. Statsrådet nämnde 160 miljoner, och jag är inte hundra på var det skulle ha landat – det är ingen än så . Då undrar jag såklart: När man bestämde sig för att inte inhämta yttrande innan, övervägde man vad prislappen kunde bli för skattebetalarna i och med frysningsbeslutet? Svaret på den frågan lämnade jag i mitt inledningsanförande. Inför beslutet inhämtade regeringen ett underlag från om uppskattad kostnad för att frysa projektet. Jag vill återigen säga att det regeringsbeslut som fattades var just att ge utrymme för parterna att om så önskades omförhandla. Det hade alltså varit att föregå det beskedet att försöka på förhand spekulera i hur en kommande landstingsmajoritet skulle komma att ställa sig till frågeställningen. Det fanns nämligen i det här läget inte en formaliserad majoritet. Det pågick också förhandlingar både i – kommun – och i , vilket naturligtvis skulle kunna innebära ett annat ställningstagande än vad enskilda partier före eventuellt skulle kunna svara på. Det beredningskrav som finns anser alltså regeringen vara uppfyllt i och med att vi har tillfrågat vilka uppskattade kostnader det här skulle kunna innebära. Jag vill också påpeka att det i det här fallet inte är en fördyring som belastar skattebetalarna i den meningen att de här pengarna så att säga tränger ut annan verksamhet. Precis som jag nämnde i mitt inledningsanförande är det en fördyring på i storleksordningen i relation till hela projektets kostnad, och i den här typen av stora projekt är det ganska vanligt med både kostnadsfördyringar och kostnadsminskningar i relation till den ursprungliga kostnadsberäkningen. I det sammanhanget kan man nog säga att summan trots allt är en relativt begränsad fördyring. Den kommer inte att innebära att andra projekt trängs undan. Däremot kommer den möjligen att innebära att trängselskatteuttaget för att finansiera projektet förlängs med uppskattningsvis . (M): Jag vill innan jag släpper ordet vidare göra ett litet försök att sammanfatta så här långt. När det gäller att hade upplyst regeringen om kostnader kan som sagt den delen av beredningskravet anses vara uppfyllt – absolut. Det är den ena saken. Sedan har vi dock själva förutsättningen för att förhandlingar skulle inledas, och då är det två andra parter som ska ha lämnat ifrån sig information och där regeringen ska ha inhämtat upplysningar – kommunen och . sådan information från den berörda parten fanns inte, och regeringen hade inte heller sett anledning att inhämta informationen. Det är ingen fråga, utan det är en sammanfattning av ungefär vad statsrådet har sagt. Ordföranden: statsrådet kommentera går det naturligtvis bra. : Jag vill när det gäller den överenskommelse som träffades 2007 återigen påminna om att Socialdemokraterna och inte stod bakom den, varken i eller i . Det innebär att när majoritetsförhållandena förändrades i förändrades också den partens inställning till överenskommelsen. Eftersom det inte fanns någon formaliserad majoritet vid tillfället för regeringens beslut var det inte heller klargjort vilken ställning en kommande majoritet i skulle komma att ha i frågan. Därför blir det ganska logiskt att regeringens beslut handlar om att ge möjlighet för de tre parterna i överenskommelsen att om så önskas omförhandla finansieringen, och det var det regeringsbeslut som fattades . Skälet var att vi i regeringen tror att det är av stor vikt att ett så här stort projekt har en så bred lokal och regional förankring som möjligt. Vi ser också att vi i en ganska nära framtid kommer att ha stort behov av att samverka med både och i ett antal större projekt av nationell vikt. Att redan inledningsvis i regeringsperioden skapa goda, förtroendefulla relationer med och tror vi skapar bättre förutsättningar för att få ett gott samarbetsklimat också i kommande stora infrastrukturprojekt. Långsiktigt tror vi alltså att det här var en nödvändig åtgärd för att också få ett så smidigt beslutsfattande som möjligt framgent, i andra stora projekt av nationell vikt. (S): Statsrådet har redan redogjort lite grann för det, men det är ju inte ovanligt att projekt pausas på grund av just behovet av rådrum. För att tala klarspråk – någonting jag tror att infrastrukturministern skulle uppskatta – är det dumt att gasa om man är på fel väg. Ett exempel i närtid är som sagt pausande av i . För att påminna dem som inte var med då: Den då nytillträdda regeringen valde att pausa projektet på grund av rådrumsbehovet, med följden att projektet sköts upp. Med det vill jag fråga statsrådet om hon kan redogöra lite mer för skälet till det beslut som fattades . : Skälet till att vi fattade regeringsbeslutet om att frysa projekt handlar om att den ena parten … Det var tre parter som gemensamt kom överens om det som 2007 kallades Stockholmsförhandlingen. Det var , och staten. Av de partier som 2007 fanns i respektive hade både och Socialdemokraterna klart uttryckt att man inte kunde ställa sig bakom förhandlingsresultatet avseende hur trängselskatteavgiften skulle fördelas på vägrespektive kollektivtrafikprojekt. Det innebär att man när det stod klart att det blev ett majoritetsskifte i – – inte heller kunde anta att längre stod bakom överenskommelsen såsom den var formulerad 2007. Det innebar att regeringen ansåg det viktigt att i den nya majoriteten i ge möjlighet till lokal och regional förankring, vilket innebar att vi gav möjlighet till både och kommunen att inkomma till regeringen med begäran om att tillsätta en förhandlingsperson om det fanns intresse från parterna för att omförhandla finansieringslösningen från Stockholmsförhandlingen. Vid mötet det hade kallats till , med den dåvarande majoriteten i och som då hade formerat sig, uttalades det sedan ett formellt besked både från , som uttryckte att man önskade en omförhandling, och från , som vid det tillfället uttryckte att man inte var intresserad av en omförhandling. hade det inte inkommit något formellt ställningstagande från . Det hade kommit yttranden från enskilda partier i , men det hade inte kommit något formellt beslut som var förankrat i . Det var först ett sådant kom. Vi anser att projektet i och med möjligheten att öppna för en omförhandling är bättre förankrat lokalt och regionalt, och de lösningar överenskommelsen innebär är om inte gillade så åtminstone accepterade av alla involverade parter. Det tror regeringen är en god förutsättning för en så bra framdrift som möjligt inte bara av det aktuella projektet utan också av hanteringen av kommande projekt. (S): Kände statsrådet att det beslut som togs överskred regeringens rätt att styra riket? : Herr ordförande! Nej, hade vi trott att beslutet inte stod i samklang med den rätt och plikt regeringen har att styra riket hade vi nog avstått från att fatta ett sådant beslut. I stället såg vi att det här låg i linje med det långsiktiga ansvar regeringen har för att styra landet. Eftersom det från en av parterna i överenskommelsen var så tydligt uttryckt att man önskade omförhandla var det viktigt för regeringen att tillmötesgå den önskan. fanns det som sagt inte en tydlig tredje förhandlingspart, utan där fick vi avvakta beslut för att kunna fatta nästa regeringsbeslut om att häva frysningen. (SD): Tack för att du har kommit hit, ! Jag har lite olika frågor, och jag skulle vilja börja med att fråga om förhandlingsläget och den bakgrundsinformation man faktiskt valde att i det här fallet inte inhämta innan man tog beslutet. Den första konkreta frågan blir naturligtvis varför man valde att inte avvakta med frysningsbeslutet tills det fanns en klar majoritet man kunde ha förhandlat med. På så vis kunde man ha undvikit hela den här proceduren, som enligt statsrådet och andra ändå har inneburit en viss fördyring. Skälet var helt enkelt att det från en av parterna hade inkommit en tydlig framställan. Dels fanns det en plattform där den tillträdande majoriteten i tydligt hade uttryckt att man inte stod bakom förhandlingsresultatet, dels fanns det senare en formell framställan från om att man önskade omförhandla avtalet. Då fattade regeringen beslut om att frysa projektet, för ju längre man avvaktar med ett sådant beslut, desto större risk är det naturligtvis för fördyringar. Har man kommit en längre sträcka i genomförandet av projektet finns det också risk att det uppstår nya kostnader när man fryser det. Vi gjorde därför bedömningen att det var viktigt att fatta ett beslut så snabbt som möjligt för att ge rådrum till parterna, om så önskades, att omförhandla finansieringen av detta projekt. (SD): var det fråga från detta beslut tills det fanns klara majoriteter. Självklart kunde man inte veta på förhand när dessa majoriteter skulle bli formella i och . i efterhand kan jag ändå konstatera att den korta tid som var däremellan hade ändå kunnat innebära att om ni bara hade haft lite mer is i magen och faktiskt inväntat dessa majoriteter kunde man ha valt att förhandla med dem. Själva förutsättningarna för att få till en omförhandling var ju att majoriteterna också gick med på det. Det var ju inte okänt att det kunde röra sig om innan majoriteterna blev klara. Hade det trots allt inte varit bättre att invänta detta och ha kunnat slippa dessa fördyringar? hade man kunnat fortsätta projektet under en eller ett par veckors tid och sedan också ha kollat förutsättningarna för att ta beslutet. : Den bedömning som gjordes från regeringen var att det var av stor vikt att regeringen var tydlig med att man var öppen för att öppna för omförhandling om parterna i denna överenskommelse så önskade. Det hade varit svårt att ha denna tydlighet utan att också fatta ett beslut som faktiskt gav reella möjligheter till en sådan omförhandling. Det var skälet till att regeringen valde att fatta beslut om att frysa projektet i avvaktan på besked om det fanns önskemål från och om förhandling. (SD): Tack för svaret. Jag skulle också vilja ställa lite frågor kring den interna promemoria som har skickats till från och som är daterad . Den första frågan som jag skulle vilja ställa kring den handlar om att den är diarieförd först , vilket innebär att den inte är diarieförd förrän efter att beslutet har tagits. Har statsrådet några kommentarer till det? : Normalt ska en handling diarieföras skyndsamt. Jag kan faktiskt inte svara på varför det inte har skett i detta fall. inkommen, och den ingår i det beslutsunderlag som regeringen har haft att ta ställning till. Den ingår också i det material som utskottet har haft möjlighet att ta del av inför granskningen av detta ärende. Men datumet för diarieföring är naturligtvis för sent i förhållande till när handlingen är inkommen. Men det är så att den är diarieförd, och den ingår i det underlag som utskottet har haft möjlighet att ta del av. Den ingick också i det underlag som regeringen hade att ta ställning till inför beslutet. (SD): I denna promemoria har man räknat på fyra olika scenarier för vad kostnaden möjligtvis skulle kunna landa på för en frysning av Förbifart . Där har man lite olika alternativ. Jag kan för enkelhetens skull också läsa upp dem. Alternativ A: Beslut tas att inga huvudkontrakt får påbörjas innan . Alternativ B: Beslut tas att inga nya arbeten får påbörjas i fält innan . Alternativ C: Beslut om att även samtliga arbeten i fält måste avbrytas. Alternativ D: Beslut om att även pågående projekteringsarbete måste avbrytas. Min fråga blir då: Vilket av dessa alternativ hade man egentligen som grund för det beslut som man då fattade? : Herr ordförande! Då skulle jag som svar på den frågan vilja läsa upp det som var regeringens beslut i ärendet, eftersom det där framgår att det inte var något av dessa huvudalternativ renodlat. Det regeringsbeslut som fattades lyder så här: ”Regeringen uppdrar åt att från och med dagens datum och fram till frysa produktionen i projekt . Undantaget är arbeten som måste slutföras för att samhällsviktiga funktioner inte ska riskera att störas eller helt utebli eller arbeten som innebär en säkerhetsrisk för enskilda om de inte slutförs. får i övrigt endast utföra arbete som är kopplat till sökande av tillstånd och planer. Det var regeringens beslut. Därmed kan man säga att det är inget av de handlingsalternativ som använde som exempel för kostnadsberäkningen som renodlat blir regeringens beslut, utan regeringens beslut handlar om att ska avbryta de arbeten som inte är nödvändiga för att upprätthålla samhällsfunktioner och för att se till att säkerställa enskildas säkerhet. (SD): Jag har en avslutande fråga. Man uppger siffrorna 65–, om jag har förstått det rätt. Men den siffran nämns över huvud taget inte, såvitt jag kan se, i den interna promemorian. Även om ni inte har grundat beslutet renodlat på något av de alternativ som har utrett måste jag fråga statsrådet: får ni den siffran ifrån? När jag tittar i denna promemoria hittar jag betydligt högre siffror. Jag ser att för det billigaste alternativet för en frysning, som skulle vara alternativ A där man talar om en försening på , skulle den totala kostnaden vara som och maximalt . Det skulle vara intressant att få veta varifrån man får siffrorna 65–ifrån eftersom den är avsevärt mycket lägre. : Promemorian kom in till . Den följdes av en kontakt med då man diskuterade detta underlag. I dessa kontakter framkom siffran som nämndes i frågan. under processen kom tillbaka, när man hade haft möjlighet att mer konkret ta ställning till tänkbara kostnader i samband med detta beslut, med uppgiften om att det skulle landa på . I det underlag som man tidigare hade fått var det ett ganska stort spann som nämndes, nämligen . Det var siffror som lämnades vid kontakter med . (MP): Herr ordförande! Jag tackar för detta. Detta är inte vilken fråga som helst – att använda trängselskatter. Det var en lokal folkomröstning i . Det som stod på valsedeln var att trängselskatten innebär att avgifter tas ut i biltrafiken i syfte att minska köer och förbättra miljön. Intäkterna överförs till för investeringar i kollektivtrafik och vägar. Under förra mandatperioden gjorde den förra regeringen ganska stora inskränkningar i detta när man valde att låta i princip alla pengar gå in i detta projekt. På det sättet kan man förstå att det fanns väldigt mycket diskussioner i , i länet och på riksplanet. Hur gick diskussionerna kring hur man ville se en annan fördelning av trängselskattemedlen än att allt skulle gå till en tågtunnel? : Regeringen har egentligen inte tagit ställning i sak till hur trängselskatteintäkterna ska fördelas och inte heller haft några synpunkter på hur de diskussionerna har förts i respektive i . Vi har konstaterat att det inte längre fanns en uppställning från alla parter som ingick avtalet 2007, utan det fanns en uttryckt önskan från en av parterna att omförhandla. Vad en sådan omförhandling eventuellt hade kunnat landa i eller vilka utgångsbud som hade kommit i en sådan förhandling har regeringen ingen kunskap och ingen uppfattning om och inte heller några synpunkter på. Vad som skulle bli resultatet av en sådan förhandling hade parterna naturligtvis gemensamt fått komma fram till. Det var egentligen inte ett ställningstagande i sak som regeringen gjorde . Det som gjordes i beslutet från regeringens sida var att ge en möjlighet till parterna att, om så önskades, omförhandla det avtal som ingicks 2007, det i sin tur beroende på att majoritetsförhållandena i hade ändrats sedan det beslutet fattades. Sedan finns det naturligtvis, vilket inte är okänt, olika uppfattningar om fördelningen. Det var också skälet till att man inte ställde sig bakom. Men från regeringens sida har vi inte haft någon anledning att så att säga recensera eller ha synpunkter på förhandlingsresultatet, utan vi har bara konstaterat att det finns en oenighet mellan parterna om huruvida detta avtal ska gälla eller inte. Därför valde vi att ge en möjlighet till omförhandling. (C): Ska man uppfatta regeringens frysningsbeslut som att regeringen själv ville stoppa projektet? Fanns det en tydlig egen vilja i regeringen, eller var det något som splittrade regeringen? : Herr ordförande! Som jag nämnde både i mitt inledningsanförande och i några av svaren tidigare här var beslutet en möjlighet för parterna i projektet att, om så önskades, omförhandla avtalet. Som jag nämnde i mitt svar alldeles fanns det från regeringens sida ingen uttryckt uppfattning om vad slutresultatet av en sådan förhandling i så fall borde bli. Det som regeringen fattade beslut om var utifrån den kunskap som regeringen hade om att det fanns en oenighet i hur man skulle förhålla sig till avtalet som ingicks 2007 och utifrån det öppna för en möjlighet för parterna att omförhandla avtalet. Det var också det beslut som fattades . (V): Herr ordförande! i ingår också i den nya majoriteten, och det är inte heller ett parti som gillar den här förhandlingen . För den som eventuellt sitter och tittar på detta någon annanstans och inte har läst handlingarna är det någonting i det som vi diskuterar som möjligen kan låta lite konstigt. Vi pratar om finansieringen av projektet och beslutet om att frysa det. Det skulle man kunna uppfatta som två olika saker. Man kan faktiskt diskutera hur någonting ska betalas även om man låter projektet pågå, så att säga. Kan ministern lite kortfattat redogöra för hur detta hänger ihop, alltså att man beslutade att stoppa projektet som det som sägs är att man vill diskutera hur det ska finansieras? Det hade man kunnat lämna för att göra ändå, så att säga. : Den uppgörelse som fanns, eller det förhandlingsresultat som parterna ställde sig bakom 2007, var ett beslut som omfattade både projektets utformning och finansiering av detsamma. Det innebär att om man ifrågasätter finansieringen är det väldigt svårt att fortsätta med projektet som om ingenting har hänt, därför att hur ett så här stort projekt ska finansieras har naturligtvis en ganska stor påverkan på hur projektet kan genomföras. Att man väljer att frysa projektet i avvaktan på att en eventuell omförhandling om finansieringen sker är egentligen ganska logiskt, skulle jag vilja säga. Man kan inte fatta beslut om den här typen av stora projekt, eller andra projekt heller för den delen, utan att ha en bild av hur det ska finansieras. Det innebär att dessa två saker naturligtvis hänger väldigt tätt samman. Om man hade kommit fram till en annan fördelning och så att säga en annan finansiering av detta hade det också kunnat få återverkning på själva projektets framdrift. Men det har regeringen, som sagt, valt att inte ta ställning till. Det som regeringen har fattat beslut om är att ge en möjlighet för parterna att omförhandla avtalet. (V): Tack. Jag ville bara att det skulle bli belyst.