bet · H201KU9 · 2015-03-26 00:00:00 — Av artikel 6 framgår att varje nationellt parlament får lämna ett motiverat yttrande med skälen till att parlamentet anser att det aktuella utkastet inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen till , rådets och kommissionens ordförande, från den dag då ett utkast till lagstiftningsakt på unionens officiella språk översänds. Enligt 9 kap. 20 § första stycket riksdagsordningen (RO) ska behandla de grön- och vitböcker som överlämnas av kommissionen till . Talmannen får efter samråd med gruppledarna bestämma att även andra dokument från Europeiska unionen, med undantag för utkast till lagstiftningsakter, ska behandlas av . Enligt 10 kap. 2 § RO ska nämnda EU-dokument hänvisas från kammaren till ett utskott för beredning, och enligt 10 kap. 3 § ska utskotten avge utlåtanden till kammaren över dessa, s.k. granskningsutlåtanden. Enligt 11 kap. 2 § RO ska ett utlåtande vara tillgängligt för ledamöter senast före den dag då det ska behandlas. Det ska anmälas i kammaren och bordläggas vid ett sammanträde innan ärendet avgörs. får besluta att ärendet får avgöras trots att ett utlåtande har varit tillgängligt än . Av uttalanden i lagärendet (bet. 2005/06:KU21 s. 28 f.) framgår att ett kammarbeslut i anslutning till behandlingen av de aktuella EU-dokumenten inte i någon rättslig mening binder regeringen eller eller något av organ. Utskottet anförde vidare att ett riksdagsbeslut i dessa frågor kan betraktas som preliminära synpunkter av konstitutionellt oförbindande karaktär, men att sådana meningsyttringar dock kan ses som uttryck för rådande åsiktsförhållanden i och därmed erbjuda en möjlighet för regeringen att stämma av om dess ståndpunkter är förankrade i . Enligt 9 kap. 20 § andra stycket RO ska pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. Enligt 10 kap. 10 § andra stycket RO ska regeringen från den dag då ett utskott begär det informera om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i det aktuella utkastet. Av 10 kap. 3 § tredje stycket RO följer att om utskottet anser att utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen ska utskottet avge ett utlåtande till kammaren med förslag om att ska avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande, ett s.k. prövningsutlåtande. Utskottet ska också avge ett utlåtande till kammaren om minst fem ledamöter av utskottet begär det. I annat fall ska utskottet anmäla genom protokollsutdrag till kammaren att utkastet inte strider mot subsidiaritetsprincipen. Av såväl (2008/09:URF2) som uttalanden i lagärendet (bet. 2009/10:KU2 s. 13 f.) framgick att subsidiaritetsprövningen i huvudsak är en lämplighetsprövning och att denna därför ska utföras av det utskott som innehar sakkunskapen på området i fråga. Utskottet underströk att prövningen handlar om att fastställa på vilken nivå unionsnivå eller någon nationell nivå, den föreslagna åtgärden ska företas, inte huruvida den föreslagna åtgärden ska företas eller inte, samt att utskotten vid prövningen bör hämta vägledning från de riktlinjer som alltsedan subsidiaritetsprincipen infördes i varit vägledande vid tillämpningen av denna princip, och som utredningen har hänvisat till. Förarbetena betonar även att de nationella parlamenten har en fördragsenlig skyldighet att bevaka att subsidiaritetsprincipen respekteras (2008/09:URF2 s. 30). Sammanfattningsvis innebär den nu gällande ordningen för hantering av olika unionsdokument under unionens beslutsprocess följande. I pro-cessens inledande fas gäller att utskotten och dels ska granska grön- och vitböcker, dels kan granska övriga EU-dokument med undantag för utkast till lagstiftningsakter. Inom ramen för denna granskning kan subsidiaritets-aspekter aktualiseras i den utsträckning som utskottens granskning uppmärksammar sådana. Utskottens granskning leder till s.k. granskningsutlåtanden enligt 9 kap. 20 § första stycket RO. I en av processens senare faser och i enlighet med regleringen i 9 kap. 20 § andra stycket RO ska utskotten och i vissa fall kammaren och pröva tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i vissa utkast till lagstiftningsakter. Inom ramen för denna prövning kan avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande med skälen till att anser att utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen, ett s.k. prövningsutlåtande. Om minst fem utskottsledamöter anser att ett utkast strider mot subsidiaritetsprincipen har de rätt att i ett utlåtande som överlämnas av det prövande utskottet till kammaren lämna förslag till ett motiverat yttrande. tillsattes av kommissionens ordförande . Nämnden verkställer en oberoende kvalitetskontroll av kommis-sionens konsekvensbedömningar. Nämndens kontroll genomförs främst genom att utkast till konsekvensbedömningar granskas. På grundval av dessa granskningar kan nämnden i yttranden lämna rekommendationer för förbättring av dessa utkast. Nämndens yttranden publiceras. publicerades nämndens rapport (se utl. 2010/11:KU26 s. 11 f. för en kort sammanfattning av rapportens relevanta delar). publicerades nämndens rapport , se SEK(2012) 101. Av denna rapport framgick att nämnden sammantaget ansåg att kommissionen hade fortsatt att göra framsteg mot ett evidensbaserat tillvägagångssätt och att det rekordstora antalet konsekvensbedömningar som lämnades in till nämnden visade i vilken utsträckning som konsekvensbedömningsarbetet var förankrat i kommissionens ar-betsmetoder. Nämnden betonade dock att kvaliteten på konsekvensbedömningarna fortfarande varierar. Av rapporten framgick att även om andelen () av rekommendationerna i yttranden som gällde subsidiaritet och proportionalitet minskade jämfört med () lämnades fortfarande synpunkter i ett betydande antal av nämndens yttranden (jämfört 2007–2009 då andelen sådana rekommendationer kretsade kring ). I rapporten anför nämnden att den ofta efterfrågar starkare motivering i utkasten vad gäller behovet av unionsåtgärder. publicerades nämndens rapport på kommissionens webbplats. Av rapporten framgick att nämnden uppmärksammade betydande bekymmer i fråga om subsidiaritet vid ett antal konsekvensbedömningar. Mot bakgrund av detta förordade den att kommissionens samtliga generaldirektorat ägnar särskild uppmärksamhet åt subsidiaritetsmotiveringen av förslag, sär-skilt med tanke på den nya subsidiaritetskontrollsmekanism som infördes ge-nom Lissabonfördraget. Trots att andelen () av rekommendationerna i yttranden som gällde subsidiaritet och proportionalitet minskade ytterligare (se ovan för andelen 2010 och 2011) ansåg nämnden att det fanns utrymme för förbättringar. publicerades nämndens rapport på kommissionens webbplats. Av rapporten framgår bl.a. att andelen av rekommendationerna i nämndens yttranden som gällde subsidiaritet och proportionalitet ökade, dock endast marginellt. Enligt uppgifter som har sammanställts av kammarkansliet behandlade kam-maren 5 prövningsutlåtanden i enlighet med 9 kap. 20 § andra stycket riksdagsordningen (tidigare 10 kap. 6 §) under /11. Av dessa debatterades 3 i kammaren varav inga resulterade i votering. beslutade i samtliga 5 fall att lämna motiverade yttranden till , rådets och kommissionens ordförande. Kommissionen har besvarat samtliga motiverade yttranden som antogs under /11. Under /12 behandlade kammaren 22 prövningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde 2 lagstiftningsutkast. Av dessa debatterades 14 i kam-maren, varav 10 resulterade i votering. beslutade i 20 fall att lämna motiverade yttranden, varav 1 yttrande gällde 2 lagstiftningsutkast. Kommis-sionen har besvarat samtliga motiverade yttranden som antogs under /12. Under /13 behandlade kammaren 15 prövningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde 5 lagstiftningsutkast. Av dessa debatterades 4 i kam-maren, varav 3 resulterade i votering. beslutade i samtliga 15 fall att lämna motiverade yttranden, varav 1 yttrande gällde 5 lagstiftningsutkast. Kommissionen har besvarat samtliga motiverade yttranden som antogs under /13. Under /14 behandlade kammaren 6 prövningsutlåtanden. Av dessa debatterades 3 i kammaren, varav 1 resulterade i votering. beslutade i 5 fall att lämna motiverade yttranden. Kommissionen har besvarat samtliga motiverade yttranden som antogs under /14. har kammaren under /15 inte behandlat något prövningsutlåtande. Sålunda har lämnat sammanlagt 45 motiverade yttranden som gällt 50 lagstiftningsutkast sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. Sammanlagt har utfört subsidiaritetsprövningar av 508 lagstiftningsutkast. Enligt uppgifter från kammarkansliet lämnade utskotten 10 granskningsutlåtanden i enlighet med 9 kap. 20 § första stycket RO (tidigare 10 kap. 5 §) under /07. Av dessa 10 utlåtanden debatterades 7 i kammaren, varav 3 resulterade i en votering. Europeiska kommissionen besvarade 9 av samtliga utlåtanden från /07. Under /08 lämnade utskotten 17 granskningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde 2 dokument. Av dessa 17 debatterades 8 i kammaren, varav 2 resulterade i votering. Kommissionen besvarade samtliga utlåtanden från /08. Under /09 lämnade utskotten 18 granskningsutlåtanden. Av dessa 18 debatterades 9 i kammaren, varav 6 resulterade i votering. Kommis-sionen har besvarat 15 av samtliga utlåtanden från /09. Under /10 lämnade utskotten 17 granskningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde två dokument. Av dessa 17 debatterades 7 i kammaren, varav 6 resulterade i votering. Kommissionen har besvarat 16 av dessa 17 utlåtanden. Under /11 lämnade utskotten 26 granskningsutlåtanden. Av dessa 26 debatterades 18 i kammaren, varav 9 resulterade i votering. Kommissionen har svarat på 25 av dessa 26 utlåtanden. Under /12 lämnade utskotten 23 granskningsutlåtanden. Av dessa 23 debatterades 15 i kammaren, varav 10 resulterade i votering. Kom-missionen har svarat på samtliga av dessa 23 utlåtanden. Under /13 lämnade utskotten 14 granskningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde 2 dokument. Av dessa 14 debatterades 8 i kammaren, varav 4 resulterade i votering. Kommissionen har svarat på 13 av dessa 14 utlåtanden. Under /14 lämnade utskotten 5 granskningsutlåtanden, varav 1 utlåtande gällde 2 dokument. Av dessa 5 debatterades 3 i kammaren, varav 2 resulterade i votering. Kommissionen har svarat på samtliga av dessa 5 utlåtanden. under /15 har utskotten lämnat 4 granskningsutlåtanden. Av dessa 4 har 1 blivit föremål för debatt och votering i kammaren. Kommissionen har ännu inte svarat på något av dessa 4 utlåtanden. under /15 har utskotten lämnat 5 granskningsutlåtanden. Av dessa 5 har 2 blivit föremål för debatt i kammaren, varav 1 resulterade i votering. Kommissionen har svarat på 1 av dessa 5 utlåtanden. Uppföljningen av subsidiaritetsprincipens tillämpning Utskottets femte årliga uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning (bet. 2014/15:KU5) genomfördes . Uppföljningen omfattar perioden fr.o.m. t.o.m. . genomfördes 123 subsidiaritetsprövningar i riksdag, och 10 motiverade yttranden översändes till , rådets och kommissionens ordförande. har gett övriga utskott möjlighet att yttra sig över vissa iakttagelser som gjorts vid genomgången av subsidiaritetsärendena. Nio av femton utskott yttrade sig. I betänkandet behandlas fyra huvudsakliga områden. Vad gäller ärendenas formella hantering m.m. konstaterar inledningsvis att riksdag är ett av få parlament inom EU som prövar samtliga utkast till lagstiftningsakter som översänds enligt protokoll nr 2 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Av de yttranden som inkommit från övriga utskott framgår att vid subsidiaritetsprövningen utgår flera av utskotten från förslagens komplexitet och omfattning när de avgör vilka beredningsåtgärder som krävs. framhåller i betänkandet att även om riksdagsordningen ställer krav på att samtliga utkast ska prövas av utskotten finns det inget som hindrar att någon form av förenklad behandling används. Vidare noterar med tillfredsställelse att EU-samordningen tagit på sig rollen att bevaka och underrätta utskotten om när lagstiftningsförslag antas. har i tidigare uppföljningar efterfrågat att man centralt inom inför sådana rutiner för att bistå utskotten. I betänkandet gör vidare vissa iakttagelser vad gäller utfall av genomförda subsidiaritetsprövningar och utrymmet för nationella åtgärder till följd av EU-förslag. konstaterar att haft invändningar mot av alla förslag som har prövats sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. De allra flesta av de motiverade yttrandena som lämnat har gällt förslag om tillnärmning av lagstiftning som rör den inre marknaden, följt av yttranden som gällt förslag som gäller etableringsrätt, jordbruk och fiskeri och transportpolitik. Flera av utskotten pekar på svårigheterna att bedöma hur de olika förslagen påverkat utrymmet för nationella åtgärder eftersom flera av förslagen ännu inte har lett till EU-lagstiftning. Det konstateras dock att det skett ett omfattande lagstiftningsarbete inom EU på bl.a. finansmarknadsområdet och att i takt med att lagstiftningen på EU-nivå stärks, minskar utrymmet för nationell lagstiftning i motsvarande mån. Vidare konstateras att ett omfattande lagstiftningsarbete även har skett på det straffrättsliga området. påpekar att detta i många fall är nödvändigt för att nå ett effektivt samarbete på området och på så sätt nå målet för samarbetet. delar justitieutskottets uppfattning att det är av stor betydelse att respekten för medlemsstaternas olika rättsliga system och traditioner bevaras och att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna respekteras. Det framhålls att sådana avvägningar ofta är svåra att göra, och att det därför är viktigt att medlemsstaternas synpunkter i dessa hänseenden beaktas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Detta gäller inte minst det fortsatta lagstiftningsarbetet med kommissionens förslag om att inrätta en europeisk åklagarmyndighet med tanke på att förslaget uppnådde gränsen för gult kort. påminner om att enligt protokoll nr 2 ska , rådet och kommissionen ta hänsyn till motiverade yttranden från de nationella parlamenten, även om tröskelvärdena för ett gult kort inte uppnås. Flera utskott konstaterar i sina yttranden till att kommissionen allt oftare lägger fram förslag till förordningar i stället för förslag till direktiv, vilket minskar handlingsutrymmet för de nationella parlamenten att anpassa lagstiftningen på EU-nivå till de skiftande konstitutionella förutsättningarna i varje enskilt medlemsland. Ett problem som flera utskott uppmärksammar är att det förekommer att förhandlingarna inom EU påbörjas redan innan tidsfristen för subsidiaritetsprövningen av ett förslag löpt ut. understryker vikten av att de nationella parlamentens subsidiaritetsprövningar kan genomföras innan förhandlingarna om förslagen inleds. Därutöver behandlar i betänkandet kontakter med representant, m.m. Det konstateras liksom vid förra årets uppföljning att inget av utskotten uppger sig ha haft några kontakter med andra nationella parlament. För att säkra det effektiva utövandet av de parlamentariska befogenheterna när det gäller övervakningen av subsidiaritetsprincipen framhålls i betänkandet att det krävs ett utökat samarbete mellan de nationella parlamenten, om möjligt på politisk nivå. Frågan väcks hur ett närmare samarbete kan komma till stånd. Det konstateras att det finns vissa möjligheter till interparlamentariska möten, bl.a. inom ramen för Cosac. För att ett sådant möte ska bidra till informationsutbyte som leder till ett gult kort måste det dock infalla under åttaveckorsfristen, vilket sällan torde vara fallet. När det gäller IPEX framhåller flera av utskott den begränsade nyttan med plattformen. Systemet brister bl.a. i att det saknas uppgifter från en del medlemsstater, att information endast finns tillgänglig på originalspråk och inte i anslutning till beslutet. Det är enligt mening inte möjligt att inom ramen för sin uppföljning besvara frågan om hur ett närmare samarbete mellan de nationella parlamenten ska kunna komma till stånd, men utskottet anser att frågan måste börja diskuteras. påpekar i betänkandet, liksom man har gjort tidigare, att representant vid EU:s institutioner är en möjlig väg till ett fördjupat samarbete och konstaterar att flera av utskotten framhåller att de har kontinuerlig kontakt med representanten och att kontakterna fungerar väl. Slutligen behandlas kommissionens motiveringar av subsidiaritetsprincipen i betänkandet. konstaterar att i av alla förslag som subsidiaritetsprövades i saknades motiveringar i fråga om subsidiaritetsprincipen, vilket är en klar försämring jämfört med då motiveringar saknades i av förslagen. Avsaknaden av motiveringar är enligt utskottet givetvis inte acceptabel. Som flera av utskotten framhåller är motiveringarna dessutom ofta mycket knapphändiga. påminner om att kommissionen och andra förslagsställare har en absolut skyldighet att motivera sina utkast till lagstiftningsakter i fråga om subsidiaritetsprincipen enligt protokoll nr 2. Utskottet framhåller att avsaknaden av fullgoda motiveringar utgör en svaghet i unionens lagstiftningsarbete och gör det svårare för de nationella parlamenten att bedöma om förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen. EU-samordningen vid kammarkansliet har sammanställt sina erfarenheter och iakttagelser vad gäller den politiska dialogen och subsidiaritetsprotokollets tillämpning i en kanslipromemoria daterad . I kanslipromemorian, som avser iakttagelser , finns observationer som bygger vidare på sådant som redovisats i de fyra föregående underlagen , 2012, 2011 och 2010 (se utl. 2013/14:KU45 s. 15 f., 2012/14:KU14 s. 22 f., 2011/12:KU5 s. 24 och 2010/11:KU26 s. 18 f.). EU-samordningens uppfattning är att kommissionens administration kring subsidiaritetskontrollen i huvudsak fungerar bra. I sin sammanfattning lyfter EU-samordningen fram två eventuella oklarheter vad gäller dels egen hantering av subsidiaritetsprövningen, dels deltagande inom ramen för den politiska dialogen. Den första oklarheten handlar om synen på unionens exklusiva befogenheter. EU-samordningen har uppmärksammat EU-institutionernas uppfattning att det finns några områden som med hänvisning till sin natur implicit omfattas av unionens exklusiva befogenheter, trots att de inte nämns i artikel 3 i EUF-fördraget. I granskningen av förra årets rapporter fann inte skäl att göra någon annan bedömning än den regeringen gjorde i proposition 2007/08:168 om Lissabonfördraget, nämligen att förteckningen i artikel 3 EUF-fördraget är uttömmande. Kommissionen har i ett svar på utlåtandet, K(2014) 5840, bekräftat sin uppfattning att artikel 3 EUF-fördraget inte är uttömmande. När ett förslag kommer in till ska EU-samordningen göra en preliminär bedömning om förslaget kan komma att bli föremål för en subsidiaritetsprövning. Förslaget hänvisas till utskott för beredning först när förslagsställaren bekräftat att förslaget omfattas av fördragets kontrollmekanism. Kommer inte någon skrivelse från förslagsställaren hänvisas inte förslaget för subsidiaritetsprövning, oavsett EU-samordningens bedömning i frågan. EU-samordningen har identifierat 15 förslag som inte har underställts subsidiaritetsprövning med uttrycklig eller underförstådd hänvisning till att förslagen till sin natur faller inom unionens exklusiva befogenhet. Förslagen kan sägas röra EU:s budget och institutionella frågor, som typiskt är vad som omfattas av synsättet. Viss tveksamhet råder enligt EU-samordningen kring bedömningen av förslag om associering av och territorier, eftersom dessa i någon mån kan omfatta områden som utgör exklusiv befogenhet enligt artikel 3 i EUF-fördraget. Den andra frågan EU-samordningen tar upp gäller möjligheterna för , dess organ och ledamöter att samverka med EU:s institutioner och andra nationella parlament i frågor som rör t.ex. subsidiaritetsprövningarna. Den nya kommissionen har signalerat en delvis ändrad attityd till de nationella parlamentens subsidiaritetskontroll[1]. Bland annat ska kommissionen framöver söka en nära dialog med de parlament som lämnat motiverade yttranden, även i vissa fall när tröskeln för en omprövning inte nås. Det återstår att se om attitydförändringen slår rot och vilka uttryck den i så fall kommer att ta sig. Enligt EU-samordningen förefaller det dock inte osannolikt att , i den händelse ett motiverat yttrande skulle antas, på ett mer konkret sätt än kommer att bjudas in att gentemot kommissionen t.ex. utveckla sin syn och resonera kring acceptabla lösningar. Om skulle anse det önskvärt med en utveckling som innebär fler och mer konkreta tillfällen att engagera sig i kontakter med EU:s institutioner och andra nationella parlament, kan det enligt EU-samordningen finnas anledning för att fundera över och klargöra förutsättningarna för att också delta i sådana sammanhang. EU-samordningen kommenterar avslutningsvis den statistik som redovisas i kommissionens rapporter. I rapporten (2014) 506 anges att avgett 9 motiverade yttranden . I bilagan till rapporten framgår att de 9 motiverade yttrandena avser sammanlagt 13 kommissionsförslag. Kommissionen ber de nationella parlamentens IPEX-korrespondenter verifiera uppgifterna i bilaga 1 till rapporten (2014) 507. Uppgifterna i utkastet som lämnades för påseende var desamma som i den slutliga versionen, dvs. totalt 24 yttranden varav 9 motiverade yttranden. I EU-samordningens svar till kommissionen framgick emellertid att det korrekta totala antalet yttranden var 23 och att 10 av dessa var motiverade yttranden. EU-samordningen uppmärksammade också att de 23 utlåtandena och motiverade yttrandena från behandlade sammanlagt 28 kommissionsdokument och att tabellen kunde bli mer rättvisande om det framgick. Trots anmärkningen blev uppgiften i rapporten om det totala antalet (24) fel. Av rapporterna med bilagor framgår att kommissionen bokfört ett motiverat yttrande som ”endast” ett yttrande. EU-samordningen kan ha viss förståelse för att kommissionen gjort så eftersom det aktuella fallet trots sin rubricering möjligen kan missuppfattas som något annat än en invändning med hänvisning till subsidiaritetsprincipen. Fallet exemplifierar enligt EU-samordningen vikten av tydlighet i motiverade yttranden. Yttranden från andra nationella parlament På plattformen IPEX har information lämnats om ställningstaganden och yttranden från andra nationella parlament vad gäller kommissionens aktuella rapporter. Fram till hade enligt uppgifter ur databasen 8 kamrar i medlemsstaterna slutfört sin granskning av förbindelserapporten och 8 kamrar granskningen av subsidiaritetsrapporten. De yttranden som finns tillgängliga på engelska har sammanfattat nedan. antog den italienska deputeradekammarens utskott för EU-frågor ett dokument med anledning av de två kommissionsrapporterna. I dokumentet presenteras i huvudsak fyra förslag som syftar till att göra de na-tionella parlamentens roll i lagstiftningsprocessen starkare. Till att börja med anför deputeradekammaren att EU:s institutioner behöver ännu tydligare försäkra sig om att subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna efterlevs för att kunna urskilja initiativ med ett tydligt EU-mervärde. Vidare föreslår kammaren att kommissionen bör tillhandahålla utförligare motiveringar för lagstiftningsförslagens förenlighet med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. Kommissionen bör kunna erbjuda kvantitativa och kvalitativa indikatorer för detta ändamål. Deputeradekammaren anför vidare att de konsekvensutvärderingar som används av kommissionen, och rådet ska vara jämförbara, inte minst för att förenkla för de nationella parlamenten att bilda sig en uppfattning om förslagens förenlighet med subsidiaritet och proportionalitet. Slutligen föreslår kammaren att en utvärdering av förslagen när de väl blivit antagna måste bli en permanent del i utvecklingen av EU-lagstiftningen. antog den italienska senatens utskott för EU-frågor en resolution i vilken både förbindelse- och subsidiaritetsrapporterna behandlas. Två huvudsakliga förslag lyfts fram i resolutionen.