bet · H301JuU8 · 2015-11-12 00:00:00 — Det är ord och inga visor, helt enkelt. års rapport är någon typ av facit på den socialdemokratiska kriminalvården som var innan ni tog över 2006. Den här rapporten är ett facit på hur den borgerliga alliansregeringen har fungerat. Jag får i lite ödmjukhet säga, något som passar för både oss och er: Det finns ingen anledning att glänsa från något av de politiska blocken om Kriminalvårdens resultat för återfall i brott. Så enkelt är det. Vi behöver således inte ha fokus på att kasta paj på varandra i det här sammanhanget. redovisning var det ungefär samma slutsatser som förtjänstfullt beskrev här . Utslussningsverksamheten är bristfällig. Dokumentationen och utvärderingen av insatserna kan göras betydligt bättre. Även den verkställighetsplanering som är formellt beslutad genomförs inte i den omfattning som man hade kunnat önska. Framför allt är det centrala att återfallsfrekvensen i stort sett är . Det är ett besvärande faktum som vi alla måste ta till oss. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om återfall i brott Vad är lösningen på det? Är det en ny handlingsplan eller nya myndigheter? Vi delar uppfattningen från i egentligen alla delar. Vi ser att de rekommendationer den ger oss i grund och botten har en viss bäring för att kunna råda bot på vissa saker. Vi har ett antal parallella processer som äger rum om Kriminalvårdens verksamhet. Vi hade förmånen att ha generaldirektören hos utskottet där han gick igenom en del av detta. Vi har en ny myndighet som har börjat sätta sig, en nationell kriminalvårdsmyndighet i stället för många regionala. Det gör att det givetvis blir betydligt bättre förutsättningar för att klara av att utvärdera och få likvärdighet över hela landet när det gäller insatserna. Självklart är det så. I anslutning till det har man ett helt nytt uppföljningssystem. Man tittar på de olika handlingsplanerna och programmen inom frivården, försöker att kvalitetssäkra dem och se till att ta bort dem som inte fungerar. Det har man också gjort. Om det visar sig att det utifrån ett vetenskapligt perspektiv inte har fungerat ska man helt enkelt fasa ut den rehabiliteringsåtgärden. Regeringen har också specifikt uppdragit åt att utreda hur sysselsättningsåtgärderna i kriminalvården ser ut. Det är viktigt att följa den delen. Arbete i anstaltsmiljö är en oerhört viktig faktor för att de intagna ska komma in i någon typ av normala rutiner också utanför i samhället. Det gäller även studierna. Där är den stora utmaningen att se till att de intagna har bra studier som verkligen dockar med de studier som finns utanför fängelsemurarna. Vi har specifika system inom frivården och kriminalvården. Men utanför måste kommunen, socialtjänst och de ordinarie systemen på ett adekvat sätt fånga upp dessa personer när de väl kommer ut. Så fungerar det inte riktigt . Det beror på att samhället har stått inför enorma utmaningar när det gäller bostadsbrist och brister i hur vi klarar av att hantera integration och annat. Utöver detta har man tagit initiativ för att få Brå och Kriminalvården att få en bättre gemensam utvärdering. Det är lite grann det som efterlyses i några av era reservationer. Vi anser alltså att det finns punkter som redan är på gång och som gör att reservationerna i viss mån slår in en öppen dörr. Utöver det kan jag säga att det i vår budgetproposition finns speciellt fokus på det återfallsförebyggande arbetet och utslussningsåtgärder. Där finns både medelstilldelning och direktiv i anslutning till det som kommer. Det kommer att stärka den delen. Man kan tycka, om man vill, att detta är ganska deppig läsning och att det här inte är någonting att göra åt. Men det måste också sägas att Kriminalvården har betydligt bättre förutsättningar på många plan att skapa en bättre plattform. Det är precis vid utslussningen som det brister; det visar väldigt tydligt. Det är där vi måste bli bättre. I övrigt har vi nästan inga rymningar från våra anstalter. Vi har en i princip narkotikafri anstaltsmiljö. Screeningtesterna visar att det är en låg andel av de intagna som är påverkade av substanser. På det viset skapar man givetvis förutsättningar för rehabilitering, för drogerna är såklart både orsak och verkan när det gäller varför man ägnar sig åt brottslig verksamhet. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om återfall i brott Dessutom har vi, bland annat beroende på Högsta domstolens beslut om grova narkotikabrott, ett antal vakanser i fängelserna. Generaldirektören beskrev hur man i det här läget kan vidareutbilda personalen och kanske också styra upp resurser till att jobba mer med förebyggande verksamhet när det finns lite luft i organisationen, eller vad man ska kalla det. Detta är fallet, för man har behållit personalnivån och andelen personal. Det gör att Kriminalvården i sin medelstilldelning i viss utsträckning har förutsättningar att jobba med det återfallsförebyggande arbetet på ett annat sätt . Som jag nämnde i mitt anförande gjorde Alliansen mycket under de år vi satt i regeringsställning. Men jag har aldrig någonsin påstått att allting är perfekt, för detta är ett stort och svårt område och mycket finns kvar att göra. Det är bättre att vi talar om framtiden och inte om det som har varit. har rapporten visat att det finns stora brister. Vi i alliansregeringen ville ta tag i det här, och därför tillsatte regeringen utredningen . Den skulle analysera hur pass bra verksamhet Kriminalvården bedrev och om den var kostnadseffektiv. Man skulle även jämföra med andra länder och se om det fanns någonting där som vi skulle kunna ta till oss och förbättra. Utredningen skulle också föreslå samverkan och hur man skulle kunna förbättra den. Utredningen skulle ha redovisats nu /16, alltså om ungefär en månad. Ändå valde S-MP-regeringen att lägga ned den, vilket jag tycker är ganska obegripligt. I granskningsrapporten skriver regeringen att en massa olika saker bereds, men det är långt ifrån förslag. Det kan ta ett, två eller innan regeringen kommer med förslag till vad de vill göra. Därför förstår jag som sagt inte riktigt varför regeringen lade ned utredningen. Annars skulle man förmodligen ha fått bra förslag inom drygt en månad. Därför är mina frågor: Varför lade regeringen ned utredningen? Och när beräknar regeringen att komma med egna förslag? Man kan säga så här: Ni vet att när vi tog över makten blev det en annan typ av budgetsituation för när det gäller utredningsverksamheten. Man blev tvungen att prioritera bland de uppdrag man hade. För att tala klartext upplevde väl regeringen helt enkelt att inom verksamhet finns förutsättningar att få forskningsöversikten och den internationella utblicken inbyggda i själva de resurser som Kriminalvården har i och med den nya enmyndighet som har satts i sjön. Jag har full tillförsikt när det gäller att såväl Kriminalvården som och har stenkoll på de internationella utblickarna och vad som funkar och inte funkar. ligger fortfarande i framkant i världen både när det gäller kriminalvård och, framför allt, när det gäller omvärldsbevakning och forskningsanknytning när det handlar om hur vi hanterar rätts- och kriminalvårdspolitik. Så är det när det gäller de enskilda programmen: Man utvärderar dem konsekvent, och man gör det utifrån en vetenskapligt beprövad metod. Därefter drar man slutsatser. Funkar det eller funkar det inte? Om något inte funkar slutar man med det. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om återfall i brott Jag är helt övertygad om att den konkreta vardagliga verksamhet som finns i myndigheten kommer att vaska fram förslag som vi kommer att ta politisk ställning till . Jag är inte helt övertygad om att Kriminalvården har stenkoll, som sa, på vad andra länder gör. svarade inte på min fråga om när. När kommer det förslag från regeringen? Om det tar ett, två eller är det många brottsoffer som drabbas som eventuellt annars inte skulle ha behövt drabbats. Jag skulle alltså vilja veta när det kommer förslag. Det står i skrivelsen att regeringen bereder, men det finns inte en enda bokstav om när det kommer att komma förslag. Jag har också en fråga om olika behandlingar. deltar i behandlingar. Det är alltså som inte deltar. Om man tänker på vad jag sa om Norrtäljeanstalten, där snittiden är fängelse, och att av dem som sitter och kommer ut efter kanske sju, åtta, nio eller i fängelse utan att ha fått någon som helst behandling är det en ganska skrämmande tanke. Det är grova brottslingar som sitter där, som utsätter människor för grova sexualbrott. Vi vill i alla fall att det ska få en liten konsekvens om man inte deltar i behandlingsprogrammen, och vi vill verkligen från och Alliansens sida att fler kommer att delta. Mina frågor till är: Anser du att deltagandet bör öka? Och hur tänker ni i så fall göra för att få fler att delta? I vår budgetproposition finns speciella medel för just utslussningsåtgärder. Det är nu vi ska ta ställning till det, och det är också där direktiven kommer skriftligen till myndigheterna. Det är alltså i realtid, och vi har resurser för bland annat denna fråga. Jag vill påstå att det händer saker och ting, men det är klart att det är en annan sak om man ska ta ett helhetsgrepp i form av en nationell handlingsplan. Det här är ingen ny verksamhet. Man har burat in folk i det här landet, och vi har lång erfarenhet av vad som funkar och inte funkar. Forskningsläget är inte ett oskrivet blad när det gäller vad som har effekt på återfallsförbrytande verksamhet. Problemet är att man inte får det att fungera i praktiken när det gäller samverkan mellan myndigheterna. Det är där man måste ha störst fokus, och inte på att hålla på med handlingsplaner, utredningar eller forskning i första hand. I första hand handlar det om action in the house. Man måste se till att kommuner samverkar med Kriminalvården och socialtjänst. Vi har Krami, som jag tror att också ni tycker är en bra verksamhet, där Arbetsförmedlingen, kommunen och Kriminalvården samverkar på precis det vis som jag tror att också ni efterlyser. Fokus ligger på att komma tillbaka till arbetsliv och studier. Det är en verksamhet som vi absolut ser positivt på att man utvecklar och bygger ut. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT om återfall i brott Ett av vårt samhälles viktigaste uppdrag, särskilt rättsväsendets och specifikt Kriminalvårdens, måste vara att skydda våra medborgare från brott. Det här arbetet måste bedrivas i hela samhället. Det görs genom att vi bygger ett samhälle där människor kan leva goda liv som delar av arbetsmarknaden och att de får en bostad och en utbildning - att man investerar i det samhälle som vi alla är del av. Vi har stora utmaningar. En av dem är att människor över huvud taget börjar begå brott och en annan att vi inte lyckas hindra dem som vi lagför från att fortsätta att begå brott. Det är det problemet som handlar om. Kriminalvårdens viktiga uppdrag att förebygga återfall i brott uppfylls inte till fullo. Mycket görs som är bra, men det behöver göras mer. Jag tycker att det är viktigt att ta fasta på de slutsatser som har presenterat för regeringen, och jag är glad att regeringen tar de här synpunkterna på stort allvar. Den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen har i budgetpropositionen som vi lägger fram tillsammans med satsat på att förstärka det återfallsförebyggande arbetet. Man pekar särskilt ut utslussningen, alltså skarven, där de intagna går från anstalt tillbaka till samhället. Där behövs det fler insatser. Det är vid den punkten som det i mångt och mycket avgörs om personer kommer tillbaka till ett liv i kriminalitet eller får en chans att komma in i samhället igen. Det är naturligtvis inte Kriminalvården som styr över om människor blir hemlösa eller inte, över om arbetsmarknaden är öppen för dem som varit intagna på anstalt eller över om det finns möjlighet att fortsätta en utbildning. Därför är det också viktigt att regeringen gör satsningar för att minska bostadsbristen och för att fler ska få arbete och utbildning. Kriminalvården vill samverka. Det vittnade Kriminalvårdens generaldirektör om när han besökte utskottet . Jag är glad över att han uttryckte ett ansvarstagande för att förbättra samverkan med kommuner, landsting och statliga myndigheter när det gäller just utslussningen och det återfallsförebyggande arbetet. Jag tror att det är viktigt att varje aktör kliver fram och gör det som vi vet behöver göras för att lyckas i det återfallsförebyggande arbetet. pekar ut en rad förbättringsområden. Det gör att vi återigen, svart på vitt, får svaret på frågan om vad vi behöver göra. Vi vet vad som behöver göras, och därför behöver vi agera snarare än utreda. Vi behöver börja arbeta med de problem som vi har snarare än att lägga tid och resurser på att återigen ställa oss frågan: Jaha, vad behövde vi göra nu då? Vi har en lång och gedigen lista på vad som behöver göras, och vi är överens om slutsatserna. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet, där förslagen om att vi ska vidareutreda i dagens läge avstyrks. pekar bland annat på otillräcklig styrning. Jag delar starka kritik när det gäller detta. Man ska komma ihåg att det är den regering där parti var ansvarigt som blir utvärderad i den här rapporten, även om det naturligtvis, precis som från Socialdemokraterna ödmjukt påpekade, har funnits brister. är det att göra någonting åt det. om återfall i brott Jag är glad att vi har den här breda enigheten kring slutsatser, behovet av att ha fokus på det återfallsförebyggande arbetet och ambitionen att bli bättre och om vägen dit, i alla fall i det stora hela. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.)