bet · H301FiU14 · 2015-12-08 00:00:00 — Förslagen innebär krav på att medlemsstaterna i nationell lagstiftning inför särskilda bestämmelser som gör det möjligt för de behöriga myndigheterna att vid överträdelser av reglerna i öppenhetsdirektivet vidta olika former av ingripandeåtgärder och administrativa sanktioner. Regeringen föreslår att ska få förelägga en emittent vid vite att göra rättelse om emittenten låter bli att – offentliggöra förändringar i de rättigheter som är knutna till värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad – upprätta årsredovisning med hjälp av ett elektroniskt rapporteringsformat – offentliggöra rapport om betalningar till myndigheter. Öppenhetsdirektivets krav på ingripandeåtgärder och sanktioner utgör en minimireglering. har enligt gällande rätt befogenhet att förelägga en emittent att göra rättelse vid underlåtelse att fullgöra de skyldigheter som anges i öppenhetsdirektivet. Regeringen föreslår att inspektionens nuvarande befogenhet att förelägga en emittent att göra rättelse vid underlåtelse att fullgöra skyldigheter som inte regleras i öppenhetsdirektivet ska kvarstå. Vissa kompletteringar behöver dock göras i svensk lagstiftning. Reger-ingen föreslår att 25 kap. 18 § LVM kompletteras så att får befogenhet att förelägga en emittent att göra rättelse om denne inte fullgör sina skyldigheter enligt bestämmelser som rör elektroniskt rapporteringsformat vid offentliggörande av årsredovisning och bestämmelser som rör rapporter om betalningar till myndigheter. Regeringen föreslår även att bestämmelserna i 25 kap. 18 § LVM kompletteras så att inspektionen får befogenhet att förelägga en emittent att göra rättelse om denne inte fullgör sina skyldigheter enligt 15 kap. 8 § LVM om förändringar i de rättigheter som är knutna till värdepapperen och nya låneemis-sioner. Regeringen föreslår att termerna särskild avgift och straffavgift ska ersättas med sanktionsavgift i den svenska lagtexten. Enligt den nya regleringen ska besluta att ta ut en sanktionsavgift av en emittent om denne låter bli att – offentliggöra förändringar i de rättigheter som är knutna till värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad – upprätta årsredovisning med hjälp av ett elektroniskt rapporteringsformat – offentliggöra rapport om betalningar till myndigheter. Termerna särskild avgift och straffavgift används inte i öppenhetsdirektivet. Regeringen anser det därför lämpligt att tydliggöra att avgifterna är administrativa sanktioner och att i lagtexten ersätta termen straffavgift med sanktionsavgift. Även termen särskild avgift bör ersättas med sanktionsavgift. Sanktionsavgiften för en emittent eller en juridisk person föreslås som högst fastställas till det högsta av ett belopp som per i svenska kronor motsvarade , av emittentens omsättning närmast föregående räkenskapsår eller, i de fall beloppen kan beräknas, två gånger den vinst som erhållits eller två gånger de kostnader som undvikits genom överträdelsen. Om överträdelsen har skett under emittentens eller den juridiska personens första verksamhetsår eller om uppgifter om omsättningen saknas eller är bristfälliga, får den uppskattas. Sanktionsavgiften för en fysisk person föreslås som högst fastställas till det högsta av ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller, i de fall beloppen kan beräknas, två gånger den vinst som erhållits eller två gånger de kostnader som undvikits till följd av överträdelsen. Öppenhetsdirektivet binder sanktionsavgiftsbeloppet till eurons kurs ett visst angivet datum (). Det innebär att den valutakurs som ska ligga till grund för omräkning mellan euro och svenska kronor inte förändras. Vid omräkning ska den s.k. mittkursen som fastställs av Stockholmsbörsen användas. Enligt mittkursen motsvarade . De sanktionsavgifter som ska kunna tas ut enligt öppenhetsdirektivet kan komma att överstiga de nuvarande beloppsbegränsningarna om 5 respektive (6 kap. LHF samt 25 kap. LVM). Regeringen föreslår därför att de nuvarande begränsningarna tas bort. I öppenhetsdirektivet anges inte något lägsta belopp för sanktionsavgifterna. Enligt gällande svensk rätt är lägsta belopp respektive . Genomförandet av direktivet kräver inte att de nuvarande lägsta beloppen tas bort. Regeringen anser att dessa är väl avvägda och därför ska vara oförändrade. Förbud mot att utöva rösträtten för aktier Regeringen föreslår att , om det finns synnerliga skäl, får besluta att den som inte i rätt tid fullgör flaggningsskyldigheten inte får företräda aktierna vid stämman till den del innehavets andel av samtliga aktier i den juridiska personen eller av röstetalet för samtliga aktier i den juridiska personen uppnår eller överstiger ett flaggningspliktigt gränsvärde. Om det finns särskilda skäl får ansöka om att tingsrätten förordnar en lämplig person att som förvaltare företräda sådana aktier som inte får företrädas av ägaren. En sådan ansökan ska prövas av tingsrätten i den ort där ägaren har sin hemvist eller, om ägaren inte har hemvist i , av . Förvaltaren ska ha rätt till skälig ersättning för arbete och utlägg. Ersättningen ska betalas av ägaren till aktierna och ska på begäran förskotteras av denne. Om den betalningsskyldige inte godtar förvaltarens anspråk, ska ersättningen fastställas av tingsrätten. Ett beslut om tillfälligt förbud mot att utöva rösträtten för aktier är en ytterst ingripande sanktion. Regeringen anser därför att möjligheten i öppenhetsdirektivet att begränsa sanktionen till de allvarligaste överträdelserna bör utnyttjas. Ett beslut om tillfälligt förbud mot att utöva rösträtten för aktier bör få fattas endast om det finns synnerliga skäl. Ett tillfälligt förbud mot att utöva rösträtten för aktier påverkar inte bara aktieägarens rätt att delta i beslut på bolagsstämman utan kan också medföra negativa verkningar för bolagets skötsel. bör därför, om det finns särskilda skäl, få ansöka om en förvaltare som företräder rösträtten för de aktier som inte får företrädas av ägaren. Ett särskilt skäl kan vara att bolaget av rättsliga eller ekonomiska orsaker är tvunget att skyndsamt fatta ett för bolaget viktigt beslut. Till förvaltare bör det utses en advokat eller någon annan lämplig person. Lagrådet anser att begränsningarna i aktieägarens rätt att företräda sina aktier vid stämma bör kompletteras med bestämmelser i aktiebolagslagen (2005:551) om hur beslut ska hanteras i samband med bolagsstämman. Lagrådet påpekar även att det inte framgår vem förvaltaren ska företräda eller ta instruktioner av eller hur förvaltaren ska behandlas i aktiebolagsrättsligt hänseende. Enligt regeringen har det inte framkommit några tillämpningssvårigheter när det gäller dessa bestämmelser. Därtill kommer att en översyn och en eventuell komplettering av bestämmelserna i aktiebolagslagen skulle innebära ett alltför omfattande arbete. Offentliggörande av administrativa sanktioner Enligt regeringen bör skyldigheten att offentliggöra sanktionsbeslut genomföras genom föreskrifter på förordningsnivå. Medlemsstaterna ska föreskriva att de behöriga myndigheterna ska offentliggöra alla beslut om sanktioner och åtgärder med anledning av överträdelse av bestämmelser som genomför öppenhetsdirektivet. Direktivet tillåter att besluten publiceras anonymiserat bl.a. om ett offentliggörande av personuppgifter skulle vara oproportionellt eller om offentliggörandet skulle bedömas orsaka en oproportionell skada för berörda institut eller fysiska personer. I reglerar bestämmelserna i 30 kap. 4 och 5 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) frågan om sekretess för vissa uppgifter som förekommer i tillstånds- och tillsynsverksamhet. Kravet på offentliggörande av sanktioner som beslutas för enskilda och offentliggörande av besluten på inspektionens webbplats kommer att utgöra en behandling av personuppgifter enligt personuppgiftslagen (1998:204). Regeringen gör bedömningen att dessa bestämmelser inte utgör hinder för offentliggörande av sanktionsbeslut. skyldighet att offentliggöra sanktionsbeslut bör följa av föreskrifter meddelade av regeringen. Omständigheter som ska beaktas när beslutar om ingripanden och sanktioner När beslutar om ett ingripande eller en sanktion mot en emittent eller en flaggningsskyldig fysisk eller juridisk person, ska inspek-tionen ta hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått. Särskild hänsyn ska enligt regeringens förslag tas till överträdelsens art, överträdelsens konkreta och potentiella effekter på det finansiella systemet, skador som uppstått och graden av ansvar. ska i försvårande riktning beakta om emittenten eller den flaggningsskyldiga juridiska eller fysiska personen har begått en överträdelse. Vid denna bedömning bör särskild vikt fästas vid om överträdelserna är likartade och vid den tid som har gått mellan de olika överträdelserna. ska i förmildrande riktning beakta om emittenten eller den flaggningsskyldiga juridiska eller fysiska personen i väsentlig mån genom ett aktivt samarbete har underlättat inspektionens utredning, och emittenten eller den flaggningsskyldiga juridiska personen snabbt upphört med överträdelsen eller den flaggningsskyldiga fysiska personen snabbt verkat för att överträdelsen ska upphöra, sedan den anmälts till eller påtalats av . När sanktionsavgiftens storlek fastställs ska dessutom hänsyn tas till emittentens eller den fysiska personens finansiella ställning och, om det går att fastställa, den vinst som emittenten eller den fysiska personen erhållit till följd av regelöverträdelsen eller de kostnader som undvikits. LHF och LVM innehåller få anvisningar om vilka omständigheter som särskilt ska beaktas när sanktioner fastställs. I lagtexten anges endast att ett föreläggande om rättelse får beslutas och att särskild avgift och straffavgift ska beslutas vid vissa överträdelser av LHF respektive LVM samt att avgifterna helt eller delvis får efterges om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller det annars finns särskilda skäl. I förarbetena till lagarna anges riktlinjer för hur avgiftens storlek ska bestämmas. Där anges att vid prövningen av avgiftens storlek bör ta särskild hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är i det enskilda fallet. Vid val av sanktion och vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek ska beakta omständigheterna i artikel 28c i öppenhetsdirektivet (se s. 164–165 i propositionen). Regeringen anser att dessa omständigheter bör framgå av lag. För att inte begränsa utrymmet för egna bedömningar och möjligheten att ta hänsyn till särskilda omständigheter i det enskilda fallet, bör dock det som anges utgöra en exemplifierande uppräkning av vilka omständigheter som ska beaktas. Utgångspunkten vid beslut om ingripande och sanktioner bör vara att det ska göras en sammanvägd bedömning av de olika omständigheterna i det enskilda fallet. Utökat ansvar för fysiska personer i en juridisk persons ledningsorgan Regeringen föreslår att kretsen som får besluta att ta ut en sanktionsavgift av ska utökas till att även gälla en enskild styrelseledamot eller verkställande direktör i en juridisk person, eller ersättare för någon av dem, för en överträdelse som den juridiska personen har gjort sig skyldig till. De överträdelser som kan leda till en sanktionsavgift mot personerna i fråga ska uttryckligen anges i lagen om handel med finansiella instrument och lagen om värdepappersmarknaden. En sanktionsavgift får tas ut endast om överträdelsen som den juridiska personen har gjort sig skyldig till är allvarlig och personen i fråga uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har orsakat överträdelsen. Sanktionsavgiften ska som högst fastställas till det högsta av ett belopp som per i svenska kronor motsvarade eller, i de fall beloppen kan beräknas, två gånger den vinst som erhållits eller två gånger de kostnader som undvikits till följd av överträdelsen. Öppenhetsdirektivet kräver att vissa fysiska personer ska hållas ansvariga för en juridisk persons överträdelser. Det är alltså fråga om ett slags ansvarsgenombrott. Några sådana bestämmelser finns inte i gällande svensk rätt såvitt avser överträdelser av reglerna i öppenhetsdirektivet. Regeringen anser att det bör vara tillräckligt att svensk rätt erbjuder en möjlighet att rikta sanktioner mot fysiska personer. Direktivet saknar närmare anvisningar om när ett ansvar för en fysisk person kan komma i fråga. Det bör således vara den tillämpande myndighetens eller domstolarnas sak att i varje enskilt fall ta ställning till om omständigheterna är sådana att de utgör skäl för att rikta en sanktion mot en fysisk person. beslutar om ingripanden och sanktioner mot emittenter och juridiska eller fysiska personer som överträder bestämmelser som genomför öppenhetsdirektivet. Denna ordning bör enligt regeringen behållas. Överklagande av beslut om sanktionsföreläggande Enligt förslaget får beslut om sanktionsföreläggande inte överklagas. Regeringen framhåller att det inom ramen för gällande rätt finns möjlighet att undanröja ett godkänt sanktionsföreläggande enligt bestämmelserna om resning. Lagrådet förordar att det införs särskilda regler om undanröjande av godkända sanktionsförelägganden. Regeringen anser dock att resningsinstitutet, för det fåtal fall det kan bli fråga om, ger ett tillräckligt skydd för den fysiska personen och att ett införande av möjlighet till undanröjande skulle innebära att av ett nytt etableras förfarande i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Regeringen föreslår ändringar i preskriptionstiden för när sanktionsavgifter får tas ut. Enlig förslaget får sanktionsavgift tas ut av en fysisk person för en juridisk persons överträdelse bara om den fysiska personen har delgetts sanktionsföreläggande – från det att överträdelsen ägde rum när det gäller överträdelser av bestämmelserna om flaggning i lagen om handel med finansiell information – från det att överträdelsen ägde rum när det gäller överträdelser av bestämmelserna om regelbunden finansiell information i lagen om värdepappersmarknaden. Bestämmelserna om betalning och preskription i lagen om handel med finansiella instrument ska också omfatta godkända sanktionsförelägganden. Beslut om att ta ut en särskild avgift får meddelas bara om den som avser att ta ut avgiften ifrån har delgetts en upplysning om detta efter det att överträdelsen ägde rum. På motsvarande sätt bör en tidsfrist bestämmas i fråga om sanktionsavgift som får tas ut av en fysisk person för en juridisk persons överträdelse av de bestämmelser som genomför öppenhetsdirektivet. Enligt LHF är tiden från det att överträdelsen av flaggningsbestämmelserna ägde rum. Motsvarande tidsfrist enligt LVM vid överträdelser av bestämmelserna om regelbunden finansiell information är . Lagrådet förordar att det införs en bestämmelse om yttersta preskriptionsfrist. Enligt regeringens uppfattning talar dock erfarenheten för att en sådan bestämmelse inte behövs. liksom andra myndigheter har en skyldighet att handlägga ärenden bl.a. så enkelt och snabbt som möjligt utan att säkerheten eftersätts (7 § förvaltningslagen [1986:223]). Regeringen anser att det inte framkommit tillräckliga skäl för att i detta ärende införa en bestämmelse om yttersta preskriptionsfrist. Då de svenska börsernas noteringsavtal för aktieemittenter ställer krav på kvartalsvis rapportering bedöms förslaget att ta bort detta krav i LVM inte få några konsekvenser för majoriteten av emittenterna. Detta gäller även efter det att OMX har tagit bort kravet på kvartalsrapport och ersatt det med ett krav på en viss sorts kvalificerad delårsredogörelse. Den infor-mation som ingår i vägledning för upprättande av delårsredogörelse är mer långtgående än kravet i LVM. Förslaget att emittenter ska upprätta års- och koncernredovisning med hjälp av ett enhetligt elektroniskt format kommer att kräva systemanpassningar med initiala kostnader för emittenterna. Förslaget att förlänga den period som en emittent ska hålla års- och koncernredovisningar respektive halvårsrapporter tillgängliga för allmänheten bedöms inte medföra några konsekvenser för emittenterna. Enligt den ordning som gäller i anses handlingarna tillgängliga för allmänheten genom att de finns att tillgå i lagringsfunktion. Emittenterna har därmed fullgjort sina skyldigheter att hålla handlingarna tillgängliga i och med att informationen lämnas till . De ändringar som föreslås gällande flaggningsreglerna innebär att några av de relativt sett strängare svenska särreglerna tas bort. Konsekvenserna för emittenter uppstår i den utsträckning ändringarna har effekter för företagens konkurrenssituation. Vad gäller tidsfristen för anmälningsskyldighet bedöms den föreslagna tidsperioden i vart fall inte ha en negativ konsekvens för investerare och den bör därmed inte försämra företagens konkurrenssituation. Små och medelstora företag Ett av syftena med de föreslagna ändringarna är att underlätta för små och medelstora företag att finansiera sig via aktiemarknaderna. Alltför betungande krav kan hämma möjligheten att utnyttja värdepappersmarknaden som källa till finansiering. Genom att ta bort kravet på kvartalsvis rapportering kan små och medelstora företags tillträde till reglerade marknader göras enklare. Regeringen gör även bedömningen att ett slopat krav på kvartalsvis rapportering kan bidra till att mer fokus läggs på långsiktigt värdeskapande i företagen. Vidare kommer de administrativa kostnaderna för dessa emittenter att minska. En börs är skyldig att övervaka att emittenterna följer kraven på att offentliggöra information. Regeringen anser att kraven på att en emittent ska offentliggöra nya låneemissioner och anmäla ändringar i bolagsordningen kan tas bort. Det är emellertid på ansvar att ta ställning till den ändringen då bestämmelsen finns reglerad i föreskrifter från inspektionen. Ändringarna innebär en viss administrativ lättnad för börserna. tillkommer en ny uppgift för börserna som innefattar att övervaka att emittenter uppfyller skyldigheten att offentliggöra en rapport om betalningar till myndigheter. Förslaget till ändringar i flaggningsreglerna innebär att några av de relativt sett strängare svenska särreglerna tas bort eller förändras. Konsekvenserna av förslaget är inte entydiga men bedöms i vart fall inte försämra konkurrenssituationen för svenska reglerade marknader. I propositionen föreslås ändringar när det gäller omfattningen av flaggningsplikten och tidsfristen för när en flaggningspliktig fysisk eller juridisk person ska anmäla en förändring. Förslagen bedöms sammantaget innebära både lättnader och mer betungande krav för de som är flaggningspliktiga. Den ändrade tidsfristen innebär en lättnad för flaggningspliktiga genom att de, vid behov, får på sig att göra beräkningar av antal aktier och röstetal samt kontrollera uppgifterna i anmälan. En entydig lättnad är att nuvarande krav på sammanläggning med närståendes innehav tas bort. Kraven blir mer betungande till följd av att flaggningsskyldigheten utvidgas till att omfatta fler typer av finansiella instrument, vilket innebär att detaljnivån i regelverket ökar. Beräkningen av antalet rösträtter blir också mer komplicerad genom den beräkningsregel som införs för rösträtter avseende finansiella instrument med kontantavveckling. Regeringen bedömer att ändringarna sammantaget kommer att innebära en utökad komplexitet i flaggningsregelverket. Det kommer att bli nödvändigt för finansiella företag och andra större investerare med mer sammansatt verksamhet att se över befintliga flaggningsrutiner och anpassa system och arbetsmetoder till de nya bestämmelserna. På grund av gällande noteringskrav i de svenska börsernas regelverk får dock ett slopat krav på kvartalsvis rapportering sannolikt inte några konsekvenser i praktiken. Tillgången till information på värdepappersmarknaden kommer därmed inte att försämras. Investerare och analytiker ställer krav på information varför stora företag troligen kommer att fortsätta offentliggöra kvartalsrapport eller delårsredogörelse. Därtill bör noteras att kurspåverkande information alltid ska offentliggöras i enlighet med den reglering som syftar till att förhindra insiderhandel och marknadsmissbruk (15 kap. LVM). Enligt förslagen i propositionen ska anpassa sin nuvarande lagringsfunktion så att den blir tillgänglig via en europeisk elektronisk åtkomstpunkt för information. Dessutom ska års- och koncernredovisningar rapporteras in i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapportering. Anpassningen kommer att innebära initiala kostnader för systeminvesteringar. De föreslagna ändringarna bedöms inte medföra någon väsentlig ökning av antalet ärenden hos . Ärendehanteringen kan dock bli mer komplex då nya typer av finansiella instrument föreslås omfattas av flaggningsskyldighet med en mer komplicerad beräkningsmetod. Enligt bedömning kommer därför ärendehanteringen att bli mer resurskrävande. De nya flaggningsbestämmelserna kommer sannolikt också att ge upphov till ökat antal tillämpningsfrågor från berörda företag och investerare. Förslaget om ändring av sanktionsbestämmelserna kan i viss mån medföra en ökad belastning för när det gäller handläggning av sanktionsärenden. Mot bakgrund av att det saknas praxis och att fler omständigheter än tidigare ska beaktas vid bestämmande av sanktionsavgiftens storlek bedöms handläggningen även bli mer komplicerad. Förlängningen av tidsfristen för flaggningsanmälan kan dock leda till att färre överträdelser begås. Enligt en preliminär uppskattning från kommer de nya flaggningsreglerna, inklusive hanteringen av sanktionsavgifter, att ta resurser i anspråk motsvarande ytterligare en årsarbetskraft. Hanteringen av de administrativa sanktioner som följer av förslagen bedöms inte leda till någon väsentligt ökad belastning för de allmänna förvaltningsdomstolarna och därmed inte några konsekvenser för deras finansiering. Även om tidsfristen för flaggningsskyldighet ändras bedöms inte antalet sanktionsärenden öka, däremot kan vissa ärenden åtminstone inledningsvis bli mer betungande att hantera. Utskottet anser att förslagen i propositionen innebär att svensk lagstiftning på ett ändamålsenligt sätt anpassas till de aktuella direktiven. Utskottet tillstyrker därför propositionen. Regelbunden finansiell information och offentliggörande av aktieinnehav (V) (V) anför: motsätter sig regeringens förslag till ändring i lagen om värdepappersmarknaden (LVM) som innebär att lagkravet på att en emittent ska offentliggöra delårsredogörelse eller kvartalsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal tas bort. Med ändringen skulle det inte längre vara obligatoriskt utan frivilligt att offentliggöra en delårsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal. vill att detta fortsatt ska regleras i lag. Vidare föreslår regeringen en utvidgning av den krets som Finansinspek-tionen vid överträdelse får ta ut sanktionsavgift av. Enligt förslaget ska en sanktionsavgift kunna tas ut av en fysisk person för en juridisk persons överträdelser. Regeringen föreslår dock inte någon ändring av tidsfristen för när detta får ske. Enligt lagen om handel med finansiella instrument (LVH) är tiden från det att överträdelsen av flaggningsbestämmelserna ägde rum. Motsvarande tidsfrist enligt lagen om värdepappersmarknaden (LVM) vid överträdelser av bestämmelserna om regelbunden finansiell information är . anser att preskriptionstiden för när Finansinspek-tionen ska kunna ta ut sanktionsavgift ska förlängas. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2015/16:26 Regelbunden finansiell information och offentliggörande av aktieinnehav: 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2015:000) om rapportering av betalningar till myndigheter.