· H301AU2 · 2015-12-10 12:02:06 — Arbetet med direktiven är ännu inte färdigt, och det är en fråga som jag överväger. Låt mig sedan bara säga att det är sant att Arbetsförmedlingen har haft problem också före den gamla regeringens tid. Men man kan ändå notera att det som hände under den gamla regeringen - när styrelsen för myndigheten konstaterade att man inte hade förtroende för generaldirektören, som därefter fick sparken - var en situation som inte är särskilt vanlig i en statlig myndighet. Det var intressant att lyssna till arbetsmarknadsministern. Hon pratar om de stora reformer som är på gång. Det är traineejobb, extratjänster i välfärden, utbildningskontrakt och så vidare. Det låter bra. Men om man tänker efter är det en lite tragisk utveckling som vi riskerar att gå emot. Det är ju mer arbetsmarknadspolitiska åtgärder än riktiga jobb. Man höjer kostnaderna för att anställa. Då förstår jag inte hur jobben ska komma fram. Man lägger om politiken, säger arbetsmarknadsministern. Men att höja skatter, skapar det fler jobb? Nej, vanligtvis inte. Regeringen säger att man ska ordna utbildningar och ordna jobb själv. I stället för att skapa förutsättningar för att arbete och jobb kommer fram ska regeringen själv hålla på att skapa både utbildningar och jobb genom olika insatser, arbetsmarknadsåtgärder och utbildningskontrakt. Det finns många saker som vi kan göra som säkert är jättebra, och vi behöver ibland kortsiktiga åtgärder i övergångsperioder för personer. Men risken är att det blir den varaktiga, långsiktiga inställningen från regeringen, och det ser jag som ett stort hot. Jag skulle också vilja ställa konkreta frågor till arbetsmarknadsministern. Det är samma frågor som jag hade till . Hur ser arbetsmarknadsministern på att fas 3 fasas ut? Hur ska de personer som är mycket utsatta kunna få nya uppgifter? Hur ser arbetsmarknadsministern på detta att höja lönestödet? Den tredje frågan gäller Arbetsförmedlingen och utredningen, vart den tar vägen. Det är mina tre konkreta frågor till arbetsmarknadsministern. Jag blir lite konfunderad när jag lyssnar till . Jag tror att man kan gå tillbaka till protokollet och se att jag inte har pratat om att regeringen ordnar jobb. Så har jag inte uttryckt mig. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv När det gäller att ordna utbildning är det däremot något som regeringen naturligtvis finansierar. Regeringen satsar resurser så att kommuner och andra utbildningsanordnare - men också staten - kan bedriva utbildning. Det är naturligtvis ett offentligt åtagande och en offentlig finansiering. Det finns naturligtvis utbildningar som finansieras på annat sätt än via skattemedel, men den huvudsakliga finansieringen för vårt utbildningsväsen är trots allt skattefinansiering, och det tror jag är rimligt. Därför är man beroende av att i budgeten kunna anslå pengar till utbildningar, vilket vi också gör. Det som gör mig lite konfunderad är att nu verkar orolig över att det skulle bli för mycket arbetsmarknadspolitiska åtgärder och för lite riktiga jobb som inte är subventionerade. Jag har haft ganska många diskussioner här i kammaren om att det kanske blir färre arbetsmarknadspolitiska åtgärder eftersom arbetsmarknaden går så bra, inte minst för ungdomar. Jag tror det . Regeringen kommer nog att behöva revidera ned antalet arbetsmarknadspolitiska insatser för ungdomar, just därför att väldigt många ungdomar just nu får jobb inom andra delar, vilket förstås är positivt - det är ju inget självändamål att vara i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Några kommer dock fortsatt att behöva det, framför allt de som har mest utsatta situationer. Det gäller till exempel dem som saknar gymnasiekompetens. Vi får andra nytillträdande på arbetsmarknaden som kanske är i större behov av detta. När det gäller taket i lönebidragen vill jag konstatera att då ingick i regeringen höjdes inte taket i lönebidragen. Men , när man är i opposition, har man fått fram pengar till detta. Det är välkommet, och det finns ett stort behov av att höja taket i lönebidragen, men det är också en mycket dyr reform. Tack för svaren! Det är möjligt att arbetsmarknadsministern inte uttryckte det exakt så att det gällde ordna jobb. Men när man tittar på den fantastiska reformlista som arbetsmarknadsministern räknade upp ser man att traineejobb och extratjänster i välfärden är de stora åtgärderna. Då tänker jag: Det kan väl ändå inte vara de stora arbetsmarknadspolitiska åtgärder som krävs just nu? Det behövs en helt annan typ av politik för att skapa nya jobb. Det handlar om helt nya sektorer, att utveckla tjänstesektorn, att skapa ett näringsliv och att skapa fler kvinnliga företagare och invandrare som företagare. Allt detta är vad vi skulle vilja höra. Men det vi hör talas om är traineejobb och extratjänster i välfärden. Extratjänster i välfärden kanske inte är dåligt i sig, men det har vissa undanträngningseffekter - det kan man inte komma ifrån - från ordinarie arbetstillfällen, som detta egentligen borde ge. Man höjer arbetsgivaravgifter, ökar beskattningen på arbete och gör det dyrare att anställa både unga och äldre. Hur kan det skapa mer jobb? ordförande sa förut: Hur kan bara vilja sänka skatterna? Det finns faktiskt en idé med det, eftersom det ofta skapar fler arbetstillfällen. Höjda skatter ökar inte antalet jobb. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Jag skulle vilja att ministern ger ett konkret svar på hur vi ska få fram de nya jobben. När det gäller lönebidrag är vi glada. Vi har från lagt fram en egen budget. Vi har inte behövt förhandla den med andra partier. I den budgeten har vi föreslagit 900 miljoner för att höja lönebidraget och lönestödet, från till . Det vore bra om regeringen också gick på den linjen. Jag har redogjort för regeringens jobbagenda. Det är inte inom arbetsmarknadspolitiken man skapar jobb. Men vi kan se till att lediga jobb tillsätts, och vi kan rusta de arbetslösa för att kunna ta de lediga jobben. Det i sin tur gör att företag kan växa. Sedan krävs de investeringar som regeringen gör när det gäller i bostadsbyggande, infrastruktur, klimatsmart omställning, inte minst utbildning, exportstrategi, innovationer och mycket annat för att driva utvecklingen framåt. Lönestöd kan ha undanträngningseffekter; så är det. vet vi att lönestöd är en av de mest effektiva arbetsmarknadspolitiska insatserna. Det är därför som regeringen ändå satsar på det. Givet att lönestödet går till rätt personer är undanträngningseffekten liten och effekten stor när det gäller att komma in på arbetsmarknaden. Det är därför som vi också satsar på extratjänster, som är ett lönestöd precis som lönebidrag och mycket annat. Men det är riktiga jobb till avtalsenliga löner men med en lönesubvention. säger att det finns en idé med skattesänkningar. Det gör det säkert. Problemet för allianspartierna är att det också finns tydliga bevis för att de stora skattesänkningar som de gjorde i fråga om sänkta arbetsgivaravgifter för ungdomar inte fungerade. Det var väldigt dyrt och gav en mycket liten effekt. Det är därför som vi nu lägger om politiken och satsar på sådant som har större bevisad effekt och som faktiskt leder till att unga människor kommer i arbete. Utbildning är en sådan del som har en bevisat god effekt. Jag hann tidigare inte svara på frågan om fas 3. Man kan gå tillbaka och titta i protokollet och se att jag i mitt anförande ganska noga gick igenom de olika insatser som kommer att krävas för de mycket olika personer som finns i fas 3 för att de ska komma vidare till arbete och utbildning. När det gäller svarade jag i ett tidigare replikskifte att beredningen pågår och direktiv är på gång. IMF gör, som sagt, inte samma bedömning som arbetsmarknadsministern och regeringen om att ni kommer att klara att i större omfattning än nu få de utsatta grupperna i sysselsättning. Tvärtom gör de bedömningen att den andel av de arbetslösa som tillhör de utsatta grupperna kommer att öka från . Denna bedömning kom . Hur ser arbetsmarknadsministern på det? Sedan har jag en fråga när det gäller Arbetsförmedlingen. Jag har haft och har fortfarande förtroende för generaldirektören. Jag tycker att det har blivit ett lyft för Arbetsförmedlingen sedan man bytte generaldirektör. Men jag är lite oroad över de signaler som jag nu får. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Jobbcoacher ringer och berättar att de har fått order om att de i princip bara ska bry sig om nyanlända - inga andra. En kulturarbetare från - en av väljare som alltid har röstat på - ringde till mig för sedan och beklagade sig över att Arbetsförmedlingen har meddelat att han absolut inte kan få någon hjälp därifrån. De har bara tid med nyanlända. Detta oroar mig. Vilka signaler sänder det ut i det svenska samhället, och vilka slitningar ger det i det svenska samhället? Är detta i linje med hur regeringen tycker att Arbetsförmedlingen ska fungera? Låt mig först säga att i ett läge då arbetsmarknaden går mycket bra, efterfrågan på arbetskraft är stor och många lediga jobb är otillsatta, är det ganska naturligt att de som har en stark ställning på arbetsmarknaden ganska lätt får jobb. Då blir ofta en effekt att en större andel av dem som behöver hjälp från Arbetsförmedlingen utgörs av dem som har svårigheter att komma in på arbetsmarknaden. På motsvarande sätt brukar det i lågkonjunktur, när det blir färre jobb och många varsel, bli fler som står nära arbetsmarknaden som söker hjälp från Arbetsförmedlingen. Detta hänger ihop med konjunkturen och är inte särskilt konstigt. Men i det här läget är det såklart viktigt att man gör särskilda insatser just för dem som står längst från arbetsmarknaden. Om det är som långtidsarbetslösa och personer med funktionsnedsättning ska komma ut på arbetsmarknaden är det nu när det går bra på arbetsmarknaden och det finns en stor efterfrågan på arbetskraft. Därför är det viktigt att arbetsmarknadspolitiken är tillräckligt snabbfotad för att kunna anpassas till de konjunkturella förändringarna. Exempelvis nu är det viktigt att ge hjälp särskilt till dem som står långt från arbetsmarknaden. Jag tror att gör verkligheten en otjänst genom det sätt som han bedriver debatten. De två telefonsamtal som han redogör för stämmer nämligen inte alls med verkligheten. Arbetsförmedlingen arbetar med alla människor och grupper av människor som söker hjälp via Arbetsförmedlingen. Just nu har man ett särskilt viktigt uppdrag att jobba med dem som av olika skäl står långt från arbetsmarknaden, till exempel långtidsarbetslösa och personer med funktionsnedsättning - givet den konjunktur som gör att detta är mycket viktigt. Ett annat uppdrag Arbetsförmedlingen har är att särskilt arbeta med arbetsgivarna och deras behov. Den bild som ger stämmer inte med verkligheten. Jag tror inte att de personer som jag talar om och som är arbetslösa upplever sig själva som starka på arbetsmarknaden. De har naturligtvis rätt att få samma hjälp som alla andra. Jag tycker att det som arbetsmarknadsministern sa är rätt nonchalant. Sedan är det inte fråga om bara två tre telefonsamtal, utan det är dessa signaler vi får. Jag kan ta ett annat exempel. När vi debatterade integrationspolitik här gav ett mycket bra exempel från Åre om hur de där snabbt får in invandrare i arbete, och detta med den nuvarande regeringens arbetsmarknadspolitik. Det lät jättebra. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Men vad innebär detta när man studerar det lite närmare? Jag har själv säsongsarbetat i Åre. Många ungdomar får sitt första jobb i Åre - både ungdomar från och från övriga . Det är steget in på arbetsmarknaden. De kan jobba på hotell, i butiker och i restauranger med lite lättare jobb. Det är det första jobbet för många ungdomar. Det som har hänt är att Åre för mindre än började ta emot lite fler flyktingar och asylsökande. är det instegsjobb som gäller. Det är 80 procents lönesubvention för dessa jobb. Det är städjobb, restaurangjobb och liknande som inte kommer ungdomarna till del. De kommer inte in på arbetsmarknaden. Det är inte bara ungdomar med svenskt ursprung utan alla ungdomar som finns i och i övriga som söker dessa jobb och som inte kommer i fråga. Det är framför allt nyanlända som får dessa jobb. Detta är ytterligare ett exempel på hur denna riktade arbetsmarknadspolitik från den nuvarande regeringen sliter isär samhället. Det ger reaktioner. Jag tycker inte om den utvecklingen. Var och en har naturligtvis rätt att få den hjälp som de behöver för att ta sig ut på arbetsmarknaden. Det talas om svaga och starka grupper. Ja, det finns svaga och starka grupper. Men jag tror inte att de personer som jag talade om upplever sig själva som starka på arbetsmarknaden när de har gått långtidsarbetslösa. Så är det i praktiken för många. Det kan vara så att inte förstod vad jag sa eller att jag uttryckte mig oklart. Alla arbetslösa har samma rätt att få hjälp från Arbetsförmedlingen, oavsett om de har en stark eller svag ställning på arbetsmarknaden. Men om man har en svagare ställning kan man förstås behöva dyrare insatser än om man har en starkare ställning. Alla som är arbetslösa har dock rätt att få hjälp från Arbetsförmedlingen. Det är den politik som regeringen har ställt om till och som vi nu bedriver. Jag fick en fråga från om den andel som kallas för utsatta grupper. Det var som själv använde begreppet utsatta grupper och att de som andel av dem som är inskrivna på Arbetsförmedlingen kommer att öka. Det var då jag svarade att det i ett läge med en stark arbetsmarknad är naturligt att den andel som tillhör utsatta grupper och som behöver stöd från Arbetsförmedlingen kommer att öka. Det var inte en värdering av vem som har rätt att få stöd. Alla har rätt att få stöd. Att instegsjobb skulle tränga bort andra jobb stämmer inte. Det är inte sant, och det är inte så det ser ut. Tvärtom kom det en rapport från för inte så länge sedan som redovisade en granskning av instegsjobben. Det konstaterades i rapporten att det var andra jobb som trängde bort instegsjobben, till exempel att man använde nystartsjobb i mycket större utsträckning än instegsjobb trots att det hade varit mer ändamålsenligt. Enligt granskning är det alltså faktiskt tvärtom. Jag tänkte tala om en del av vårt ansvarsområde som ingår i budgeten, och det är arbetsmiljöarbetet. Det är en viktig del för ett gott arbetsliv. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Det ska naturligtvis vara självklart att känna sig trygg på jobbet och trivas med sitt arbete, och det gör de allra flesta. arbetsliv kanske är det allra bästa i världen när vi jämför internationellt, liksom vår arbetsmiljö. Arbetsplatserna har blivit mycket säkrare, och olyckorna är färre trots att det är många fler som arbetar. De arbetsrelaterade sjukdomarna är inte längre lika hotande. Det är glädjande att det sker allt färre arbetsrelaterade dödsfall, och vi ser ut att gå mot ett nytt rekordår . Men varje dödsfall är alltid ett för mycket, och det är en bit kvar till nollvisionen. Under de år Alliansen styrde halverades i stort sett antalet dödsfall. Det är en mycket positiv utveckling, som också statistik visar. När det gäller stress och psykosociala faktorer är det dock områden där det finns mycket kvar att jobba med. Det är oroande att sjukanmälningarna på grund av psykiska besvär ökar lavinartat särskilt bland kvinnor. av de kvinnor som är sjukskrivna jobbar inom offentlig sektor, och allra värst är det inom , äldrevården och sjukvården. Unionen larmade om att vi ser den sämsta psykosociala tiden någonsin, och då undrar man ju vad regeringen gör åt detta. Det är allvarligt med de ökande sjukskrivningarna. Vi kan konstatera att det under Alliansens tid var ett mycket högt tonläge kring arbetsmiljö från de rödgröna. Då föreslog Socialdemokraterna att 100 miljoner extra skulle tillföras , och när de sitter i regeringsställning kan vi konstatera att summan har krympt rejält - med nästan hälften - och att det har tystnat väsentligt kring arbetsmiljöfrågorna. Jag tänkte också nämna något om långtidsarbetslösheten, som ökar. En långtidsarbetslös är en person som har varit arbetslös i mer än . Här är ökningen störst bland äldre och utlandsfödda. var en tredjedel av de arbetslösa långtidsarbetslösa. Denna siffra tenderar att öka i och med det stora antalet nyanlända, och vi ska då komma ihåg att hälften av dem som är i etableringsuppdraget saknar gymnasiekompetens. Det är alltså en stor utmaning. En allt större del av de arbetslösa utgörs av utrikes födda. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte gör mer. Hur ska denna utveckling stoppas? Det talas om snabbspår för nyanlända, men det gäller egentligen bara den lilla grupp som har en bra utbildning och har haft ett jobb i sina hemländer. Vi kan konstatera att har EU:s lägsta andel enkla jobb. Vi kan också konstatera att vi har de högsta ingångslönerna och att vi har en växande andel nyanlända utan utbildning. Vad tänker regeringen göra åt detta? Det är ju en utmaning som inte krymper utan snarare växer. Under Alliansens vid makten tillkom, trots en långvarig ekonomisk kris, 300 000 nya jobb. Det var tack vare de reformer vi genomförde: , och sänkt moms i restaurangbranschen. Det fanns en del annat också. För att bryta det nya utanförskapet behövs det ännu fler åtgärder och nya reformer, men dem har vi inte sett. Människor måste utbildas, ibland redan från grunden. Regeringen talar mycket om utbildning. Det är jättebra - jag tror att det behövs, och det kan vi också göra - men var är den verkliga jobbpolitiken? föreslår exempelvis yrkesinriktad vuxenutbildning, och den behöver göras mycket mer tillgänglig för många fler genom att det också införs en rätt till komvux. Vi säger också att vägarna till det första jobbet måste göras bredare, och som ett led i det vill vi införa ett första-jobbet-anställning för unga och nyanlända och ett första-jobbet-avdrag skattemässigt som gör det mycket mer lönsamt för dem med låga inkomster att börja arbeta. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Arbetsförmedlingens liksom kompletterande aktörers roll är viktig i detta arbete. Här saknar regeringen förslag för en effektivare arbetsförmedling eller något annat som kan leda till jobb. Vi hör väldigt mycket om vad som ska komma och vad man vill göra, men vi har ännu inte sett ett enda förslag trots att det är regeringen tillträdde. Det är faktiskt bedrövligt att nuvarande regering inte har lyckats enas om en kraftig arbetssatsning utan tvärtom gör det svårare att få fram nya jobb genom att höja skatter och avgifter samt göra försämringar i och , där väldigt många faktiskt fått sitt första jobb. Framtiden ser alltså rätt dyster ut, även om vi har fått lyssna på en väldigt nöjd arbetsmarknadsminister. Det är ju tack vare en alliansbudget som har funnits i . kommer man med en ny budget med 30 miljarder i skattehöjningar. Detta känns väldigt tufft. Vi får hoppas att det inte låter lika dystert som vi tror att det kan bli. Jag vill därmed tacka för samarbetet och önska alla en god jul och ett gott nytt år. säger många olika saker här, och det är inte alltid helt klart hur de hänger ihop. Jag tänker på inledningen om arbetsmiljö och situationen där, som ju är lovvärd. Jag undrar hur den hänger ihop med och syn på villkoren på arbetsmarknaden. Det finns ju idéer från om hur arbetsmarknaden egentligen ser ut och vad som ger drivkrafter för det ena eller det andra. Det finns dock även en del fakta som existerar om arbetsmarknaden, bland annat att en sak som stressar många människor i olika åldrar är de osäkra anställningsförhållanden de har. Det handlar om olika typer av visstidsanställningar som är väldigt osäkra och där man inte vet från dag till dag hur ekonomin ska gå ihop. Det är mycket stressande. Det är också uppenbart för den som arbetar med arbetsmiljöfrågor att de personer som inte har säkra villkor på arbetsmarknaden kommer att ha mycket svårare att säga ifrån om arbetsmiljön är dålig. Det systematiska arbetsmiljöarbetet blir ju väsentligt mycket svårare på arbetsplatser där de anställda inte vet från dag till dag om de har jobbet kvar eller vad som händer med deras timmar, till exempel, om de säger ifrån då någonting är fel. till förslag har jag förstått det som att det är en typ av arbetsvillkor man bejakar. Hur ser på det? Vi tycker att arbetsmiljö är väldigt viktigt. Det är en viktig del i den arbetslinje vi har hävdat . Trivs man och vill vara kvar på sitt jobb tjänar alla på det, både arbetsgivare och arbetstagare, och det är ekonomiskt gynnsamt. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv När det gäller de osäkra anställningarna kan man ju alltid diskutera om det är osäkrare att vara arbetslös än att ha en visstidsanställning som gäller på ett eller . Det kan ju också vara så att det gör att man faktiskt får det där fasta jobbet. Jag tror alltså inte att det påverkar särskilt mycket eller att man skulle vara räddare när man har en visstidsanställning. Det finns ju sådana regler i vårt regelverk, och jag tror att de flesta människor som är med i facket vet vart de ska vända sig om de känner en osäkerhet eller en oro på sitt jobb. Vi ska väl vara glada för att arbetsolyckorna inom byggnadsbranschen, vilket är ett ämne vi har diskuterat mycket i den här kammaren när det gäller arbetsmiljö, sjönk . Vi kan också konstatera att antalet dödsfall har gått ned, och det är mycket glädjande. Även bland utländsk arbetskraft, vilket också var ett orosmoment vi nämnde, har olycksfallen gått ned. Vi ser alltså nu att det långsiktiga och förebyggande arbetsmiljöarbete vi har talat mycket om faktiskt har haft god effekt. Jag tror alltså att vi ska vara nöjda och glada att utvecklingen är så pass positiv. Sedan finns det säkert ställen där arbetsmiljön kan bli mycket bättre, och där ska man lägga mycket krut till exempel från sida. Det är någonting vi har sagt, alltså att man ska lägga krutet där det bäst behövs. Det är bra om kan göra fler inspektioner, vilket man får möjlighet till när den nya regeringen nu tillskjuter medel till som den tidigare regeringen, som stödde, skar ned på. Men jag tror inte att det hjälper de personer som upplever dålig arbetsmiljö och svårigheter att säga ifrån att tycker att arbetsmiljön är viktig. Det är i och för sig en bra början. Men när det gäller till exempel visstidsanställning kan det vara väldigt stor osäkerhet knuten till om man får komma tillbaka eller inte. Det ligger i sakens natur att om man ska bedriva systematiskt arbetsmiljöarbete måste det vara just systematiskt och att det försvåras om väldigt många av de som är på en arbetsplats inte systematiskt befinner sig där. Det torde vara relativt uppenbart att det är på det sättet, kan man tycka. Sedan är det jättebra att det har varit en positiv utveckling under många perioder när det gäller olyckor. En väldigt tydlig grund till det är det systematiska arbete som man har genomfört inom industrin. Starka fackliga organisationer har tillsammans med seriösa arbetsgivare sett till att systematiskt få bort de olycksrisker som finns. Man har tagit input från arbetstagare på allvar och sett till att det görs till konkreta åtgärder på arbetsplatser. Detta är något som naturligtvis kommer att ske i mycket mindre utsträckning på områden där arbetstagarna är svagare organiserade eller där de inte ens befinner sig på arbetsplatsen . Det borde vara tydligt, och jag tror att alla som jobbar med arbetsmiljöfrågor behöver ta detta på större allvar . Jag tycker att det vore bättre att vi diskuterade de ställen där de arbetsrelaterade sjukdomarna ökar, och det är i kommuner och landsting där mestadels kvinnor jobbar. Där är det verkligen dåligt. Vi måste lägga väldigt mycket kraft där, och då kan vi konstatera att det är ett område där det är politiker som har det yttersta ansvaret. STYLEREF Kantrubrik \* MERGEFORMAT Arbetsmarknad och arbetsliv Att det är osäkra anställningar som är den stora boven i dramat tror jag är betydligt överdrivet.