bet · H301UU2 · 2015-12-15 00:00:00 — Dessa fonder syftar till att stärka de samhällen som tagit emot många flyktingar då alla flyktingar inte bor i flyktingläger organiserade av FN. Medlen i fonderna kan användas inom hälsa, utbildning, vatten och sanitet, för att förbättra arbets- och försörjningsmöjligheter etc. Det finns många människor i flyktingläger som kan vara morgondagens nyckel till att bygga upp krigsdrabbade länder. Genom att erbjuda individuell utbildning efter förmåga till flyktingar i flyktingläger eller värdsamhällen tar man vara på människors förmågor och skapar framtidstro som man skapar värdefullt humankapital för återuppbyggnad av hemlandet. Vi se över vilka möjligheter som finns för projekt där man låter flyktingar utbilda sig till olika användbara yrken för återuppbyggnad. Detta utbildningsbistånd skulle vara en form av hjälp till självhjälp som det gör människors vardag meningsfull och ökar möjligheterna till ett bättre framtida liv. Utbildning är alltid en långsiktig och god investering. Om vi ska få en stabil, fredlig och hållbar värld måste vi börja tänka nytt och ta vara på de mänskliga resurser som finns till godo. Vi vill att en del av satsningarna på flyktinghjälp ska gå till denna typ av projekt. Flertalet fattiga människor lever på landsbygden, och i en studie från (2008) visade det sig att majoriteten av dem gav högsta prioritet åt problem som rör säker tillgång till livsmedel samt inkomster. I två studier framkom att otillräcklig tillgång till eller dåligt dricksvatten var det främsta problemet. Med de fattigas behov som utgångspunkt ter det sig därför naturligt att vi i högre grad än vill prioritera satsningar som bidrar till att människor kan tillgodose sina grundläggande behov såsom rent vatten och grundläggande sanitet, livsmedel, skapa sig förutsättningar för inkomster och därmed kunna påverka sin egen vardag och omgivning. Detta kan rädda liv och motverka ohälsa, hunger, extrem fattigdom och svältkatastrofer. Det kan dessutom utgöra grunden för människors möjlighet att påverka till en positiv utveckling inom andra områden såsom demokrati och mänskliga rättigheter. Tillgången till rent vatten och grundläggande sanitet är en avgörande faktor för hälsa och utveckling i utvecklingsländer. Bristen på tillgång till vatten och grundläggande sanitet är något som drabbar kvinnor och barn extra hårt och hindrar deras möjligheter till utveckling. Bristen på säker sanitet bidrar till förorenat vatten som är ett allvarligt miljö- och hälsoproblem. En stor majoritet av de fattigaste människorna lever på landsbygden och är beroende av jordbruket för sin överlevnad. Jordbruket är både en källa till familjens livsmedel och en möjlighet att generera inkomster. Att ge människor i fattigdom förutsättningar att säkra tillgången till livsmedel och förbättra sin ekonomiska ställning kan också vara avgörande för att de ska kunna stärka sin ställning och göra sin röst hörd och få inflytande i sin närmiljö. Om det ska finnas en möjlighet att bekämpa extrem fattigdom och hunger samt förebygga svältkatastrofer är satsningar på jordbruksutveckling avgörande. Ett viktigt område är också ett hållbart nyttjande av framför allt tropiska skogar. Trots all uppmärksamhet ökar avskogningen i tropikerna. Tropikskogens naturresurser är viktiga i många avseenden. Den tropiska skogen rymmer mellan av alla jordens växt- och djurarter. Den är även en ekonomisk resurs i form av timmer och har en funktion som genbank för livsmedel, mediciner, råvaror för industrin m.m. Tropikskogen har även en viktig klimatfunktion. När omfattande skogsarealer huggs ned förändras det lokala och regionala klimatet, bl.a. i form av minskad nederbörd. Avskogningen medför också omfattande utsläpp av koldioxid. Vi vill därför investera kraftigt i biståndet på satsningar för jordbruksutveckling och hållbart skogsbruk. Förebyggande arbete för att förhindra spridning av smittsamma sjukdomar är av stor vikt. behövs sådana insatser i områden som är drabbade eller riskerar att drabbas av ebola. Ebolautbrottet i var en av de värsta epidemierna . Många människor drabbades, och situationen ställde flera länder inför en lång rad utmaningar. Även om WHO förklarade som ebolafritt och även och blivit av med sjukdomen så pågår epidemin fortfarande i och , om än i en mindre intensiv fas. ser det som angeläget att det internationella samfundet kan fortsätta att bekämpa epidemin även när den blivit mindre intensiv och stötta det förebyggande arbetet bl.a. genom att hjälpa lokalbefolkningen att bibehålla preventiva rutiner. Spridningen av hiv/aids är ett också ett angeläget problem som bör bemötas med flera olika metoder. Barnens hälsa behöver prioriteras, och viktiga insatser för detta är vaccinationer för att förebygga allvarliga sjukdomar. Med enkla medel som information om hur man förhindrar spridning av mygg och att använda myggnät går det också att minska risken för malaria. Vi anser att det är viktigt att komma ihåg att även rätten till en skälig levnadsstandard, rätten till utbildning och rätten till hälsa är grundläggande mänskliga rättigheter, och att insatser för t.ex. rent vatten, grundläggande sanitet, utbildning och hälsa också är insatser för att främja mänskliga rättigheter. I regeringens arbete med demokrati och mänskliga rättigheter finns ett tydligt fokus på medborgerliga och politiska rättigheter och stöd till statliga institutioner och myndigheter. Detta har i grunden ett gott syfte, men vi ifrågasätter i vilken grad ett alltför långtgående fokus på detta bidrar till att skapa förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor utifrån sina prioriteringar i den omedelbara vardagen. var demokrati och mänskliga rättigheter det största samarbetsområdet och utgjorde av Sidas totala budget, med en budget på totalt . Så länge det fortfarande finns extrem fattigdom och svält och dessutom en pågående humanitär flyktingkris anser att det finns utrymme för besparingar. Därför vill vi se ett ökat fokus på sociala och ekonomiska rättigheter, och vi ökar i stället biståndet till vatten och sanitet och jordbruksutveckling. Att uppnå fungerande demokratiska samhällen där alla mänskliga fri- och rättigheter respekteras och människor kan uppnå ett välstånd inte bara vad gäller tillgång till livsmedel är en viktig utgångspunkt och målsättning för utvecklingssamarbetet. En sådan förändring tar dock tid och behöver i första hand komma inifrån och drivas av inhemska krafter och individer som har en förståelse och kunskap om lokala förutsättningar. Därför menar vi att våra prioriteringar i biståndet på fattiga människors grundläggande behov också främjar deras möjligheter att verka för andra rättigheter. I arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter bör det svenska bilaterala biståndet i högre grad också prioritera satsningar i det civila samhället för att stödja människor och organisationer att verka för demokrati och mänskliga rättigheter. Däremot menar vi att och FN kan spela en viktig roll i uppbyggnaden av och påverkan på demokratiarbetet på statlig nivå. slår fast att alla barn har rätt till utbildning. Ändå saknade enligt runt 124 miljoner barn möjlighet att gå i skolan vår- eller , och majoriteten av dessa är flickor. Att lära sig läsa och skriva är förutsättningar för ett självständigt liv med god hälsa, inkomst och möjlighet att påverka. Utbildning kan bana vägen för att ta sig ur fattigdom och utsatthet. Att alla barn ska få gå i är också ett av millenniemålen. Vi vill stödja biståndsinsatser som verkar för alla barns rätt till utbildning oavsett kön, där extra insatser kan behövas för flickors rätt till skolgång. Högre utbildningar som kan ge arbete och är en förutsättning för viktiga samhällsfunktioner som lärare, läkare och ingenjörer är också grundläggande för ett lands utveckling. Vi vill att utbildningsinsatser ska prioriteras till de minst utvecklade länderna. I det långsiktiga målet att länder ska bli oberoende av bistånd är det givet att insatser som bidrar till ökad sysselsättning och god ekonomisk utveckling är avgörande för en framgångsrik fattigdomsbekämpning. Vi ser positivt på en ökad samverkan med näringslivet och privata aktörer för jobbskapande insatser. Det kan även handla om utbildning i företagande för att stimulera människor att starta företag och att förstärka goda företagarinitiativ. Om utvecklingsländer ska ha en chans till ökad ekonomisk tillväxt är också handelslättnader av olika slag en viktig åtgärd. och pekade 2015 i en gemensam rapport ut handel som en nyckelfaktor till att över 1 miljard människor lyfts ur fattigdom och ett fortsatt underlättande för utvecklingsländers tillgång till marknader som avgörande för deras ekonomiska framtid. För att dessa insatser ska fungera behöver de kombineras med insatser som motverkar korruption och kapitalflykt. Tillgång till forskningsbaserad kunskap för att kunna utveckla och effektivisera biståndet anser vi är viktigt. Vi anser dock att satsningar på forskning även görs genom det bistånd som kanaliseras via UD, som t.ex. , och organisationer. Därför menar vi att satsningar på biståndsverksamhet genom Sida i högre grad kan renodlas till insatser för fattigdomsbekämpning och humanitära insatser. Krig och konflikter orsakar fattigdom, död, lidande och förstörelse för drabbade länder. Ett förebyggande arbete för att minska risken för krig och konflikter, parat med ett arbete för fred och försoning, är därför också viktigt. Krig och konflikter försvårar också för ett gott utvecklingssamarbete och direkta humanitära insatser. En god samordning med säkerhetsfrämjande insatser är därför angeläget. En målsättning med svenskt bistånd bör vara att förstärka länder som går i en positiv riktning och att det inte ska löna sig att missköta landets ekonomi eller dess välfärdssatsningar och bryta mot internationella konventioner om mänskliga rättigheter. Denna ambition är dock inte alltid förenlig med viljan att prioritera de minst utvecklade och fattigaste länderna då de också ofta brister i kapaciteten att hantera biståndsmedel. Det är därför viktigt med ett flexibelt bistånd anpassat efter den situation som råder i olika länder, där bistånd till länder med svaga institutioner i första hand bör gå genom det civila samhället. Det bör även finnas en flexibilitet i att kunna avbryta eller fasa ut bistånd, t.ex. om det visar sig att det begås så allvarliga brott mot grundläggande mänskliga rättigheter att det är läge att visa ett tydligt avståndstagande eller om biståndet visar sig vara fungibelt, dvs. kunna möjliggöra att resurser frigörs för skadliga och kontraproduktiva ändamål. Vi menar också att biståndsmedel kan användas mer effektivt om det finns en fokusering på färre länder. Vår ambition är därför att prioritera de minst utvecklade länderna. anser att barnens rättigheter och bör få ta en mycket större plats i biståndspolitiken än vad de har . dör t.ex. 2 000 barn i diarré som orsakas av smutsigt vatten och bristande sanitet, och barn är oftast de som är de mest utsatta i krig och katastrofer. Många barn är offer för de värsta formerna av barnarbete, sexuellt utnyttjande, olika former av våld och diskriminering, barnäktenskap och könsstympning. Att barn ska behöva utsättas för sådan behandling är ofattbart och något som måste motverkas. De grundläggande principerna i om barnets rätt till liv och utveckling och om att barnets bästa ska vara vägledande i alla beslut som rör barn ska vara centralt i arbetet för fattigdomsbekämpning och utveckling inom biståndspolitiken. Utvecklingspolitikens inriktning, punkt 4 (C) av (C). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:3209 av m.fl. (C) yrkande 2 och 2015/16:82 av m.fl. (V) yrkande 5, 2015/16:123 av m.fl. (V) yrkandena 2–5 och 12, 2015/16:374 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 4, 2015/16:1936 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 2, 10, 14, 15 och 22, 2015/16:1994 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2015/16:2106 av m.fl. (SD) yrkandena 4, 7–9, 13 och 14, 2015/16:2262 av m.fl. (FP) yrkande 2, 2015/16:2264 av m.fl. (FP) yrkandena 2 och 4, 2015/16:2449 av m.fl. (M) yrkande 2, 2015/16:2678 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5, 2015/16:2969 av m.fl. (M) yrkandena 2, 6 och 9 samt 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkandena 33–36. 2015 är ett viktigt år för världssamfundet och ett avgörande år för biståndet och klimatet. Överenskommelsen om nya mål för att på ett mer hållbart och inkluderande sätt bekämpa fattigdomen måste följas av ett nytt bindande klimatavtal. Ett internationellt bindande klimatavtal är viktigt för att möta och hantera klimatförändringarna som hotar stora delar av jorden. Det är nödvändigt att detta arbete förs samman till en process för att utveckla en agenda för hållbar global utveckling. När millenniemålen går ut ska en ny agenda med nya mål ta vid, nämligen Sustainable Development Goals (SDG). Dessa kommer ligga till grund för en ny gemensam och global utvecklingsagenda och har större fokus på miljö och hållbarhet samt frågor som samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. För har det varit viktigt att de nya utvecklingsmålen prioriterar att utrota fattigdom, stärka jämställdhet, bidrar till en hållbar tillväxt samt begränsar klimatpåverkan och dess effekter. En viktig målbild är i fortsättningen att bistånds- och utvecklingspolitiken ska sträva efter att göra områden och länder oberoende av bistånd efter 2030. Att stärka demokratin och jämställdheten och öka respekten för mänskliga rättigheter var vägledande värden för det svenska biståndet under alliansregeringen. Svenskt bistånd bör fortsätta att stödja frihetskämpar och stärka yttrandefriheten och förbättra möjligheterna för fattiga människor att dra nytta av ekonomisk tillväxt genom förbättrad tillgång till utbildning, hälsovård och fler och bättre jobb. Genom ambitiöst stöd vid kriser, krig och katastrofer ska vi fortsätta att rädda liv och lindra nöd. För är det dessutom särskilt angeläget att biståndet ska bidra till en förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och ett hållbart nyttjande av naturresurser. Många av världens fattiga bor på landsbygden, där de flesta är beroende av lantbruket för sin överlevnad. Ofta är det kvinnor som står för matproduktionen, men sällan är det kvinnorna som äger marken de brukar. vill stärka kvinnors möjlighet till en tryggad livsmedelsförsörjning och ekonomisk utveckling och rätten till självbestämmande, ägande och nyttjande av jordbruksmark. Vi ser ett modernare och effektivare lantbruk, tillgång till rent vatten och energi som viktiga delar i arbetet för ökad jämställdhet och mer långsiktigt hållbar och inkluderande fattigdomsbekämpning i utvecklingsländerna. måste vi se över våra rutiner kring hanteringen av de skattepengar som går till biståndet så att det gör skillnad i praktiken. Biståndet är ett centralt verktyg i arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling. är en viktig aktör och bidragsgivare till internationellt arbete för fattigdomsbekämpning och bättre miljö genom bl.a. klimatbistånd. Det är omöjligt att bygga välstånd och tillväxt i fattiga länder om man inte gör insatser för klimatet. Den rika delen av världen har det övergripande ansvaret för att driva denna utveckling framåt. inriktning i biståndspolitiken tar tydligt avstamp i att övertygande ska kunna visa att dessa båda aspekter – fattigdomsbekämpning och åtgärder mot klimatförändringarna – måste gå hand i hand. Insatser för att stödja anpassningen till klimatförändringarna kan innebära åtgärder som syftar till att minska människors sårbarhet, exempelvis investeringar i hälsa, sanitet, fungerande ekosystem, uthålligt jordbruk och tillgång till vatten, liksom projekt för att ta fram avancerade väderprognoser. För del är det självklart att merparten av satsningarna ska ske i , som är den kontinent i världen som sannolikt drabbas hårdast av klimatförändringarna. Utvecklingspolitikens inriktning, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: ställer sig bakom det som anförs i reservationen och tillkännager detta för regeringen. 2015/16:82 av m.fl. (V) yrkande 5, 2015/16:123 av m.fl. (V) yrkandena 2–5 och 12 samt 2015/16:374 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 4 samt 2015/16:1936 av m.fl. (KD) yrkandena 1, 2, 10, 14, 15 och 22, 2015/16:1994 av m.fl. (KD) yrkande 1, 2015/16:2106 av m.fl. (SD) yrkandena 4, 7–9, 13 och 14, 2015/16:2262 av m.fl. (FP) yrkande 2, 2015/16:2264 av m.fl. (FP) yrkandena 2 och 4, 2015/16:2449 av m.fl. (M) yrkande 2, 2015/16:2678 av m.fl. (KD) yrkandena 4 och 5, 2015/16:2969 av m.fl. (M) yrkandena 2, 6 och 9, 2015/16:2971 av m.fl. (M) yrkandena 33–36 och 2015/16:3209 av m.fl. (C) yrkande 2. Den budget som ligger på riksdagenen bord har regeringen förhandlat med . Vi står därför bakom budgeten för utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Vi har dock en rad synpunkter på utvecklingspolitikens inriktning; flera av dem presenterade vi i en rad motioner under allmänna motionstiden. utgångspunkt för bistånd är den internationella solidariteten. Vi tror på solidaritetens styrka och vårt lands möjligheter att bidra till att göra vår värld rättvisare och mer jämställd. Därför slår vi vakt om ett högt bistånd av hög kvalité som gör skillnad och ger resultat. För att på allvar ska kunna lyfta barns rättigheter i utrikes- och utvecklingspolitiken krävs kompetens och kunskap, ett strukturerat arbete, mekanismer för uppföljning och politiska mål. I grunden handlar det om politisk vilja och prioriteringar. brister arbete mer eller mindre på alla dessa punkter. Det finns många exempel på hur svenskt utvecklingssamarbete bidrar till insatser för barn och ungdomar. Men det saknas ett systematiskt arbete med ett barnrättsperspektiv samt barnrättskonsekvensanalyser, även i de insatser som inte direkt är riktade till barn. Vidare finns det inte någon systematisk statistik över hur stor del av biståndet som gynnar barn. Barnrättsskrivelsen Ett barnrättsperspektiv i internationellt utvecklingssamarbete löpte ut , och saknas det ett formellt styrande dokument för arbetet med barns rättigheter. Det saknas dessutom tjänstemän som har ett övergripande helhetsansvar för barnrättsfrågor på UD och Sida. ser ett behov av tydliga riktlinjer, verktyg och system samt kompetens för att förstärka och systematisera arbetet med barns rättigheter. Bistånd bedrivs inte i vakuum. Ett projekt kan påverka olika grupper i ett samhälle på olika sätt och i olika utsträckning beroende på kön, funktionsvariationer, sexuell läggning, etnicitet etc. Det gäller även ålder. Det är viktigt att synliggöra vilka konsekvenser biståndet får för barn och unga. har i sina rekommendationer under vårens granskning av särskilt påtalat att man bör göra barnkonsekvensanalyser av samtliga delar av svensk utvecklingspolitik. Detta är även en skyldighet för samtliga myndigheter, enligt nationella strategi för att förverkliga . Barn är inte passiva offer. Världen över försöker barn på egen hand eller tillsammans med andra att förändra sin vardag och sina samhällen. Enligt har barn rätt att delta i beslut som berör dem. Delaktighet och inflytande är därför en grundläggande rättighet för barn. En framgångsrik utvecklingspolitik måste vara en utvecklingspolitik som lyssnar och tar del av erfarenheter, kunskap och åsikter som finns runt om i världen. Det gäller också barn. Svenskt bistånd blir helt enkelt bättre om vi lyssnar på barn i de länder vi arbetar i och i . Det gäller i det långsiktiga utvecklingssamarbetet såväl som i det humanitära biståndet. har talat om lokalt ägandeskap och partnerskap inom biståndet. Dessa ord behöver både fyllas med innehåll och inkludera barn. Svenskt bistånd ska alltid genomsyras av ett individuellt rättighetsperspektiv, även i insatser som berör barn och ungdomar. Rätten till utbildning är en grundläggande mänsklig rättighet för alla barn. Rätten till utbildning är dessutom central för arbetet med att minska fattigdom, öka jämlikheten mellan män och kvinnor och demokratisering. hör till de länder i som avsätter lägst andel av biståndet till utbildningsinsatser. Stöd till utbildning och barns rätt till skolgång behöver även fortsättningsvis vara en central del av svenskt utvecklingssamarbete. I då stora framsteg gjorts på utbildningsområdet behöver arbete för barns rätt till utbildning särskilt fokusera på de barn som är mest marginaliserade. Det kan handla om flickor i länder där flickors rätt till utbildning fortfarande ifrågasätts. Men det kan också handla om barn med funktionsnedsättning, barn som tillhör urfolk eller barn som växer upp i extrem fattigdom. Regeringen har aviserat att man kommer att ta fram en ny biståndspolitisk plattform. Det är viktigt att man i arbetet med plattformen analyserar sambanden mellan fattigdom, kränkningar av de mänskliga rättigheterna, ojämlikhet mellan män och kvinnor och inskränkningar av barns mänskliga rättigheter. Det är också viktigt att barn lyfts fram som aktörer som behöver lyssnas på och inkluderas i beslutsprocesser. Den kommande biståndspolitiska plattformen måste också tydliggöra vikten av religions- och övertygelsefrihet i svenskt utvecklingssamarbete. lever 1,2 miljarder människor i extrem fattigdom. Men vi har alla möjligheter att bli generationen som utrotar fattigdomen i världen. lever en stor majoritet av världens fattiga i medelinkomstländer. Fattigdomen beror mer på en orättvis fördelning av resurser inom och mellan länder än på en brist på resurser. Människor utestängs från samhällsutvecklingen och tvingas till liv i fattigdom av många olika skäl. Det går inte i detta sammanhang att blunda för sambanden mellan fattigdom och inskränkningar av religionsfriheten. I flera länder utsätts människor för diskriminering och exkludering från ekonomin på grund av sin tro. Men religiösa företrädare kan också vara viktiga allierade i arbetet mot fattigdom. Att få bestämma över sin egen kropp och uttrycka sin egen sexualitet är en grundläggande mänsklig rättighet. Vi har alla en grundläggande rätt att fatta egna, välinformerade och frivilliga beslut om våra kroppar och vår sexualitet. Men det är en rättighet som kränks och inskränks i många av de länder som bedriver utvecklingssamarbete med. Arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har spelat en viktig roll i svensk utvecklingspolitik. Men har inte alltid varit lika duktiga på att synliggöra och stärka barns och ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter. Frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter är frågor om grundläggande mänskliga rättigheter. Men så länge barn dör i samband med graviditeter och förvägras rätten att bestämma över sina kroppar kommer det dessutom att vara omöjligt att utrota fattigdom, minska ojämlikheten mellan män och kvinnor, pressa tillbaka spridningen av hiv etc. Bristande tillgång till preventivmedel, starka begränsningar i aborträtten och avsaknad av sexualupplysning och ungdomsmottagningar innebär att många barn och ungdomar varken har makten eller kunskapen att kunna fatta egna beslut om sina kroppar. Att vara ung och hbtq-person innebär i åtskilliga länder att möta diskriminering, mobbning och marginalisering. Arbetet med ungas sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter måste därför inkludera ett tydligt hbtq-perspektiv. Ett framgångsrikt arbete med SRHR-frågor måste inkludera män och pojkar. Vill vi förebygga oönskade graviditeter, sexuellt överförbara infektioner och könsbaserat våld är det viktigt att förändra unga mäns syn på kön, sexualitet och könsroller. har arbetat för att av den svenska biståndsbudgeten ska öronmärkas till arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Det är helt avgörande i detta sammanhang att även fokusera på barns och ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter.