bet · H201MJU13 · 2015-05-21 00:00:00 — Ett nytt globalt klimatavtal bör vara rättvist, rättsligt bindande och bidra till att hålla den globala uppvärmningen så långt under två grader som möjligt. Det bör också ställas krav på att länderna tar ansvar i klimatfrågan och vidtar alltmer ambitiösa åtgärder för minskade utsläpp. Som regeringen anför bör alla länder som vill bli part till protokollet anta och upprätthålla ett åtagande för att begränsa eller minska sina utsläpp. Parternas bidrag bör innebära att länder åtar sig att göra mer än i nuvarande åtaganden, och avtalet bör främja att länderna rör sig mot alltmer ambitiösa och omfattande åtaganden. De rika länderna i västvärlden har ett ansvar för att gå före och leda arbetet med att minska utsläppen. Innehållet i parternas målsättningar och åtgärder behöver vara tillräckligt för att driva fram den nödvändiga omställningen av samhället och för att undvika fortsatta investeringar i fossil teknik. Utskottet delar regeringens uppfattning att ett bra avtal i bara kan möjliggöras om de länder som har störst vilja att nå ett sådant agerar gemensamt. Det behövs ett stärkt samarbete med de minst utvecklade länderna och de som är mest utsatta för klimatförändringarnas effekter. Finansiellt stöd, teknikutveckling och teknikspridning och kapacitetsutveckling är som regeringen anför viktigt för fattiga och särskilt utsatta länder. Motionerna 2014/15:136 (V) yrkandena 2 och 8 och 2014/15:2834 (SD) yrkandena 1 och 12 bör därmed lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet delar regeringens uppfattning att de utsläpp som sker i andra länder och som orsakas av svensk konsumtion i ökad utsträckning behöver följas upp och analyseras för att ge en bättre förståelse för hur vår livsstil och konsumtion påverkar klimatet. De omfattande utsläppsminskningar som krävs till 2050 och som behöver fortsätta därefter kommer som regeringen anför att kräva en strukturell omställning av samhället och omfattande investeringar. När det gäller bokföring och rapportering är de industrialiserade länderna enligt och Kyotoprotokollet skyldiga att inventera och beräkna hur stora utsläpp av växthusgaser som sker inom respektive land. Rapporteringen ska ske enligt detaljerade rapporteringsriktlinjer. genomför rapportering enligt det generella format som FN efterfrågar i rapporteringsriktlinjerna. Utskottet anser att de konsumtionsbaserade utsläppen behöver uppmärksammas och att åtgärder behövs både i , EU och internationellt för att de globala utsläppen ska minska. Utskottet är dock inte berett att nu föreslå några ändringar i gällande regler för bokföring och rapportering av konsumtionsbaserade utsläpp. Motion 2014/15:136 (V) yrkandena 9 och 15 bör därmed lämnas utan vidare åtgärd. Utskottet vill hänvisa till vad som anförs ovan om klimatfinansiering, bl.a. via den gröna fonden och om att additionella medel ska tillföras. Motion 2014/15:136 (V) yrkande 10 avstyrks i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Utskottet anser i likhet med regeringen att jämställdhet bör vara en vägledande princip i klimatarbetet och att den bör integreras i den nya klimatöverenskommelsen. Utskottet välkomnar det arbete med jämställdhet i klimatsammanhang som har påbörjats och utgår från att regeringen driver arbetet vidare. I den mån motion 2014/15:136 (V) yrkande 12 inte kan anses tillgodosedd bör den lämnas utan vidare åtgärd. Vissa frågor inom EU-samarbetet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om EU:s klimatmål, EU:s utsläppshandelssystem och hänsyn till markanvändning vid utsläppsberäkning. Jämför reservationerna 9 (M, C, FP, KD), 10 (SD), 11 (V), 12 (V) och 13 (SD). Enligt partimotion 2014/15:136 av m.fl. (V) yrkande 5 bör driva kravet att EU höjer klimat- och energimålen till 2030. förslag på mål är långt ifrån de nödvändiga nivåer som krävs för att EU ska ta klimatansvar. I slutsatserna infördes en ny text där rådet ges möjlighet att se över rådsslutsatserna. bör enligt motionärerna utnyttja denna möjlighet och verka för högre ambitioner. Till 2030 bör utsläppen av växthusgaser minska med , jämfört med , och minskningarna ska göras inom . Energiproduktionen ska 2030 bestå av förnybar energi. Alla verksamheter ska enligt motionärerna åläggas att energieffektivisera sin verksamhet . Detta ska vara bindande krav med åtaganden för alla EU-länder. I partimotion 2014/15:1899 av m.fl. (KD) yrkande 1 anförs att står bakom ett EU-mål om 40 procents minskade koldioxidutsläpp inom unionen till 2030 i jämförelse med 1990. Utöver detta bör ett mål om ytterligare 10 procents minskning sättas upp som inkluderar handel med internationella krediter, dvs. investeringar i projekt för att minska utsläppen i andra länder utanför EU. Motionärerna stöder också ett gemensamt EU-mål om förnybar energi i unionen till 2030. Enligt motion 2014/15:2981 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 11 i denna del bör medlemsländerna inom EU enas om ett klimatmål där utsläppen ska minska med sammantaget till 2030 varav bör uppnås internt inom EU, under förutsättning att det sker genom en kostnadseffektiv fördelning mellan EU:s medlemsländer. De resterande ska uppnås via internationella mekanismer i samband med att andra utvecklade länder tar sin andel av utsläppsminskningarna. Enligt motion 2014/15:2834 av m.fl. (SD) yrkande 8 bör klimatmål formuleras i termer av det miljöproblem vi vill lösa och inte i termer av de medel vi har för att lösa det. Forskning har t.ex. visat att bindande mål för förnybar energi inom EU kraftigt kan öka kostnaderna utan att utsläppen minskar. Regeringen bör som svensk linje driva att EU:s medlemsstater inte ska anta väsentligt större mål om minskning av utsläpp av växthusgaser än världens övriga stora utsläppare. är på det stora hela inte någon signifikant aktör, och även om länder skulle nå nollutsläpp är den reella effekten av de globala utsläppen högst begränsad (yrkande 5). EU:s utsläppsmål bör anpassas till framtida globala avtal. När tog beslut om nya klimat- och energimål för EU till 2030 öppnade man för att anpassa målen efter att nya globala avtal finns på plats. vill understryka vikten av att EU anpassar sina egna åtaganden efter ett framtida globalt utsläppsminskningsavtal (yrkande 13). Regeringen bör vid förhandlingar inom den klimat- och energipolitiska ramen verka för att EU:s medlemsstaters åtaganden ska kunna justeras utifrån framtida faktiska globala överenskommelser som omfattar alla världens stora utsläppare såsom , , , och . Bindande mål för att minska utsläppen av växthusgaser ska uppnås utan att äventyra vare sig de enskilda nationernas eller hushållens ekonomi (yrkande 4). I partimotion 2014/15:136 av m.fl. (V) yrkande 7 anförs att bör driva krav på att reformera EU:s handelssystem med utsläppsrätter. Det förslag som kommissionen lagt fram om åtgärder för att stärka handelssystemet är inte tillräckligt. Ett lägre utsläppstak bör sättas (dvs. en brantare linjär utsläppskurva) som korresponderar med kravet om totala minskningar på till 2030. Ytterligare åtgärder i närtid behövs. Alla utsläppsrätter måste auktioneras ut. Utsläppsrätter ska inte kunna delas ut gratis. Markanvändning för utsläppsberäkning inom EU Enligt motion 2014/15:2834 av m.fl. (SD) yrkande 7 bör regeringen driva linjen att EU:s medlemsstater vid beräkningen av utsläpp av klimatgaser ska utgå från faktiska nettoutsläpp som inkluderar markanvändningen. Utgångspunkten bör vara att fastställa nationernas faktiska nettoutsläpp med markanvändningen inkluderad och sedan utgå från dessa nya siffror i samtliga beräkningar. I motion 2014/15:1546 av (SD) anförs att integrering av markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk möjligt ska införas som en integrerad del i EU-interna åtaganden. Detta skapar starka incitament att fortsätta förbättra det svenska skogsbruket som det värnar svenska jobb och svensk konkurrenskraft. behandling och kompletterande uppgifter presenterade kommissionen ett samlat paket där bl.a. ett meddelande om ett ramverk för klimat- och energipolitiken (KOM(2014) 15) och ett förslag till beslut om reform av EU:s utsläppshandelssystem EU ETS (KOM(2014) 20) ingår. beslutade EU:s stats- och regeringschefer om ett ramverk för EU:s klimat- och energipolitik . Enligt ramverket ska det övergripande målet för EU:s klimatpolitik vara att långsiktigt begränsa den globala uppvärmningen till under två grader, jämfört med den förindustriella nivån. Målet utgår från FN:s klimatpanels (IPCC) bedömning av risken för en farlig klimatförändring. EU:s klimat- och energiramverk till 2030 innehåller bl.a. mål om minskade utsläpp av växthusgaser med till 2030, mål om förnybar energi på EU-nivå till 2030 och mål om minst 27 procents ökad energieffektivisering till 2030. En hörnsten i ramverket är ett bindande mål om att minska EU:s interna utsläpp av växthusgaser med jämfört med nivå . Det är ett delmål på vägen till det långsiktiga målet om att EU:s utsläpp ska minska med 80–. Målet om en minskning av utsläppen med ska nås genom att sektorerna inom utsläppshandelssystemet minskar sina utsläpp jämfört med och utsläpp från sektorer utanför EU ETS minskar sina utsläpp jämfört med . Ansvaret för utsläppsminskningarna kommer att fördelas mellan EU:s medlemsländer, och har enats om de viktigaste principerna för detta. fortsätter ett omfattande lagstiftningsarbete på EU-nivå för att omsätta Europeiska rådets beslut till EU-lagstiftning. I budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20) anför regeringen att det finns en tydlig koppling mellan EU:s egna klimatmål och förutsättningarna för EU att visa ledarskap i klimatförhandlingarna. Ställningstagandet kring på klimat och energiområdet till 2030 är ett viktigt grundläggande beslut. EU behöver inrikta sin politik så att hela spannet i det övergripande målet om 80 till 95 procents utsläppsminskning till 2050 hålls inom räckhåll. Regeringen anser därför att EU bör utarbeta lagstiftning som säkerställer att de mål som satts kan nås. Regeringen kommer att verka för att EU:s ambition i de internationella klimatförhandlingarna höjs. Sammantaget anser regeringen att EU ska kunna minska utsläppen till 2030. En sådan minskning motsvarar EU:s ansvar och förmåga i ett klimatavtal som stöder tvågradersmålet. I ett svar på fråga 2014/15:197 om klimatmål anförde klimat- och miljöministern bl.a. att i ett regeringsuppdrag gjort bedömningen att EU:s ansvar motsvarar minst 50 procents utsläppsminskningar till 2030 om det ska finnas en rimlig chans att hålla tvågradersmålet inom räckhåll och att bedömningen stöds av internationell forskning. Vidare anförde ministern att användandet av internationella krediter är ett sätt för EU att konkret höja ambitionsnivån till . Det som är viktigast nu enligt ministern är att få till stånd en process för att kunna tala om höjd ambition på klimatområdet från EU:s sida. Flera aktuella processer är betydelsefulla, t.ex. den om en energiunion, om reformeringen av utsläppshandeln och EU:s åtagande i en internationell överenskommelse. EU:s utsläppshandelssystem EU ETS är det centrala gemensamma styrmedlet för att uppnå EU:s klimatmål. Systemet infördes och omfattar alla EU-länder. Handeln med utsläppsrätter regleras ytterst av utsläppshandelsdirektivet (2003/87/EG), som ändrats genom det s.k. länkdirektivet (2004/101/EG). Syftet med systemet är att på ett kostnadseffektivt sätt nå de utsläppsminskningar som krävs för att EU ska klara sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet. EU:s handelssystem för utsläppsrätter bygger på tillgång och efterfrågan och är ett marknadsbaserat system där priset sätts av marknaden. Handelssystemet sätter ett tak för de samlade utsläppen från de anläggningar som inkluderas. Utsläppshandeln omfattar ungefär hälften av EU:s utsläppskällor inom energiproduktion och energiintensiv industri. På grund av ett stort överskott har priset på utsläppsrätter inom EU:s handelssystem fallit kraftigt . För att råda bot på det akuta överskottet av utsläppsrätter beslutades att auktioneringen av 900 miljoner utsläppsrätter –2016 skulle senareläggas till 2019–2020. Handelssystemet utvidgades till att även inkludera flygsektorn. För att underlätta för de internationella förhandlingarna om ett globalt avtal för flygets klimatpåverkan har dock EU beslutat att undanta flyg som startar eller landar utanför EU från kravet att köpa utsläppsrätter . Som en strukturåtgärd på har kommissionen föreslagit att man skapar en reserv för marknadsstabilitet för EU:s utsläppshandelssystem som skulle vara i drift . Förslaget syftar till att förbättra systemets motståndskraft mot obalans mellan utbud av och efterfrågan på utsläppsrätter (KOM(2014) 20 Förslag till och rådets beslut om upprättande och användning av en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem och om ändring av direktiv /87/EG). Utskottet har tidigare uttalat sig om handelssystemet (yttr. 2013/14:MJU3y En klimat- och energipolitisk ram för perioden –2030). Utskottet välkomnade att kommissionen hade lagt fram ett förslag om att upprätta en reserv för marknadsstabilitet för unionens utsläppshandelssystem men efterfrågade konkreta förslag på hur handelssystemet och dess prissignal skulle kunna stärkas i närtid. Regeringen anför i budgetpropositionen (prop. 2014/15:1 utg.omr. 20) att EU:s system för utsläppshandel är ett centralt styrmedel för att uppfylla EU:s klimatpolitiska mål. Det stora överskottet och de låga utsläppsrättspriserna har emellertid lett till att trovärdigheten hos systemet har undergrävts allvarligt och att incitamenten för investeringar i infrastruktur och teknik med låga växthusgasutsläpp har försvagats. Regeringen anser att fortsatt reformering och utveckling av systemet nu behövs och att strukturella åtgärder bör vidtas som säkerställer en rimlig prissignal, dess långsiktiga funktion och dess styrsignaler till näringslivet. Av regeringens strategi för ett framgångsrikt klimatmöte i () framgår att är pådrivande för att stärka prissignalen inom ramen för EU:s handelssystem, genom metoder som en tidigt införd marknadsstabilitetsreserv. Enligt uppgifter från Miljö- och har drivit på för att EU ska fatta de beslut som behövs för att handelssystemet bättre än ska styra mot förnybar energi och effektivisering, bl.a. genom att reserven för marknadsstabilitet införs till 2017 i stället för att dröja till 2021. Regeringen har även drivit frågan att de utsläppsrätter där auktioneringen skulle senareläggas i stället ska ingå i reserven. slutfördes förhandlingarna om en mekanism för att stabilisera utbudet av utsläppsrätter i EU:s utsläppshandel. Enligt den nya överenskommelsen bildas den marknadsstabiliserande reserven . De 900 miljoner utsläppsrätter som har varit frysta och 600 miljoner som ännu inte delats ut kommer att läggas in i reserven. Markanvändning för utsläppsberäkning inom EU När det gäller målet inom EU om minst 40 procents minskning till 2030 har Miljö- och lämnat följande uppgifter. Flera länder och kommissionen har tolkat beslutet som togs vid som att upptag av koldioxid från framför allt skogsbruk, s.k. kolsänkor, är inkluderat i målet om minst 40 procents minskning till 2030. Regeringen delar inte denna tolkning. Regeringen anser att kolsänkor har en roll i klimatpolitiken men att de inte är inkluderade i EU:s målsättning för utsläppsminskning som antogs vid . Kolsänkornas roll bör skyndsamt klargöras och bör inte bidra till sänkta ambitioner för EU:s interna utsläppsreduktioner. I regeringens rapport från rådsmötet anförs att ett par medlemsländer under mötet hade invändningar mot den föreslagna texten vad gäller skogs- och markanvändning (LULUCF) och förespråkade texten i kommissionens förslag till EU:s och medlemsländernas nationellt beslutade bidrag (intended nationally determined contribution, INDC) till de globala klimatförhandlingarna, som anger att LULUCF ingår i mål om åtminstone minus till 2030. Kompromissen blev att ordagrant följa Europeiska rådets slutsatser som anger att EU ska besluta hur skogs- och markanvändning hanteras inom ramen för EU:s klimat- och energiramverk till 2030 , samt att kommissionen gjorde ett uttalande som förtydligar deras syn på LULUCF. Uttalandet skulle fogas som en bilaga till mötesrapporten. Nationellt har Miljömålsberedningen fått i uppdrag att bl.a. föreslå hur systemet med beräkning, uppföljning och redovisning bör se ut inom klimatområdet. I detta sammanhang ska det i övervägandena ingå hur nettoupptag av koldioxid i skog, skogsmark och jordbruksmark, inklusive kolsänkor, liksom läckage av växthusgaser, ska medräknas i nationella mål med hänsyn till att inlagrad koldioxid inte fullt ut kan jämställas med utsläpp av koldioxid som undviks från fossila bränslen och med hänsyn till skogens roll för att nå klimatmålen i övrigt. Hänsyn ska även tas till hur dessa upptag och utsläpp hanteras i redovisningen av åtaganden under klimatkonventionen och inom EU. Uppdraget ska redovisas (Tilläggsdirektiv till Miljömålsberedningen [M 2010:04] – förslag till klimatpolitiskt ramverk, dir. 2014:165). Som regeringen anför i budgetpropositionen behöver EU inrikta sin politik så att hela spannet i det övergripande målet om 80 till 95 procents utsläppsminskning till 2050 hålls inom räckhåll. EU bör utarbeta lagstiftning som säkerställer att de mål som satts kan nås. Regeringen har anfört att den kommer att verka för att EU:s ambition i de internationella klimatförhandlingarna höjs. I likhet med regeringen anser utskottet att EU ska kunna minska utsläppen till 2030. En sådan minskning motsvarar EU:s ansvar och förmåga i ett klimatavtal som stöder tvågradersmålet. Motionerna 2014/15:1899 (KD) yrkande 1 och 2014/15:2981 (C, M, FP, KD) yrkande 11 i denna del kan därmed lämnas utan vidare åtgärd i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Motionerna 2014/15:136 (V) yrkande 5 och 2014/15:2834 (SD) yrkandena 4, 5, 8 och 13 avstyrks. Som nämnts ovan har förhandlingar inom EU slutförts om en mekanism för att stabilisera utbudet av utsläppsrätter i EU:s utsläppshandel. Utskottet konstaterar att ansträngningarna från och några andra länder har gett resultat vad gäller bl.a. en tidigare införd marknadsstabilitetsreserv för utsläppshandeln. Motion 2014/15:136 (V) yrkande 7 bör enligt utskottet lämnas utan vidare åtgärd. Markanvändning för utsläppsberäkning inom EU Utskottet har ovan redogjort för hur frågan om markanvändning vid beräkning av utsläpp av växthusgaser hanteras bl.a. inom EU. Utskottet vill framhålla att det är viktigt att upprätthålla en hög ambition för EU:s utsläppsreduktioner. I avvaktan på pågående arbete anser utskottet att motionerna 2014/15:2834 (SD) yrkande 7 och 2014/15:1546 (SD) bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om nationella klimatmål, klimatekonomi, effekterna av klimatpolitiken, klimatpolitiskt ramverk, koldioxidransonering, livsmedels klimatpåverkan, tillståndsprövningar, kontrollstation och nationell klimatanpassning. Jämför reservationerna 14 (V), 15 (M, C), 16 (SD), 17 (V), 18 (V), 19 (SD) och 20 (V). Enligt partimotion 2014/15:136 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4 bör skärpa sina nationella utsläppsminskningsmål till 2020 och 2050 för att uppnå ett globalt 1,5-gradersmål. Till 2020 bör de totala utsläppen av växthusgaser i minska med jämfört med genom åtgärder inom landet. För den icke handlande sektorn blir klimatmålet en minskning i jämfört med . Till 2050 bör de totala utsläppen av växthusgaser i vara noll. Enligt motion 2014/15:3064 av m.fl. (V) yrkande 2 bör anta målsättningen att det nationella klimatmålet till 2020 ska uppnås utan köp av utsläppskrediter via CDM (mekanismen för ren utveckling) och JI (gemensamt genomförande). Motionärerna menar att internationella klimatinvesteringar är nödvändiga men att dessa inte bör användas för att nå det nationella klimatmålet. I stället för köp av projektbaserade utsläppskrediter med tveksam miljöeffekt bör man göra kraftfulla och långsiktiga klimatinvesteringar i utvecklingsländerna. Enligt partimotion 2014/15:2461 av m.fl. (C) yrkande 14 bör driva på för en ny klimatekonomi (New Climate Economy). Hållbar ekonomisk tillväxt är en förutsättning för en bättre miljö, och en offensiv miljöpolitik är en förutsättning för god ekonomisk utveckling. Lärdomarna av rapporten bör nyttjas i för att förena fortsatt ekonomisk tillväxt med god miljö. Effekterna av svensk klimatpolitik I motion 2014/15:2834 av m.fl. (SD) yrkande 2 anförs att regeringen bör göra en genomgripande analys av föregångspolitiken inom klimatområdet och risken för koldioxidläckage så att inte värdefull svensk industri försvinner utomlands. Det finns ingen forskning på området som stöder att denna föregångspolitik på något sätt bidrar till minskade utsläpp. Enligt teorin om s.k. koldioxidläckage kan det till och med vara så att denna politik bidrar till att öka utsläppen i andra länder. Enligt motion 2014/15:1473 av (M) yrkande 4 är det viktigt att ett miljö- eller klimatpolitiskt ramverk inte ersätter det inarbetade och rimligt välfungerande miljömålssystemet. Det är också mycket viktigt att ett miljö- eller klimatpolitiskt ramverk inte blir ett dubbelt styrsystem eller, ännu värre, ett system utan politisk relevans. I motionen ifrågasätts även inrättandet av ett miljömålsråd. Enligt partimotion 2014/15:136 av m.fl. (V) yrkande 16 bör en utredning tillsättas för att belysa effekterna av att införa koldioxidransonering. Koldioxidransonering innebär att ett tak sätts upp för utsläpp av koldioxid och att utsläppen fördelas lika inom befolkningen genom ransoner. Förutom kostnadsberäkningar för att införa ransonering behövs underlag för bl.a. hur det påverkar andra styrmedel och de offentliga investeringarna för att minska utsläppen av koldioxid Påverkan från livsmedel m.m. I motion 2014/15:255 av m.fl. (V) yrkande 3 anförs att det bör införas ett mål om att till 2020 minska köttkonsumtionen jämfört med dagens nivåer. Det saknas styrmedel inom jordbrukssektorn som är direkt riktade mot att minska utsläppen av växthusgaser. Enligt yrkande 4 i motionen bör en handlingsplan tas fram för hur livsmedelskedjans klimatpåverkan, inklusive animalieproduktionens påverkan, ska minska. har världens köttkonsumtion mer än femfaldigats. Animalieindustrin bidrar med utsläpp av växthusgaser och orsakar förlust av biologisk mångfald och är en av de främsta orsakerna till skövlingen av tropisk skog. överutnyttjar livsmedelsproduktionen vatten. Enligt motionärerna behöver vi dessutom äta mindre kött för att jordens resurser ska räcka till för att producera mat åt alla. Enligt motion 2014/15:1683 av (MP) bör ett förslag till skrotningspremie för kylskåp tas fram. I ett kort perspektiv är klimat- och miljönyttan inte så tydlig i privatekonomin så för det enskilda hushållet skulle en skrotningspremie på äldre kylskåp förmodligen ha betydelse för benägenheten att göra en nyanskaffning innan det gamla helt slutar att fungera. Enligt motion 2014/15:1762 av (M) bör företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder ges en snabb tillståndshantering som gör att förbättringar snabbt och smidigt kommer på plats. Ett tillståndspliktigt företag som vill vidta miljöförbättrande åtgärder, t.ex. göra sin verksamhet koldioxidneutral, behöver ofta söka nya miljötillstånd. Det är något som tar och kostar mycket pengar – trots att det varken handlar om att producera mer eller att generera mer utsläpp. I motion 2014/15:282 av (M) framhålls behovet av att se över lagstiftningen kring utsläppsrätter så att och andra flygplatser i utgår från samma regelverk. Arbetet med att minska även marktransporternas utsläpp ska fortsätta, men detta ansvar kan inte främst bäras av den aktör som tar ett ansvar för sina egna klimatutsläpp. Kontrollstation för klimat- och energipolitiken Enligt motion 2014/15:2981 av m.fl. (C, M, FP, KD) yrkande 2 bör det finnas en kontrollstation för klimat- och energipolitiken för att analysera hur energisystemet utvecklats i förhållande till de målsättningar som satts upp till 2020.